РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 1239/2013 НА СЪВЕТА
от 2 декември 2013 година
за налагане на окончателно изравнително мито върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи) с произход или изпратени от Китайската народна република
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 597/2009 от 11 юни 2009 г. на Съвета относно защитата срещу субсидиран внос от държави, които не са членки на Европейската общност (1), и по-специално член 15 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия след консултация с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
1.1. Започване на разследване
(1)
На 8 ноември 2012 г. Европейската комисия („Комисията“) уведоми чрез известие, публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (2) („известието за започване на процедурата“), за започването на антисубсидийна процедура във връзка с вноса в Съюза на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи и полупроводникови пластини) с произход от Китайската народна република ( „КНР“ или „съответната държава“).
(2)
Антисубсидийната процедура беше започната вследствие на жалба, подадена на 26 септември 2012 г. от EU ProSun („жалбоподателя“) от името на производители, които в случая представляват повече от 25 % от общото производство на Съюза на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти. Жалбата съдържаше prima facie доказателства за наличието на субсидиране на въпросния продукт и за произтичаща от него съществена вреда, които бяха сметнати за достатъчни основания за започването на процедура.
(3)
Преди започването на процедурата и в съответствие с член 10, параграф 7 от Регламент (ЕО) № 597/2009 на Съвета ( „основния регламент“) Комисията съобщи на правителството на КНР ( „ПКНР“), че е получила надлежно аргументирана жалба, според която субсидираният внос на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти с произход от КНР нанася съществена вреда на промишлеността на Съюза. ПКНР беше поканено за консултации, с цел да се изясни положението във връзка със съдържанието на жалбата и да се стигне до взаимно приемливо решение. ПКНР прие поканата и впоследствие бяха проведени такива консултации. По време на консултациите не се стигна до взаимно приемливо решение. Коментарите, направени от ПКНР във връзка с това, че схемите, посочени в жалбата, не следва да подлежат на изравнителни мерки обаче бяха надлежно взети предвид. След провеждането на консултациите бяха получени изявления от ПКНР.
1.2. Паралелна антидъмпингова процедура
(4)
На 6 септември 2012 г. Европейската комисия обяви с известие, публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (3), започването на антидъмпингова процедура по отношение на вноса в Съюза на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи и полупроводникови пластини) с произход от КНР.
(5)
На 6 юни 2013 г. с Регламент (ЕС) № 513/2013 на Комисията (4) Комисията наложи временно антидъмпингово мито върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи и полупроводникови пластини) с произход или изпратени от КНР („временния антидъмпингов регламент“).
(6)
Анализите на вредата, проведени в рамките на настоящото антисубсидийно разследване и в рамките на паралелното антидъмпингово разследване, се базират на едно и също определение за промишленост на Съюза, представителни производители от Съюза и разследван период и доведоха до идентични заключения, освен там, където изрично е посочено друго. Това беше счетено за целесъобразно, с цел да се рационализира анализът на вредата и да се гарантира последователност на констатациите в двете процедури. По тази причина коментарите относно различни аспекти на вредата, направени в хода на една от тези две процедури, бяха взети предвид и за двете.
1.3. Регистрационен режим
(7)
Вследствие на искане от страна на жалбоподателя, подкрепено с необходимите доказателства, на 1 март 2013 г. Комисията прие Регламент (ЕС) № 182/2013 на Комисията (5) за въвеждане на регистрационен режим за вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи и полупроводникови пластини) с произход или изпратени от Китайската народна република, като режимът беше въведен от 6 март 2013 г.
(8)
Някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че решението за налагане на регистрационен режим на вноса е неоснователно, тъй като не са изпълнени условията по член 24, параграф 5 от основния регламент. Тези твърдения обаче не бяха мотивирани, нито се основаваха на фактически доказателства. Към момента на вземане на решението за въвеждане на регистрационен режим на вноса Комисията разполагаше с достатъчно prima facie доказателства, които обосновават необходимостта от въвеждане на регистрационен режим на вноса, по-специално рязко нарастването на вноса както като абсолютна стойност, така и като пазарен дял. Поради това твърденията, изказани в това отношение, бяха отхвърлени.
1.4. Страни, засегнати от процедурата
(9)
Комисията официално уведоми за започването на процедурата жалбоподателите, другите известни производители от Съюза, известните производители износители, органите на КНР и известните вносители. На заинтересованите страни беше предоставена възможността да изложат становищата си в писмен вид и да поискат да бъдат изслушани в срока, посочен в известието за започване на процедурата.
(10)
С оглед на очевидно големия брой производители износители, производители от Съюза и несвързани вносители, всички известни производители износители и несвързани вносители бяха приканени да заявят своя интерес пред Комисията и да предоставят, както е посочено в известието за започване, основна информация за своята дейност, свързана с разглеждания продукт през периода, посочен в съображение 38 по-долу. Тази информация бе поискана съгласно член 27 от основния регламент с цел Комисията да реши дали е необходимо изготвянето на извадка и ако това е така - да направи подбор. Проведени бяха и консултации с китайските органи.
а) Извадка от производители износители
(11)
Първоначално 121 китайски производители износители/групи производители представиха поисканата информация и се съгласиха да бъдат включени в извадка. Съдействащите дружества са осъществили износ, възлизащ на над 80 % от общата стойност на китайския износ. Въз основа на получената от производителите износители информация и по силата на член 27 от основния регламент Комисията първоначално предложи извадка от седем производители износители/групи от производители износители.
(12)
Избраната извадка от седем групи дружества се състои от тримата съдействащи производители износители с най-големия обем на износ на модули, двамата съдействащи износители с най-големия обем на износ на елементи и двамата съдействащи износители с най-големия обем на износ на полупроводникови пластини. Извадката от тези седем групи производители износители послужи за основа при определянето на степента на субсидиране на тези групи, както и на степента на субсидиране на всички съдействащи производители износители, които не са включени в извадката, съгласно изискванията в член 15, параграфи 2 и 3 от основния регламент. Както е обяснено в съображение 46 по-долу, в заключителния етап от разследването Комисията изключи полупроводниковите пластини от продуктовия обхват. Някои дружества бяха избрани за включване в извадката поради най-големия им обем на износ на полупроводникови пластини. Като се има обаче предвид фактът, че Комисията вече е провела разследване по отношение на тези дружества и е проверила представените от тях данни, а също и фактът, че всички тези дружества осъществяват значителен износ на модули и/или елементи, не беше счетено за необходимо да се промени извадката.
(13)
В крайна сметка бе решено включените в извадката производители износители да са осем дружества/групи. Това е така, тъй като въпреки че първоначално беше съобщено че Jinko Solar Co. Ltd и Renesola Jiangsu Ltd са свързани, впоследствие бе установено, че не са.
б) Изготвяне на извадка от производители от Съюза
(14)
В известието за започване на процедурата Комисията обяви, че е подбрала временна извадка от производители от Съюза. Всички известни производители от Съюза и известни сдружения на производители бяха информирани за подбора на извадка от производители от Съюза. Временната извадка се състоеше от девет производители от Съюза, избрани сред около 215 производители от Съюза, за които се знаеше преди започването на разследването, че произвеждат сходния продукт и които бяха избрани въз основа на най-големия представителен обем на производство, като бяха отчетени обемът на продажбите и географското разположение, за които беше обосновано да се счита, че могат да бъдат разследвани в рамките на наличното време. Беше направено необходимото извадката да включва вертикално интегрирани и неинтегрирани производители от Съюза. Освен това заинтересованите страни бяха приканени да представят становищата си по отношение на временната извадка.
(15)
Няколко заинтересовани страни направиха следните възражения във връзка с временната извадка от производители от Съюза:
i)
Някои страни заявиха, че информацията, представена относно временната извадка, е била недостатъчна и не им е дала възможност да изразят обосновано мнение за предложената извадка. По-конкретно те разкритикуваха факта че самоличността на производителите от Съюза е останала поверителна и поискаха да бъдат разкрити държавите членки, в които са разположени включените в извадката производители от Съюза, делът на производството на включените в извадката производители от Съюза спрямо общия обем на производството на ФВ модули и елементи и процентите, които представляват производството и продажбите на включените в извадката дружества - поотделно за всяко дружество и за извадката като цяло).
ii)
Методът, използван за подбора за извадката, беше оспорен на основание, че той „слива три отделни етапа“, а именно подкрепата за започване на разследването, определянето на промишлеността на Съюза и изготвянето на извадката. Поради това беше изказано твърдението, че не е ясно дали промишлеността на Съюза вече е била определена към момента на подбора за извадката, а оттам и дали извадката може да се счита за представителна. Тъй като промишлеността на Съюза не е била определена на етапа на изготвяне на извадката, заинтересованите страни не са могли да проверят дали временната извадка е била представителна и, следователно, дали на базата на извадката може да се оцени точно състоянието на промишлеността на Съюза през разследвания период, дефиниран в съображение 38 по-долу. Освен това беше изтъкнато, че не е било удачно да се изготвя временна извадка на базата на отговорите на производителите от Съюза, що се отнася до разглеждането на подкрепата за започване на разследването.
iii)
Беше изказано твърдението, че временната извадка е била подбрана само въз основа на дружествата, които са изразили подкрепата си за настоящото разследване.
iv)
Една страна изказа твърдението, че тъй като във временната извадка са включени вертикално интегрирани дружества, обемът на производството на елементи може да е отчетен два или три пъти, което поражда съмнения относно цялостната представителност на извадката. За вертикално интегрираните производители беше поискано да се отчита само обемът на производството на модули, а не и обемът на производството на елементи.
v)
Същата страна изказа твърдението, че данните, на чиято база е извършен подборът за извадката, са най-малкото отчасти ненадеждни, което може да се отрази върху представителността на цялата временна извадка.
vi)
Една страна представи списък, в който според нея са били включени около 150 други производители от Съюза на сходния продукт, като тази страна изказа твърдението, че те е трябвало да бъдат взети предвид с оглед на подбора за извадката от производители от Съюза.
(16)
Аргументите, изтъкнати от страните, бяха разгледани, както следва: производителите от Съюза поискаха имената им да не се оповестяват поради заплахата от ответни мерки. Несъмнено имаше реални заплахи да се навреди на бизнеса на производителите от Съюза както в Съюза, така и извън него. Комисията счете тези искания за достатъчно обосновани и те бяха уважени. Ако се оповести местоположението или делът на производството или продажбите на отделните производители от Съюза, включени в извадката, лесно може да се установи самоличността на съответния производител, поради което възраженията по този въпрос трябваше да бъдат отхвърлени.
(17)
Комисията не е „сляла“ определянето на подкрепата с оглед започване на разследването, определянето на промишлеността на Съюза и подбора на временната извадка, тъй като тези етапи са били независими един от друг и за всеки един от тях са взети решения поотделно. Не беше доказано до каква степен използването на данни за производството и продажбите, предоставени от производителите от Съюза във връзка с разглеждането на подкрепата за започване на разследването, е оказало отражение върху представителността на извадката. При започване на процедурата промишлеността на Съюза е била временно определена. За временно установяване на общото производство на Съюза през разследвания период (дефиниран по-долу в съображение 38) беше използвана цялата налична информация относно производителите от Съюза, включително информацията, предоставена в жалбата, и данните, събрани от производителите от Съюза и другите страни преди започване на разследването.
(18)
Всички производители от Съюза, които отговориха на въпросите във връзка с подкрепата за започването на разследването, бяха взети предвид при подбора на извадката, независимо дали подкрепяха, възразяваха или не изказаха мнение относно разследването. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(19)
Въпросът за двойното/тройното отчитане беше разгледан при подбора на временната извадка. Оказа се, че ако се изключат производството и продажбите на елементи от вертикално интегрираните производители от Съюза, няма да се отчете делът на производство на елементите, продавани на свободния пазар. Ето защо беше счетено, че изключването на продажбите на елементи от общия обем на производството няма непременно да доведе до по-представителна извадка. Освен това представителността на извадката беше установена не само въз основа на обема на производството, но и въз основа на географското местоположение и балансираното представяне на вертикално интегрираните и неинтегрираните производители. Относителната представителност на обема на производството беше изчислена за всеки вид на сходния продукт. На тази база беше счетено, че методологията за подбор на временната извадка е обоснована и поради това извадката като цяло се счита за представителна за промишлеността на Съюза за продукта, предмет на разследването. Поради това твърдението беше отхвърлено. Що се отнася до надеждността на данните, извадката беше подбрана въз основа на информацията, налична към момента на изготвяне на извадката, в съответствие с член 27 от основния регламент. Относно надеждността на данните, използвани във връзка с подкрепата за започване на разследването, не бяха установени факти, които да доказват, че данните, събрани преди започването, са съдържали значителни грешки. Ето защо може обосновано да се предположи, че базата, на която е извършен подборът на временната извадка, е достатъчно надеждна. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(20)
Относно списъка от около 150 други производители от Съюза трябва да се отбележи, че тази информация беше представена след изтичане на срока, определен за заинтересованите страни, за да изразят мнение във връзка с подбора на временната извадка, и за производителите от Съюза, за да заявят интереса си и да поискат да бъдат включени в извадката. Освен това около 30 от производителите от Съюза в списъка са били в действителност известни на Комисията към момента на подбора за извадката. Наред с това всички производители от Съюза, които заявиха интереса си след публикуване на известието за започване на процедурата, бяха разгледани при подбора на извадката. Поради това представителността на извадката не е била засегната. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(21)
След получаване на коментарите съставът на извадката беше преразгледан поради индикациите, че едно от включените в нея дружества няма да съдейства изцяло. За да се запази представителността на извадката, беше избран друг производител от Съюза. Така тази преразгледана извадка се състоеше от десет дружества, избрани въз основа на най-големия представителен обем за всяко ниво на производство, като бяха взети предвид обемът на продажбите на пазара на ЕС и географското разположение, за които можеше обосновано да се предполага, че могат да бъдат разследвани в рамките на наличното време. След изключването на полупроводниковите пластини от определението на разглеждания продукт и, следователно, от обхвата на настоящото разследване (вж. съображения 42-46 и 349 по-долу), в извадката останаха осем дружества. Вследствие на това преразгледаната извадка от производители от Съюза обхващаше (като процент от общото производство на Съюза) между 18 % и 21 % за модулите и между 17 % и 24 % за елементите и обхващаше вертикално интегрираните и неинтегрираните производители. Тъй като посочването на точен процент би дало възможност за изчисляване на обема на производството на горепосочения друг производител от Съюза и по този начин би могла да се установи самоличността му, не могат да бъдат разкрити точните проценти.
(22)
Производителите от Съюза, които предоставиха на Комисията информацията, необходима за подбора на представителната извадка в настоящата антисубсидийна процедура, са същите като производителите от Съюза, предоставили съответната информация в паралелно протичащото антидъмпингово разследване. Освен това всички производители от Съюза, подбрани за окончателната извадка в антидъмпинговото разследване, предоставиха съответната информация в настоящото антисубсидийно разследване, което позволи на Комисията да изготви представителна извадка. Поради това бе счетено за целесъобразно окончателните извадки от производители от Съюза и в двете процедури да са идентични.
(23)
ПКНР отново изказа твърдението, че използването на поверителност по отношение на наименованията на жалбоподателите и включените в извадката производители от Съюза е немотивирано. Както вече беше посочено в съображение 9 от временния регламент, производителите от Съюза поискаха наименованията им да останат поверителни поради риска от ответни мерки. Комисията счете тези искания за достатъчно обосновани и те бяха уважени. Информацията, предоставена на Комисията с цел да се обоснове рискът от ответни мерки, не може да бъде разкрита пред трети страни, тъй като това би обезсмислило искането за запазване на поверителност. Освен това в случая, когато - както съобщава ПКНР - един от производителите от Съюза е направил преоценка на позицията си и е разкрил самоличността си, като е внесъл иск в Съда срещу временния регламент, вече не съществува основание да се оповестява информацията, въз основа на която е предоставена анонимност, защото неговата самоличност вече е разкрита.
(24)
След оповестяването на окончателните заключения Китайската търговска камара за внос и износ на машини и електронни продукти (CCCME) повтори аргументите си относно метода, използван за подбор на временната извадка от производители от Съюза. CCCME твърди по-специално, че институциите не са взели предвид 120 производители. Комисията вече даде обосновка по този въпрос в съображение 9 от временния регламент. Освен това институциите провериха дейността на дружествата, включени във въпросния списък. Проверката показа, че в списъка са включени предимно монтажници, дистрибутори, свързани вносители и производители износители от Китай, Тайван и Индия. Поради това с него не може да бъде доказано, че институциите са неглижирали значителен брой производители от Съюза. Освен това CCCME не оспорва общото производство на Съюза, като предоставя за целта алтернативни цифри, нито представя доказателства, че представителността на извадката е била евентуално засегната, тъй като нито един от допълнителните производители от Съюза, визирани в нейното твърдение, не би бил избран за включване в извадката, ако същият беше известен на Комисията.
в) Изготвяне на извадка от несвързани вносители
(25)
От около 250 посочени от жалбоподателя несвързани вносители, с които се свърза Комисията, двадесет страни отговориха на формуляра за изготвяне на извадка, приложен към известието за откриване на процедурата: дванадесет - за модулите и една - за елементите. В допълнение седем други страни заявиха интерес, но не предоставиха информация за внос или препродажба на разглеждания продукт. В съответствие с член 27 от основния регламент подборът на извадката беше извършен така, че да се обхване най-големият представителен обем внос, за който е обосновано да се счита, че може да бъде разследван в рамките на наличното време. Поради това извадката от несвързани вносители обхвана двама вносители за модулите и един вносител за елементите, представляващи около 2 % - 5 % от общия внос от съответната държава. След като бяха получени отговорите на въпросниците обаче стана ясно, че основната дейност на един от тримата вносители е била всъщност свързана със соларни инсталации, а не с търговия с разглеждания продукт. Що се отнася до дейността на втория вносител, той е бил вносител на модули, а не на елементи. Въпреки това качеството на информацията, предоставена в отговора на въпросника, не е било достатъчно добро, за да бъде тя включена в анализа на несвързаните вносители. Освен това при разследването се установи, че по-голямата част от вноса на разглеждания продукт в Съюза е извършван чрез дружества, свързани с производители износители в КНР, или чрез дружества за монтаж или разработване на проекти.
(26)
След налагането на временните антидъмпингови мерки в паралелното антидъмпингово разследване Комисията се свърза с други вносители, които вече бяха оказали съдействие в разследването на етапа на откриване на процедурата, предоставяйки основна информация за своите дейности, свързани с продукта, предмет на разследването, през разследвания период, както е посочено в известието за започване на процедурата. Целта беше да се определи дали размерът на извадката от несвързани вносители може да бъде увеличен. Шест дружества, квалифицирани като несвързани вносители, търгуващи с разглеждания продукт (т.е. закупуване и препродаване), заявиха интереса си и бяха готови да продължат да съдействат при разследването. Пет от шестте дружества изпратиха отговорите си в срок. От петте получени отговора само три бяха достатъчно изчерпателни и позволяваха да се направи съдържателна оценка. Ето защо извадката от несвързани вносители беше разширена и обхвана четирима вносители за модулите, представляващи около 2 % - 5 % от общия внос от съответната държава. Предвид структурата на несвързаните вносители, които са предимно малки и средни дружества, не беше възможно да се използва извадка, която да представлява по-голям дял, тъй като институциите разполагат с ограничени ресурси.
г) Отговори на въпросниците и проверки
(27)
Комисията изпрати въпросници на представителите на КНР (включително специфични въпросници за Китайска банка за развитие, Китайска експортно-импортна банка, Китайска народна банка, Шанхайска банка, Sinosure, други финансови институции от значение и държавни производители на полисилиций, стъкло и алуминий, доставяли тези суровини на съответния промишлен сектор през разследвания период), на осемте участващи в извадката производители износители от КНР, на други поискали го производители износители от КНР, както и на включените в извадката производители от Съюза, на несвързаните вносители, включени в извадката, и на стопанските субекти нагоре и надолу по веригата и на техните сдружения, които заявиха своя интерес в сроковете, определени в известието за започване на процедура. Също така Комисията установи връзка с представително сдружение на потребителите.
(28)
Бяха получени отговори от ПКНР, от всички включени в представителната извадка производители износители и свързаните с тях дружества в КНР, от пет производители износители, които поискаха индивидуално разглеждане, от всички включени в извадката производители от Съюза, от всички включени в извадката несвързани вносители от Съюза и 21 стопански субекта нагоре и надолу по веригата и три от техните сдружения.
(29)
Комисията издири и провери цялата информация, която счете за необходима за определяне на субсидирането, на произтичащата вреда и на интереса на Съюза. Бяха извършени проверки на място в помещенията на следните държавни органи и финансови институции, дружества, включени в извадката, един несвързан вносител, два стопански субекта нагоре по веригата и четири стопански субекта надолу по веригата, сдружения и един независим консултант:
(a)
Правителство на Китайската народна република
-
Министерство на търговията на КНР, Пекин, Китай
-
Huaxia Bank, Пекин, КНР
-
Китайска банка за развитие, Пекин, КНР
-
Китайска експортно-импортна банка, Пекин, КНР
-
China Export & Credit Insurance Corporation (SINOSURE), Пекин, КНР
б)
производители от Съюза:
-
осем включени в извадката производители от Съюза
в)
Групи производители износители (и свързани дружества) в КНР
-
Changzhou Trina Solar Energy Co Ltd, КНР
-
Delsolar (Wujiang) Co. Ltd. (Wujiang) Co. Ltd., КНР
-
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd., КНР
-
JingAo Group, КНР
-
Wuxi Suntech Power Co. Ltd, PRC Power Co. Ltd, КНР
-
Yingli Green Energy Holding Company, КНР
-
Zhejiang Yuhui Solar Energy Source Co. Ltd and Renesola Jiangsu Ltd, КНР
-
Jinko Solar Co Ltd, КНР
г)
Несвързан вносител в Съюза
-
IBC SOLAR AG, Bad Staffelstein, Германия
д)
Стопански субекти нагоре по веригата
-
Roth & Rau AG, Hohenstein-Ernsthal, Германия
-
WACKER Chemie AG, Burghausen, Германия
е)
Стопански субекти надолу по веригата
-
Juwi Solar GmbH, Worrstadt, Германия
-
ValSolar SL, Badajoz, Испания
-
Jayme de la Costa, Pedroso, Португалия
-
Sunedison, Spain Construction, Мадрид, Испания
ж)
Сдружения
-
Европейска асоциация на фотоволтаичната промишленост (EPIA), Брюксел, Белгия
з)
Независим консултант
-
Europressedienst, Бон, Германия
(30)
Представените от заинтересованите страни коментари бяха разгледани и взети под внимание, където това беше уместно.
(31)
Асоциацията за достъпна слънчева енергия (AFASE), представляваща вносителите и стопанските субекти надолу и нагоре по веригата, постави под съмнение правното основание за посещението, осъществено в помещенията на Europressedienst, като заяви, че независимият консултант не е заинтересована страна по смисъла на член 26 от основния регламент. Констатациите обаче следва да се основават на надеждни и поддаващи се на проверка данни, когато това е възможно. Europressedienst предостави информация относно макроикономическите показатели въз основа на договор. Комисията извърши проверка на място в помещенията на дружеството в името на принципа на добрата администрация, с цел да провери достоверността и коректността на данните, върху които тя е основала констатациите си.
(32)
ПКНР отново изказа твърдението, че правото му на правна защита във връзка с достъпа до преписката, достъпна за разглеждане от заинтересованите страни, е било нарушено, тъй като: i) в неповерителните преписки е липсвала информация, без да се посочи „основателна причина“ за това или да се предоставят достатъчно подробни резюмета, или, по изключение, да се посочат причините, поради които не се предоставя неповерително резюме; ii) липсвала е неповерителната версия на целия въпросник, попълнен от един производител от Съюза и iii) забавянето при предоставянето на неповерителни версии на попълнените от производителите от Съюза въпросници на заинтересованите страни е било прекомерно.
(33)
i) По отношение на твърдението, че е липсвала информация от достъпната за разглеждане преписка, заинтересованата страна не е посочила за кои данни става въпрос. ii) Твърдението, че неповерителната версия на цял въпросник не е била на разположение е некоректно. iii) Що се отнася до забавянето при предоставянето на неповерителни версии на попълнените от включените в извадката производители от Съюза въпросници, на съответната заинтересована страна беше разяснено, че въпросниците бяха добавени към неповерителната преписка едва след като беше проверена тяхната изчерпателност и коректността на резюметата им. За да се гарантира правото на производителите от Съюза да запазят анонимността си, беше проверено също така дали неповерителните версии на въпросниците не разкриват самоличността на съответния производител от Съюза. В някои случаи поради това се наложи в неповерителните версии да бъдат внесени корекции от страната, която ги представя, преди те да могат да бъдат предоставени на останалите заинтересовани страни.
(34)
Във всеки случай беше счетено, че това по никакъв начин не е засегнало правото на защита на заинтересованите страни. Комисията даде на всички заинтересовани страни възможност да дадат своевременен отговор по включената в преписката на тяхно разположение информация, така че техните коментари да могат да бъдат взети предвид преди да се стигне до заключения в хода на разследването, стига да са подкрепени с доказателства и мотивирани. Заинтересованата страна е имала достатъчно възможности да коментира въпросниците на включените в извадката производители от Съюза и след оповестяването на временните и окончателните заключения. Поради това, въпреки че оповестяването на заключенията и достъпът до преписката, достъпна за разглеждане от заинтересованите страни, се основават на различни законови разпоредби, следва да се отбележи, че е имало многобройни възможности заинтересованите страни да коментират цялата информация, предоставена от дадена страна в разследването. Поради това този аргумент трябваше да бъде отхвърлен.
(35)
Всички заинтересовани страни бяха информирани за основните факти и съображения, върху които почива намерението да се препоръча налагането на изравнителни мита върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи) с произход или изпратени от Китайската народна република („оповестяването на окончателните заключения“). На страните беше даден срок, в който да представят своите коментари по оповестяването на окончателните заключения.
(36)
Представените от заинтересованите страни коментари бяха разгледани и взети под внимание, където това беше уместно.
1.5. Приемане на ангажимент за спазване на минимален ценови праг с оглед на окончателните мита
(37)
След оповестяването на окончателните заключения Комисията получи изменено предложение за ангажимент за спазване на минимален ценови праг от производители износители заедно с Китайската търговска камара за внос и износ на машини и електронни изделия (CCCME), която обхваща и паралелното антисубсидийно разследване. С Решение за изпълнение 2013/707/ЕС на Комисията от 4 декември 2013 година за потвърждаване приемането на ангажимент, предложен във връзка с антидъмпинговата и антисубсидийната процедура относно вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи) с произход или изпратени от Китайската народна република, за периода на прилагане на окончателни мерки (6), Комисията прие ангажимента за спазване на минимален ценови праг.
1.6. Разследван период и разглеждан период
(38)
Разследването относно субсидирането и вредата обхвана периода от 1 юли 2011 г. до 30 юни 2012 г. (наричан по-нататък „разследван период“ или „РП“). Разглеждането на тенденциите от значение за оценката на вредата обхвана периода от 1 януари 2009 г. до края на РП („разглеждания период“).
2. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И СХОДЕН ПРОДУКТ
2.1. Разглеждан продукт
(39)
На етапа на започване на процедурата разглежданият продукт беше дефиниран като кристални силициеви ФВ модули или панели и елементи и полупроводникови пластини от вида, използван в кристалните силициеви ФВ модули или панели, с произход или изпратени от КНР. Елементите и полупроводниковите пластини са с дебелина, непревишаваща 400 μm. Понастоящем този продукт е класиран в кодове по КН ex 3818 00 10, ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 и ex 8541 40 90.
(40)
Следните видове на продукта са изключени от определението на разглеждания продукт:
-
зарядни устройства с използване на слънчева енергия, състоящи се от по-малко от шест елемента, които са преносими и служат за захранване на устройства с електрическа енергия или за зареждане на батерии,
-
тънкослойни фотоволтаични продукти,
-
кристални силициеви фотоволтаични продукти, които са трайно вградени в електрически изделия, в случаите, когато електрическите изделия имат функция, различна от генерирането на електрическа енергия, и когато тези електрически изделия потребяват електрическата енергия, произведена от вградения фотоволтаичен елемент (или елементи) от кристален силиций.
2.2. Сходен продукт
(41)
Разследването показа, че разглежданият продукт, както и продуктът, произвеждан и продаван в Съюза от промишлеността на Съюза, имат едни и същи основни физически, химически и технически характеристики, както и едни и същи основни крайни приложения. Следователно те се приемат за сходни по смисъла на член 2, буква в) от основния регламент.
2.3. Твърдения относно обхвата на продукта
2.3.1. Изключване на монокристалните полупроводникови пластини
(42)
Заинтересованите страни изказаха твърдението, че полупроводниковите пластини следва да бъдат извадени от обхвата на продукта, тъй като нямат едни и същи основни физически, химически и технически характеристики с елементите и модулите. В допълнение към аргументите, изтъкнати преди публикуването на временния антидъмпингов регламент, в тази връзка бяха приведени и два допълнителни аргумента.
(43)
На първо място заинтересованите страни изказаха твърдението, че полупроводниковите пластини могат да се използват за цели, различни от производството на елементи, по-специално за производството на интегрални схеми и други микроизделия. В тази връзка се отбелязва, че не всички полупроводникови пластини са включени в обхвата на настоящото разследване, който е ограничен до „полупроводникови пластини от вида, използван в кристални силициеви ФВ модули или панели“ и че въпросните полупроводникови пластини са с „дебелина, непревишаваща 400 μm“. Въпреки че полупроводниковите пластини несъмнено се срещат и в други приложения, разследването никога не е обхващало полупроводникови пластини, които се използват за производството на други продукти, като интегрални схеми. Освен това нито производители, нито вносители или ползватели, които са част от пазара за тези други видове полупроводникови пластини, не заявиха интереса си и не изказаха твърдението, че техните полупроводникови пластини биха били обект на регистрационен режим или временни антидъмпингови мита. Поради това се прави заключението, че тези други видове полупроводникови пластини не попадат в обхвата на продукта на настоящото разследване. Същевременно това показва, че полупроводниковите пластини нямат непременно едно и също крайно приложение с елементите и модулите.
(44)
На второ място заинтересованите страни изказаха твърдението, че необработените полупроводникови пластини не притежават основните електрически свойства, които отличават соларните елементи и модули от останалите продукти. Полупроводниковите пластини по-специално не притежават способността да произвеждат електрическа енергия от слънчевата светлина, което е ключова функция на кристалните фотоволтаични елементи и модули.
(45)
Разследването определено показа, че способността да се генерира електрическа енергия от слънчева светлина възниква едва след като полупроводниковите пластини бъдат трансформирани в елементи. Преобразуването се извършва от елементи, които поглъщат светлината и я преобразуват в електрическа енергия благодарение на кристалния силиций. Елементите имат p-n преход, за да събират и предават генерираната от тях електроенергия. За да се сглобят модулите, елементите се запояват заедно с телове с правоъгълно сечение или метални ивици, за да се получи поредица от елементи. Те се пресоват между листове. За горната част се използва най-вече стъкло, а за долната част - полимерен опорен лист. Обикновено се изработват рамки, за да е възможно монтирането на място (например на покриви). Модулът може да има преобразувател.
(46)
Поради различните основни физически и технически характеристики, определени в хода на разследването, сред които и способността за генериране на електрическа енергия от слънчева светлина, беше направено заключението, че като цяло полупроводниковите пластини следва да бъдат изключени от определението на разглеждания продукт и следователно и от обхвата на настоящото разследване.
2.3.2. Физически, химически и технически характеристики и крайни приложения
(47)
Няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че разследването не може да обхване два продукта с различни физически, химически и технически характеристики и поради това модулите и елементите следва да са обект на две отделни разследвания. Освен това те изказаха твърдението, че не е ясно дали разследването обхваща само един продукт или два отделни продукта и поради това те не разполагат с пълната възможност да защитят интересите си.
(48)
Производството на модули и елементи е един производствен процес с отделни производствени етапи. Елементите определят характеристиките на крайния продукт (т.е. модулите). При разследването се установи, че производството на елементи е пряко и изключително предназначено за производство на модули; модулите и елементите имат еднакви физически, химически и технически характеристики (определени от използваната суровина) и едни и същи основни крайни приложения, т.е. те се продават за вграждане във ФВ слънчеви системи. Характеристиките на модулите са пряко свързани с тези на елементите.
(49)
В известието за започване на процедурата беше посочено ясно, че модулите и елементите са продуктът, предмет на разследването. Следователно заинтересованите страни са разполагали с пълната възможност да защитят интересите си въз основа на определението на разглеждания продукт. Поради това аргументите бяха отхвърлени.
2.3.3. Различна номенклатура
(50)
Беше изтъкнато също така, че модулите и елементите не могат да се считат за един и същ продукт, тъй като имат няколко различни осемцифрени кода по КН, шестцифрена подпозиция, четирицифрена позиция от ХС. В това отношение следва да се отбележи, че и елементите, и модулите могат да се декларират по митническа подпозиция 8541 40 90, докато подпозициите от позиция 8501 са за електрически генератори изобщо, а не специално за соларни продукти. На тези основания аргументът беше отхвърлен.
2.3.4. Добавена стойност на елементите
(51)
Няколко страни изказаха твърдението, че добавената стойност в процеса на преобразуване на елементите съставлява най-големия дял от стойността на модула и поради това елементите трябва да се разглеждат като отделен продукт.
(52)
При разследването се установи, че от технологична гледна точка производството на елементи е най-сложната част в производствения процес. Същевременно се установи също така, че двата производствени етапа са свързани помежду си и добавената стойност не е съсредоточена в отделен етап от производствения процес, а произтича от целия производствен процес. Поради това твърдението беше отхвърлено.
2.3.5. Отделни пазари
(53)
Някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че модулите и елементите имат отделни пазари и поради това те следва да се разглеждат като отделни продукти, като това се подкрепя и от факта, че голям брой производители не са вертикално интегрирани.
(54)
Модулите и елементите не могат да се считат за отделни продукти, чиито цени варират само в зависимост от пазарни фактори. Факт е, че техните цени са силно взаимосвързани и зависят от цената на полисилиция. Също така, както е разяснено в съображение 49 по-горе, разглежданият продукт се произвежда в рамките на един производствен процес, съставен от отделни етапи. Фактът, че някои производители не са вертикално интегрирани, се дължи само на бизнес решения и икономии от мащаба и не променя това заключение. Въз основа на това този аргумент бе отхвърлен.
2.3.6. Крайни приложения и взаимозаменяемост
(55)
Няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че модулите и елементите трябва да се разглеждат като различни продукти, тъй като те имат различни крайни приложения и не са взаимозаменяеми.
(56)
Както е посочено по-горе, при разследването беше установено, че производството на модули и елементи е един производствен процес и поради това въпросът за взаимозаменяемостта между отделните етапи на този един и същ производствен процес не е релевантен. Освен това модулите и елементите имат еднакви крайни приложения, а именно преобразуват слънчевата светлина в електричество, и поради тази причина не могат да се използват за други приложения.
2.3.7. Дистрибуторски канали
(57)
Една заинтересована страна изказа твърдението, че модулите и елементите нямат еднакви дистрибуторски канали и поради това не следва да се разглеждат като един и същ продукт. При разследването се установи, че модулите и елементите могат да се разпространяват в рамките на различни или сходни дистрибуторски канали. Основните критерии за определяне на един продукт обаче са еднаквите физически, химически и технически характеристики и крайни приложения. С оглед на съображения 47 - 49 по-горе се заключава, че по тази причина различните дистрибуторски канали не се считат за определящ фактор. Ето защо този аргумент следва да бъде отхвърлен.
2.3.8. Възприемане от страна на потребителите
(58)
Беше изказано твърдението, че модулите и елементите се различават значително от гледна точка на възприемането от страна потребителите, и ето защо те не следва да се разглеждат като един и същ продукт.
(59)
Както е посочено по-горе, основните критерии за определяне на един продукт са еднаквите физически, химически и технически характеристики и крайни приложения. С оглед на съображения 47 - 49 по-горе се заключава, че по тази причина различното възприемане от страна на потребителите не се счита за определящ фактор. Ето защо този аргумент следва да бъде отхвърлен.
2.3.9. Отделни разследвания за елементи и за модули
(60)
Заинтересовани страни повториха твърдението си, че елементите и модулите не са един продукт, и по тази причина следва да се оценяват поотделно. За разлика от полупроводниковите пластини елементите и модулите определено имат едно и също основно свойство, т.е. способността да генерират електрическа енергия от слънчева светлина. Поради това представените аргументи бяха отхвърлени.
(61)
След оповестяването на окончателните заключения един от износителите застъпи тезата, че сами по себе си елементите не могат да произвеждат електрическа енергия. Според твърдението му за тази цел те трябва да бъдат сглобени в модули. Всеки елемент сам по себе си обаче има способността да произвежда електрическа енергия от слънчева светлина, обикновено с мощност 4W. Въпреки че тази мощност е вероятно недостатъчна за повечето приложения, които изискват сглобяването на множество елементи в модул, това не означава, че един елемент сам по себе си вече не притежава способността да произвежда електрическа енергия.
(62)
След оповестяването на окончателните заключения един износител заяви също така, че елементите не са просто друг вид модул, а напълно различен продукт. Всъщност елементът е основният компонент на модула. Като основен компонент, елементът определено не е „изцяло различен продукт“, тъй като модулите и елементите имат едни и същи основни характеристики - производството на електрическа енергия от слънчева светлина, както е посочено в съображение 60 по-горе.
(63)
Същата страна изказа освен това твърдението, че при подбора на извадките от производители от Съюза и от китайски износители е била отчетена разликата между елементите и модулите. Поради това е следвало да бъдат определени различни ставки на митото за модули и за елементи. В това отношение се потвърждава, че разликата между модулите и елементите определено е била взета предвид при подбора на извадката от производители от Съюза и от китайски износители, както е посочено в съображения 10 и 14 от временния антидъмпингов регламент. Това обаче е направено единствено, за да се гарантира, че извадката е представителна и само по себе си не означава, че елементите и модулите следва да не се считат за един-единствен продукт или че за тях следва да се определят отделни ставки на митото. За да се гарантира, че извадката е представителна за всички видове на продукта, беше важно при подбора ѝ да се направи разграничение между елементи и модули. Освен това, тъй като съществуваше известна несигурност по отношение на въпроса дали елементите и модулите трябва да се разглеждат като един продукт ли като два отделни продукта, беше необходимо да се гарантира представителност и при двете хипотези.
(64)
Производителите износители изказаха твърдението, че фактът, че в ангажимента за спазване на минимален ценови праг се налагат различни минимални вносни цени и обеми за модулите и за елементите, потвърждава, че те са отделни продукти, за които са необходими две отделни разследвания. Различните минимални вносни цени обаче са просто индикация, че модулите и елементите са различни групи видове на продукта, които се продават на различни цени. Поради това е необходимо да бъдат определени различни цени, за да има смисъл от минималните вносни цени.
(65)
Фактът, че елементите и модулите са различни групи видове на продукта, сам по себе си не е от значение за определянето на разглеждания продукт. За определянето на разглеждания продукт е достатъчно, че продуктите имат едни и същи характеристики и крайни приложения, което е вярно по отношение на модулите и елементите, както е посочено съответно в съображения 46 и 71.
(66)
ПКНР изказа твърдението, че оценката доколко елементите и модулите са един-единствен разглеждан продукт не е обхванала редица критерии, определени от апелативния орган в решението му по делото „ЕО - азбест“ (7). Тези критерии се използват за определянето на „сходния“ продукт, а не на разглеждания продукт. Иначе казано, тези критерии трябва да се използват, за да се определи кой е сходният продукт, например сходният продукт, произвеждан от промишлеността на Съюза, който след това да бъде съпоставен с разглеждания продукт, изнасян от китайските производители износители. Тези критерии не са приложими при определянето на разглеждания продукт. Във всеки случай институциите констатират, че прилагането на критериите, използвани в делото „ЕО - азбест“, при определянето на разглеждания продукт не би довело до различен резултат. Първият и вторият критерий (свойства, естество и качество, респективно крайни приложения) са идентични с критериите физически, химически и технически свойства и крайни приложения, използвани в предходните съображения. Третият критерий (вкусове и навици на потребителите) не е от особена полза в настоящия случай, тъй като елементите са ключовият компонент на модулите; що се отнася до четвъртия критерий, тарифното класиране, следва да се отбележи, че и елементите, и модулите могат да се декларират по митническа подпозиция 8541 40 90, докато подпозициите от позиция 8501 са за електрически генератори изобщо, а не специлано за соларни продукти.
(67)
Други заинтересовани страни изказаха твърдението, че обективното прилагане на критериите, определени от Съда в по-ранни дела (8), води до заключението, че модулите и елементите са различни продукти. В това отношение следва да се отбележи, че Съдът само е посочил набор от критерии, които могат да бъдат взети предвид, като не е задължително във всички случаи да се използват всички критерии, тъй като евентуално не всички те са приложими. Оценка на критериите е направена в съображения 27-39 от временния антидъмпингов регламент, в които се констатира, че някои критерии не са приложими в настоящия случай. В делото „Brosmann“ оценката доколко различните видове обувки принадлежат към „разглеждания продукт“ също е направена само въз основа на три критерия, за които е счетено, че са приложими. Тъй като заинтересованите страни не предоставиха мотивация защо обективното прилагане на критериите води до заключението, че модулите и елементите са отделни продукти, твърдението на може да бъде прието.
(68)
Освен това следва да се припомни, че елементите и модулите имат едно и също крайно приложение, т.е. продават се с цел включването им във ФВ соларни системи. Характеристиките на модулите са пряко свързани с тези на елементите, както е посочено в съображение 28 от временния антидъмпингов регламент.
(69)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че с изключването на полупроводниковите пластини от обхвата на продукта и поради значителната степен на обработка, необходима за изработването на модули от елементи, твърдението, че елементите и модулите имат едни и същи крайни приложения се опровергава. Твърди се също така, че оценката, че елементите и модулите имат едни и същи крайни приложения се базира на презумпцията, че при полупроводниковите пластини, елементите и модулите има един и същ процес на производство.
(70)
На първо място, заключението, че оценката, че елементите и модулите имат едни и същи крайни приложения се базира на процеса на производство, е погрешно. Въпреки че и двете изявления се съдържат в рамките на едно и също съображение - съображение 36 от временния антидъмпингов регламент, това не означава, че заключението се базира на посочената там презумпция. Думите „освен това“, които разделят двете изявления, ясно показват, че второто изявление не се базира на първото. Освен това двете изявления са направени с цел да се отговори на отделни въпроси от точката „Крайни приложения и взаимозаменяемост“. Първото изявление относно производствения процес касае взаимозаменяемостта, докато второто касае крайните приложения. Поради това презумпцията, че оценката, че елементите и модулите имат едни и същи крайни приложения се базира на презумпцията, че при полупроводниковите пластини, елементите и модулите има един и същ процес на производство, е некоректна.
(71)
Що се касае до действителните крайни приложения на елементите и модулите, а именно, че те се продават с цел да бъдат включвани във ФВ соларни системи, същите не се оспорват от заинтересованите страни. Поради това заключението, че модулите и елементите имат едни и същи крайни приложения, се потвърждава.
2.3.10. Тънкослойни продукти
(72)
Една заинтересована страна изтъкна, че тънкослойните ФВ продукти следва да се включат в определението на разглеждания продукт, като изказа твърдението, че те имат еднакви физически, химически и технически характеристики и едни и същи крайни приложения.
(73)
Тънкослойните ФВ продукти са изрично изключени от определението на продукта (вж. съображение 40 по-горе). Несъмнено те имат различни физически, химически и технически характеристики в сравнение с разглеждания продукт. Те се произвеждат с помощта на различен производствен процес и то не от кристален силиций, който е основната суровина за производството на модули и елементи. Тънкослойните ФВ продукти имат по-нисък КПД и по-ниска изходна мощност, поради което не са подходящи за същите видове приложения, като тези на разглеждания продукт. Поради посочените съображения тези аргументи трябваше да бъдат отхвърлени.
2.3.11. Полуготови продукти
(74)
Освен това беше изказано твърдението, че елементите следва да се считат за полуготови продукти заготовки, докато модулите са крайни продукти, поради което те не следва да се разглеждат като един и същ продукт.
(75)
Както е посочено по-горе, основните критерии за определяне на един продукт са еднаквите физически, химически и технически характеристики и крайни приложения. С оглед на съображения 47 - 49 по-горе се заключава, че по тази причина разликата между полуготовите и готовите продукти не се счита за определящ фактор. Ето защо този аргумент следва да бъде отхвърлен.
2.3.12. Зарядни устройства с използване на слънчева енергия
(76)
Една заинтересована страна поиска изключването на слънчевите панели, изключително предназначени за зареждане на батерии от 12 V, поради това, че те имат различно крайно приложение от това на модулите за свързване към електрическата мрежа, тъй като генерират много по-ниско напрежение и поради това не са подходящи за свързване към електропреносната мрежа.
(77)
Според известието за започване на процедурата зарядните устройства с използване на слънчева енергия, състоящи се от по-малко от шест елемента, които са преносими и служат за захранване на устройства с електрическа енергия или за зареждане на батерии, са изключени от обхвата на разглеждания продукт. Модулите от повече от шест елемента, предназначени само за зареждане на батерии, имат еднакви основни характеристики и качества като тези на модулите за свързване към електропреносната мрежа. Те използват напрежение на отворена верига, което е по-ниско от това, което се използва в модулите за свързване към електропреносната мрежа. Въпреки тази разлика при разследването се установи, че този вид модули може да се свърже към електрическата мрежа. По-ниското напрежение може лесно да се компенсира с увеличение на размера и/или броя на елементите. Ето защо модулите, предназначени за зареждане на батерии и състоящи се от повече от шест елемента, са в обхвата на определението на разглеждания продукт.
(78)
Заинтересовани страни също така заявиха, че определението „зарядни устройства с използване на слънчева енергия, състоящи се от по-малко от шест елемента“ е твърде ограничително и следва да бъде разширено, така че да обхваща и продукти със сходна функция, които не са обхванати от това определение, като продуктите със сходен размер, в които се използват по-голям брой по-малки елементи.
(79)
Освен това заинтересовани страни изказаха твърдението, че определението „кристални силициеви ФВ продукти, които са трайно вградени в електрически изделия“ е прекалено тясно, тъй като се изключва само комплектованото електрическо изделие, докато соларните компоненти за вграждане в електрически изделия на се изключват непременно.
(80)
Анализът на аргументите, изтъкнати от различните заинтересовани страни, определено показа, че е по-подходящо изключването на такива продукти да се определи въз основа на технически стандарти, отколкото на броя на елементите. По-конкретно бе установено, че определенията на стандарт IEC 61730-1 - „Клас на прилoжение C“ по по-подходящ начин определят продуктите, които следва да бъдат изключени от обхвата на мерките.
(81)
След оповестяването на окончателните заключения бяха получени коментари относно изключването въз основа на посочения по-горе международен стандарт. Беше изказано твърдението, че вместо да се прави позоваване на стандарта, би било по-уместно изключването да се дефинира въз основа на изходното напрежение и изходната мощност като „модули или панели с изходно напрежение, непревишаващо 50 V (пост. напр.) и изходна мощност, непревишаваща 50 W, предназначени единствено за директно използване като зарядни устройства за батерии в системи със същите характеристики на напрежението и мощността“. Твърдението може да бъде прието и изключението беше окончателно определено в съответствие с тази дефиниция.
2.3.13. Соларни модули за вграждане в покривни конструкции
(82)
Друга заинтересована страна заяви, че соларните модули за вграждане в покривни конструкции следва да бъдат изключени от продуктовия обхват на разследването, тъй като те обединяват функцията на соларен модул с тази на покривни керемиди или плочи. Като такива те не са пряко взаимозаменяеми със стандартен соларен модул.
(83)
Разследването обаче показа, че стандартните модули и соларните модули за вграждане в покривни конструкции трябва да отговарят на едни и същи стандарти за електрическо оборудване. И докато соларните модули за вграждане в покриви не могат да бъдат заменени със стандартен модул, те могат да бъдат заменени със стандартен модул плюс покривни керемиди или плочи. Поради това тези продукти имат едно и също основно техническо свойство да генерират електрическа енергия от слънчева светлина. Допълнителната функция (която иначе се осигурява от покривните материали) не се счита за съществена и не оправдава изключването на соларните модули за вграждане в покривни конструкции от обхвата на продукта.
(84)
След оповестяването на окончателните заключения същата заинтересована страна изказа твърдението, че липсата на взаимозаменяемост между соларните модули за вграждане в покривни конструкции и стандартните соларни модули е индикация, че соларните модули за вграждане в покривни конструкции следва да бъдат изключени от обхвата на мерките, като се позова общо на случая с обувките (9) и по-специално на обувките за спорт, изработени по специална технология („ОСИСТ“). Причините за изключването на ОСИСТ обаче са многобройни и липсата на взаимозаменяемост сама по себе си не бе счетена за достатъчно основание от Съда в делото „Brosmann“ (10), с което се потвърждава, че въпреки разликите помежду си, много различни продукти, като градски обувки и туристически обувки, могат да бъдат счетени за разглеждан продукт в едно-единствено антидъмпингово разследване.
(85)
Освен това заинтересованата страна изказа твърдението, че липсата на производство в Съюза и фактът, че заинтересованата страна има права върху интелектуална собственост, са потвърждение, че соларните модули за вграждане в покривни конструкции са иновативни и различни от всеки друг продукт. Позовавайки се обаче отново на цитираното от заинтересованата страна дело относно обувките, в решението си по делото „Brosmann“ Съдът е счел, че „липсата на производство на Общността на посочения вид обувки и наличието на патент не са определящи доводи.“ (11). Вследствие на това обувките, произведени по патентована технология, са били счетени за принадлежащи към разглеждания продукт.
(86)
Заинтересованата страна изказа също така аргумента, че соларните модули за вграждане в покривни конструкции следва да бъдат изключени от определението за продукт, предмет на разследването, тъй като се продават на значително по-високи цени от стандартните модули. И в делото за обувките („ОСИСТ“) над определена цена са били изключени от определението за разглеждан продукт. В това отношение следва да се посочи, че един соларен модул за вграждане в покривна конструкция не съчетава свойствата на соларен модул и покривна керемида или плоча, както е посочено в съображение 83 по-горе. Поради това прякото сравняване на цените не дава значеща информация, тъй като добавената функция, естествено, води до по-високи цени.
(87)
В отговор на този аргумент заинтересованата страна изказа твърдението, че въз основа на тази аргументация би било невъзможно да се привеждат разликите в цените като допълнителен индикатор, който налага изключване от продуктовия обхват. Това тълкуване обаче генерализира в прекалено голяма степен. В предходното съображение е казано само, че в този конкретен случай, при който модулите за вграждане в покриви съчетават функциите на продукта, предмет на разследването, и тези на друг продукт (в този случай покривна керемида или плоча), цената, естествено, не носи значеща информация. Това по никакъв начин не означава, че в други случаи разликата в цените не може да бъде полезен индикатор за установяване дали даден продукт следва да се изключи от определението за разглеждания продукт.
(88)
И на последно място, заинтересованата страна изказа твърдението, че нейният доставчик на модули за вграждане в покривни конструкции следва да получи достъп до ангажимента за спазване на минимален ценови праг. Китайският производител износител обаче изглежда не е съдействал на разследването и като неоказала съдействие страна няма право да участва в ангажимента за спазване на минимален ценови праг. Поради това тези искания не могат да бъдат приети.
2.3.14. Елементи от моно- и поликристален силиций
(89)
Една заинтересована страна заяви, че в Съюза не съществува производство на монокристални елементи и че нейният износ на монокристални елементи не се конкурира с промишлеността на ЕС. Разследването обаче показа, че в Съюза съществува производство на монокристални елементи. Поради това този аргумент се отхвърля. Във всеки случай решението на Съда по делото „Brosmann“ беше, че липсата на производство на Общността на конкретен вид на продукта не е от решаващо значение.
2.3.15. Клаузата „изпратени от“
(90)
Някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че разширяването на обхвата на разследването към продукти, изпратени от КНР, е неоправдано, при положение че процедурата е открита само срещу продукти с произход от КНР.
(91)
Независимо от това, обаче, стоките, изпращани от КНР, са вече обхванати от разследването на етапа на откриването на процедурата. В точка 5 от известието за започване на процедурата се посочва, че „дружествата, които изнасят разглеждания продукт от Китайската народна република, но смятат, че митническият произход на част от изнасяните продукти или дори на всички изнасяни продукти не е от Китайската народна република, се приканват да се включат в разследването и да предоставят цялата необходима информация“. Следователно е ясно, че всички дружества, които изпращат стоки от КНР, имаха възможността да окажат съдействие в настоящото разследване. Освен това, тъй като продуктът, предмет на разследването, често се състои от компоненти и части с произход от различни държави, в точка 5 от известието за започване на процедура беше обявено също така, че за преодоляване на този проблем е възможно да бъдат приети специални разпоредби.
(92)
Поради това се счита, че всички засегнати стопански субекти са били надлежно информирани за възможността, ако е целесъобразно, да бъдат приети специални разпоредби по отношение на стоките, изпратени от КНР, и са били поканени да окажат съдействие при разследването. Поради това обхватът на разследването не беше разширен към продуктите, изпратени от КНР, тъй като те са били обхванати от самото начало.
(93)
След оповестяването заинтересовани страни изказаха твърдението, че независимо от разпоредбите в известието за започване на процедурата, посочено в съображение 91 по-горе, разследването е било ограничено до стоки с произход от КНР и не е била направена оценка на въздействието на стоките, изпратени от КНР.
(94)
В това отношение следва да се отбележи, че бяха предприети следните стъпки, за да се гарантира, че всички стоки, изпратени от КНР са оценени по време на на разследването, а не само тези с произход от КНР.
-
Всички дружества, които изпращат разглеждания продукт от КНР, бяха приканени да заявят интереса си към разследването, независимо от произхода на техните стоки.
-
В приложение А към известието за започване на процедурата от износителите беше поискано да представят информация за всички продукти, произвеждани от дружеството. Тази информация не е ограничена до стоки с произход от КНР.
-
Въз основа на тази информация, която обхваща целия износ за ЕС, независимо от произхода на стоките, беше подбрана представителна извадка.
-
Включените в извадката производители получиха въпросник, предназначен за „производители, изнасящи за Европейския съюз“, като в него КНР беше наречена „съответната държава“, а не „държавата на произход“. Оттук става ясно, че са разследвани всички стоки, независимо от произхода им.
(95)
На тази база се стигна до заключението, че разследването е обхванало всички стоки с произход или изпратени от КНР и че констатациите му, включително относно субсидирането и вредата, обхващат всички стоки с произход или изпратени от КНР.
(96)
След оповестяването на окончателните заключения заинтересовани страни изказаха тезата, че жалбата съдържа само prima facie доказателства относно вноса на соларни панели с произход от КНР, а не относно стоки, изпратени от КНР. В това отношение следва да бъде разяснено, че жалбата действително обхваща стоки „от КНР“, което може да се види от заглавната страница, изпратена от жалбоподателя и носеща печата. Преди тази страница обаче преписката съдържа друга страница, в която са използвани думите „с произход от Китайската народна република“. Тази таблица обаче не е част от документа, представен от жалбоподателя, а е добавена като заглавна страница от службите на Комисията, като в нея е използвано наименованието на разследването, а не е повторено заглавието на жалбата. Поради това се счита, че жалбата е обхващала всички стоки от КНР, били те с произход от КНР или не.
(97)
Китайските производители износители изказаха също така твърдението, че от производителите износители от трети държави не може в разумна степен да се очаква, че знаят, че техните продукти евентуално също са обект на разследването. В това отношение следва да се отбележи, че мерките не се прилагат към стоки, които са под режим транзит по смисъла на член V от ГАТТ. Поради това производителите износители, които нямат стопанска дейност в КНР, не са засегнати от мерките. Освен това няма производители износители от трети държави, които да са заявили интереса си и да са поставили въпроса, че продуктите, които изнасят, са обект на мерките.
(98)
Същите производители износители изказаха твърдението, че производителите износители от трети държави не са били поканени да заявят интереса си и не са имали възможност да докажат, че продуктите им не са субсидирани. Институциите считат, че производителите износители, които нямат стопанска дейност в КНР, не са засегнати от мерките, тъй като ако са били изпратени от КНР, техните стоки биха се намирали под режим транзит. Всички останали производители износители бяха информирани чрез известието за започване на процедурата, че тяхната стопанска дейност е част от разследването.
2.3.16. Заключение
(99)
С оглед на горното продуктовият обхват се определя окончателно като кристални силициеви ФВ модули или панели и елементи от вида, използван в кристалните силициеви ФВ модули или панели, с произход или изпратени от Китайската народна република, освен ако същите се намират под режим транзит по смисъла на член V от ГАТТ. Елементите са с дебелина, непревишаваща 400 μm. Понастоящем този продукт е класиран в кодове по КН ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 и ex 8541 40 90.
(100)
Следните видове на продукта са изключени от определението на разглеждания продукт:
-
зарядни устройства с използване на слънчева енергия, състоящи се от по-малко от шест елемента, които са преносими и служат за захранване на устройства с електрическа енергия или за зареждане на батерии,
-
тънкослойни фотоволтаични продукти,
-
кристални силициеви фотоволтаични продукти, които са трайно вградени в електрически изделия, в случаите, когато електрическите изделия имат функция, различна от генерирането на електрическа енергия, и когато тези електрически изделия потребяват електрическата енергия, произведена от вградения фотоволтаичен елемент (или елементи) от кристален силиций.
-
модули или панели с изходно напрежение, непревишаващо 50 V (пост.напр.) и с изходна мощност, непревишаваща 50 W, предназначени единствено за директно използване като зарядни устройства за батерии в системи със същите характеристики на напрежението и мощността.
3. СУБСИДИРАНЕ
(101)
Жалбоподателят заяви, че КНР отпуска значителни субсидии за своята фотоволтаична промишленост („ФВ промишленост“) и се позова на редица политически и планови документи и законодателни актове, на които се основава държавната помощ в този сектор. Комисията преразгледа и анализира документите, посочени в жалбата, както и допълнителните документи, предоставени в хода на разследването от ПКНР и от производителите износители, включени в извадката, и установи, че много от тях наистина показват, че ФВ промишленост в КНР се ползва с преференциално третиране в редица области.
(102)
ПКНР е включило ФВ промишленост сред промишлените сектори от стратегическо значение в 12-тия петилетен план (12). ПКНР изготви също специален план за сектора на фотоволтаичните изделия, използващи слънчева енергия (подчинен на основния 12-ти петилетен план), а именно „12-ти петилетен план за сектора на фотоволтаичните изделия, използващи слънчева енергия“. В този план ПКНР заяви подкрепата си за „предприятията с високи постижения“ (13) и за „предприятията от ключово значение“ (14), пое ангажимента да „насърчава провеждането на различни политики в подкрепа на сектора на фотоволтаичните изделия“ (15) и „да формулира цялостното изготвяне на помощни политики в областта на промишлеността, финансите, данъчното облагане …“ (16).
В Решение № 40 на Държавния съвет се посочва, че ПКНР ще подкрепя активно развитието на производството на нови видове електрическа енергия и ускореното развитие на сектора на производството на електрическа енергия от слънчева светлина (17), инструктират се всички финансови институции да предоставят кредитна подкрепа само за насърчаваните проекти (категорията, към която принадлежат проектите във ФВ сектор) и се обещава да бъдат провеждани и „други преференциални политики по отношение на насърчаваните проекти“ (18). В друго решение на Държавния съвет от 10 октомври 2010 г. се говори за увеличаване на „интензитета на подкрепата посредством фискалната и финансовата политика“, финансовите институции се насърчават да „разширяват подкрепата за кредитирането“ и се обещава „да се използват преференциалните данъчни политики, като например компенсирането на рисковете“ (19) за нови стратегически сектори - категория, към която принадлежи секторът на соларните фотоволтаици. В националния план за средносрочно и дългосрочно развитие на науката и технологиите (2006-2020 г.) се обещава да „се придаде приоритетно значение на финансирането на политиките“, „да се насърчат финансовите институции да предоставят кредитиране при преференциални условия на по-значимите национални научни и технологични проекти за индустриализация“, да „се насърчат финансовите институции да подобрят и подсилят финансовите услуги за високотехнологичните предприятия“ и да „се провеждат политики на преференциално данъчно облагане за насърчаване на развитието на високотехнологичните предприятия“ (20).
Също така в Закона на КНР за научния и технологичен напредък са изброени редица мерки в подкрепа на стратегически промишлени сектори, включително в сектора на соларните фотоволтаици. От него, наред с друго, става ясно, че държавата ще насърчава и ще предоставя насоки на финансовите институции в подкрепата за развитието на промишлени сектори в областта на високите и новите технологии като отпуска заеми (21), инструктират се ориентираните към политиките финансови институции при предлагането на финансови услуги да отдават приоритетно значение на развитието на промишлените сектори в областта на високите и новите технологии (22), предвиждат се „намалени лихвени проценти и гаранции за заемите“, получавани от определени предприятия, и „специална помощ“ посредством ориентираните към политиките финансови институции за проекти, подкрепяни от държавата (23). Практическото приложение на тези мерки е подробно изложено по-долу.
3.1. Предварителни бележки
(103)
ПКНР и включените в извадката китайски производители износители отговориха на въпросниците и се съгласиха да бъдат извършени посещения на място (24) с цел проверка на дадените отговори.
(104)
Що се отнася до ПКНР, след анализ на отговорите на въпросника Комисията изпрати писмо с искане за допълнителна информация и писмо, предхождащо извършването на проверка, последвани от последваща кореспонденция относно дневния ред на посещението за проверка. Комисията предостави на ПКНР достатъчно време за подготовката и представянето на неговите коментари във всеки от случаите, в които това беше поискано и обосновано. На ПКНР беше предоставено значително удължаване на сроковете - 30-дневно удължаване на срока за попълване на въпросника, което означаваше 69 дни за връщане на попълнения въпросник и 25 дни за отговор на писмото с искане за допълнителна информация. Следователно, като цяло ПКНР разполагаше с повече от три месеца, за да представи поисканата от Комисията информация.
(105)
В хода на посещението за проверка на място в китайското Министерство на търговията в Пекин и в четири финансови институции (Китайска банка за развитие, Китайска експортно-импортна банка, Huaxia Bank и SINOSURE) Комисията се зае да провери предоставената информация въз основа на придружаващите документи, използвани при изготвянето на отговора на ПКНР, в съответствие с разпоредбите на членове 11 и 26 от основния регламент. В процеса на извършване на проверката Комисията стигна до предварителното заключение, че липсата на информация и придружаващи документи от ПКНР не позволява извършването на надлежна проверка на отговорите на въпросника. Освен това някои данни не бяха подадени въобще, въпреки че са били изрично поискани, а на някои въпроси не беше даден никакъв отговор. Поради това ПКНР беше уведомено за последиците от неоказването на съдействие в съответствие с член 28, параграфи 1 и 6 от основния регламент.
(106)
ПКНР също така направи изявление, че Комисията е създала неоснователно голяма тежест за ПКНР и във въпросника и последващото писмо с искане за допълнителна информация е поискала информация, която не е от значение и не е необходима.
(107)
По отношение на изискваната информация се отбелязва, че Комисията поиска единствено информация относно твърденията в жалбата, която бе счетена за необходима за целите на изготвянето на представителна констатация, и остана последователна в своите изисквания, отправяйки искания за едни и същи данни и информация в хода на разследването и изисквайки от ПКНР разяснения по изпратената информация и връзката ѝ с разследваните схеми. С други думи Комисията поиска само информация, необходима за оценяването на наличието и степента на субсидиране на разглеждания продукт в рамките на схемите за субсидиране, за които се изказват твърдения в жалбата.
3.2. Неоказване на съдействие
(108)
Както вече бе посочено в съображение 105 по-горе, след съобщаването на проверките на място, на 23 май 2013 г., Комисията уведоми ПКНР, че обмисля разглеждане на прилагането на наличните факти в съответствие с член 28 от основния регламент. Комисията изпрати това писмо, тъй като достигна до предварителното заключение, че липсата на информация и придружаващи доказателства от страна на ПКНР не позволява извършването на надлежна проверка на отговора на въпросника за защита срещу субсидиран внос, на писмото с искане за допълнителна информация и на другите твърдения на ПКНР, направени в хода на настоящата процедура. Нещо повече, бе установено на място, че при попълването на отговора на въпросника и при последващите изявления на ПКНР е била укрита известна информация, въпреки че тя е била изрично поискана от Комисията. Освен това на някои въпроси не беше изпратен никакъв отговор. Под възможност за използване на наличните факти се имаха предвид държавни планове, проекти, различни законодателни актове и други документи; преференциални заеми по политиките, други видове финансиране, гаранции и застраховки; циркулярни писма на КНБ; проверки в банки; проверка при „Застраховане на експортни кредити“ и Sinosure; демонстрационната програма „Golden Sun“; програми за освобождаване и намаляване на преки данъци; програми във връзка с непрякото данъчно облагане и вносните мита; доставки на суровини при занижени цени: полисилиций, екструдирани алуминиеви изделия и стъкло; както и предоставяне на права на ползване на земя.
(109)
В писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР възрази срещу предварителното намерение на Комисията да приложи разпоредбите на член 28 от основния регламент, с мотива, че условията, които трябва да бъдат изпълнени, за да може предоставената информация да не бъде взета предвид, или дори за да се прибегне до замяна на липсваща информация, не са били изпълнени в настоящия случай.
(110)
ПКНР заяви, че „съмнения“ относно точността на дадена информация, възникнали единствено поради факта, че предоставената информация не е могла да бъде проверена от Комисията „в достатъчно задоволителна“ за нея степен, не могат да водят до невземането под внимание на тази информация. Комисията не е съгласна с това твърдение, тъй като то не отразява действителността. Комисията не е пренебрегнала никаква информация единствено въз основа на това, че тя не е можела да бъде проверена по време на проверката на място. Тъй като обаче предоставената от ПКНР информация и даденото обяснение бяха счетени за противоречиви и/или непълни в сравнение с другата информация, с която Комисията разполагаше, а в същото време не беше възможно да бъдат проверени по време на проверката на място, Комисията не прие тази информация като такава. На информацията се придава дължимото значение в зависимост от степента на неоказване на съдействие от страна на ПКНР. Следва да се отбележи също, че Комисията не възрази срещу формата, в който информацията беше предоставена, както твърди ПКНР, а срещу нейната неточност и/или непълнота.
(111)
Също така ПКНР заяви, че предоставянето на част от информацията, поискана от Комисията, е представлявало такава тежест, че ПКНР не е имало практическата възможност да я предостави. В това отношение се отбелязва, че Комисията поиска само информация, необходима за проверката на твърденията на жалбоподателя (подкрепени от prima facie доказателства) и даде на ПКНР достатъчно време и възможности да представи такава информация. Освен това Комисията пределно ясно си дава сметка, че значителният брой подробни твърдения на жалбоподателя по този случай я принуди да поиска значителни количества информация от ПКНР. Както беше обяснено по-горе обаче (съображения 104 - 107), търсената информация не беше прекомерна и за предоставянето ѝ беше предвидено съответното време.
(112)
В допълнение ПКНР изтъкна, че има разлика между невземането предвид на предоставената информация и допълването на получената информация с налични в регистрите факти. Въпреки че Комисията е напълно наясно с тази разлика и действа в съответствие с приложимите разпоредби на член 28 от основния регламент, тя е длъжна да изтъкне, че когато предоставената информация е в противоречие с друга налична информация по същия въпрос, тази информация не може да бъде добавена. В такива случаи (напр. при представяне на информация относно собствеността на банки) Комисията трябва да реши коя информация е по-надеждна. По този начин Комисията гарантира, че използването на наличните факти не е дискриминационно и се основава на действително налични факти.
(113)
Също така ПКНР заяви, че Комисията не разполага с основания, на които да разглежда ПКНР като отказващо съдействие в настоящия случай, тъй като тя или не е запозната, или не е разбрала правилно задължението си да вземе предвид „практическата способност“ на ПКНР да отговори на нейното искане. Според ПКНР разследването като цяло е било неоправдано обременително, така че сътрудничеството е станало по принцип невъзможно, а Комисията като разследващ орган постоянно е отказвала да работи с ПКНР за ограничаването на тази тежест. Това твърдение очевидно представлява погрешно тълкуване на фактите. С цел да изпълни правните си задължения вследствие получаването на надлежно документирана жалба и в същото време да спази съответната съдебна практика в рамките на СТО, Комисията поиска от ПКНР само информацията, необходима за проверката и оценката на твърденията в жалбата, подкрепени с достатъчно доказателства. Комисията предложи помощ на ПКНР в придружителното писмо към въпросника, както и в самия въпросник. Освен това в писмото с искане за допълнителна информация ПКНР беше приканено да се свърже с Комисията, ако възникнат въпроси във връзка с поисканата информация. Също така Комисията отпусна значителни удължавания на сроковете за предоставяне на информация (вж. съображение 104 по-горе). Освен това при настоящото разследване Комисията поиска специфична информация от ПКНР само по отношение на участващите в извадката износители, а не за всички производители на соларни панели в Китай, като по този начин до голяма степен стесни потенциалния обем на изискваната информация. Комисията отбелязва, че ПКНР смесва аргументите относно практическата си способност да предостави данни с аргументи по други случаи.
Например, обсъждайки прекомерното според ПКНР искане на Комисията за информация относно банки и финансови институции, правителството основава аргумента си главно върху предполагаемата нередовност на жалбата, като заявява, че в случая относно фината хартия с покритие Комисията се базира на „неправомерни определяния“. Следователно жалбата на ПКНР е по-скоро свързана с качеството на доказателствата, обосноваващи започването на разследване, а не с практическата му способност да предостави информация. Всъщност в писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР повтори твърдението си от предишните становища, че започването на много от програмите не отговаря на доказателствения праг по член 11, параграф 2 от Споразумението на СТО относно СИМ, както и че чрез започването на тези програми Комисията е нарушила член 11, параграф 3 от Споразумението СТО относно СИМ. Комисията вече отговори на тези твърдения в писмо и меморандум до ПКНР и тъй като в писмото от 3 юни 2013 г. не бяха изложени нови твърдения, не е необходимо същите твърдения да се разглеждат повторно в настоящия регламент.
(114)
Също така ПКНР заяви, че Комисията не му е предоставила достатъчно време за попълване на въпросника. Това не е вярно. Както е обяснено в съображение 104 по-горе, Комисията предостави на ПКНР съществено удължаване на сроковете, като се постара да даде на ПКНР възможно най-много време, без това да окаже значително негативно въздействие върху своевременното приключване на случая. Срокът, даден за попълване на въпросника и отговор на писмото за искане на допълнителна информация бе значително по-дълъг от изисквания съгласно член 11, параграф 2 от основния регламент.
(115)
ПКНР заяви, че Комисията е пренебрегнала искането му за съдействие при определянето на относителната необходимост от отговорите на въпросника за целите на избягването на определяне въз основа на наличните факти. В становището си то се позова на своето искане до Комисията да разясни целите на конкретна поискана информация и до какво фактическо определяне би довела тя, за да „се гарантира, че ПКНР ще окаже съдействие по най-добрия практически възможен начин, като в същото време осигури най-съществената информация“. Комисията, разбира се, не би могла да знае до какви заключения ще доведе дадена информация преди действителното ѝ предоставяне. ПКНР също така твърди, че Комисията е структурирала въпросника така, че да направи попълването му „практически невъзможно“ и че по-скоро е целяла „лов на вещици“. Комисията категорично отхвърля тези твърдения. Както бе обяснено по-горе, във въпросника бе поиска само информацията, необходима за вземане на решение.
(116)
ПКНР също така заяви, че Комисията е настояла да бъдат представени документи, които ПКНР по закон не би могло да представи или да бъде принудено да представи, и в този контекст се позова на съответното законодателство на ЕС и на СТО, от които става ясно че само невярна или подвеждаща информация следва да не бъде взета предвид и че ПКНР не е разполагало с „практическата възможност“ да предостави определена информация, чието разпространение, поради това че тя е държавна тайна или по друга причина, е строго забранено от неговите вътрешни закони. Освен това ПКНР изтъкна, че съответните разпоредби от АДС и ССИМ на СТО, в които се предвиждат начини за представяне на поверителна информация на разследващите органи и за предоставяне на „поверително третиране“, не винаги се прилагат в случаите, в които информацията трябва да бъде предоставена от орган на трета държава, в случая ПКНР. Също така ПКНР заяви, че Комисията ще наруши ССИМ, ако откаже да признае правното разграничение между практическата възможност за дадено правителство да предостави информация, чието предоставяне е забранено по закон, от една страна, и други видове поверителна информация, за които може да бъде поискано поверително третиране в нормалния ход на разследването.
(117)
Комисията не е пренебрегнала никаква информация, предоставена от ПКНР, по каквато и да е причина, тъй като просто е невъзможно да се пренебрегне нещо, което не е било предоставено. От друга страна, в случаите, в които ПКНР не е предоставило или направило достъпна за проверка определена информация, а Комисията е разполагала с информация със сходно естество от други източници (най-често с общественодостъпен характер, но също и от оказали съдействие производители износители, или предоставена от някои банки по време на разследванията на място), Комисията е включила тази информация в досието по случая и я е използвала при формулирането на своето определение. Комисията не е съгласна с твърдението, че разпоредбите на АДС и ССИМ на СТО, в които се предвиждат начини за представяне на поверителна информация на разследващите органи и за предоставяне на „поверително третиране“, не се прилагат по отношение на ПКНР. В това отношение ПКНР твърди, че за правителствата следва да се прилага различен стандарт на сътрудничество от този за износителите и че положението на правителствата дава основание за „минимална реципрочност“, която не се дължи на износителите. Комисията изразява несъгласие по отношение на провеждането на разследвания във връзка с налагането на изравнителни мита. ПКНР е една от заинтересованите страни в процедурата за целите на основния регламент и, в същото време, като „заинтересована страна“ КНР е обвързана от разпоредбите и съдебната практика на СТО.
В член 28, параграф 1 от основния регламент се постановява: „Ако дадена заинтересована страна отказва достъп или по друг начин не предоставя необходимата информация в рамките на сроковете, предвидени в настоящия регламент, или значително възпрепятства разследването, може да бъдат направени временни или окончателни констатации, положителни или отрицателни, въз основа на наличните факти.“ В член 12, параграф 7 от Споразумението на СТО за СИМ изрично се посочват последиците от неоказването на съдействие от страна на правителствата („заинтересованите страни членки“): „В случаите, в които заинтересован член и заинтересована страна отказва достъп до или по друг начин не предоставя необходима информация в рамките на разумен срок или значително възпрепятства разследването, могат да бъдат формулирани временни или окончателни, положителни или отрицателни определяния въз основа на наличните факти.“ Поради това когато разследващата държава, в този случаи ЕС, упражнява съгласно правилата на СТО правото си да проведе разследване с оглед налагането на изравнителни мита и иска информация, счетена за необходима за целите на разследването, правителствата и износителите от своя страна са задължени да окажат съдействие. В хода на разследването ПКНР често се позоваваше на норми относно поверителността като мотив да не предостави поискана за целите на проверката информация, например циркуляри на КНБ. Отбелязва се, че дори и на ПКНР да е било, както то твърди, „забранено по закон да разпространява такава информация“, то все пак е обвързано от задълженията си в рамките на СТО да предоставя информацията, счетена за необходима за целите на разследването. В този смисъл разпоредби на общинското право или вътрешни правила на член на СТО не могат да го освободят от неговите задължения за оказване на съдействие в разследванията; в такива случаи на конфликт ПКНР е задължено да предложи начини, по които може да бъде предоставен достъп до информацията, така че тя да може да бъде съответно проверена. Независимо от гореизложеното, ПКНР никога не даде обяснение на това свое твърдение и не предостави доказателства в това отношение (напр. правната разпоредба, съгласно която му е „забранено по закон“ да разпространява такава информация).
(118)
Наред с това ПКНР заяви, че писмото, предхождащо проверката, от 25 март 2013 г. не е било достатъчно подробно и не е съдържало конкретните въпроси, които са щели да бъдат разгледани по време на проверката на място. В тази връзка трябва да се отбележи, че въпреки че не съществува изискване Комисията да изпраща списък с всички въпроси, които ще бъдат зададени по време на проверката на място (и Комисията счита, че това не е уместно), в писмото, предхождащо проверката, от 25 март 2013 г., се съдържаше много конкретен и подробен списък на въпросите и документите, които щяха да бъдат разгледани в съответствие с член 26, параграф 3 от основния регламент и изискванията на СТО. От писмото обаче ставаше ясно, че списъкът е неизчерпателен и че ако е целесъобразно могат да бъдат разгледани и други въпроси и доказателства. В тази връзка следва също така да се отбележи, че ПКНР не оспори съдържанието на въпросното писмо, предхождащо проверката. От друга страна то отказа да обсъди някои въпроси, които не бяха изрично упоменати в писмото, като например информацията за най-едрите банки в КНР, участието на Китайската комунистическа партия („ККП“) в управлението на някои банки или достъпа на някои банки до резервите в чуждестранна валута на държавната администрация на валутните резерви, под предлог че не е готово да отговаря на въпроси по тези теми.
(119)
Също така ПКНР изтъкна, че Комисията не е проявила гъвкавост по време на посещението за проверка на място и в действителност е „фиксирала задължителен краен срок по отношение на всички искания за промени от ПКНР“. В същия дух правителството заяви, че Комисията не е приела никакви „приложими“ решения, предложени от ПКНР във връзка с проверката в Националната статистическа служба (НСС) и е отказала да удължи проверките до понеделник, 22 април 2013 г., за да извърши проверка в НСС. Освен това служителите на Комисията почти всеки работен ден са започвали проверките със закъснение, според ПКНР, поради тяхното късно пристигане.
(120)
По отношение на горните твърдения, Комисията подчертава, че гъвкавостта, показана от нейните длъжностни лица на място, е била пълна и безусловна. В редица случаи служителите на Комисията са предлагали по изключение да проверяват документи и доказателствен материал, които ПКНР е искало да внесе значително време след закриването на дадена тема, доста извън редовното работно време. Това е направено няколко пъти, дори и да е било свързано с придвижване в много късен час до други места за проверка и/или с връщане на обекти, на които служителите на Комисията вече са били и са осигурили възможност за проверка на документи. За съжаление обаче ПКНР не се е възползвало от въпросните предложения, което определено води до предположението, че непредставянето в редовно работно време на поисканите от Комисията документи не се е дължало на времеви ограничения или на нежелание от страна на Комисията да ги провери. По отношение на закъснялото започване на проверката на място Комисията отбелязва, че служителите са били там на време всеки ден, но за съжаление са се получили забавяния поради ежедневните процедури по регистрация за достъп до различните обекти на проверка, изисквани от ПКНР, или просто поради липсата на представител на ПКНР, който да придружи длъжностните лица при пристигането им в обектите за проверка, което ги е принудило да чакат дълго преди самото начало. Комисията отбелязва също, че проверките на място са продължили всеки ден и извън нормалното работно време, и че ПКНР е отменила следобедната сесия от първия ден на проверката на място, тъй като представителите на Министерството на технологиите са решили да не участват в проверката (вж. съображение 122). Ако ПКНР беше приела всички многократни предложения от страна на длъжностните лица на Комисията за проверка на документи извън редовното работно време, посещенията щяха да продължат по-дълго, но това не се е случило поради липсата на пълно съдействие от ПКНР.
(121)
Също така ПКНР оспори практиката на Комисията да не приема нови документи и доказателства, изискващи проверка, след края на етапа от проверката, към който те принадлежат. В тази връзка трябва да се поясни, че Комисията никога не е възнамерявала поначало да пренебрегне информация, предоставена по този начин. Комисията взе под внимание цялата предоставена информация, анализира нейното качество (напр. извлечението от одитираните финансови отчети се третира по различен начин от обикновена таблица в Excel или Word документ с цифри, които не са подкрепени от официален източник) и впоследствие ѝ придаде съответната тежест, тъй като не беше в състояние да провери тази информация по време на проверката на място.
(122)
По отношение на шестте документа (25), представени от ПКНР в хода на разследването, чието съдържание ПКНР отказа да обсъди по време на проверката на място, ПКНР изтъкна, че Комисията няма никакво основание да прилага използване на наличните факти в съответствие с член 28 от основния регламент. Също така правителството заяви, че Комисията не е оказала съдействие на ПКНР с разяснения относно изискването за предоставяне на тези документи и не е доказала, че всички тези документи са от значение, въпреки че ПКНР изрично е приканило Комисията „преди началото на проверката да разясни на ПКНР изискването за предоставяне на тези документи и да докаже, че всички въпросни документи са релевантни“. В това отношение на първо място се отбелязва, че всички документи пряко се отнасят до съответната промишленост (26) и поради това включването им в обхвата на проверката е било особено уместно.
На второ място, формулировката, която ПКНР е използвало в писмото си до Комисията от 11 април 2013 г., е била различна от посочената в писмото му от 3 юни 2013 г. В действителност в своето писмо от 11 април 2013 г. ПКНР заяви, че проверката на гореупоменатите документи „е временно преустановена, освен ако Комисията не съумее да докаже по убедителен начин значимостта на тези документи за целите на текущото разследване, по-специално за предполагаемите субсидии“. Тъй като всички тези документи се отнасят непосредствено до съответния промишлен сектор, а дори и до конкретни схеми за субсидиране, като например преференциалното кредитиране или преференциалните данъчни режими, което е видно от техните наименования, Комисията не вижда какво още би могло да се добави като доказателство за тяхната значимост. За Комисията беше изненада, че ПКНР не постави под съмнение значимостта на тези документи при тяхното представяне, а едва когато Комисията поиска разяснения.
(123)
В писмото си от 23 май 2013 г. Комисията заяви, че не ѝ е било позволено да свери по-голямата част от предоставената информация с оригиналната документация и с изходните данни, използвани за изготвянето на отговорите на ПКНР по отношение на информацията за финансовия пазар и за финансовите институции в КНР. ПКНР възрази, че предвид „твърде общия и неспецифичен характер на формулировката“ Комисията е лишила ПКНР от възможността да направи съдържателен коментар и следователно не му е дала възможност да упражни правото си на подобаваща защита. Това твърдение не отговаря на действителността. Във въпросника Комисията зададе много специфични въпроси и, в съответствие с обичайната практика на много разследващи органи, положи усилия да провери отговорите на ПКНР по време на проверката на място.
(124)
В отговора си на въпросника ПКНР по-специално посочи, че „отпуснатите на съответния промишлен сектор заеми представляват много малка част от общия размер на отпуснатите заеми. Например, някои банки са посочили в приложенията си към въпросниците, че заемите, отпуснати на съответния промишлен сектор, са възлизали на по-малко от 1 % от общия размер на заемите“. По време на проверката ПКНР не съумя да подкрепи това твърдение с доказателства, а само препоръча на Комисията да се обърне към банките.
(125)
Комисията поиска също статистика за заемите, отпуснати на съответния сектор. ПКНР заяви, че не поддържа такива регистри. Когато Комисията запита дали ПКНР е опитало да състави такава статистика и поиска тази информация от банките, присъстващото по време на проверката длъжностно лице от Комисията за банково регулиране на Китай (КБРК, банковият регулаторен орган в КНР), отговори, че не е наясно, тъй като друг отдел в КБРК отговаря за статистиката. ПКНР не предостави никоя от статистиките, поискани във въпросника и многократно след това в процеса на изискване на допълнителни данни. В своето писмо, предхождащо проверката, Комисията отново посочи че тази тема ще бъде обхваната.
(126)
По отношение на банките по време на проверката на място Комисията запита също така за оценката на риска и на кредитоспособността, общото оперативно състояние, състоянието на управлението, кредитното равнище, използването на финансите, способността за погасяване на задълженията, естеството на гаранциите и бизнес сътрудничеството между банките и кредитополучателите, тъй като ПКНР направи твърдения по тези въпроси в отговора си на въпросника. Отново, въпреки факта, че тези теми бяха посочени в писмото, предхождащо проверката, ПКНР не можа да представи доказателства в подкрепа на твърденията си и препоръча на Комисията да се обърне към банките.
(127)
В отговора си на писменото искане за допълнителна информация ПКНР предостави информация относно процентния дял на държавното участие в някои банки. Следва да се отбележи, че първоначално във въпросника ПКНР заяви, че не разполага с такава информация и представи информация в това отношение едва след като Комисията посочи, че съгласно член 24 от Закона за търговските банки се изисква банките да съобщават тази информация на КБРК. Когато по време на посещението за проверка Комисията запита относно източника на тази информация, присъстващото длъжностно лице от КБРК заяви, че не е наясно, тъй като друг отдел в КБРК отговаря за събирането на такива данни. Съгласно член 2 от Временните разпоредби относно надзорния съвет в ключови държавни финансови институции (предоставени от EXIM Bank в нейния отговор на писменото искане) „списъкът на държавните финансови институции, за които Държавният съвет определя надзорни съвети, се препоръчва от административния орган по надзорните съвети в държавните финансови институции“. Тъй като тази правна разпоредба се отнася до административния орган за съветите на надзорните органи в държавни финансови институции, изглежда че ПКНР е наясно с това кои финансови институции притежава. Въпреки това Комисията не беше в състояние да провери тази информация или дори да установи нейния източник поради липсата на съдействие от страна на ПКНР. Публично достъпната информация показва, че са налице и други държавни банки (предоставили заеми на включените в представителната извадка производители износители) в допълнение към отчетените от ПКНР в неговия отговор на писменото искане (27).
(128)
В писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР изтъкна, че Комисията нито във въпросника си, нито в писменото искане е попитала за„подкрепящи доказателства или източник на данни“ и „сега внезапно твърди, че липсват подкрепящи доказателства и източник на данни“. За да изчисти недоразуменията, Комисията, като всеки друг разследващ орган, проверява данните, предоставени от всички страни в процедурата, и ПКНР беше наясно с това, тъй като Комисията още във въпросника си и в придружителното писмо към въпросника посочи, че отговорите могат да бъдат предмет на проверка. Освен това в писмото, предхождащо проверката, Комисията включи също така тази конкретна тема сред въпросите, които ще бъдат разгледани по време на проверката (28). Ето защо фактът, че Комисията иска доказателства в подкрепа на изявленията на ПКНР със сигурност не е изненада за ПКНР, а стандартна процедура, която Комисията следва във всеки един случай.
(129)
Когато по време на проверката Комисията поиска от ПКНР да представи списък с 10-те най-големи банки в КНР и пазарния дял, който те имат, КБРК отговори, че е в състояние да предостави тази информация, но че не би могло да отговори на въпроса преди той да бъде поставен в писмена форма. Комисията поясни, че въпрос, зададен устно по време на посещението за проверка, има същата сила като всеки друг въпрос, зададен в писмена форма, и посочи факта, че за други устни въпроси ПКНР не е изискало те да бъдат зададени в писмен вид преди да отговори. Независимо от това пояснение, ПКНР все още не е предоставило информацията.
(130)
Във въпросника Комисията поиска документи, които са в основата на създаването на КБРК и с които ѝ се предоставя мандат. ПКНР представи документ от Националния народен конгрес, в който се посочва само, че се създава КБРК. Когато Комисията отправи запитване дали са налице други документи, определящи мандата и целите на КБРК, присъстващото длъжностно лице от КБРК заяви, че съществуват много други закони относно КБРК, но че, ако Комисията е искала да получи тези документи, е трябвало да ги поиска преди проверката. Следва да се отбележи, че във въпросника Комисията поиска от ПКНР да „предостави документите, въз основа на които е създаден този орган и му е възложен мандат“ и следователно е поискала тези документи преди проверката.
(131)
Когато Комисията поиска статистически данни и доклади от банките, предоставяли заеми на включените в извадката износители през РП, тя се позова на член 33 от Закона на КНР за регулирането и надзора на банковия сектор (29), съгласно който КБРК събира такива статистически данни. Присъстващото длъжностно лице от КБРК заяви, че първо е трябвало да поиска разрешение от правния отдел, но той не е предоставил никаква информация в това отношение преди приключването на проверката. Отново трябва да се отбележи, че Комисията поиска тази информация във въпросника и в писменото искане и посочи в своето писмо, предхождащо проверката, че статистическите данни ще бъдат от значение при проверката.
(132)
ПКНР изтъкна също така, че твърденията в жалбата относно това, че китайските банки са публични органи, се базират единствено на обикновени твърдения за акционерно участие на държавата, които на свой ред се основават на „неправомерни“ определения в случая с фината хартия с покритие. Това твърдение представлява неправилно тълкуване на факти от жалбата. В жалбата жалбоподателят освен държавната собственост е упоменал, наред с другото, заемите, предоставяни от банките въз основа на политически директиви и държавните служби, които нареждат на финансовите институции да увеличат кредитирането и отпускането на заеми за предприятията, които насърчават новите технологии и продукти (включително ФВ промишлеността). Констатациите, че китайските банки са публични органи, в случая с фината хартия се базираха на повече елементи, а не само на собствеността (т.е. държавна намеса и насоки за банките да отпускат заеми за хартиената промишленост при преференциални условия посредством държавни програми) и са в пълно съответствие с правото на ЕС и СТО. Освен това констатациите относно статута на публични органи на държавните банки бяха потвърдени и в случая със стоманените продукти с органично покритие.
(133)
ПКНР също продължи да твърди, че му е практически невъзможно да предостави информация относно съществуващите в КНР 3 800 банки и финансови институции и че при всяко положение КБРК не съхранява документация относно процентния дял на държавно участие в банките. Комисията не разбира защо ПКНР неколкократно споменава всички банки в КНР във връзка с участието на държавата в тях, след като поисканата информация изрично беше ограничена до тези банки, „в които ПКНР притежава пряко или непряко дялово участие“ (30). Както е обяснено в съображение 127 по-горе, твърдението на ПКНР, че КБРК (или който и да е друг орган на държавна власт) не съхранява регистри за своите дялове от собствеността на банките, изглежда в противоречие с няколко китайски правни разпоредби.
(134)
В писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР повтори твърдението си, че не разполага с правомощията да изисква от „независимите банки“ да предоставят поверителна информация и се позова на писмото, за което се твърди, че е било изпратено до банките по този въпрос. Вярно е, че по време на проверката ПКНР показа оригинала на предназначеното за банките писмо, но когато Комисията поиска от ПКНР да представи доказателства относно това до кои банки и финансови институции е изпратено това писмо, ПКНР не бе в състояние да представи такива доказателства. Също така ПКНР заяви, че някои от институциите, посочени в приложение 7 на писменото искане, не са банки. В това отношение Комисията отбелязва, че тези институции са били съобщени на Комисията от включените в извадката производители износители, като институции, които са им отпускали заеми.
(135)
ПКНР заяви, че Комисията никога не е разглеждала въпроса за циркуляри YinFa [2003 г.] и [2004 г.] на КНБ във въпросника, нито в писменото искане. Следва да се отбележи, че в писмото, предхождащо проверката, Комисията включи „нормативни актове/циркуляри/вътрешна документация на КНБ относно регулирането на лихвените проценти в КНР“ сред темите, които следва да бъдат обхванати по време на проверката. Очевидно е, че и двата циркуляра попадат в тази категория. В своя отговор на писменото искане ПКНР дори се позова на статия на уебсайта на КНБ, в която се споменава един от тези циркуляри. Въпреки това ПКНР не предостави никакви циркуляри на КНБ и представи само информация от уебсайта на КНБ, която беше непълна по отношение на управлението на лихвените проценти по заемите и депозитите в Китай в сравнение с циркуляри YinFa [2003 г]. и [2004 г.], които са на разположение в интернет. Следва да се отбележи също, че ПКНР не отказа да представи тези документи въз основа на това, че не е подготвенo за такъв въпрос поради твърденията си за поверителния характер на циркулярите. В това отношение следва да се отбележи, че твърдението на ПКНР относно поверителния характер на циркулярите на КНБ е несъвместимо с неговата собствена практика в настоящата процедура. В коментарите си по оповестяването на окончателните заключения ПКНР предостави пълния текст на друг циркуляр на КНБ, за да обоснове твърдението си, че предоставянето на специални заеми от страна на държавните търговски банки е отменено, при което твърдяната в другите случаи поверителност не изглеждаше да е проблем. Що се отнася до извадките от уебсайта на КНБ, Комисията ги взе под внимание и не пренебрегна тяхното съдържание. Въпреки това, за да се добие пълна информация по този въпрос, бяха необходими и двата циркуляра, което допълни предоставената от ПКНР информация.
3.3. Индивидуално разследване („ИР“)
(136)
Шестима съдействащи производители износители подадоха заявления за индивидуално разследване (ИР) в съответствие с член 27, параграф 3 от основния регламент, а именно дружествата CNPV Dongying Solar Power Co. Ltd., Jiangsu Runda PV Co., Ltd., Kinve Solar Power Co., Ltd (Maanshan), Phono Solar Technology Co. Ltd., Shandong Linuo Photovoltaic Hi-Tech Co. Ltd. и Shandong Linuo Solar Power Holdings Co. Ltd.. На тези дружества не беше възможно да се предостави ИР, тъй като, поради големия брой на предполагаемите схеми за субсидиране и времеемкостта на разследването, това би създало неоправдано голяма тежест и би могло да възпрепятства своевременното приключване на разследването.
3.4. Специфични схеми
(137)
Въз основа на информацията, съдържаща се в жалбата, Комисията поиска информация във връзка със следните схеми, за които се твърди, че включват предоставяне на субсидии от страна на органа на държавна власт:
i)
Преференциално кредитиране по политиките, други видове финансиране, гаранции и застраховки
-
Преференциално кредитиране по политиките
-
Отпускане на кредитни линии
-
Програми за субсидиране на експортното кредитиране
-
Експортни гаранции и застраховане за екологични технологии
-
Обезщетения, предоставяни посредством предоставяне на достъп до офшорни холдингови дружества и изплащане на заема от правителството
ii)
Програми за отпускане на безвъзмездни средства
-
Изследователски фонд за развитие на износния продукт
-
Субсидии за развитието на програмите „Famous Brands“ и „China World Top Brands“
-
Средства за пасивно разширяване на производства в провинция Guandong
-
Демонстрационната програма „Golden Sun“
iii)
Програми за освобождаване и намаляване на преки данъци
-
Програма „two free/three half“ за предприятия с чуждестранно участие (ПЧУ)
-
Намаляване на данъка върху доходите за експортно ориентираните ПЧУ
-
Облекчения на данъка върху дохода за ПЧУ въз основа на географското разположение
-
Данъчни облекчения за ПЧУ, които закупуват произведено в Китай оборудване
-
Данъчни облекчения за научноизследователска и развойна дейност, провеждана от ПЧУ
-
Възстановяване на данъци за реинвестиране на печалбите на ПЧУ в експортно ориентирани предприятия
-
Преференциални данъчни програми за ПЧУ, признати за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии
-
Данъчни облекчения за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии, които участват в определени проекти
-
Преференциална данъчна политика по отношение на подоходното облагане за предприятия от Североизточния регион
-
Данъчни програми на провинция Guandong
iv)
Програми за косвено данъчно облагане и за налагане на вносни мита
-
Освобождаване от ДДС и отстъпки при вносните мита за използването на внесено оборудване
-
Възстановяване на ДДС върху закупено от ПЧУ оборудване, произведено в Китай
-
Освобождаване от ДДС и вносни мита за покупки на дълготрайни активи в рамките на Програмата на Фонда за развитие на външната търговия
v)
Държавни доставки на стоки и услуги на занижени цени
-
Държавни доставки на полисилиций на занижени цени
-
Държавни доставки на екструдирани алуминиеви изделия на занижени цени
-
Държавни доставки на стъкло на занижени цени
-
Държавни доставки на електроенергия
-
Предоставяне от държавата на земя и на права за ползване на земя на занижени цени
3.4.1. Преференциално кредитиране по политиките, други видове финансиране, гаранции и застраховки
а) Неоказване на съдействие и използване на наличните факти
- Финансов пазар и институции в Китай
(138)
Комисията поиска от ПКНР информация за съотношението на заемите за сектора като цяло и за секторите, засегнати от настоящата процедура, предоставени от банки, в които ПКНР е мажоритарен или единствен акционер; от банки, в които ПКНР има дял, но не мажоритарен; ПКНР отговори, че не разполага с документация за сумите и процентите на заемите, отпуснати от държавни банки, и че не разполага с документация за заемите за ФВ промишленост. ПКНР не предложи алтернативен източник за тази информация.
(139)
Комисията приложи към първоначалния антисубсидиен въпросник специален въпросник (допълнение A) за банките/финансовите институции и поиска от ПКНР да го препрати до банките/финансовите институции, които предоставят заеми на съответния сектор. Целта на допълнение А беше да се проверят съдържащите се в жалбата твърдения, че китайските банки с държавно участие са публични органи. Комисията поиска, освен други данни и информация относно структурата на държавния контрол в тези китайски банки и изпълнението на държавни политики или обслужването на държавни интереси във връзка с фотоволтаичната промишленост (т.е. съвет на директорите или съвет на акционерите, протоколи от заседанията на акционерите или директорите, националност на акционерите и директорите, политики на кредитиране и оценка на риска по отношение на заемите, отпускани на съдействащите производители износители). В отговора на въпросника ПКНР представи отговор на допълнение А само за пет банки (Китайска банка за развитие (КБР), Китайска експортно-импортна банка, Шанхайска банка, Китайска народна банка (31), Банка Huaxia). В писменото искане Комисията повтори своето първоначално искане за информация. За да улесни ПКНР в оказването на съдействие, Комисията предостави списък на банките/финансовите институции, които са предоставили заеми на дружества, включени в извадката, и отново прикани ПКНР да предаде допълнение А на тези субекти. С отговора на писменото искане не бяха представени допълнителни отговори на Допълнение А.
(140)
Освен това Комисията събра информация относно държавното участие в банките и финансовите институции. В своя отговор на въпросника ПКНР заяви, че не поддържа регистри относно дяловите участия и не представи предложение за това как да бъде получена тази информация. Когато Комисията посочи в своето писменото искане че включването на тази информация в учредителните договори на банките е задължително и че те са достъпни за ПКНР като акционер, ПКНР предостави информация относно акционерното участие за 16 банки. С изключение на пет банки, за които ПКНР се позова на годишните им доклади като източник, обаче то не предостави никакви доказателства в подкрепа на тази информация и не разкри източника на тази информация. Относно другите банки, които са отпускали заеми на съответния сектор, ПКНР не предостави каквато и да било информация относно своето участие. Вследствие на това Комисията не бе в състояние да провери точността и верността на докладваните данни по отношение на участието на държавата в банките и в другите финансови институции.
(141)
ПКНР заяви, че кредитният рейтинг „BB“, прилаган по отношение на включените в извадката производители износители (за целите на определянето на референтните лихвени проценти по заемите), е „изключително неблагоприятен“, и че Комисията „в светлината на реалните факти по случая не е обяснила по какъв начин е стигнала до заключението, че това е точното или най-разумното заключение. ПКНР изтъкна също така, че тази методология води до „недопустим неблагоприятен извод“.“ Въпреки че това твърдение беше направено във връзка с един от предходните случаи (т.е. фината хартия с покритие) и преди оповестяването на информацията във връзка с рейтинга, приложим по отношение на включените в извадката производители износители в настоящата процедура, следва да се отбележи, че Комисията не е приложила „неблагоприятни налични факти“ нито в този случай, нито в други случаи, упоменати от ПКНР в неговото изявление. Комисията само е формулирала съответни заключения от фактите в регистъра, които показват, че не е направена съответна оценка на кредитния риск, вж. съображения 175-178. Следва да се отбележи, че през РП китайската ФВ промишленост е понесла сериозни загуби и нейното финансово състояние очевидно е било изключително тежко. От няколко оценки на кредитния риск, предоставени от включени в извадката дружества, стана ясно, че определянето на кредитен рейтинг „BB“ за РП като цяло не е било необосновано. В действителност някои оценки на кредитния риск ясно показват, че няколко групи всъщност са били в по-малка или в по-голяма степен в несъстоятелност.
- Проверки в банките
(142)
В писмото, предхождащо проверката, Комисията предвиди проверка на банките, изпратили отговор на допълнение А към въпросника, и посочи банките, отпуснали съществен дял от заемите за включените в извадката производители износители, а именно Китайска банка за развитие, Китайската експортно-импортна банка, Шанхайската банка и Банка Huaxia, като включи и подробен списък на темите, които ще бъдат обхванати по време на проверката. В първоначалния въпросник, предназначен за ПКНР, Комисията вече беше изяснила, че информацията, предоставена в отговорите на въпросника, може да бъде предмет на проверка на място. В писмото, предхождащо проверката, Комисията също посочи, че е поискала от ПКНР да „предостави всички налични придружаващи документи, използвани при изготвянето на Вашия отговор по същество, включително оригиналните източници и заявления“. Двама други основни доставчици на преференциално финансиране за включените в извадката производители износители или въобще не предоставиха поисканата информация (Китайската земеделска банка), или тази информация беше подадена от тяхно име без възможност да бъде проверена (Китайската народна банка).
- Шанхайска банка
(143)
В своето писмо, предхождащо проверката, от 25 март 2013 г. Комисията уведоми ПКНР за намерението си да извърши проверка на Шанхайската банка („ШБ“) и предложи, с цел да се улесни посещението за проверка за ПКНР, при необходимост то да бъде удължено до 22 април 2013 г. (32). В първоначалния си отговор на писмото, предхождащо проверката, от 5 април ПКНР не потвърди дали проверката на ШБ ще се проведе, а запита дали Комисията е съгласна проверката на ШБ да се извърши на различно място от останалата част от проверката (т.е. в Шанхай вместо в Пекин). За улесняване на проверката на място Комисията по изключение се съгласи с това; тя обаче прикани ПКНР да потвърди извършването на проверката в Шанхай до 9 април най-късно (т.е. три работни дни преди началото на проверката в Пекин), за да може екипът да уреди практическите въпроси, свързани с една такава промяна в организацията на проверката. Едва на 11 април (един работен ден преди началото на проверката, ПКНР потвърди, че ШБ е на разположение за проверка на 23 или 24 април 2013 г. В същия ден Комисията съобщи на ПКНР, че поради късното потвърждение не е възможно да се направят промени в графика. Освен това предложените от ПКНР дати (23 или 24 април) бяха далеч извън рамките на договорения между ПКНР и Комисията период, в който трябваше да се извърши проверката, а дори и извън рамките на удължения срок, предложен от Комисията. В резултат на това Комисията не беше в състояние да провери отговора на допълнение А, представен от ШБ, както и информацията относно заемите, предоставени от тази банка на включените в извадката производители износители. Впоследствие в писмото си от 23 май 2013 г. Комисията уведоми ПКНР, че обмисля да приложи член 28 от Регламент (ЕО) № 597/2009 по отношение на непроверената информация, представена от ШБ.
(144)
В писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР изтъкна, че проверката на ШБ не се е състояла поради липса на гъвкавост от страна на Комисията, че Комисията не е предложила алтернативни дати за проверката и просто е „отказала да разгледа възможността за проверка на Шанхайската банка“. Тези твърдения са неверни. Комисията ясно заяви в писмото, предхождащо проверката, че първоначално е било предложено проверката да се състои на 17 и 18 април 2013 г., с възможност за допълнителен ден на 22 април, като беше оставено на ПКНР да предложи подходящо време за посещения в банките през целия период на проверка (т.е. пълна работна седмица плюс допълнителен ден). ПКНР обаче предложи дати за проверка на ШБ извън този период и го направи само един работен ден преди началото на проверката на място. По мнение на Комисията предложената гъвкавост беше повече от достатъчна и за проверка на ШБ бяха предложени общо шест алтернативни дни, противно на твърдението на ПКНР.
- Банка Hua Xia
(145)
В писмото си от 23 май 2013 г. Комисията обясни на ПКНР, че не е в състояние да провери някои части от отговора на банка Huaxia („банката“) на допълнение А, а именно структурата на собствеността, оценката на кредитоспособността на включените в извадката производители износители и премиите за риска, заплащани от различните промишлени сектори, и по-специално на съответния сектор.
(146)
В отговора си от 3 юни 2013 г. ПКНР изтъкна, че Huaxia е разяснила структурата на собствеността и е предоставила допълнителна информация и разяснения на Комисията относно своите акционери и че оценката на кредитоспособността на клиентите попада в обхвата на законодателните норми и договорните споразумения относно банковата тайна между банките и техните клиенти.
(147)
По отношение на структурата на собствеността следва да се отбележи, че в отговора си на допълнение А Huaxia заяви, че е била учредена „без каквото и да било държавно участие“ и не разкри никаква информация относно собствеността на правителството, въпреки че това беше изрично поискано от Комисията в допълнение А. Комисията изтъкна, че това е в противоречие с другите данни, предоставени от ПКНР, и че Huaxia е признала, че някои от акционерите са държавна собственост и е представила документ с информация на китайски за някои от тях. От информацията, предоставена от Huaxia, обаче не става ясно какъв е делът на държавната собственост в банката.
(148)
Що се отнася до оценката на кредитоспособността, Комисията отбелязва, че банката съумя да да предостави такъв документ за едно от дружествата (след като защити самоличността на дружеството с някои изменения в документа), докато за другите изисквани документи тя заяви, че те попадат в обхвата на законодателните норми и договорните споразумения относно банковата тайна между банките и техните клиенти. Това различие в третирането е трудно разбираемо.
- Китайска експортно-импортна банка
(149)
В писмото си от 23 май 2013 г. Комисията уведоми ПКНР, че отговорите, дадени от Китайската експортно-импортна банка („EXIM“) на допълнение А и на писменото искане за допълнителна информация, са непълни и че EXIM не е представила някои изрично поискани документи, т.е. устав, Известие за създаване Китайската експортно-импортна банка, издадено от Държавния съвет, или Мерки за управление на кредитирането на търговците износители на високотехнологични продукти от Китайската експортно-импортна банка. Относно учредителния договор ПКНР заяви в писмото си от 3 юни 2013 г., че поради вътрешната си политика EXIM не е била в състояние да предостави учредителен акт (който представлява документ относно вътрешното управление), но се позова на онлайн версията, която според ПКНР е била предложена за консултация на лаптоп, предоставен от EXIM по време на проверката. Комисията намира това обяснение за объркващо и лишено от смисъл. Ако документът е бил достъпен онлайн по време на проверката, Комисията не вижда причина, поради която да не е било възможно предоставянето му при неколкократното му поискване във въпросника, писменото искане и отново по време на проверката. Всъщност твърдението че EXIM е предоставила този документ на лаптоп по време на проверката е невярно. EXIM заяви, че Комисията следва да прегледа документа онлайн, но длъжностното лице на Комисията поясни, че не е разполагало с достъп до интернет в помещенията на мястото на проверката. В допълнение EXIM дори не предостави интернет връзка към онлайн версията на устава.
(150)
Що се отнася до другите два документа, EXIM се обоснова с това, че те не биха могли да бъдат предоставени поради поверителния си характер и поради вътрешните правила. Самата EXIM заяви в отговора си на писменото искане, че „EXIM е учредена и функционира съгласно Известието за създаване на Китайската експортно-импортна банка, издадено от Държавния съвет, и Устава на Китайската експортно-импортна банка“. Следователно той беше счетен за документ от основно значение за проверката на съдържащите се в жалбата твърдения че EXIM е публичен орган, но Комисията не получи достъп до него. В този контекст следва да се отбележи, че друга банка от стратегическо значение за политиките, т.е. CDB, предостави подобен документ относно своето учредяване, а в настоящото разследване бяха представени и няколко други известия на Държавния съвет. Освен това EXIM не подкрепи твърденията си относно поверителността с каквито и да е било доказателства. В допълнение, както бе обяснено в съображение 117, правителствата не могат просто да се позоват на вътрешни правила, за да се освободят от задълженията си съгласно Споразумението СИМ и основния регламент. Същото се отнася и за Мерките за управление на кредитирането на търговците износители на високотехнологични продукти от Китайската експортно-импортна банка, за които EXIM също заяви, че са поверителни, без да приложи каквито и да е доказателства и дори отказа да обсъжда целта на настоящия документ.
(151)
EXIM също така не предостави многократно поисканата информация за състава на управителния съвет и на надзорния съвет, с обяснението, че „съставът на управителния съвет се променя“ и че въпросите на Комисията относно членството на членовете на управителния съвет в ККП „са твърде лични и неуместни въпроси в контекста на едно антисубсидийно разследване.“ Фактът, че съставът на управителния съвет се променя, не е от значение за целите на настоящото разследване. От значение е по какъв начин държавата е представлявана в управителните съвети на EXIM; ПКНР и EXIM обаче отказаха да предоставят тази информация. Комисията също така счита, че членството на висшето ръководство на EXIM (и всички банки в тази област) е от съществено значение за целите на определянето на степента на държавна намеса в управлението на банките. Според конституцията на ККП „Партията трябва да насърчава и подобрява основната икономическа система, като публичната собственост играе доминираща роля и различните икономически сектори се развиват паралелно…“ (33), поради което проверката на влиянието на ККП в EXIM беше счетена за необходима за целите на настоящото разследване, и по-специално, за да се оцени степента на държавен контрол по отношение на банките.
(152)
Що се отнася до статистиката за износа на различните категории продукти, която вече беше поискана във въпросника и която EXIM е правно задължена да предава на КБРК, в писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР заяви, че се нуждае от повече време, за да подготви тази информация. В това отношение се отбелязва, че тъй като Комисията поиска тази информация още в първоначалния въпросник, ПКНР разполагаше с повече от три месеца и половина, за да я подготви, но не го направи. Според твърденията на EXIM „този вид информация може да бъде намерена в годишните доклади“; това обаче не е така. Информацията в годишните доклади, на които се позова ПКНР, обхваща различни периоди в сравнение с информацията, поискана от Комисията във въпросника и по време на посещението за проверка.
(153)
ПКНР с право твърди, че в отговора на въпросника е предоставило, наред с друго, сумите на експортните кредити за износа на механични и електрически продукти и нови високотехнологични продукти. Отбелязва се, че Комисията никога не е оспорвала подаването на тези данни. Комисията оспори факта, че при опита ѝ да провери тези числа по време на посещението за проверка, EXIM не съумя да предостави никакви доказателства в подкрепа на данните или дори да обясни откъде идват те. По подобен начин на Комисията не беше позволено да провери предоставените от ПКНР в отговора на въпросника данни относно дела на експортните кредити за ФВ сектор. Интересно е да се отбележи, че EXIM не счете никоя от тези цифри за поверителна, но когато Комисията поиска източник, спрямо който да ги провери, EXIM ѝ отказа достъп до такъв, като се позова на съображения за поверителност. EXIM приложи същата аргументация по отношение на размера на експортните кредити, предоставени на включените в извадката и на оказващите съдействие производители. Тя съобщи цифрите в отговора си на писменото искане, но не позволи на Комисията да ги провери въз основа на съображения за поверителност. В действителност не бе възможно да се проверят по-голямата част от статистическите данни, представени от EXIM.
(154)
EXIM също така отказа да обясни и да подкрепи със съответните доказателства кредитните рейтинги на включените в извадката производители износители и анализите, довели до определянето на тези рейтинги.
- Китайска банка за развитие („КБР“)
(155)
В писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР изрази загриженост, че Комисията е задала „лични въпроси относно членството в политически партии на членовете на управителните съвети и на висшето ръководство“. Това не е вярно. Въпросите, касаещи обвързаността на членове на управителния съвет и на висшето ръководство с ККП са с чисто технически характер и, както бе обяснено в съображение 151 по-горе, бяха зададени с цел да се определи ролята на ККП в китайската икономика.
(156)
По време на проверката Комисията опита да провери оценката на кредитоспособността на включените в извадката производители износители. CDB предостави известна обща информация, но отказа да разкрие каквато и да е информация във връзка с оценката на кредитоспособността на включените в извадката производители износители, дори и оценката на риска и доклада за оценка на ФВ сектор.
(157)
В отговора на писменото искане CDB предостави цифри относно рисковата премия, заплащана в разглеждания сектор. По време на проверката CDB коригира отговора си в това отношение, но не предостави никакви доказателства в подкрепа на тази цифра, нито обяснение за това какво стои в основата на тази цифра, въпреки многократните искания от Комисията по време на посещението за проверка.
б) Китайските държавни банки са публични органи
(158)
Жалбоподателят твърди, че държавните търговски банки в КНР са публични органи по смисъла на член 2, буква б) от основния регламент.
(159)
Апелативният орган на СТО (по-долу наричан „АО“) в доклада си „САЩ, - окончателни антидъмпингови и изравнителни мита върху някои продукти от Китай“ (34) (по-долу наричан „докладът на АО“) определя публичния орган като субект, който „притежава, упражнява или разполага с държавна власт“. Според АО доказателството, че правителството упражнява значителен контрол над даден субект и неговата дейност може при някои обстоятелства да служи като доказателство, че съответният субект притежава държавна власт и упражнява тази власт при изпълнението на правителствените функции. При условие че доказателствата показват наличието на различни формални признаци на държавен контрол, а същевременно са налице и доказателства, че такъв контрол е упражняван по значим начин, тези доказателства позволяват да се направи изводът, че съответният субект упражнява държавна власт (35). АО също така счита, че публичните органи се характеризират и с „изпълнение на управленски функции“ (36), които „по принцип се смятат за част от правителствената дейност в правния ред на съответната членка“ (37).
(160)
Анализът по-долу е съсредоточен върху това дали въпросните държавни търговски банки изпълняват функции, които обичайно се приемат за част от държавната практика в Китай и, ако е така, дали при това те упражняват държавна власт. Разследването установи, че китайският финансов пазар се характеризира с намеса на правителството, тъй като повечето големи банки са държавна собственост. Китайските власти предоставиха много ограничена информация относно акционерните дялове/собствеността на банките в Китай. Въпреки това, както е изложено по-нататък, Комисията събра наличната информация, за да достигне до представителна констатация. При извършването на анализа дали банките са субекти, които притежават, разполагат с държавна власт или я упражняват (публични органи), Комисията също така издири информация не само във връзка с държавната собственост в банките, но и във връзка с други характеристики, като например присъствието на държавни служители в съвета на директорите, държавния контрол върху дейностите на банката, изпълнението на държавни политики или интереси и дали въпросният субект е създаден с нормативен акт.
(161)
От наличната информация се стигна до заключението, че държавните банки в Китай имат най-голям пазарен дял и са основните участници на китайския финансов пазар. Съгласно изследване на Deutsche Bank за 2006 г. относно банковия сектор на КНР (38) делът на държавните банки вероятно възлиза на повече от 2/3 от китайския пазар. По същия въпрос в Прегледа на СТО на търговската политика на Китай, се отбелязва, че „високата степен на държавна собственост е друга забележителна характеристика на финансовия сектор в Китай“ (39) и „няма много промени в пазарната структура на китайския банков сектор, който е доминиран от държавни банки“ (40). Важно е да се отбележи, че петте големи държавни търговски банки (Китайската земеделска банка, Китайската народна банка, Китайската строителна банка, Съобщителната банка и Промишлената и търговска банка) взети заедно представляват повече от половината от китайския банков сектор (41). Участието на правителството в петте най-големи държавни банки също беше потвърдено от ПКНР в отговора му на писменото искане.
(162)
Комисията поиска и информация относно структурата на държавния контрол в тези китайски банки и изпълнението на държавни политики или обслужването на интереси във връзка с фотоволтаичната промишленост (т.е. съвет на директорите или съвет на акционерите, протоколи от заседанията на акционерите или директорите, националност на акционерите и директорите, политики на кредитиране и оценка на риска по отношение на заемите, отпускани на съдействащите производители износители). Независимо от това, както е отбелязано в съображение 139 по-горе, ПКНР представи твърде ограничена информация в това отношение и не позволи да се провери голяма част от предоставената информация. Следователно се наложи Комисията да използва наличните факти. Тя заключи въз основа на наличните данни, че тези банки се контролират от държавата чрез собственост, административен контрол на тяхното „търговско“ поведение, включително определянето на граници за лихвените проценти върху депозитите и заемите (вж. съображения 164-167 по-долу), а в някои случаи дори и с учредителни документи (42).
Данните от значение за извеждането на гореизложените констатации са извлечени от информация, предоставена от ПКНР, от годишните доклади на китайските банки, които бяха предоставени от ПКНР или бяха публично достъпни, от информация, получена от изследването на Deutsche Bank от 2006 г. относно китайския банков сектор (43), от прегледа на СТО за политиките на Китай (2012 г.) (44), от доклада на Световната банка „Китай 2030 г.“ (45) или от Икономическото проучване на ОИСР за Китай от 2010г. (46); от информация, предоставена от съдействащите производители износители и информация, налична в жалбата. Що се отнася до чуждестранните банки, независими източници изчисляват, че те представляват незначителна част от банковия сектор в Китай и съответно не играят съществена роля в политиката на кредитиране, като е налице информация, че те може би възлизат на едва 2 % от китайския пазар (47). Публично достъпната информация потвърждава също, че китайските банки, и по-специално големите търговски банки, все още разчитат на държавни акционери и на държавата за попълване на капитала в случай на липса на капиталова адекватност поради разрастване на кредитната дейност (48).
(163)
Що се отнася до банките, предоставили заеми на съдействащите производители износители, мнозинството от тях са държавни банки. Въз основа на наличната информация (49) бе установено, че държавните банки и други държавни образувания отпускат по-голямата част от заемите за оказалите съдействие производители износители. Сред тях са по-големите търговски банки и банките от стратегическо значение за политиките в КНР, като Китайска банка за развитие, банка EXIM, Китайската земеделска банка, Китайската народна банка, Китайската строителна банка и Китайската промишлена и търговска банка. По отношение на останалите засегнати държавни банки Комисията отново поиска същата упомената по-горе информация относно държавния контрол и изпълнението на държавни политики или обслужването на държавни интереси във връзка с фотоволтаичната промишленост. Тази подробна информация не беше предоставена. Поради това се прави заключението, че банките се контролират от правителството. Наличието на подобен значим контрол се доказва, наред с друго, и от политиката на държавата в подкрепа на въпросния сектор, която подтиква банките от своя страна да действат по такъв начин, че да подпомагат въпросния сектор (вж. съображение 102 по-горе). По тази причина държавните банки и банките, финансиращи държавните политики в Китай, следва да бъдат считани за публични органи.
(164)
Друг признак за намесата на ПКНР на китайския финансов пазар е ролята, която КНБ играе при определянето на специфичните ограничения по отношение на начина, по който се определят и променят лихвените проценти. Разследването установи, че КНБ се характеризира със специфични правила по отношение на начина, по който варират лихвените проценти в КНР. Съгласно наличната информация тези правила са определени в циркуляр на КНБ относно „Въпроси на коригирането на лихвените проценти по депозитите и заемите -Yinfa № 251, 2004 г. („Циркуляр 251“)“. От финансовите институции се изисква да отпускат заеми при лихвени проценти, простиращи се в определени рамки спрямо референтния лихвен проце0нт на КНБ. За заемите, отпускани от търговските банки и заемите със стопанско предназначение, отпускани от стратегическите банки, не съществува горна граница, а само долна такава. При градоустройствените кредитни кооперации и селскостопанските кредитни кооперации съществува и горна, и долна граница. За заемите, отпускани при преференциални условия и за заемите, за които Държавният съвет прилага специфична уредба, не се допуска възходящо развитие на лихвените проценти. Комисията поиска от ПКНР разяснения относно определението и формулировката в циркуляр 251, както и относно съществувалото преди това законодателство (Циркуляр на КНБ относно разширяването на обхвата на вариация на лихвения процент по заемите, отпускани от финансовите институции - YinFa № 250, 2003 г.). Както обаче е посочено в съображение 135 по-горе, ПКНР отказа да предостави въпросните циркуляри, което попречи на Комисията да провери съдържанието им и да потърси обяснения. Тъй като ПКНР не предостави информация, която да докаже промяна в ситуацията от март 2013 г. насам, когато Комисията е приключила своите антисубсидийни разследвания относно стоманените продукти с органично покритие (50), се прави констатацията, че КНБ се намесва и влияе на определянето на лихвените проценти от държавните банки. ПКНР не предостави никакви доказателства, че положението, установено в хода на разследванията във връзка с фината хартия с покритие и стоманените изделия с органично покритие, се е променило. Следователно, въз основа на наличните факти и на други посочени по-горе доказателства, се стигна до заключението, че методологията за определяне на лихвените проценти е била една и съща през целия РП.
(165)
Ограниченията по отношение на лихвените проценти по заемите и таваните за лихвените проценти по депозитите доведоха до ситуация, при която банките имат гарантиран достъп до евтин капитал (поради регулирането на лихвените проценти по депозитите) и могат да отпускат заеми на избраните промишлени сектори при изгодни лихвени проценти.
(166)
Банките са обект и на правни норми, които изискват от тях, наред с друго, да провеждат кредитната си дейност съобразно нуждите на националната икономика (51), да предоставят кредитна подкрепа за насърчаваните проекти (52) или да отдават приоритетно значение на разработването на високотехнологични производства или производства с използване на нови технологии (53). Банките са задължени да спазват тези правила. Включените в извадката производители износители принадлежат към категориите „насърчавани проекти“ и „високотехнологични сектори и сектори с използване на нови технологии“.
(167)
От различни независими източници на информация става ясно, че намесата на държавата във финансовия сектор в КНР е съществена и постоянна. Това личи, например, от констатацията на i) работния документ на МВФ от 2006 г., според който либерализацията на банковия сектор в КНР е непълна и кредитният риск не се отразява по съответен начин (54); ii) доклада на МВФ за 2009 г., в който беше подчертано отсъствието на либерализация на лихвените проценти в Китай (55); iii) доклада на МВФ за съответната държава от 2010 г., който посочва, че цената на капитала в Китай е относително ниска, разпределението на кредитите понякога се определя с неценови средства и високият размер на корпоративните спестявания е частично свързан с ниските разходи за различните производствени фактори (включително капитал и земя) (56); iv) икономическото проучване на ОИСР за Китай от 2010 г. (57) и работен документ № 747 на икономическия департамент на ОИСР, посветен на реформите на финансовия сектор в Китай (58), в който е посочено, че собствеността върху финансовите институции продължава да бъде доминирана от държавата, което поражда проблеми като този до каква степен кредитните решения на банките се базират единствено на търговски съображения, а традиционната роля на банките като че ли по-скоро е на правителствени служби, свързани с държавата.
(168)
Въз основа на горните доказателства се прави заключението, че държавните търговски банки и банките от стратегическо значение за политиките изпълняват правителствени функции от името на ПКНР, а именно задължително насърчаване на някои сектори от икономиката в съответствие с държавното планиране и документите относно политиките. Обширното държавно участие в държавните банки и друга информация относно връзките между държавните банки и правителството (включително липсата на съдействие от страна на ПКНР в това отношение) потвърждават, че при изпълнението на своите публични функции банките се контролират от държавата. ПКНР упражнява значителен контрол върху държавните търговски банки и банките от стратегическо значение за политиките посредством всеобхватната намеса на правителството във финансовия сектор и изискването за държавните банки да следват политиките на правителството. Поради това държавните търговски банки и банките от стратегическо значение за политиките са публични органи, защото те притежават, разполагат със и упражняват държавна власт.
в) ПКНР упълномощава частните търговски банки и им възлага изпълнението на определени практики.
(169)
Комисията също така направи анализ относно това дали ПКНР упълномощава и възлага на частните търговски банки в КНР да предоставят преференциални (субсидирани) заеми на производителите на фотоволтаични изделия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iv) от основния регламент.
- Наличие на политика на ПКНР
(170)
От раздела по-горе относно държавната намеса във фотоволтаичния сектор (съображение 101) и от изложените по-долу констатации е видно, че ПКНР има политика за предоставяне на преференциални заеми на фотоволтаичния сектор, тъй като публични органи (държавни търговски банки) (59) са заети с тази дейност и заемат господстваща позиция на пазара, което им дава възможност да предлагат лихвени проценти по-ниски от пазарните.
- Разширяване на обхвата на политиката към частните банки
(171)
Законът за търговските банки [2003 г.] се прилага по един и същ начин за държавните търговски банки и за частните търговски банки. Например в член 38 от този закон се изисква от всички търговски банки (т.е. включително и частните) да „определят лихвения процент в съответствие с горната и долната граница на определения от КНБ лихвен процент“, а в член 34 от Закона за търговските банки се предвижда търговските банки да „извършват кредитната си дейност в зависимост от нуждите на националната икономика и общественото развитие и в духа на държавните промишлени политики“.
(172)
Няколко правителствени документа за планиране на политиките и няколко закона засягат преференциалното кредитиране на ФВ промишленост. Например в Решение на държавния съвет от 10 октомври 2010 г. за насърчаване развитието на 7 нови стратегически промишлени сектора се обещава увеличаване на интензитета на подпомагането за стратегическите промишлени сектори посредством фискалната и финансовата политика (60) (ФВ промишленост е посочена сред тях), насърчават се финансовите институции да „разширяват кредитната подкрепа“ за тези сектори и да „използват преференциалните данъчни политики, като например компенсирането на рисковете“. Също така в Националната рамка за средносрочно и дългосрочно развитие на науката и технологиите (2006-2020 г.), в която соларната електроенергия и фотоволтаичните елементи са набелязани като ключови области и теми с приоритетно значение (61), се обещава „да се насърчават финансовите институции да предоставят преференциално кредитиране на по-значимите национални научни и технологични проекти за индустриализация“ и се възлага на правителството „да насочва различните финансови институции и представителите на частния капитал към участие в научното и технологично развитие“. В Закона на КНР за научния и технологичен напредък (постановление № 82 на президента на КНР) е определено, че държавата следва да насърчава и да дава насоки на финансовите институции, с цел да се подкрепя развитието на високи и нови технологични сектори, чрез предоставяне на заеми, и че ориентираните към подпомагане на политиките финансови институции трябва да отдадат приоритетно значение на развитието на промишлените сектори, в които се използват високи и нови технологии (62). Според същия закон ориентираните към политиките финансови институции в рамките на обхвата на своята дейност предоставят специални помощи за насърчавани от държавата независими иновативни проекти на предприятията (63).
(173)
В допълнение гореупоменатото ограничение по отношение на определянето на лихвените проценти от страна на КНБ (съображения 164 и 165) е обвързващо и за частните търговски банки.
(174)
Горните цитати от нормативната уредба, регулираща банковия сектор, показват, че политиката на ПКНР за преференциално кредитиране на ФВ промишленост обхваща и частните търговски банки, които освен това са задължени от ПКНР да „извършват кредитната си дейност в зависимост от нуждите на националната икономика и общественото развитие и в духа на държавните промишлени политики“ (64).
- Оценка на кредитния риск
(175)
За да изготви своя оценка, Комисията поиска от ПКНР информация за начина, по който банките в КНР оценяват кредитния риск на производителите на ФВ изделия, преди да вземат решение дали да им предоставят заеми или не, както и при какви условия да им ги предоставят. В приложение А към въпросника Комисията поиска информация как банките третират кредитния риск, как се оценява кредитоспособността на оценявания кредитополучател, какви са рисковите премии за банката от различните дружества/сектори в КНР, кои са факторите, отчитани от банката при оценяване на искането за отпускане на кредит, описание на искането за кредит и процеса на одобряване и т.н. Въпреки това нито ПКНР, нито отделните банки не посочиха във въпросника каквато и да е информация по този въпрос (единствено с изключение на посоченото в съображение 176 по-долу). ПКНР даде само отговори от общ характер, които не бяха подкрепени с никакви доказателства, че изобщо се извършва някаква оценка на риска.
(176)
По време на проверката на една от банките Комисията получи възможност да прегледа една оценка на риска. Част от тази оценка на кредитния риск препращаше към подкрепата на правителството за дружествата, занимаващи се със соларни изделия, и към държавните планове за насърчаване на фотоволтаичната промишленост като цяло и този факт се отрази положително на кредитния рейтинг, определен на това дружество. Това е пример по какъв начин политиката на правителството (и субсидиите, насочени към определен сектор) влияе на процеса на вземане на решения от банките, когато става въпрос за условията на финансиране на дружествата, занимаващи се със соларни изделия.
(177)
Комисията също така поиска подобна информация от съдействащите производители износители и се опита да я провери по време на посещенията на място за проверка на включените в извадката производители износители. Повечето от включените в извадката производители износители отговориха, че банките изискват определени документи и извършват известен анализ на кредитния риск преди да отпускат заеми. Въпреки това твърденията им не бяха подкрепени с доказателства. По време на проверката на място Комисията поиска доказателства, че банките искат такива документи, или че тези документи се представят на банките от дружествата, или отчети, изготвени от банката, които да доказват, че се извършва такъв анализ на риска. Включените в извадката групи производители износители обаче не бяха в състояние да предоставят такива доказателства, нито пък каквито и да било доказателства в полза на своите твърдения.
(178)
Информацията относно оценката на кредитния риск беше поискана многократно от заинтересованите страни, тъй като нейното значение се счита за ключово, наред с друго, с оглед на информацията, упомената в съображение 167 по-горе.
(179)
С оглед на изложеното по-горе констатациите, направени във връзка с оценката на кредитния риск в КНР, се прилагат по отношение на държавните търговски банки, частните търговски банки, както и по отношение на банките от стратегическо значение за политиките. Гореизложените доказателства водят до заключението, че от частните банки в КНР се изисква да следват държавните политики по отношение на кредитирането, по-специално в сектора на ФВ изделия, и да действат по същия начин като държавните банки, за които в съображение 168 бе установено, че са публични органи. Следователно се стигна до заключението, че ПКНР упълномощава и възлага на частните банки да изпълняват функции, които обикновено се упражняват от правителството, по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iv) от основния регламент.
(180)
Освен това горепосочените доказателства показват, че държавните банки, дори и да не бяха счетени за публични органи, също щяха да се разглеждат като органи, които ПКНР упълномощава и на които възлага да изпълняват функции, които обикновено се упражняват от правителството, по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iv) от основния регламент.
г) Изкривяване на китайския финансов пазар
(181)
От информацията, събрана в рамките на настоящото разследване, може да се направи заключението, че делът на държавните банки възлиза на повече от 2/3 от китайския пазар. Важно е да се отбележи, че петте големи държавни търговски банки (Земеделската банка, Китайската народна банка, Китайската строителна банка, Съобщителната банка и Промишлената и търговска банка) взети заедно представляват повече от половината от китайския банков сектор (65). В допълнение, Китайска банка за развитие и Китайската експортно-импортна банка са изцяло собственост на държавата. Тези седем банки са предоставили основната част от заемите, отпуснати на осемте включени в извадката производители износители в случая със соларните панели. Този повсеместна държавна намеса, в съчетание с изкривяванията на китайския финансов пазар и с политиката на китайското правителство за насочване на евтини парични средства към избрани сектори, пречи на създаването на равни възможности в международната търговия и осигурява на китайските производители нелоялно предимство.
(182)
Банките в КНР нямат пълна свобода при определянето на условията за отпускане на заемите. По отношение на лихвените проценти те са задължени да спазват ограниченията, наложени от Китайската народна банка (КНБ). Тези ограничения, редом с таваните за лихвените проценти по депозитите, водят до ситуация, при която банките имат гарантиран достъп до евтин капитал (поради регулирането на лихвените проценти по депозитите) и могат да го заемат при изгодни лихвени проценти на избрани промишлени сектори.
(183)
Банките са обект и на правни норми, които изискват от тях, наред с друго, да провеждат кредитната си дейност съобразно нуждите на националната икономика (66), да предоставят кредитна подкрепа за насърчаваните проекти (67) или да отдават приоритетно значение на разработването на високотехнологични производства или производства с използване на нови технологии (68). Банките са задължени да спазват тези правила.
(184)
Според неотдавнашни констатации на някои големи търговски банки в КНР е бил предоставен достъп до държавни резерви в чуждестранна валута (69). Това значително намалява техните разходи за капитал и тези „евтини пари“ се използват за заеми в USD и EUR за избрани предприятия и проекти в съответствие с политиката за насърчаване на китайските инвестиции навън. Поради това те са в състояние да предложат условия, с които обичайните търговски банки не могат да се конкурират.
(185)
Друго значително изкривяване във финансирането на фотоволтаичната промишленост е специалното привилегировано положение на Китайска банка за развитие („КБР“), която е основният заемодател за този сектор и предоставя огромен обем заеми и кредитни линии на включените в представителната извадка производители износители. CDB се финансира почти изцяло от продажбата на облигации, а не чрез депозити, и е вторият по големина емитент на облигации в страната след Министерството на финансите. Чрез този специален механизъм CDB си осигурява евтино финансиране и следователно е в състояние да предлага заеми при преференциални условия за избрани сектори (70).
3.4.1.1. Преференциално кредитиране
а) Въведение
(186)
Жалбоподателят изказа твърдението, че ПКНР субсидира своята ФВ промишленост посредством заеми при преференциални условия и целенасочено кредитиране.
б) Правно основание
(187)
Кредитирането при преференциални условия в Китай е уредено в следните правни разпоредби: Закон на КНР за търговските банки, Общи правила относно кредитирането (прилагани от Китайската народна банка), Решение № 40 на Държавния съвет за приемане и изпълнение на „Временните разпоредби за насърчаване на промишленото реструктуриране“.
в) Констатации от разследването
(188)
Въз основа на целия набор доказателства се стигна до заключението, че голямото мнозинство заеми за двете включени в извадката групи производители износители са предоставени от държавни банки, които бяха счетени за публични организации съгласно съображение 168 по-горе, тъй като разполагат с държавна власт и изпълняват функции на държавен орган. Съществуват допълнителни доказателства, че тези банки на практика упражняват държавна власт, тъй като, както се обяснява в съображение 164, е налице явна намеса от страна на държавата (в лицето на КНБ) по отношение на начина, по който търговските банки вземат решения за лихвените проценти по заемите, отпускани на китайски дружества. При тези обстоятелства практиките по отпускане на заеми на въпросните субекти са били в пряка зависимост от държавната политика. Между другото фактът, че банките упражняват държавна власт, се потвърждава и от членове 7 и 15 от Общите правила относно кредитирането (прилагани от КНБ), Решение 40 и член 34 от Закона за търговските банки по отношение на изпълнението на държавните промишлени политики. Съществуват и редица косвени доказателства, подкрепени от обективни проучвания и доклади, че в китайската финансова система все още е налице висока степен на държавна намеса, както вече бе обяснено в съображения 172 и 178 по-горе. На последно място, Китай не предостави информацията, която би спомогнала за по-доброто разбиране на взаимовръзката между държавните банки в Китай и държавната власт, както е обяснено в съображения 139 и 140. Поради това по отношение на заемите, предоставяни от държавните търговски банки в Китай Комисията заключава, че е налице финансово участие в полза на производителите на ФВ изделия, под формата на директно прехвърляне на средства от правителството по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент. Освен това същото доказателство показва, че ПКНР възлага и нарежда на държавните банки (както и на частните) и това означава, следователно, че е налице финансово участие по смисъла на член 3, параграф 1, буква а) точка iv) от основния регламент.
(189)
С оглед на анализа в съображения 169-178 по-горе беше установено също, че ПКНР възлага и нарежда на частните банки да предоставят заеми на производителите на ФВ и че съществува финансово участие по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточки i) и iv) от основния регламент.
(190)
Налице е полза по смисъла на член 3, параграф 2 и член 6, буква б) от основния регламент, доколкото заемите от държавата се предоставят при по-благоприятни условия в сравнение с тези, от които получателят би могъл да се ползва на пазара. Заемите, предоставяни от частни институции в Китай, не предоставят подходяща пазарна стойност за сравнение, тъй като беше установено, че ПКНР упълномощава частните банки и им възлага изпълнението на определени практики, поради което се предполага, че те следват практиките на кредитиране на държавните банки. Поради това референтните стойности бяха конструирани по описания в съображения 198-200 по-долу метод. Използването на тези референтни стойности показва, че заемите са отпуснати на ФВ сектор при по-ниски от пазарните условия.
(191)
ФВ промишлеността принадлежи към категорията „насърчавани“ съгласно Решение № 40. Решение № 40 е постановление на Държавния съвет, който е най-висшият административен орган в КНР и в този смисъл решението е правно обвързващо за останалите публични органи и за стопанските субекти. В решението промишлените сектори са класифицирани в категориите „насърчавани“, „ограничавани“ и „отхвърлени“ проекти. Този акт представлява насока за промишлената политика, която, заедно с Азбучния указател, показва по какъв начин ПКНР провежда политика за насърчаване и подкрепа за групи предприятия или промишлени сектори, като например сектора на ФВ изделия/електрическата енергия от нови източници, класифицирани в Азбучния указател като „насърчаван промишлен сектор“. По отношение на броя на секторите, вписани в категория „Насърчавани“, се отбелязва, че те представляват само част от китайската икономика. Освен това само някои дейности в рамките на тези насърчавани сектори са получили статут „Насърчавани“. В Решение № 40, член 17 също така се предвижда, че „насърчаваните инвестиционни проекти“ се ползват от специални привилегии и стимули и, наред с друго, от финансова помощ. От друга страна, по отношение на категориите „Ограничавани и отхвърлени проекти“ Решение № 40 дава правомощия на държавните органи да се намесват пряко, за да регулират пазара. В членове 18 и 19 е предвидено, че съответните органи възпрепятстват финансовите институции да предоставят заеми на такива проекти. От гореизложеното ясно личи, че Решение № 40 съдържа правнообвързващи норми за всички икономически институции под формата на указания за поощряване и подпомагане на насърчаваните сектори, сред които е и производството на ФВ изделия.
(192)
Както бе обяснено в съображение 172 по-горе, ПКНР насочва преференциалното кредитиране към ограничен брой сектори и секторът на ФВ изделия е един от тях. Предвид горното става ясно, че властите позволяват на финансовите институции да отпускат заеми при преференциални условия само на ограничен брой сектори/дружества, които следват съответните политики на ПКНР. Въз основа на доказателствата по случая и при липсата на сътрудничество от ПКНР по този въпрос, се стигна до заключението, че субсидиите под формата на преференциално кредитиране не са общодостъпни и поради това са специфични по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент. Освен това заинтересованите страни не представиха доказателства, че субсидията се основава на обективни критерии или условия съгласно член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент.
г) Заключение
(193)
Разследването показа, че всички включени в извадката производители износители са реализирали полза от преференциалното кредитиране през разследвания период.
(194)
Съобразно с това финансирането на ФВ промишлеността следва да се счита за субсидия.
(195)
С оглед наличието на финансово участие, на полза за производителите износители и на специфичност, тази субсидия следва да се счита за подлежаща на изравняване.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(196)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през РП полза за получателите. В съответствие с член 6, буква б от основния регламент ползата за получателите се изчислява като разликата между средствата, които дружеството плаща за заем от правителството, и средствата, които дружеството би платило за съпоставим заем на свободния пазар.
(197)
Както бе обяснено по-горе (в съображение 190), тъй като предоставянето на заеми от страна на китайските банки показва наличието на съществена държавна намеса в банковия сектор и не отразява лихвените проценти, които се срещат в един функциониращ пазар, беше конструирана подходяща пазарна референтна стойност по описания по-долу метод. Освен това, поради липсата на съдействие от страна на ПКНР, Комисията се опираше на наличните факти, за да определи подходяща референтна стойност на лихвения процент.
(198)
При конструирането на подходяща референтна стойност за заемите в RMB се счита за обосновано прилагането на китайските лихвени проценти, коригирани така, че да отразяват обичайния пазарен риск. При положение че актуалното финансово състояние на износителите е било установено в условията на изкривявания на пазара и не съществува надеждна информация от китайските банки относно измерването на риска и определянето на кредитния рейтинг, се счита за целесъобразно кредитоспособността на китайските износители да не се приема „едно към едно“, а да се приложи надценка, която да отразява потенциалното въздействие от изкривяванията на китайския пазар върху финансовото им състояние.
(199)
Това важи и за заемите в чуждестранна валута. Като база за сравнение бяха използвани издадените през РП корпоративни облигации с рейтинг „BB“.
(200)
По отношение на гореизложеното, както беше обяснено в съображения 138-140, и от ПКНР, и от оказалите съдействие производители износители беше поискано да предоставят информация за кредитните политики на китайските банки, както и за начина, по който се отпускат заеми на производителите износители. Въпреки че бе поискана многократно, такава информация не бе получена. С оглед на тази липса на съдействие и целия наличен набор от факти и в съответствие с разпоредбите на член 28, параграф 6 от основния регламент, се счита за целесъобразно на всички предприятия в Китай да бъде даден най-високият рейтинг на облигациите в категория „Non-investment“, или спекулативни (BB при Bloomberg), като към стандартния кредитен лихвен процент на Китайската народна банка се добавят съответните премии, които могат да се очакват от облигации, издадени от дружества с такъв рейтинг. Ползата за производителите износители беше изчислена въз основа на лихвения диференциал, изразен като процент, умножен по неизплатената част от заема, т.е. неизплатените през РП лихви. Този размер след това се отнася към общия оборот от продажбите на съдействащите производители износители.
(201)
Процентът на субсидията, определена по отношение на тази схема през РП за включените в извадката производители износители, възлиза на:
Преференциално кредитиране по политиките
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd, КНР и свързани дружества
1,14 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,61 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
0,25 %
JingAo Group и свързани дружества
0,92 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
1,80 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,02 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,84 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
0,85 %
3.4.1.2. Отпускане на кредитни линии
а) Въведение
(202)
Жалбоподателят беше изказал твърдението, че китайските банки са разширили предоставянето на непропорционалните кредитни линии и към китайските износители на разглеждания продукт. Разследването потвърди, че всички разследвани дружества са получили значителни по размер кредитни линии от китайските банки, които в повечето случаи са предоставяни безплатно или срещу много малки по размер такси. При нормални пазарни условия тези кредитни линии са обект на значителни по размер такси за обработка на документите, които позволяват на банките да компенсират разходите и рисковете.
б) Констатации от разследването
(203)
В доклада на експертната група по случая ЕО - Въздухоплавателни средства бе потвърдено, че тези кредитни линии, в допълнение към последиците от индивидуалните заеми, представляват потенциални директни прехвърляния на средства по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент, и, следователно - финансово участие. Експертната група установи, че ползата от потенциалното прехвърляне на средства произтича от самото наличие на задължение за директно прехвърляне на средства. Експертната група констатира също така, че дадена кредитна линия би могла сама по себе си да донесе ползи за предприятието получател и по този начин представлява потенциално прехвърляне на средства, отделно от всяко друго директно прехвърляне на средства под формата на индивидуални заеми (71).
(204)
Кредитните линии са били предоставяни на включените в извадката производители износители от същите банки, като описаните по-горе заеми, отпускани при преференциални условия. Както бе установено по-горе, тези банки са публични органи (съображения 158-166), които ПКНР упълномощава или на които възлага да предоставят преференциално финансиране за ФВ сектор (съображения 169-178).
(205)
Както бе обяснено по-горе (съображения 158-185), китайският пазар е изкривен от законодателството и практиките на държавните банки и беше установено, че в повечето случаи кредитните линии са предоставяни безплатно или при много занижени такси. При нормални пазарни условия тези кредитни линии са обект на значителни по размер такси за обработка на документите, които позволяват на банките да компенсират разходите и рисковете.
(206)
Размерът на печалбата се изразява с таксите, които обичайно се прилагат към търговските кредитни линии, чието предоставяне беше разширено към дружествата и от които включените в извадката производители износители в повечето случаи са били освобождавани. Комисията използва таксите, прилагани по отношение на кредитната линия, чието предоставяне е било разширено към един от включените в извадката производители износители от чуждестранна търговска банка.
(207)
ФВ промишленост принадлежи към категорията „насърчавани“ съгласно Решение № 40. Решение № 40 е постановление на Държавния съвет, който е най-висшият административен орган в КНР и в този смисъл решението е правнообвързващо за останалите публични органи и за икономическите субекти. В решението промишлените сектори са класифицирани в категориите „насърчавани“, „ограничавани“ и „отхвърлени“ проекти. Този акт представлява насока за промишлена политика, която, заедно с Азбучния указател, показва по какъв начин ПКНР провежда политика за насърчаване и подкрепа за групи предприятия или промишлени сектори, като например сектора на ФВ изделия/електрическата енергия от нови източници, класифицирани в Азбучния указател като „насърчаван промишлен сектор“. По отношение на броя на секторите, вписани в категория „Насърчавани“, се отбелязва, че те представляват само част от китайската икономика. Освен това само някои дейности в рамките на тези насърчавани сектори са получили статут „Насърчавани“. В Решение № 40, член 17 също така се предвижда, че „насърчаваните инвестиционни проекти“ се ползват от специални привилегии и стимули и, наред с друго, от финансова помощ. От друга страна, по отношение на категориите „Ограничавани и отхвърлени проекти“ Решение № 40 дава правомощия на държавните органи да се намесват пряко, за да регулират пазара. Всъщност в членове 18 и 19 е предвидено, че съответните органи възпрепятстват финансовите институции да предоставят заеми на такива проекти. От гореизложеното ясно личи, че Решение № 40 съдържа правнообвързващи норми за всички икономически институции под формата на указания за поощряване и подпомагане на насърчаваните сектори, сред които е и производството на ФВ изделия.
(208)
Както бе обяснено в съображения 172 и 192 по-горе, ПКНР направлява преференциалното кредитиране, основна част от което е предоставянето на кредитни линии за ограничен брой сектори. Секторът на ФВ изделия принадлежи към тази група промишлени сектори и реализира ползи от дискриминационното преференциално кредитиране.
(209)
Предвид гореизложеното става ясно, че властите позволяват на финансовите институции да отпускат преференциални кредитни линии само на ограничен брой сектори/дружества, които следват съответните политики на ПКНР. Въз основа на доказателствата по случая и при липсата на сътрудничество от страна на ПКНР по този въпрос, се стигна до заключението, че субсидиите под формата на непропорционални кредитни линии не са общодостъпни и поради това са специфични по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент. Освен това заинтересованите страни не представиха доказателства, че субсидията се основава на обективни критерии или условия съгласно член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент.
в) Заключение
(210)
Разследването показа, че всички групи включени в извадката производители износители са реализирали ползи от кредитните линии, предоставени безплатно или при по-нисък от пазарния лихвен процент през РП.
(211)
Съобразно с това разширяването на предоставянето на тези кредитни линии към ФВ промишленост следва да се счита за субсидия.
(212)
С оглед наличието на финансово участие, на полза за производителите износители и на специфичност, тази субсидия следва да се счита за подлежаща на изравняване.
г) Изчисляване на размера на субсидията
(213)
Предоставянето на кредитни линии, безвъзмездно или при по-ниски от пазарните такси, се счита за предоставяне на финансови услуги (член 3, параграф 1, буква а), подточка iii) от основния регламент) по занижени цени. Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през РП полза за получателите. Поради изкривяванията на пазара, описани в съображения 158-185 по-горе, адекватността на възнаграждението за финансовите услуги (в този случай отпускането на кредитни линии) не може да се определи в зависимост от преобладаващите пазарни условия в КНР. В съответствие с член 6, буква г), подточка ii) от основния регламент ползата за получателите се изчислява като разликата между средствата, които дружеството заплаща за отпускането на кредитна линия от китайските банки, и средствата, които дружеството би заплатило за достъпен за него съпоставим заем на свободния пазар. Кредитните линии също могат да бъдат счетени за потенциално прехвърляне на средства съгласно член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент.
(214)
Един от включените в извадката производители износители е получил кредитна линия от банката, чието седалище е установено в различна от КНР финансова юрисдикция, като за тази кредитна линия са били приложени такси за обработка на документите, съгласно обичайната практика на световните финансови пазари. Въпреки че кредитната линия беше разширена към китайското дъщерно предприятие на въпросната банка, той се счита за разумен заместител на база за сравнение. Бе счетено за целесъобразно таксите, прилагани за тази кредитна линия, да се използват като еталон в съответствие с член 6, буква г), подточка ii) от основния регламент.
(215)
Размерът на таксите беше използван като сравнителен показател и беше приложен пропорционално към размера на всяка от въпросните кредитни линии, за да се получи размерът на субсидията (минус всички действително платени такси). В случаите, в които продължителността на кредитната линия е повече от година, общият размер на субсидията бе разпределен върху продължителността на кредитната линия и към РП бе отнесена подходяща по размер сума.
(216)
Процентът на субсидията, определена по отношение на тази схема през РП за включените в извадката производители износители, възлиза на:
Отпускане на кредитни линии
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
1,97 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
2,14 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
1,09 %
JingAo Group и свързани дружества
1,28 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
0,92 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,24 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,50 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
2,59 %
3.4.1.3. Програми за субсидиране на експортното кредитиране
(217)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.1.4. Експортни гаранции и застраховане за екологични технологии
а) Въведение
(218)
В жалбата се посочва, че Китайската корпорация за експортно и кредитно застраховане („Sinosure“) предоставя застраховане на експортни кредити при преференциални условия за производители на разглеждания продукт, наред с друго посредством програма, наречена „Green Express“. Според жалбата застраховането на експортни кредити на Sinosure не е достатъчно дори и за покриване на дългосрочните оперативни разходи и загуби на тази програма.
б) Неоказване на съдействие и използване на наличните факти
(219)
Както бе упоменато в съображения 104 и 105 по-горе, във въпросника, в писменото искане и по време на посещението за проверка на място Комисията поиска от ПКНР и от Sinosure информация, която нито ПКНР, нито Sinosure предоставиха.
(220)
Комисията поиска институционалната рамка и съответните документи, ръководещи операциите на Sinosure в качеството му на официален държавен застраховател на експортни кредити. ПКНР представи само известие, издадено съвместно от Министерството на търговията („MOFCOM“) и Sinosure през 2004 г., но не съумя да представи редица други документи от значение, например т.нар. план 840, включен в известието от Държавния съвет от 27 май 2009 г. (72).
(221)
Що се отнася до проверката на отговорите на въпросника и приложение 1 във връзка със Sinosure, Комисията не получи редица документи и не съумя да провери редица поискани на място елементи. По-специално Sinosure не предостави следните поискани от Комисията информация и доказателства: а) финансовите отчети за 2012 г., които все още не бяха на разположение на уебсайта на Sinosure; б) съответната документация относно застраховането на експорти кредити за двама от включените в извадката съдействащи износители, в това число договори, оценка на риска, кореспонденция и доказателство за плащане на премии; в) специфична информация относно членовете на висшето ръководство, назначени от Държавния съвет; г) доказателство относно елементите и облекченията, посочени в Известието от 2004 г., издадено съвместно от MOFCOM и Sinosure, включително относно одобряването на ограниченията, относно гъвкавостта на лихвените проценти и отстъпката в обхвата на вариация на премията; д) доказателство за дългосрочните оперативни разходи и печалбата от дейността по експортно кредитно застраховане; е) доказателство относно оценката на състоянието на пазара в сектора на фотоволтаичните изделия.
(222)
Комисията не бе в състояние да провери и редица елементи, включени в отговора на въпросника, относно операциите на Sinosure, в това число по-специално неговите отговори относно оценката на риска, действителното определяне на премията, както и процеса на кандидатстване и одобряване, поради отказа на Sinosure да обсъжда специфични договори с включените в извадката съдействащи износители. Sinosure не бе в състояние и да разясни или представи придружаващи документи относно някои несъответствия в числата или в други елементи в нейните отговори на въпросника и на писменото искане, които Комисията установи.
(223)
По време на посещението за проверка и в писмото на ПКНР от 3 юни 2013 г. ПКНР и Sinosure опитаха да обосноват тази липса на съдействие със съображения за поверителност. В тази връзка писмото, предхождащо проверката, и последващата електронна кореспонденция ясно показаха, че Комисията е настояла за съдържателност на проверката и очевидно би взела всички необходими предпазни мерки, за да защити поверителната информация, подадена или просто предоставена за проверка, в съответствие със своето правно задължение да защитава този вид информация, гарантирано от съответните строги правила на ЕС. Що се отнася до документите, които Sinosure се опита да представи дълго време след прекратяването на посещението за проверка, и по отношение на които тя не съумя да осигури извършването на надлежна проверка от страна на Комисията, те не могат да бъдат взети под внимание, тъй като са били изготвени специално за разследването и Комисията не можа да провери техните източници.
(224)
Предвид тази липса на съдействие от страна на ПКНР и Sinosure Комисията не беше в състояние да провери редица елементи, отнасящи се до предоставянето на застраховане на експортни кредити от страна на Sinosure за включените в извадката съдействащи производители износители на продукта, предмет на разследването. Поради това някои от констатациите на Комисията се основават на наличната в регистрите информация в съответствие с член 28 от основния регламент.
в) Sinosure е публичен орган
(225)
Разследването установи, че Sinosure е публичен орган по смисъла на член 2, буква б) от основния регламент и на съответната съдебна практика на СТО (73), тъй като притежава, упражнява или разполага с държавна власт. По-специално ПКНР упражнява значителен контрол върху Sinosure (74), а Sinosure упражнява държавна власт при изпълнението на своите функции на държавно управление.
(226)
Комисията отбелязва, че дейността по експортно кредитно застраховане, изпълнявана от Sinosure, е неразделна част от по-широкия финансов сектор, за който бе установено, че е обект на директна намеса от страна на държавата, която нарушава нормалното функциониране на финансовия пазар в КНР (вж. съображение 185 и следващи по-горе).
(227)
Sinosure изпълнява функции на държавен орган в качеството си на единствена официална институция за застраховане на експортни кредити в КНР. Ето защо тя се намира в монополно положение на пазара на застраховането на експортни кредити. Дружеството потвърди, че този пазар не е отворен, въпреки че има някои международни конкуренти, които извършват дейност косвено в КНР.
(228)
Правителството упражнява повсеместна намеса и пълен финансов контрол върху Sinosure. Sinosure е еднолично държавно предприятие, притежавано на 100 % от Държавния съвет. Регистрираният капитал в размер на 4 млрд. RMB идва от рисковия фонд за експортно кредитно застраховане, в съответствие с държавния бюджет. Освен това през 2011 г. държавата инжектира 20 млрд. RMB посредством Китайската инвестиционна корпорация, суверенният държавен инвестиционен фонд на Китай. (75) В устава се посочва, че компетентната за дейността на дружеството служба е Министерството на финансите и се изисква от предприятието да представя финансови и счетоводни доклади и доклад относно фискалния си бюджет за разглеждане и одобрение от Министерството на финансите.
(229)
Що се отнася до държавния контрол, в качеството си на държавно еднолично предприятие Sinosure не разполага с управителен съвет. Що се отнася до Съвета на надзорниците, всички надзорници са назначени от Държавния съвет и изпълняват своите задължения в съответствие с „Временните разпоредби относно надзорния съвет в ключови държавни финансови институции“. Висшето ръководство на Sinosure също се назначава от правителството. От годишния доклад на дружеството за 2011 г. („ГД 2011“) се разбира, че председателят на Sinosure е секретар на партийния комитет, а по-голямата част от висшето ръководство също са членове партийния комитет. Предвид отказа на Sinosure да предостави допълнителна информация относно висшето ръководство, може да се направи заключението, че ръководството пряко отразява волята на правителството, което пряко назначава членовете на Съвета на надзорниците, както и на висшето ръководство. Въз основа на това с счита, че ПКНР упражнява значим контрол върху Sinosure.
(230)
Изпълнението на държавни функции и политики от страна на Sinosure проличава толкова ясно и изрично, че може да се направи заключението, че дружеството представлява непосредствено изражение на самото правителство. Годишният доклад на Sinosure за 2011 г. съдържа редица изявления в това отношение, а именно: Sinosure „упражнява проактивно политическите функции на агенция за експортно кредитиране и отбеляза добър старт през първата година от 12-тия „Петилетен план“ (стр. 4 от ГД 2011); „задълбочаването на корпоративната реформа укрепи политическата функция на Sinosure като агенция за експортно кредитиране. Икономическата конференция на ЦКККП акцентира върху тази функция и изясни изискванията относно кредитното застраховане, което предначерта пътя за нашия растеж“ (стр. 5 от ГД 2011); „през 2011 г. Sinosure изпълни стратегиите на ЦКККП и на Държавния съвет, решенията и договореностите, както и държавните политики в областта на дипломацията, външната търговия, промишлеността и финансите, приложи изцяло функцията си по изпълнение на политиките и постигна бърз растеж“ (стр. 11 от ГД 2011); Sinosure изцяло изпълни държавната политика „Специална мярка за финансиране застраховането на износа на мащабно цялостно оборудване“ и изпълни определените му от държавата задължения“ (стр. 11 от ГД 2011).
(231)
Институционалната рамка и други документи, издадени от ПКНР, съгласно които функционира Sinosure, допълнително доказват неговата функция като публичен орган, както и че дружеството е упълномощено да провежда правителствени политики. Известието за изпълнение на стратегията за насърчаване на търговията посредством науката и технологиите чрез използване на застраховане на експортни кредити (Shang Ji Fa [2004 г.] № 368 от 26 юли 2004 г.) бе издадено съвместно от MOFCOM и Sinosure през 2004 г. и все още управлява дейността на Sinosure. Сред целите на настоящото известие е насърчаването на износа на високи и нови технологии и на продукти с висока добавена стойност чрез по-нататъшното използване на застраховането на експортни кредити. В известието изрично се възлага мандат на Sinosure да оказва подкрепа на ключови сектори, изброени в Азбучния указател на китайските изделия за износ в областта на високите и новите технологии от 2006 г. В този указател „соларните елементи и модули“ са включени сред продуктите, които могат да кандидатстват, поради което могат да се считат за пряко подпомагани от Sinosure. В известието са определени следните предимства: „зелен канал“, т.е. специфична подкрепа за продуктите, обхванати в каталога, които следва да получават одобрение в рамките на пет дни, ако са изпълнени основополагащите условия, и одобрение на ограничението за приоритетно застраховане; ускорено разглеждане на заявлението, което приключва в срок от три месеца от получаването на документите по искането; гъвкавост на ставката на премията, изразяваща се в най-високата отстъпка от ставката на премията в обхвата на вариация на Sinosure. В известието се предвижда също така регионалните и местните търговски власти да предприемат по-нататъшни мерки за подпомагане производството на включените в Азбучния указател изделия. В известието се изисква от Sinosure да съобрази основополагащия модел с националната промишлена политика и с характеристиките на изнасяните изделия от областта на високите и новите технологии и да предостави подкрепа за секторите в областта на иновациите, науката и изследванията, и по-специално за тези от тях, които се ползват с държавна подкрепа.
(232)
Комисията е в течение и на други документи, които доказват, че Sinosure е заето с непосредственото провеждане на държавни политики в полза на, наред с други, производителите износители. Т.нар. план „840“ е подробно изложен в известието на Държавния съвет от 27 май 2009 г. (76). Това заглавие се свързва с използването на 84 млрд. USD за експортно застраховане и представлява една от шестте мерки, приети от Държавния съвет през 2009 г. с цел допълнително стабилизиране на търсенето на външния пазар в условията на световна криза и, в резултат на това - за засилване на търсенето на застраховане на експортни кредити. Шестте мерки включват по-конкретно подобрено покритие на застраховането на експортните кредити, предоставяне на краткосрочно застраховане на експортни кредити в размер на 84 млрд. USD през 2009 г. и намаляване на ставката на премията. Като единствена ориентирана към изпълнението на политиките институция, отговаряща за застраховането на експортни кредити, Sinosure е посочена за изпълнител на плана. Що се отнася до намаляването на застрахователната премия, Sinosure е било задължено да гарантира, че средната ставка на премията за краткосрочното застраховане на експортни кредити ще бъде намалена с 30 % въз основа на средната ставка за 2008 г.
(233)
Т.нар. „План 421“ беше включен в Известието относно проблемите на изпълнението на специалната мярка за финансиране застраховането на износа на мащабно цялостно оборудване, издадено съвместно от Министерството на търговията и Министерството на финансите на 22 юни 2009 г.. Той представляваше също и важна политика в подкрепа на политиката на Китай за насърчаване на китайските инвестиции навън в отговор на световната финансова криза от 2009 г. и осигури финансиране на застраховането в размер на 42,1 млрд. USD в подкрепа на износа на мащабно цялостно оборудване. В него се предвижда Sinosure и някои други финансови институции да управляват и осигуряват финансирането. Обхванатите от този документ предприятия, биха могли да се възползват от преференциалните финансови мерки, включително застраховане на експортни кредити. Поради липсата на съдействие от страна на ПКНР Комисията не бе в състояние да поиска допълнителни подробности относно прилагането на въпросното известие. При отсъствието на доказателства за противното, Комисията има основание да смята, че този документ обхваща също ФВ оборудване и ФВ сектор.
(234)
Други документи, които показват наличието на подкрепа от държавата за предоставянето на краткосрочно експортното кредитно застраховане, са два документа относно увеличената финансова подкрепа за нововъзникващите промишлени сектори от стратегическо значение („НССЗ“). В точка 7, буква В от Известието на Държавния съвет относно ускоряването на развитието на нововъзникващите промишлени сектори от стратегическо значение, Guo Fa [2010 г.] № 32 от 18.10.2010 г. финансовите институции се насърчават да увеличат финансовата подкрепа. В точка Xxvii от Приложните указания за разработването на НССЗ, издадени съвместно от всички отговорни министерства (т.е. Националната комисия за развитие и реформи, Министерство на търговията, Министерство на науката, Министерството на промишлеността и информационните технологии, Министерство на околната среда, Министерство на финансите, Държавната данъчна администрация, Общата администрация на митническите служби, Генералната администрация за контрол на качеството, Службата за контрол на интелектуалната собственост) Guo Fa [2011 г.] № 310 от 21 октомври 2011 г., също се споменава изрично активната подкрепа посредством, наред с друго, застраховане на експортни кредити за нововъзникващите промишлени сектори от стратегическо значение. Тези нововъзникващи сектори от стратегическо значение са съсредоточени върху широка гама от изделия, технологии и услуги за развитие на международния пазар, върху космическите технологии и производството на високотехнологично оборудване или стимулират вътрешните производства по патентовани технологии и стандартните изделия за износ на нововъзникващите промишлени сектори от стратегическо значение. Следователно, при отсъствие на доказателство за противното, има основание да се счита, че разглежданият продукт и включените в извадката износители също се приемат за „нововъзникващи промишлени сектори от стратегическо значение“ и имат право на произтичащите от това ползи.
(235)
Въз основа на горните елементи Комисията стига до заключението че Sinosure е публичен орган, тъй като разполага с държавна власт за провеждането на политики на държавното управление, обект е на значим контрол от страна на правителството и упражнява правителствени функции.
г) Правно основание
(236)
Правното основание за тази програма е следното: Известието за изпълнение на стратегията за насърчаване на търговията посредством науката и технологиите чрез използване на експортното кредитно застраховане (Shang Ji Fa [2004 г.] № 368), издадено съвместно от MOFCOM и Sinosure; Азбучният указател на китайските изделия за износ в областта на високите и новите технологии от 2006 г.; т.нар. план „840“, включен в Известието на Държавния съвет от 27 май 2009 г.; т.нар. „План 421“, обхванат в Известието относно проблемите на изпълнението на специалната мярка за финансиране застраховането на износа на мащабно цялостно оборудване, издадено съвместно от Министерството на търговията и Министерството на финансите на 22 юни 2009 г.; Известие на Държавния съвет относно ускоряване развитието на нововъзникващите промишлени сектори от стратегическо значение, Guo Fa [2010 г.] № 32 от 18 октомври 2010 г., издадено от Държавния съвет, и насоки за неговото прилагане (Guo Fa [2011 г.] № 310 от 21 октомври 2011 г.).
д) Констатации от разследването
(237)
Тъй като Sinosure е публичен орган, който разполага с държавна власт и изпълнява държавни закони и планове, предоставянето на експортното кредитно застраховане на производителите на разглеждания продукт представлява финансово участие под формата на потенциално директно прехвърляне на средства от страна на правителството по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент.
(238)
По отношение на предоставяната от местните власти отстъпка за част от заплащаната от производителите износители премия, това също представлява директно прехвърляне на средства под формата на безвъзмездна помощ в съответствие с член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент.
(239)
Полза по смисъла на член 3, параграф 2 и член 6, буква в) от основния регламент съществува доколкото Sinosure предоставя застрахователно покритие за експортни кредити при по-благоприятни условия в сравнение с тези, от които получателят обикновено би могъл да се ползва на пазара, или доколкото дружеството предоставя застрахователно покритие, което иначе не се предлага на пазара. Допълнителна полза, получавана от производителя износител, по смисъла на член 3, параграф 2 е отстъпката на част от размера на премията, заплащана на Sinosure от някои местните органи по място на установяване на някои производители износители.
(240)
В известието от 2004 г. е изложен пълният набор привилегии, предоставяни от Sinosure и/или от местните власти на предприятията, включени в Азбучния указател от 2006 г. и отговарящи на националните политики. Разследването показа, че застрахователни споразумения, сключени между Sinosure и включените в извадката производители износители, и отстъпките на част от размера на премиите, предоставени от местните органи, напълно отразяват тези ползи. Програмата „Green Express“ се изразява в опростена и ускорена процедура по предоставяне на покритие и уреждане на исканията посредством бърза оценка на загубите и последващо ускорено извършване на плащанията към клиента.
(241)
Разследването показа също така, че мерките, приети в резултат на финансовата криза от 2009 г. и подробно представени в план „840“ и план „421“, а по-късно и мерките от 2011 г. в полза на нововъзникващите промишлени сектори от стратегическо значение, са донесли съществени ползи за производителите износители. Тези мерки са довели до подобрен достъп до застраховане и до допълнително понижаване на премията, заплащана на Sinosure, независимо от затрудненото икономическо положение и съществено увеличения риск за Sinosure при предоставянето на застрахователно покритие, и те са напълно отразени в предоставяното от Sinosure за производителите износители застрахователно покритие. Разследването по-специално установи, че условията и размерът на събираната премия през съответните години, обхващащи РП, са останали по същество едни и същи или са се подобрили, независимо от увеличения брой на изплащаните от Sinosure искания за обезщетение и значително влошеното положение на ФВ сектор.
(242)
По отношение на наличието на полза Комисията първо провери до каква степен премиите на Sinosure покриват разходите за краткосрочно застраховане на експортни кредити. Sinosure се аргументира въз основа на точка й) от приложение I към Споразумението на СТО относно субсидиите и изравнителните мерки („СИМ“), в което се разглежда като „забранена“ субсидия за износа по смисъла на член 3, параграф 1, буква а) от същото споразумение предоставянето на програми за експортно кредитно застраховане при ставки на премията, които не могат да покрият дългосрочните оперативни разходи и загуби на програмите. В отговорите си на въпросника Sinosure само се позова на печалбите и загубите, реализирани през последните пет години, и направи заключението, че тъй като като цяло през този период е реализирало печалба, предоставянето на краткосрочно застраховане на експортни кредити на производителите износители не е представлявало субсидия съгласно Споразумението на СТО относно СИМ. Както бе обяснено по-горе (вж. съображения 221 и 222), Комисията прикани Sinosure да предостави конкретна информация и доказателства относно дългосрочната рентабилност на неговите дейности по експортно кредитно застраховане, включително относно дохода от премиите и оперативните разходи и загуби на програмата съгласно Споразумението на СТО относно СИМ. Sinosure обаче не представи необходимите документи и доказателства, поискани по време на посещението за проверка, като наблегна на данните относно общата рентабилност, посочени в неговите одитирани годишни доклади.
(243)
Комисията отбелязва, че дори и да разчита единствено на годишните доклади на Sinosure, без възможността да провери цифрите и елементите, съдържащи се в тези доклади, тя не би била в състояние да заключи, че Sinosure в дългосрочен план е реализирало печалби от частта на своята дейност по застраховане на експортни кредити, съответстваща на „програмата“, посочена в буква й). Sinosure извършва редица дейности в допълнение към експортното кредитно застраховане и цифрите и данните, докладвани в годишния доклад, представляват консолидирани данни за всички тези дейности, без да е представена точна разбивка за всяка от тези дейности. От някои от годишните доклади (но не и скорошен такъв) личи, че краткосрочното застраховане на експортни кредити далеч не е най-важната дейност за Sinosure, но липсват точни проценти. Тъй като Sinosure отказа да предостави изискваните информация и доказателства по отношение на последната дейност, а те са необходими за извършването на анализа на „програмата“ съгласно буква й) от приложение 1 към Споразумението на СТО относно СИМ, Комисията е принудена да базира своите констатации върху наличните доказателства.
(244)
Комисията отбелязва още от самото начало, че съгласно член 11 от устава на Sinosure дружеството работи при нулева печалба. С други думи, по устав Sinosure няма за цел увеличаване на печалбата, а просто трябва само да се стреми да покрива разходите си в качеството си на единствен официален експортен кредитен застраховател в КНР. Както бе обяснено по-горе, документацията по случая показва, че правната и политическа среда, в която оперира Sinosure, изисква от дружеството да изпълнява държавните политики и планове в изпълнение на мандата си за провеждане на държавната политика. Сред подбраните сектори и предприятия, ползващи се със специфична подкрепа от държавата, производителите износители са разполагали с пълен достъп до застраховането на експортни кредити, предоставяно от Sinosure при преференциални ставки дори и след световната криза от 2009 г., и дори когато фотоволтаичният сектор е преминавал през безпрецедентна криза, включително през РП. Следователно Sinosure предоставя неограничен достъп до застрахователно покритие за ФВ сектор и изключително ниската застрахователна премия, която то предлага, не отразява реалните рискове, възникващи при застраховането на износа в този сектор. Въз основа на всички тези елементи може да се направи заключението, че не може да бъде изключена вероятността размерът на ставките на премиите, събирани от Sinosure, да е недостатъчен за покриване на дългосрочните разходи по неговото функциониране, и това дори изглежда вероятно.
(245)
При липсата на съдействие от страна на Sinosure Комисията разгледа дори допълнителни елементи в подкрепа на това заключение. От обществено достъпните доказателства ясно личи, че Sinosure в действителност работи в ситуация на дългосрочни оперативни загуби (77). Комисията анализира и съответните данни от отчетите за приходите в годишните доклади на Sinosure за периода от 2006 до 2011 г., представени от Sinosure като обосновка на данните за рентабилността, изложени в неговия отговор на въпросника. Тези цифри показват, че Sinosure е включило значителна дългосрочна оперативна загуба от общите си застрахователни дейности, които изключват инвестиционните и други приходи. По-конкретно, във всяка отделна година между 2006 и 2011 г. (с единственото изключение на 2010 г.) размерът на изплатените искания за обезщетение е (почти) равен или (далеч) надвишава нетните премии, спечелени от Sinosure. Ако оперативните разходи и разноските за комисиони също бъдат извадени от нетните премии, се получава още по-съществена загуба. Данните показват, че въпреки скромната печалба през 2010 г., оперативната загуба от застрахователните операции за целия период е значителна. От годишните доклади се разбира, че значителна част от общите приходи на Sinosure идват от инвестиции и други източници, които не са от значение за оценката на жизнеспособността на неговата програма за застраховане на експортни кредити. Тъй като краткосрочното експортно кредитно застраховане представлява по-голямата част от стопанската дейност на Sinosure, при липса на доказателства за противното се заключава, че Sinosure е претърпяло значителна дългосрочна загуба от програмата си за застраховане на експортни кредити.
Като се има предвид, че Sinosure реализира загуби от своята програма за застраховане на експортни кредити, наличието на полза се определя чрез сравняване на премиите, заплатени от производителите износители, с наличните на пазара. Sinosure е единственият официалния експортен кредитен застраховател и следователно упражнява пълен контрол върху вътрешния пазар. При липсата на каквито и да е търговски референтни стойности за тези инструменти в КНР и като се има предвид, че финансовият пазар в КНР е изкривен от държавна намеса, е разумно да се приложат референтни стойности извън КНР, т.е. премии, които се заплашат при нормални пазарни условия. На тази основа, както е описано по-долу в раздела относно изчисляването на размера на субсидията, ставките на премиите са на нива под пазарните и се предоставят ползи.
(246)
Горепосочените субсидии зависят от осъществяването на износ по смисъла на член 4, параграф 4, буква а) от основния регламент, тъй като без износ те не могат да бъдат получени. Освен това те са и специфични по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, тъй като достъпът до тях е ограничен до определени предприятия. Соларните елементи и модули са изрично посочени в Азбучния указател на изделията в областта на високите и новите технологии от 2006 г., което е предпоставка за това те да се ползват с преференциалното третиране, определено в известието от 2004 г.. Освен това сред основните цели на Sinosure е изпълнението на националните политики и планове, включително и 12-тия петгодишен план за ФВ сектор. Съгласно „План 840“ и „План 421“ също се предвиждат ползи за ФВ сектор, редом с няколко други сектора, посочени в тези планове (вж. съображения 232 и 233). ФВ сектор се счита също така и за един от насърчаваните промишлени сектори съгласно Решение № 40 и други документи за планиране и закони (вж. съображения 207 и 208). Този сектор попада и в категорията „нововъзникващи промишлени сектори от стратегическо значение“, ползващи се с множество ползи в съответствие с правителствените политики (вж. съображение 102). Повечето от производителите износители също имат официален статут на високотехнологични предприятия и предприятия, използващи нови технологии, въз основа на който се ползват с множество предимства по линия на правителствените политики.
(247)
Следователно е очевидно, че ползите, предоставени от Sinosure или от местните власти посредством възстановяването на част от размера на застрахователната премия, не са достъпни за всички промишлени сектори и за всички предприятия, а са ограничени само до тези сектори и предприятия, които изрично се съобразяват със съответните правителствени политики за подкрепа и с основополагащите за тях документи. Комисията достигна до заключението, че ползите, предоставени от Sinosure и/или от местните органи на производителите на разглеждания продукт, са специфични по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент. Освен това, тъй като нямаше доказателства, че субсидията се основава на обективни критерии или условия по смисъла на член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент, ползата е специфична и в това отношение.
е) Заключение
(248)
Разследването показа, че шестте групи включени в извадката производители износители са реализирали ползи от предоставеното от Sinosure през РП застраховане на експортни кредити.
(249)
Предоставянето на експортно кредитно застраховане от страна на Sinosure за ФВ сектор трябва да се счита за субсидия, доколкото ставките на премиите са на нива под пазарните.
(250)
С оглед наличието на финансово участие, на полза за производителите износители и на специфичност, тази субсидия следва да се счита за подлежаща на изравняване.
ж) Изчисляване на размера на субсидията
(251)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от ползата, реализирана от получателите през РП. Начинът на изчисляване на ползата е подобен на този за случая на гаранциите по заеми. В съответствие с член 6, буква в) от основния регламент ползата за получателите се изчислява като разликата между размера на премията, която дружеството заплаща за краткосрочната застраховка, предоставена от Sinosure, и размера на премията, която дружеството би заплатило за съпоставима застраховка на експортен кредит на свободния пазар.
(252)
Тъй като предоставяното от Sinosure краткосрочно експортно кредитно застраховане произтича от целите на държавната политика и тъй като Sinosure е в монополно положение на вътрешния пазар в качеството си на единствена официална агенция за експортно кредитиране, беше конструирана подходяща пазарна референтна стойност по описания по-долу метод. Освен това поради липсата на съдействие от страна на ПКНР и Sinosure при определянето на подходяща пазарна стойност на премията за застраховането, предоставяно на производителите на ФВ изделия, Комисията прибягна до използване на наличните факти.
(253)
Комисията счита, че най-подходящият ориентир, за който е налична информация, са ставките на премиите, прилагани от Експортно-импортната банка на Съединените американски щати (по-нататък наричана „Ex-Im Bank“). Според публично достъпна информация (78) Ex-Im Bank е официалната агенция за експортно кредитиране на федералното правителство на САЩ и се издържа самостоятелно. Дейностите на Ex-Im Bank включват застраховане на експортни кредити и други дейности, като например гарантиране на текущи активи и на заеми (финансиране на конкретен купувач). Нейната мисия е създаването и оказването на подкрепа за работни места в САЩ чрез подпомагане на американския износ за международни купувачи. Ex-Im Bank действа като държавна корпорация на Конгреса на Съединените щати. Следователно са налице редица сходства със Sinosure и се счита, че банката е подходяща референтна институция.
(254)
Размерът на референтната премия е бил изчислен въз основа на действителния размер на таксите, събрани за износ към страни от ОИСР, за целия набор политики, с 90 % обхват на застрахователната сума и период от 120 дни. Действителният размер на премията се равнява на средната стойност на медианата за петте различни категории чуждестранни купувачи в зависимост от тяхната платежоспособност и риск от неизпълнение на задълженията. Това е най-близкият наличен референтен показател за изчисляване на премията, която производителите на разглеждания продукт биха били принудени да заплатят на пазара.
(255)
Размерът на ползата бе изчислен въз основа на информацията, представена от ПКНР, и във връзка с размера на изплатените от Sinosure през РП суми за застраховане на експортни кредити и таксите за такова застраховане. Информацията за Sinosure, предоставена от съдействащите дружества, не беше използвана, тъй като беше ясно, че информацията, предоставена от ПКНР, е по-пълна (например някои дружества не съобщиха в отговорите си на въпросника за предоставеното им от Sinosure третиране или не го обявиха по време на проверката на място).
(256)
Що се отнася до заплащането на част от застрахователната премия от местните власти, ползата се изчислява като равна на размера на отстъпките и безвъзмездните помощи, предоставени на включените в извадката дружества през РП.
(257)
Процентът на субсидията, определена по отношение на тази схема през РП за включените в извадката производители износители, възлиза на:
Експортни гаранции и застраховки
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
0,58 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,95 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd Solar Group и свързани дружества
0,71 %
JingAo Group и свързани дружества
0,50 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
0,39 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,63 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
3.4.1.5. Ползи, предоставяни посредством предоставяне на достъп до офшорни холдингови дружества и изплащане на заема от правителството
(258)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.2. Програми за отпускане на безвъзмездни помощи
3.4.2.1. Изследователски фонд за развитие на износния продукт
(259)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.2.2. Субсидии за развитието на програмите „Famous Brands“ и „China World Top Brands“
(260)
Комисията установи, че някои от включените в извадката производители износители са извлекли ползи от тази схема през РП. Въпреки това поради малките размери на получените ползи и тяхното незначително влияние върху маржа на субсидията Комисията не счете за необходимо да анализира доколко тези схеми подлежат на изравняване.
3.4.2.3. Средства за пасивно разширяване на производства в провинция Guandong
(261)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.2.4. Демонстрационната програма „Golden Sun“
а) Въведение
(262)
В жалбата се твърдеше, че производителите на разглеждания продукт са получили субсидии по демонстрационната програма „Golden Sun“ (наричана по-нататък „програмата „Golden Sun““), изпълнена от правителството на Китай през юли 2009 г. Жалбата съдържаше prima facie доказателства, че четирима от включените в извадката износители са получили директни субсидии за разглеждания продукт по тази програма. Освен това от нея се разбираше, че един от включените в извадката износители е бил избран за доставчик на разглеждания продукт по отношение на 70 % от общия капацитет, инсталиран от програмните оператори (т.е. дружествата, които произвеждат и продават електроенергия, произведена от ФВ системи) през 2011 г.. В жалбата се съдържаше и информация, съгласно която финансирането по програмата „Golden Sun“ е предоставяно на програмните оператори по непрозрачен начин и в разрез с правилата относно конкуренцията.
б) Неоказване на съдействие и използване на наличните факти
(263)
Както бе посочено по-подробно в съображения 104 и 105 по-горе, във въпросника, в писменото искане и по време на посещението за проверка на място при ПКНР Комисията поиска информация за програмата „Golden Sun“, която ПКНР така и не предостави.
(264)
Що се отнася до отговорите на въпросника и на писменото искане, ПКНР упорито поддържаше становището, че тази програма за отпускане на безвъзмездна помощ не е предназначена за производителите на разглеждания продукт. Вследствие на това ПКНР не предостави отговори на редица въпроси относно програмата и ползите за производителите на разглеждания продукт, като отговори „не се прилага“. Също така ПКНР не успя да предостави всички съответни законови, подзаконови, административни указания и други актове, поискани във въпросника, като се ограничи само до това да представи главното правно основание.
(265)
В началото на частта на проверката, отнасяща се до програмата „Golden Sun“, Комисията поиска от ПКНР да представи всички приложения към вече представеното главно правно основание и го запита дали възнамерява да представи допълнителни официални документи относно програмата. ПКНР предостави поисканите приложения, но отговори, че не възнамерява да представя други документи. След това Комисията показа на ПКНР издаден от Министерството на финансите („МФ“) бюджетен документ относно действително финансираните проекти и съответните суми, отпуснати по тази програма, предоставен от съдействащи износители (документ на МФ № 965 [2010 г.] от 2 декември 2010 г.). От допълненията към този документ личи, че един от включените в извадката износители е получил значително финансиране по програмата „Golden Sun“, както за своите проекти, така и като доставчик на допустимото оборудване за няколко проекта, финансирани от програмата. Представителите на МФ, присъстващи на проверката, бяха в течение на показания документ и Комисията поиска от тях да представят всички подобни бюджетни документи, издадени от МФ за годините на изпълнението на програмата „Golden Sun“. Въпреки че представителите на МФ изразиха принципно съгласие относно срока за представяне на тези документи, те не ги предоставиха на Комисията.
(266)
Комисията също така показа на MOFCOM бюджетните документи, отнасящи се до програмата „Golden Sun“, издадени от местното подразделение на Министерството на финансите за съответната провинция и община, които предостави един от съдействащите износители, и поиска от ПКНР да представи съответните сходни документи (т.е. издадени от съответните провинции или общини) относно програмата. ПКНР отговори, че не разполага с тези документи, тъй като те се отнасят за провинции и/или общини и поради това то не може да ги предостави.
(267)
В писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР препотвърди позицията си, че програмата „Golden Sun“ не е предназначена за производителите на разглеждания продукт и поясни, че макар и да е възможно тези производители да са реализирали ползи от тази програма, те са направили това като оператори на електроцентрали, а не като производители на соларни панели, тъй като само операторите на електроцентрали могат да получават субсидии в рамките на въпросната програма. В това писмо се твърди също така, че Комисията е поискала само три конкретно посочени документа, които ПКНР е представило. Това твърдение е невярно, тъй като при проверката Комисията поиска конкретни бюджетни документи, издадени от МФ (изрично упоменати и в писмото на Комисията от 23 май 2013 г.) и от местните подразделения, на територията на които се намират производителите износители (позовавайки се на специфични документи, представени от производителите износители), които ПКНР предпочете да не предостави.
(268)
Комисията също така изиска конкретна информация за плащанията по програмата „Golden Sun“, получени от един включен в извадката съдействащ износител, който беше доставил разглеждания продукт и беше получил постъпленията директно от правителството. ПКНР отново не бе в състояние да обясни случая и да предостави подробности по време на проверката на място и всичко, което направи, бе да се свърже с правния отдел на дружеството, откъдето, според твърденията на ПКНР, са обяснили, че случаят е изяснен с длъжностните лица на Комисията по време на проверката на място, което не е напълно вярно. Допълнителни подробности относно ситуацията са изложени в съображения 276-278 по-долу. Както е посочено по-подробно в съображения 275-278 по-долу, разследването показа, че включените в извадката съдействащи производители действително са реализирали ползи от безвъзмездните помощи, отпускани в рамките на програмата „Golden Sun“, включително по-конкретно по отношение на доставките на разглеждания продукт. Становището на ПКНР, че тази програма не носи ползи за производството на разглеждания продукт, бе опровергано по неоспорим начин от проверените в хода на разследването доказателства и факти.
(269)
Предвид тази липса на съдействие от страна на ПКНР Комисията не беше в състояние да провери няколко важни аспекти на програмата „Golden Sun“ и на реалните ползи, предоставени на производителите на разглеждания продукт. Преди това ПКНР не съумя да предостави всички поискани документи, и по-специално бюджетните документи относно бюджетните кредити по програмата „Golden Sun“, издадени от МФ за периода на изпълнение на програмата. Поради това някои от констатациите на разследването се основават на наличните факти в съответствие с член 28 от основния регламент.
в) Правно основание
(270)
Главното правно основание са Известието за изпълнението на демонстрационната програма „Golden Sun“ от 16 юли 2009 г. и приложеният към него документ Временни мерки за управление на фондовете за финансово подпомагане по демонстрационната програма „Golden Sun“, досие CaiJian № 397 [2009 г.], издадени от Министерството на финансите, Министерството на науката и Националния енергиен съвет; Циркуляр относно успешното изпълнение на задачите на демонстрационната програма „Golden Sun“, досие № 718 [2009 г.]; Циркуляр относно успешното изпълнение на демонстрационната програма „Golden Sun“ за 2010 г., досие № 622 [2010 г.]; Циркуляр относно Инструкции за индексация на бюджета с оглед финансирането на субсидии за строителни разходи по демонстрационната програма „Golden Sun“ за 2010 г., досие № 965 [2010 г.] от 2 декември 2010 г., издаден от от Министерство на финансите; Циркуляр относно разпределението на бюджетната цел за фискалната субсидия, отпусната за програмите „Golden Sun“ за 2011 г., JCJ, досие № 336 от 1 септември 2011 г., издадено от подразделение на МФ на провинция Hebei; Циркуляр относно разпределението на бюджетната цел за фискалната субсидия, отпусната за програмите „Golden Sun“ за 2011 г., HCJ, досие № 135 от 8 ноември 2011 г., издадено от Общинското бюро по финансите на Hengshui.
г) Констатации от разследването
(271)
Програмата „Golden Sun“ е създадена през 2009 г. за насърчаване на технологичния напредък и постепенното развитие на сектора на производството на соларни ФВ системи. Органите, които отговарят за програмата на централно ниво, са Министерството на финансите, Министерството на науката и Националният енергиен съвет. В Известието за изпълнението на демонстрационната програма „Golden Sun“ са изброени редица критерии за допускане до финансиране по тази програма, включително: а) предприятията да са включени в местния план за изпълнение на демонстрационния проект „Golden Sun“; б) да имат инсталирана мощност не по-малко от 300 kWh; в) да имат период на изграждане не повече от една година и период на упражняване на дейност не по-малко от двадесет години; г) собствениците на ФВ проекти трябва да разполагат с общи активи, възлизащи на най-малко 100 милиона RMB, и капитал, възлизащ на най-малко 30 % от инвестиционните разходи; д) производителите на интегрирани системи и ключово оборудване, използвани в проектите за генериране на електроенергия от ФВ, следва да бъдат избирани чрез тръжни процедури. Допустимите проекти могат да получат от държавата до 50 % от общата сума на инвестиционните разходи, като се има предвид, че този таван достига 70 % за собствениците на проекти, разположени в отдалечени области без изградена електрическа мрежа.
(272)
Що се отнася до процедурата, предприятията, които желаят да получат финансиране по програмата трябва да представят своите заявления и придружаващи документи на съответния държавен орган. Местните подразделения на министерствата на финансите, технологиите и енергетиката на ниво провинция, отговорни за организацията на програмата, подават съвместен обобщен доклад на Министерството на финансите, Министерството на науката и Националния енергиен съвет, които отговарят за извършването на прегледа на проектите за отделните провинции, по отношение на техническите програми, условията за строеж, финансирането и всички други аспекти. След окончателното одобрение на правителството Министерството на финансите отпуска средствата директно на собственика на проекта и запазва съответните документи относно одобрението и изплащането.
(273)
Програмните оператори на практика подават заявления за финансиране до правителството след като сключат договор с доставчика/доставчиците на допустимо ФВ оборудване (т.е. именно разглеждания продукт). В съответствие с приложимото законодателство тези доставчици на допустимо ФВ оборудване биват избирани посредством тръжни процедури. ПКНР обаче не разясни по какъв начин упражнява компетенциите си по отношение на избора на програмни оператори за местните планове за изпълнение на демонстрационната програма „Golden Sun“ и как на свой ред тези програмни оператори избират доставчика на допустимо ФВ оборудване. ПКНР и заинтересованите страни не доказаха, че процедурата за подбор е открита, прозрачна и недискриминационна, тъй като не предоставиха съответната документация. Няма индикации за закупуване на чуждестранно оборудване за производството на ФВ изделия. Съществена част от допустимото ФВ оборудване е било доставено от един-единствен включен в извадката съдействащ производител. Въз основа на наличните факти институциите стигнаха до заключението, че програмата „Golden Sun“ е използвана като средство за създаване на изкуствено търсене на продуктите на избраните китайски производители на разглеждания продукт. Ако правителството счете даден проект за допустим, то предоставя финансирането.
(274)
Програмата „Golden Sun“ предоставя субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква a), подточка i) и член 3, параграф 2 от основния регламент под формата на прехвърляне на средства от ПКНР под формата на безвъзмездни помощи за производителите на разглеждания продукт.
(275)
Разследването по-специално установи, че няколко включени в извадката съдействащи производители са получили пряка безвъзмездна помощ по програмата „Golden Sun“ за инсталиране на оборудване, захранвано с произведена от соларни системи електроенергия, в помещенията им. Тази безвъзмездна помощ, заплатена на включените в извадката съдействащи производители, покрива част от разходите, които в противен случай те биха понесли, и следователно е пряко свързана с разглеждания продукт.
(276)
Освен това разследването установи, че включените в извадката съдействащи производители са реализирали ползи от финансирането, предоставено по тази програма за целите на доставянето на разглеждания продукт на несвързани програмни оператори. По-специално, по време на разследването на място беше установено, че един включен в извадката съдействащ производител е получил пряко от ПКНР значителна еднократна сума за всички 40 проекта, финансирани по програмата „Golden Sun“, за които е доставил разглеждания продукт. Включеният в извадката съдействащ производител износител не е отчел тази сума в отговора си на въпросника. Циркулярът на Министерството на финансите от 2010 г. показа, че този съдействащ производител износител е бил избран за доставчик на разглеждания продукт за няколко несвързани програмни оператори от частния и държавния сектор. Комисията се опита да поиска информация от ПКНР относно това директно плащане в полза на включения в извадката съдействащ износител, тъй като съгласно член 13 от Временните мерки за програмата „Golden Sun“ в известието от 2009 г. изрично се изисква безвъзмездната помощ да бъде заплащана директно на програмния оператор (а не на доставчика на ФВ оборудване) и ПКНР изрично потвърди този елемент при проверката. Както бе обяснено по-горе, ПКНР не съумя да предостави обяснение по време на посещението за проверка относно това защо включен в извадката износител е получил пряко финансиране. В писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР представя коментари само за един от 40-те проекта, като просто заявява, че е сключено финансово споразумение между програмния оператор и включения в извадката съдействащ производител износител, тъй като операторът не е разполагал с достатъчно средства за да плати на включения в извадката производител износител и затова са се договорили субсидията да бъде изплатена директно на включения извадката съдействащ производител износител. За съжаление за Комисията това необосновано и много кратко обяснение, което се отнася само до един от общо четиридесетте изброени в документа на МФ проекта, в които участва включеният в извадката съдействащ износител, е съвсем недостатъчно за изясняване на ситуацията.
(277)
Включеният в извадката съдействащ износител опита в писмото си от 24 юни 2013 г. да се мотивира, че за преките плащания за разглежданите 40 проекта не е било съобщено, тъй като те са съставлявали „потребителска“ субсидия за програмния оператор, а не за доставчика. Този износител потвърди, че е получил прякото еднократно плащане, свързано с доставките в 40-те проекта, изброени в циркуляра на МФ, като добави, че правителството може да извършва директни прехвърляния на средства към доставчика и че причината за това е необходимостта да се гарантира, че тези безвъзмездни помощи се използват само за разрешени ФВ системи и да се улесни контролът. Износителят обаче отказа да даде отговор относно един проект, за който документите бяха събрани на място, и игнорира всички останали 39 проекта, за които е получил директно финансиране по програмата „Golden Sun“. Въпреки че износителят доказа, че финансирането за този конкретен проект е било резервирано като неизплатени задължения, а не като авансово плащане на безвъзмездна помощ от правителството, не бяха предоставени други доказателства относно действителното приключване на този или на който и да е друг проект, включително и за действителното доставяне на разглеждания продукт, за който е било получено финансиране. Обяснението му не даде яснота върху несъвместимостта на преките плащания на правителството с цитираните по-горе приложими правила, според които постъпленията обикновено се прехвърлят от ПКНР към програмния оператор, а не към доставчика на оборудването.
(278)
Комисията счете разясненията на ПКНР относно финансовото споразумение между включените в извадката съдействащи износители и програмния оператор за неубедителни, тъй като изглежда странно две частни страни да се договорят самостоятелно за нещо, което изисква действие от страна на правителство (т.е. директно плащане от правителството към доставчика чрез дерогация от член 13 на известието от 2009 г.), без правителството да участва или поне да е наясно. ПКНР не съумя да предостави по-съществени доказателствени материали и забележки по този аспект на преките плащания в полза на доставчиците и реши да ограничи своя отговор само до 1 неназован проект от общо 40 реализирани от включените в извадката съдействащи износители проекта. В обясненията, предоставени от този износител, също не се споменава нищо за този коментар на ПКНР относно затрудненото финансово положение на оператора по отношение на даден проект, който ПКНР не е посочил. Освен това изявленията на износителя относно възможността за преки плащания и прилежащата им обосновка не се потвърждават от други източници или от ПКНР.
(279)
В светлината на гореизложените ограничени и противоречиви коментари, направени от ПКНР и от включения в извадката производител износител, единствената обща идея и изводът, който може да бъде направен, е че директното плащане на еднократната сума от ПКНР към включения в извадката съдействащ износител е било необходимо, за да се гарантира, че този износител ще получи постъпленията, тъй като би бил налице риск от неизплащане, свързан със затрудненото финансово положение на програмния оператор. Това не променя факта, че включеният в извадката съдействащ износител не беше в състояние да обясни по какъв начин е използвал еднократната обща сума, платена от правителството, дали ФВ оборудването в крайна сметка е било предоставено на програмните оператори и на каква цена, ако такава е била заплатена от тях. При липсата на други налични доказателствени материали в досието или на места, достъпни по разумен начин за Комисията, въз основа на член 28 от основния регламент се стига до заключението, че изплащането на еднократна обща сума на съдействащия износител съставлява директно предоставяне на безвъзмездна помощ по смисъла на член 3, параграф 1, буква a), подточка i) от основния регламент.
(280)
Също така Комисията стигна до заключението, че предоставянето на безвъзмездни помощи на доставчиците на разглеждания продукт в качеството им на програмни оператори, или когато, както се твърди, са доставяли ФВ оборудване на несвързани програмни оператори, предоставя на същите ползи в съответствие с член 3, параграф 2 от основния регламент. Финансирането по програмата „Golden Sun“ позволява на производителите на разглеждания продукт в качеството им на програмни оператори да спестяват от разходи за инсталиране на оборудване, захранвано с произведена от соларни системи електроенергия, в помещенията им. Като доставчици на ФВ оборудване за несвързани програмни оператори, производителите на разглеждания продукт директно запазват финансирането, без да им се налага в действителност да доставят оборудването и/или ги защитава от риска от неплащане от страна на несвързаните програмни оператори. В последния случай производителите на разглеждания продукт получават плащане, което при други обстоятелства не биха получили от несвързания програмен оператор.
(281)
Схемата на субсидиране е специфична и по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, поради факта че самите правни разпоредби, които уреждат дейността на предоставящия субсидията орган, ограничават достъпа до тази схема само до програмните оператори, които отговарят на няколко критерия, изброени в разпоредбите, и, по-общо, само до програмните оператори, заети в сектора на производството на електроенергия от слънчева светлина. Още повече, тъй като нито изборът на доставчика на ФВ оборудване, нито изборът на програмните оператори се базират на открита, прозрачна и недискриминационна конкурентна процедура и се извършват директни плащания от ПКНР за доставчиците на ФВ оборудване, схемата е също и специфична, тъй като само някои доставчици на ФВ оборудване могат действително да се ползват от нея. Тази програма не отговаря на изискванията за неспецифичност по член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент, тъй като правото на получаване на субсидията не възниква автоматично и действителните критерии за подбор на предприятията, които да бъдат включени в плановете за изпълнение на проекта на местно ниво, и на окончателните проекти, подбирани въз основа на различни технически и финансови аспекти, не са обективни.
д) Заключение
(282)
Програмата „Golden Sun“ представлява предоставяне на специфична субсидия под формата на безвъзмездна помощ. Разследването установи, че някои от включените в извадката съдействащи износители са реализирали ползи от тази субсидия.
е) Изчисляване на размера на субсидията
(283)
Процентът на субсидията, определена по тази програма през РП за включените в извадката съдействащи износители, възлиза на:
Демонстрационна програма „Golden Sun“
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd, and related companies
0,00 %
Yingli Green Energy Holding Company and related companies
0,24 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd and related companies
0,09 %
JA Group
0,00 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd and related companies
0,00 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. and related companies
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,02 %
Jinko Solar Co. Ltd and related companies
0,05 %
3.4.3. Програми за освобождаване и намаляване на преки данъци
3.4.3.1. Програма за две години без данъчно облагане и три години с облагане на половин ставка („two free/three half“) за предприятия с чуждестранно участие (ПЧУ)
а) Въведение
(284)
В жалбата се твърди, че съществува специфично законодателство от 1991 г. за насърчаването на чуждестранните инвестиции в Китай чрез Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията с чуждестранно участие и чуждестранните предприятия („FIE Tax Law“). ПЧУ могат да получат ползи от програма за субсидиране, наречена „two free/three half“, която осигурява пълно освобождаване от данъци на приходите на ПЧУ за първите две години и облагане на половин ставка за следващите три години.
(285)
Програмата „two free/three half“ съществува и в различен вариант за дружествата, признати за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии и разположени в някои определени райони. Ползите по този вариант на програмата могат да се прилагат и след 2013 г. Разследването установи, че един от съдействащите производители износители (Yingli Hainan) реализира ползи по тази програма от 2011 г. насам с пълно освобождаване от данъци за 2011 г. и 2012 г. и 50 % намаление на данъчната ставка за следващите три години.
(286)
Комисията пожела да провери тази програма по време на посещението за проверка в КНР. КНР обаче не предостави информация относно този различен вариант на програмата „two free/three half“. В писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР твърди, че тази програма не е посочена в жалбата и не е заместваща програма на упоменатия в жалбата вариант на програмата „two free/three half“ за ПЧУ, който се прилага без географски ограничения. Комисията е взела предвид тези разяснения, предоставени от ПКНР, и разбира, че формално тази програма е отделна от другите две програми „two free/three half“ за ПЧУ. Тъй като обаче ползите по нея продължават след предполагаемия срок на изтичане на програмата за ПЧУ, структурата, естеството и въздействието на ползите по нея са същите като тези по програмата за ПЧУ и тя е докладвана от един от включените в извадката производители износители, Комисията счита, че тази програма има тясна връзка с програмата „two free/three half“ за ПЧУ като продължение на същата програма, следователно подлежи на изравнителни мерки. В това отношение Комисията отбелязва, че в член 10, параграф 1 от основния регламент се разрешава разследването на всяка установена и посочена от жалбоподателя субсидия, а не се споменава нито едно твърдение за програма за субсидиране. Тъй като в този случай и в двете програми става въпрос за същата субсидия, т.е. пропуснати приходи от корпоративно данъчно облагане, Комисията разполага с правото да ги разследва като една субсидия.
б) Правно основание
(287)
Правното основание на тази програма е член 8 от Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията с чуждестранно участие и член 72 от Правилника за прилагане на Закона на КНР за подоходното данъчно облагане на предприятията по отношение на предприятията с чуждестранно участие и чуждестранните предприятия. Според ПКНР тази програма е била прекратена с приемането на 16 март 2007 г. на Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията за 2008 г. на 5-то заседание на 10-ия Националния народен конгрес на Китайската народна република, а именно с член 57 от Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията с постепенно прекратяване на ползите по нея до края на 2012 г.
(288)
Правното основание на специалната програма за две години без данъчно облагане и три години с облагане на половин ставка („two free/three half“), е Декрет № 40 [2007 г.] т.е. Известието на Държавния съвет относно прилагането на преходните преференциални политики относно облагането на доходите на високотехнологични предприятия, създадени в специална икономическа зона и новата област Shanghai Pudong, въз основа на член 57, параграф 3 от Закона за облагането на доходите на предприятията в КНР, както и Административните мерки за определяне на високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии.
в) Констатации от разследването
(289)
Само производствените предприятия с чуждестранно участие, създадени за срок не по-малък от десет години, са освободени от данък върху доходите. Освобождаването започва от годината, в която предприятието започва да реализира печалба с продължителност първите две години, след което следва намаляване с петдесет процента на приложимите данъчни ставки за следващите три години.
(290)
За специалния вариант на програмата предприятията, отговарящи на критериите за допустимост, трябва също да имат признат статут на високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии с издаден специален административен сертификат, т.е. предприятия с интелектуалната собственост от съществено значение и изпълняващи условията, определени в член 93 от Правилника за прилагане на Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията на КНР.
(291)
Всяко дружество, което възнамерява да кандидатства по тази програма, трябва да подаде годишната данъчна декларация за корпоративни дружества и допълненията, както и приложенията и финансовите отчети към нея, до Държавната данъчна администрация. Тези практики се прилагат и за специалния вариант на програмата.
(292)
ПКНР заяви, че тази програма постепенно е преустановена от влизането в сила на Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията през 2008 г. насам и ползите от нея са налични до края на 2012 г. ПКНР също така заяви, че не съществува заместваща програма за ПЧУ и данъчното третиране на ПЧУ към момента е същото като това за другите корпоративни данъкоплатци. Комисията отбелязва, че тази данъчна програма е довела до ползи по време на разследвания период, тъй като няколко производители на ФВ продукти са реализирали ползи по програмата през РП. Освен това не може да се изключи, че ползите са все още на разположение в рамките на настоящата програма, или че подобна програма, която да я замени, е на разположение или ще бъде приета в бъдеще. Както бе обяснено по-горе, разследването показа, че са налице и други варианти за програмата за две години без данъчно облагане и три години с облагане на половин ставка, от които продължават да произтичат ползи за производителите на слънчеви панели. Следователно е установено, че тази програма все още подлежи на изравнителни мерки.
(293)
Специалният вариант на програмата е бил използван от един от съдействащите износители, по-конкретно Yingli Green Energy.
г) Заключение
(294)
Тази програма представлява субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент под формата на пропуснати доходи за правителството, което води до ползи за дружествата получатели.
(295)
Програмата за субсидиране е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент предвид факта, че правните разпоредби, които уреждат дейността на предоставящия субсидията орган, ограничават достъпа до тази програма до определени предприятия, които са в категорията на ПЧУ и които отговарят на конкретни критерии, предвидени в съответното законодателство.
(296)
Поради това тази субсидия следва да се счита за подлежаща на изравняване.
(297)
Специалният вариант на програмата представлява субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент под формата на пропуснати доходи за правителството, което води до ползи за дружествата получатели.
(298)
Програмата за субсидиране е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент предвид факта, че самите правни разпоредби, които уреждат дейността на предоставящия субсидията орган, ограничават достъпа до тази програма до определени предприятия и сектори, класифицирани като „насърчавани“, като например ФВ сектора. Програмата също така е специфична по смисъла на член 4, параграф 3, тъй като допустимостта е ограничена до определени региони.
(299)
Поради това този вариант на програмата следва да се счита за подлежащ на изравняване.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(300)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през РП полза за получателите. Предоставената на получателите полза се равнява на размера на общия платен данък при нормална данъчна ставка след приспадане на размера на платения данък по преференциалната данъчна ставка. Сумите, подложени на изравнителни мерки, се основават на данните в данъчната декларация за 2011 г. Тъй като одитираната данъчна декларация за данъчната 2012 г. не беше налична у нито един от включените в извадката съдействащи износители бяха взети под внимание сумите, подлежащи на данъчно облагане за цялата 2011 г.
(301)
В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент този размер на субсидията (числител) се отнася към общия оборот от продажбите на съдействащите производители износители през РП, тъй като субсидията не зависи от реализирания износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(302)
Процентът на субсидията, определена по тази програма през РП за включените в извадката съдействащи износители, възлиза на:
Програма за две години без данъчно облагане и три години с облагане на половин ставка
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
0,31 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,35 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
JingAo Group и свързани дружества
0,47 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,00 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
1,03 %
3.4.3.2. Намаление на данъка върху доходите за ориентираните към износа предприятия с чуждестранно участие
(303)
Разследването потвърди, че през разследвания период не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.3.3. Данъчни облекчения за данъка върху доходите на ПЧУ според географското местозположение
(304)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.3.4. Данъчни облекчения за предприятия с чуждестранно участие, които закупуват произведено в Китай оборудване.
(305)
Разследването потвърди, че през разследвания период не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.3.5. Данъчни облекчения за научноизследователска и развойна дейност, провеждана от предприятия с чуждестранно участие
а) Въведение
(306)
В жалбата се твърди, че предприятията с чуждестранно участие имат право да се възползват от политиките на преференциално данъчно облагане за научноизследователска и развойна дейност чрез данъчно облекчение от 150 % по отношение на разходите им, ако те са се увеличили с 10 или повече процента в сравнение с предходната година.
(307)
ПКНР твърди, че програмата е била прекратена с приемането на Закона за подоходното данъчно на предприятията през 2008 г. и че не е имало период за постепенното ѝ прекратяване. Няколко от включените в извадката съдействащи износители обаче съобщиха, че те са реализирали ползи от подобна програма в рамките на Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията от 2008 г. което показва, че преференциалната програма за компенсиране на разходите, свързани с НИРД, за предприятия с чуждестранно участие, е заменена от специфична програма през 2008 г. ПКНР не предостави допълнителна информация за данъчно облекчение в размер на 150 % в своя отговор на въпросника, нито в отговора на писмото с искане за допълнителна информация.
б) Правно основание
(308)
Тази програма се осъществява съгласно член 30, параграф 1 от Закона за облагането на доходите на предприятията и член 95 от Правилника за прилагане на Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията на КНР, както и Административните мерки за определяне на високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии (Guo KE Fa huo [2008 г.] № 172) и член 93 от Правилника за прилагане на Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията, заедно с Известието на Държавната данъчна администрация по въпросите, свързани с облагането на доходите на високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии (Guo Shui Han [2008 г.] № 985)
(309)
В член 95 се предвижда, че допълнително 50-процентно намаляване на разходите за НИРД, посочени в точка 1 от член 30, се отпуска за този тип разходи за високотехнологични продукти и продукти на новите технологии, така че те да подлежат на амортизация въз основа на 150 % от разходите за нематериални активи.
в) Констатации от разследването
(310)
Както беше посочено по-горе, ПКНР не предостави необходимата информация във връзка с тази програма в отговорите си на въпросника и на писмото с искане на допълнителна информация. Тази програма вече е била предмет на изравнителни мерки в разследванията за фината хартия с покритие (79) и за стоманените продукти с органично покритие (80). Съответните правни разпоредби действително показват, че тази програма предоставя ползи само на дружества, които са официално признати за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии. Тези дружества също трябва да извършат разходи за НИРД за целите на разработването на нови технологии, нови продукти и нови занаяти. Отговарящите на критериите за допустимост предприятия могат да получат компенсация за допълнителни 50 % от разходите си, свързани с НИРД, приспаднати от дължимия от тях данък върху дохода. Разходи за нематериални активи, свързани с НИРД, дават право на допустимите дружества на компенсация от 150 % от действителните разходи, извършени от тях.
(311)
Разследването установи, че дружествата, които реализират ползи по тази програма, следва да подадат данъчните си декларации и съответните приложения. Действителният размер на ползите е включен едновременно в данъчната декларация и приложение V. Само дружества, които са получили официален сертификат за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии, се допускат до участие в тази програма.
г) Заключение
(312)
Програмата представлява субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент под формата на пропуснати доходи за правителството, което води до ползи за дружествата получатели.
(313)
Субсидията е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, тъй като самото законодателство ограничава прилагането на програмата само до определени предприятия, официално признати за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии, които извършват разходите за научноизследователска и развойна дейност с цел разработване на нови технологии, нови продукти и нови занаяти.
(314)
Поради това субсидията следва да се счита за подлежаща на изравняване.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(315)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през РП полза за получателите. Предоставената на получателите полза се равнява на размера на общия платен данък при нормална данъчна ставка след изваждане на размера на платения данък с допълнително приспадане с 50 % от действителните разходи за НИРД за одобрените проекти. Сумите, подложени на изравнителни мерки, се основават на данните в данъчната декларация за 2011 г. Тъй като одитираната данъчна декларация за данъчната 2012 г. не беше налична у нито един от включените в извадката съдействащи износители, бяха взети под внимание сумите, подлежащи на данъчно облагане за цялата 2011 г.
(316)
В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент този размер на субсидията (числител) се отнася към общия оборот от продажбите на съдействащите производители износители през РП, тъй като субсидията не зависи от реализирания износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(317)
Процентът на субсидията, определена по тази програма през РП за включените в извадката съдействащи износители, възлиза на:
Данъчни облекчения за научноизследователска и развойна дейност
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
0,10 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,49 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
JingAo Group и свързани дружества
0,02 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,29 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
0,33 %
3.4.3.6. Възстановяване на данъци за реинвестиране на печалбите на ПЧУ в експортно ориентирани предприятия
(318)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.3.7. Преференциални данъчни програми за ПЧУ, признати за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии
(319)
Разследването потвърди, че не са били получени облекчения по програмата от страна на включените в извадката дружества по време на РП, тъй като тези дружества са получили ползи от новата програма, която заменя това преференциално третиране. Подробностите са посочени в точка 3.4.4.8. по-долу.
3.4.3.8. Данъчни облекчения за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии, които участват в определени проекти
а) Въведение
(320)
Програмата позволява на предприятията, признати за високотехнологично предприятие и предприятие с нови технологии, да се ползват с намалена данъчна ставка върху дохода в размер на 15 %, в сравнение с нормалната ставка в размер на 25 %. Тази програма е обявена за подлежаща на изравняване от разследването за фината хартия с покритие, както и от разследването за стоманените продукти с органично покритие; програмата беше обявена за подлежаща на изравняване и от властите на САЩ.
б) Правно основание
(321)
Правното основание на тази програма са член 28, параграф 2 на Закона за облагането на доходите на предприятията и Административните мерки за определяне на високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии (Guo KE Fa huo [2008 г.] № 172) и член 93 от Правилника за прилагане на Закона за облагането на доходите на предприятията, заедно с Известието на Държавната данъчна администрация по въпросите, свързани с облагането на доходите на високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии (Guo Shui Han [2008 г.] № 985).
в) Констатации на разследването
(322)
Програмата се прилага по отношение на признатите високотехнологични предприятия и предприятията с нови технологии, които се нуждаят от съществена подкрепа от страна на държавата. Тези предприятия имат основни собствени права на интелектуална собственост и трябва да отговарят на определен брой изисквания: i) тяхното производство да е включено в обхвата на продуктите в областта на високите технологии с ключова държавна подкрепа; ii) в общите разходи за научноизследователска и развойна дейност да са предвидени и част от общите приходи от продажбите; iii) в дохода от високотехнологични продукти и продукти на новите технологии да се отчита част от общите приходи от продажбите; iv) служителите, ангажирани с НИРД, да съставляват определен процент от общия брой на служителите; v) да са изпълнени другите изисквания, определени от Административните мерки за високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии за 2008 г.
(323)
Дружествата, които реализират ползи по тази програма, трябва да подадат данъчните си декларации и съответните приложения. Действителният размер на ползите се вписва в данъчната декларация и в приложение V.
г) Заключение
(324)
С оглед на това програмата следва да се счита за субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент, тъй като предоставя финансово участие под формата на пропуснати доходи за правителството, което води до ползи за дружествата получатели. Ползата на получателите се равнява на данъчните икономии, реализирани чрез тази програма, съгласно член 3, параграф 2 от основния регламент.
(325)
Тази субсидия е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, тъй като е ограничена до предприятия, които са сертифицирани като високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии, и които са спазили всички изисквания на административните мерки за 2008 г. Освен това липсват обективни критерии, определени от законодателството или от предоставящия субсидията орган, по отношение на допустимостта до програмата, която не възниква автоматично съгласно член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент.
(326)
Поради това тази субсидия следва да се счита за подлежаща на изравняване.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(327)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през РП полза за получателите. Предоставената на получателите полза се равнява на размера на общия платен данък при нормална данъчна ставка след приспадане на размера на платения данък по преференциалната данъчна ставка. Сумите, подложени на изравнителни мерки, се основават на данните в данъчната декларация за 2011 г. Тъй като одитираната данъчна декларация за данъчната 2012 г. не беше налична у нито един от включените в извадката съдействащи износители, бяха взети под внимание сумите, подлежащи на данъчно облагане за цялата 2011 г.
(328)
Процентът на субсидията, определена по тази програма през РП за включените в извадката съдействащи износители, възлиза на:
Данъчни облекчения за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии, които участват в определени проекти
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
0,31 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,42 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
0,35 %
JingAo Group и свързани дружества
0,13 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
0,86 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,00 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
3.4.3.9. Преференциална данъчна политика по отношение на подоходното облагане за предприятия от Североизточния регион
(329)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.3.10. Данъчни програми на провинция Guangdong
(330)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.4. Програми за косвено данъчно облагане и за налагане на вносни мита
3.4.4.1. Освобождаване от ДДС и отстъпки при вносните мита за използването на вносно оборудване
а) Въведение
(331)
Програмата предвижда освобождаване от ДДС и вносни мита в полза на ПЧУ или местни предприятия по отношение на вноса на капиталово оборудване, използвано в производствения им процес. С цел да бъде освободено от ДДС, оборудването трябва да не е включено в списък с оборудване, което не отговаря на изискванията, а кандидатстващото предприятие трябва да получи сертификат за насърчаван от държавата проект, издаден от китайските власти или от ПКНР в съответствие със съответното законодателство в областта на инвестициите, данъчното облагане и митниците. Тази програма беше предмет на изравнителни мерки в антисубсидийни процедури, свързани с фината хартия с покритие и стоманата с органично покритие.
б) Правно основание
(332)
Правното основание на тази програма е Циркуляр на Държавния съвет относно адаптирането на данъчните политики по отношение на вносното оборудване Guo Fa № 37/1997, Известие на Министерството на финансите, Главно управление на митниците и Държавната данъчна администрация относно коригирането на определени преференциални политики относно вносните мита, Обявление на Министерство на финансите, Главно управление на митниците и Държавната данъчна администрация [2008 г.] № 43, Известие на НКРР относно въпросите от значение във връзка с връчването на потвърдителни писма за проекти с национално или чуждестранно финансиране, чието развитие се насърчава от държавата, № 316/2006 от 22 февруари 2006 г. и относно Каталога на неподлежащите на освобождаване от мита вносни артикули за предприятия с чуждестранно участие или местни предприятия - 2008 г.
в) Констатации от разследването
(333)
Счита се, че програмата предоставя финансово участие под формата на пропуснати приходи от страна на ПКНР по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент, като ПЧУ и други допуснати за участие местни предприятия се освобождават от плащане на ДДС и/или други такси, които иначе биха дължали. Следователно програмата води до ползи за дружествата получатели по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент. Програмата е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, тъй като в законодателството, съгласно което действа предоставящият орган, достъпът до нея се ограничава до предприятия, които инвестират в специфични категории дейности, определени изчерпателно от правните разпоредби и включени или в категорията „насърчавани проекти“ или „ограничавани проекти“ от категорията Б съгласно Каталога с насоки за секторите за чуждестранни инвестиции и трансфер на технологии, или тези, които са в съответствие с Каталога на ключовите сектори, продукти и технологии, чието развитие се насърчава от държавата. В допълнение към това липсват обективни критерии за ограничаване на достъпа до тази програма, както и неоспорими доказателства, въз основа на които да може да се заключи, че правото на получаване на субсидията възниква автоматично съгласно член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент.
г) Изчисляване на размера на субсидията
(334)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през РП полза за получателите. Тази полза се равнява на освобождаването от ДДС и митата за вносно оборудване. С цел да се гарантира, че размерът, който подлежи на изравнителни мерки, е обхванал само РП, беше изчислена реализираната полза предвид амортизацията за целия жизнен цикъл на оборудването съгласно обичайните счетоводни процедури на дружеството.
(335)
Процентът на субсидията, определена по тази програма през РП за включените в извадката съдействащи износители, възлиза на:
Освобождаване от ДДС и отстъпки при вносните мита за използването на вносно оборудване
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
0,24 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,44 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
0,38 %
JingAo Group и свързани дружества
0,35 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
0,78 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,07 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,63 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
3.4.4.2. ДДС с намалена ставка върху закупено от ПЧУ оборудване, произведено в Китай
а) Въведение
(336)
Програмата предвижда освобождаване от ДДС при покупката на произведено в страната оборудване от предприятия с чуждестранно участие. С цел да бъде освободено от ДДС оборудването трябва да не е включено в списък с оборудване, което не отговаря на изискванията, а стойността му не трябва да надвишава определен праг. Тази програма беше предмет на антисубсидийни процедури, свързани с фината хартия с покритие и стоманата с органично покритие.
б) Правно основание
(337)
Правното основание са Временните мерки за разпореждане на възстановяване на данък върху произведено в страната оборудване, закупено от предприятия с чуждестранно участие, Пробните мерки за разпореждане на възстановяване на данък върху от произведено в Китай оборудване, закупено за проекти с чуждестранно участие, както и Известието на Министерството на финансите и Държавната данъчна администрация относно прекратяването на политиката за възстановяване на ДДС върху произведено в страната оборудване, закупено от предприятия с чуждестранно участие.
в) Констатации от разследването
(338)
В отговора си на антисубсидийния въпросник ПКНР заяви, че тази програма е била преустановена от 1 януари 2009 г. и се позова на Циркуляр на Министерство на финансите и Държавната данъчна администрация относно прекратяването на политиката за възстановяване на ДДС за произведено в страната оборудване, закупено от предприятия с чуждестранно участие (CAISHUI{2008 г.} № 176). Въпреки това разследването показа, че няколко производители износители, включени в представителната извадка, са реализирали ползи по тази програма по време на разследвания период. Включените в извадката засегнати износители представиха подробна информация за тази програма, включително относно размера на реализираната полза. Предвид тези съображения се стигна до заключението, че ПКНР не е предоставило точна информация относно тази програма, а както ситуацията при някои производители износители показва, тя все още продължава.
(339)
Тъй като поисканата информация не беше предоставена от ПКНР, Комисията използва информацията, предоставена от включените в представителната извадка производители износители.
(340)
Счита се, че програмата предоставя финансово участие под формата на пропуснати приходи от страна на ПКНР по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент, тъй като ПЧУ са освободени от плащане на ДДС, който иначе биха дължали. Следователно програмата води до ползи за дружествата получатели по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент. Програмата е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, тъй като в законодателството, съгласно което действа предоставящият орган, достъпът до нея се ограничава до предприятия с чуждестранно участие, които закупуват произведено в страната оборудване и са включени в категорията „насърчавани проекти“ или„ограничавани проекти“ от категорията Б съгласно Каталога за секторите за чуждестранни инвестиции, както и оборудване, закупено на вътрешния пазар, посочено в Каталога на ключовите сектори, продукти и технологии, чието развитие се насърчава от държавата. Освен това Пробните мерки за възстановяване на данъка от закупуването на произведено в Китай оборудване за проекти с чуждестранно участие и Известието на Министерството на финансите ограничават ползата до предприятия с чуждестранно участие, които са включени в насърчаваната категория в Каталога с насоки за предприятията с чуждестранно участие, или Каталога на приоритетните предприятия с чуждестранно участие в Централния и Западния регион на Китай. В допълнение към това липсват обективни критерии за ограничаване на достъпа до тази програма, както и неоспорими доказателства, въз основа на които да може да се заключи, че правото на получаване на субсидията възниква автоматично съгласно член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент. Тази програма е специфична по смисъла на член 4, параграф 4, буква б) от основния регламент, тъй като зависи от използването на местни вместо вносни стоки.
г) Изчисляване на размера на субсидията
(341)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през РП полза за получателите. Предоставената на получателите полза се равнява на размера на ДДС, от който е освободено произведеното в страната оборудване. С цел да се гарантира, че размерът, който подлежи на изравнителни мерки, е обхванал само РП, беше изчислена реализираната полза предвид амортизацията за целия жизнен цикъл на оборудването съгласно обичайната практика в сектора.
(342)
Процентът на субсидията, определена по тази програма през РП за включените в извадката съдействащи износители, възлиза на:
ДДС с намалена ставка върху закупено от ПЧУ оборудване, произведено в Китай
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,00 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
JingAo Group и свързани дружества
0,07 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
0,03 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,15 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
0,05 %
3.4.4.3. Освобождаване от ДДС и вносни мита за покупки на дълготрайни активи в рамките на Програмата на Фонда за развитие на външната търговия
(343)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.5. Държавни доставки на стоки и услуги на занижени цени
3.4.5.1. Държавни доставки на полисилиций на занижени цени
(344)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.5.2. Държавни доставки на екструдирани алуминиеви изделия на занижени цени
(345)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.5.3. Държавни доставки на стъкло на занижени цени
(346)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.5.4. Държавни доставки на електрическа енергия
а) Въведение
(347)
Жалбоподателят твърди, че някои китайски производители на полисилиций са се възползвали от евтина електроенергия, предоставяна на занижени цени.
б) Констатации от разследването
(348)
Разследването установи, че при много от включените в извадката производители износители е имало свързан производител на полисилиций в рамките на съответната група от дружества. Беше установено, че една от включените в извадката групи от производители износители, т.е. LDK Solar, редовно е получавала значителни субсидии за такси за електроенергия от финансовата служба на икономическата зона Xin Yu. Въпреки че в този случай дружеството не е реализирало преки ползи от електроенергията с по-ниска от пазарната цена, значителните отстъпки, предоставени от финансовата служба на икономическата зона Xin Yu, в крайна сметка са довели до положение, при което дружеството е получило ползи от предоставянето на евтина електроенергия, които следователно са функционално еквивалентни на държавни доставки на цени под пазарните. Във всеки случай, дори ако отстъпките се разглеждат като безвъзмездна помощ, мярката е тясно свързана с твърдението на жалбоподателя и попада в обхвата на разследването. Разглежданото дружество в групата LDK е получило почти пълно възстановяване на таксите си за електроенергия, дължими през РП.
(349)
Групата LDK Solar е получила посредством свързания с нея производител на полисилиций финансово участие по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iii) от основния регламент, като органите на местната власт са предоставили субсидии за таксите за електроенергия, или субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i). Това представлява финансово участие на правителството под формата на предоставяне на стоки, различни от общата инфраструктура, по смисъла на основния регламент. То може да се тълкува и като директно прехвърляне на средства.
(350)
LDK Solar е получила ползи по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент, доколкото правителството е предоставило електроенергия на занижени цени. Беше установено, че този износител, вследствие на субсидиите за такси за електроенергия, в действителност е плащал по-ниска цена от пазарната. Директното прехвърляне на средства води до ползи, тъй като представлява безвъзмездни средства, които не са налични на пазара.
(351)
Субсидията под формата на осигуряване на евтина електроенергия чрез отстъпка за един от включените в извадката производители е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, тъй като субсидиите за електроенергия са изплатени само на LDK. Субсидията също така е регионално специфична за определени предприятия в икономическата зона Xin Yu. Неоказването на съдействие от страна на LDK и ПКНР при докладване относно тази субсидия е довело до посочените по-горе констатации, направени въз основа на наличните факти.
в) Изчисляване на размера на субсидията
(352)
Размерът на субсидията е равен на размера на отстъпката, обхващаща РП.
(353)
Процентът на субсидията, определена по тази програма през РП за включените в извадката съдействащи износители, възлиза на:
Електроенергия на занижени цени
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,00 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
JingAo Group и свързани дружества
0,00 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
2,45 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,00 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
3.4.5.5. Предоставяне на права на земеползване на занижени цени
а) Въведение
(354)
Жалбоподателят твърди, че китайските производители на разглеждания продукт са получили от ПКНР права на земеползване на занижени цени, предвид това, че националните или местните власти не осигуряват тези права в съответствие с пазарните принципи.
(355)
ПКНР твърди, че съществува стандартизиран и регулиран конкурентен пазар на земя, на който правата на земеползване трябва да се търгуват публично в съответствие със закона. ПКНР също така заяви, че промишлена и търговска земя се придобива на открития пазар чрез публичен търг с тайно или явно наддаване или конкурс, срещу заплащане за ползването ѝ и „независимо от броя на офертите или първоначалната цена, окончателно платената цена е представителна за пазарната цена, която се определя от търсенето и предлагането на свободния пазар“. Също така ПКНР заяви, че прехвърлянето на права на земеползване не включва ограниченията в обявлението за прехвърляне чрез търг с тайно или явно наддаване и покана за подаване на оферти, които засягат лоялната конкуренция.
(356)
ПКНР не предостави никакви данни по отношение на действителните цени на правото на земеползване и първоначалните цени на земята, определени от правителството. Поисканата във въпросника информация по отношение на сделките за право на земеползване съгласно въпросника, която ПКНР представи, беше непълна. При корекцията на първоначалния си отговор на въпросника по време на посещението за проверка, правителството също така потвърди, че някои от докладваните сделки са били предмет на тръжна процедура. Въпреки това поисканата във въпросника информация за броя на офертите и разликата между първоначална и окончателна цена не беше предоставена.
(357)
По време на проверката Комисията поиска от ПКНР доказателства в подкрепа на твърденията, че прехвърлянията на право на земеползване в Китай стават чрез публичен търг с тайно или явно наддаване или покани за подаване на оферти. Следва да се отбележи, че в съответствие с член 11 на Разпоредбите относно предоставянето на права за земеползване за строителство чрез обществени поръчки - публични търгове с тайно и явно наддаване, и покани за представяне на оферти, компетентният държавен орган публикува известие за провеждането на публичния търг с тайно или явно наддаване или поканата за подаване на оферти. Въз основа на това Комисията поиска всички известия за сделките, които са били предмет на тези процедури, за да събере и провери информацията, поискана във въпросника. ПКНР не предостави нито едно от тези известия, тъй като твърди, че „вече не съществуват“. В резултат на това Комисията не беше в състояние да провери информацията относно сделките с права на земеползване, извършени от включените в извадката производители износители.
(358)
Комисията информира ПКНР относно съображението си за прилагане на разпоредбите на член 28 от Регламент (ЕО) № 597/2009 на Съвета по отношение на тази програма за субсидиране и тъй като ПКНР в своя отговор на писмото на Комисията от 23 май 2013 г. не даде задоволително обяснение или нови доказателства по този въпрос, Комисията трябваше да основе констатациите си на най-достоверната налична информация, т.е. в този случай на информацията, предоставена от включените в извадката производители износители и друга обществено достъпна информация.
(359)
Комисията поиска от ПКНР становище за възможните референтни стойности с презумпцията, че в КНР няма пазарна цена на земята. Макар че това беше само презумпция, а не констатация или заключение към момента на изпращането на ПКНР на въпросника, ПКНР изрази становище, че тази презумпция е невярна и не предостави никаква информация относно възможните референтни стойности. ПКНР единствено изтъкна, че „дотолкова доколкото е възможно да се използва всяка референтна стойност, това трябва да бъдат цените, които ненасърчаваните китайски предприятия плащат за същата земя“. Тъй като ПКНР не оповести кои сектори не са „насърчавани“, нито предостави информация относно цените, които тези сектори плащат за терени за промишлени цели в Китай, Комисията не бе в състояние да оцени дали те представляват подходяща референтна стойност. В това отношение следва да се отбележи, че в своите предишни разследвания относно фината хартия с покритие и стоманените продукти с органично покритие, Комисията е установила, че предоставянето на право на земеползване на тези сектори не е в съответствие с пазарните принципи.
б) Правно основание
(360)
Предоставянето на правото на земеползване в Китай е уредено от Закона за управление на земята на Китайската народна република.
в) Констатации от разследването
(361)
Съгласно член 2 от Закона за управление на земята всички терени са на държавата, тъй като съгласно китайската конституция и съответните правни разпоредби земята е обща собственост на народа на Китай. Земята не може да се продава, но правата на земеползване могат да бъдат предоставяни по силата на законодателството. Държавните органи могат да предоставят такова право с публичен търг с явно и тайно наддаване и покани за подаване на оферти.
(362)
Съдействащите производители износители подадоха информация за терените, които държат, както и за повечето от свързаните с тях договори/сертификати за права на земеползване, но ПКНР представи само много ограничени данни за ценообразуването във връзка с тези права.
(363)
Както беше посочено по-горе, ПКНР твърдеше, че правата на земеползване в Китай се прехвърлят чрез обществени поръчки, търгове и конкурси. Така е предвидено в член 137 от Закона за собствеността на Китайската народна република.
(364)
Въпреки това беше констатирано, че описаната от ПКНР система невинаги действа по същия начин на практика. По време на проверката на включените в извадката производители износители, Комисията получи някои известия, издадени от съответните органи относно наличните за прехвърляне на права на земеползване. Докато в едно от известията изрично се ограничават потенциалните купувачи на права на земеползване за фотоволтаичната промишленост (81), в друго се определят границите на цената, първоначално определена от властите, и не се позволява на пазара да определи цената. (82) Самите търгове не бяха определени като осигуряващи истинска конкуренция, тъй като в много от разгледаните случаи по време на проверките на място на производители износители само едно дружество е подало оферта (само един включен в извадката производител на фотоволтаични модули) и следователно първоначално предложената цена (стойността, определена от местната Служба за земята) е образувала крайната цена на квадратен метър.
(365)
Горните доказателства противоречат на твърденията на ПКНР, че цените, заплащани за право на земеползване в КНР, са представителни за пазарната цена, която се определя от търсенето и предлагането на свободния пазар, и че прехвърлянето на права на земеползване не включва ограниченията в обявлението за прехвърляне чрез търг с тайно или явно наддаване и покана за подаване на оферти, които засягат лоялната конкуренция. Също така беше установено, че някои включени в извадката производители износители са получили възстановяване от местните власти като компенсация за цените (ниски сами по себе си), които са платили за правото на земеползване.
(366)
В допълнение към ниските цени някои от включените в извадката производители износители са получили други средства, свързани със закупуването на права на земеползване, които на практика допълнително намаляват действителната цена, платена за тази земя.
(367)
Констатациите от процедурата потвърждават, че начинът за предоставяне и придобиване на земя в КНР е неясен и непрозрачен, а цените често са произволно определени от властите. Властите определят цените съгласно Системата за оценяване на градски терени, която ги задължава при определяне на цените на промишлените терени (83) да се съобразяват с промишлената политика.
(368)
Също така в независимата публично достъпна информация се твърди, че земята в КНР се предоставя на цени, по-ниски от пазарните. (84)
г) Заключение
(369)
С оглед на това предоставянето на права на земеползване от страна на ПКНР следва да се счита за субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iii) и член 3, параграф 2 от основния регламент под формата на предоставяне на актив, което води до ползи за дружествата получатели. Както е разяснено в съображения 364-367 по-горе, не съществува функциониращ пазар на земя в КНР и при използването на външни референтни стойности (вж. 372 по-долу) се установи, че средствата, заплащани за тези права от страна на включените в извадката износители, са много под нормалната пазарна цена. Освен това възстановяванията от местните власти са директни прехвърляния на средства, които водят до ползи, тъй като те са безвъзмездна помощ, която не е налична на пазара. Субсидията е специфична съгласно член 4, параграф 2, букви а) и в) от основния регламент и тъй като преференциалният достъп до промишлени терени е ограничен само до дружества от определени сектори, в този случай фотоволтаичната промишленост, само някои сделки подлежат на тръжна процедура, цените често се определят от властите, а правителствените практики в тази област са неясни и непрозрачни. Положението по отношение на земята в КНР се обсъжда също така и в работен документ на МВФ, в който се потвърждава, че предоставянето на право на земеползване на китайските промишлени сектори, не съответства на пазарните условия (85).
(370)
Поради това тази субсидия се счита за подлежаща на изравняване.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(371)
Явно в КНР изобщо не съществуват частни референтни стойности, тъй като се стигна до заключението, че в КНР получаването на права на земеползване не се определя от пазара. Ето защо не е възможно да се извърши корекция на разходите или цените в КНР. При тези обстоятелства се счита, че не съществува пазар в КНР и в съответствие с член 6, буква г), подточка ii) от основния регламент е обосновано използването на външни референтни стойности за оценка на размера на получените ползи. Предвид на това, че ПКНР не оказа съдействие или не представи никакво предложение за външна референтна стойност, Комисията трябваше да използва наличните факти, за да установи подходяща външна референтна стойност. В този смисъл се счита за уместно за референтна стойност да се използва информация от Отделната митническа територия на Тайван. Тази информация също беше използвана в предишни антисубсидийни процедури, свързани с фината хартия с покритие и стоманата с органично покритие.
(372)
Комисията счита, че цените на земята в Тайван представляват най-добрата алтернатива за зоните в КНР, където са установени съдействащите производители износители. Всички производители износители са установени в развити области с висок БВП, като те се намират в провинции с голяма гъстота на населението.
(373)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през РП полза за получателите. Тези ползи се изчисляват, като се взема предвид разликата между средствата, действително платени от всяко дружество (намалени с размера на възстановените от местните власти суми) за правата на земеползване, и средствата, които обичайно би трябвало да бъдат платени на базата на референтната стойност за Тайван.
(374)
При извършването на това изчисление Комисията използва средната цена на земята на квадратен метър в Тайван, коригирана с оглед на обезценката на валутата и промяната на БВП от датите на съответните договори за правата на земеползване. Информацията във връзка с цените на промишлените терени беше взета от уебсайта на Индустриалната служба на Министерството на икономическите въпроси на Тайван. Обезценката на валутата и промяната в БВП в Тайван бяха изчислени въз основа на инфлацията и промяната на БВП на глава от населението по текущи цени в USD в Тайван, публикувани от МВФ в доклада„Световни икономически перспективи“ за 2011 г. (World Economic Outlook). В съответствие с член 7, параграф 3 от основния регламент този размер на субсидията (числител) се отнася към РП, като се използва нормалният срок на правото на земеползване за промишлени цели, а именно 50 години. Този размер се отнася към общия оборот от продажбите на съдействащите производители износители през РП, тъй като субсидията не зависи от реализирания износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(375)
Процентът на субсидията, определена по тази програма през РП за включените в извадката съдействащи износители, възлиза на:
Права на земеползване на занижени цени
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
0,31 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,77 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
0,65 %
JingAo Group и свързани дружества
1,31 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
4,28 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,32 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
1,73 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
1,66 %
3.5. Коментари на страните след оповестяването на окончателните заключения
(376)
ПКНР не оспори факта, че определена информация от документа за оповестяването на окончателните заключения е цитирана от някои медии и заинтересовани страни след оповестяването. В това отношение следва да се отбележи, че Комисията не е направила документа публично достъпен. Въпреки това не е възможно Комисията да контролира действията на няколко стотици заинтересовани стани, които са получили документа за оповестяването. Ако някои от страните са решили да направят документа за оповестяването публично достъпен или да изразят становището си относно него, Комисията не разполага със средства да възпрепятства техните действия.
3.5.1. Коментари на ПКНР относно твърдението за погрешна информация в документа за оповестяването на окончателните заключения
(377)
ПКНР твърди, че Комисията не е спазила изискването за предоставяне на „достатъчно възможности“ от член 12.1 от Споразумението за СИМ. Според ПКНР значителното удължаване на сроковете, дадено от Комисията за предоставяне на отговори на въпросника (както е посочено по-горе в съображение 104), не беше достатъчно за тази цел. ПКНР твърди също така, че това, което представлява „разумен период“ съгласно член 12, параграф 7 от Споразумението за СИМ, представлява и „достатъчна възможност“ съгласно член 12.1 от Споразумението по отношение на всички останали документи, подобни на въпросници. Също така ПКНР заяви, че би могло да установи контакт с включените в извадката производители износители след финализирането на извадката и следователно времето, предвидено за предоставяне на отговорите между получаването на въпросника и решението за извадката, е било лишено от смисъл. ПКНР твърди, че „желанието“ на Комисията да приключи разследването бързо изглежда използва „неподлежащо на договаряне изискване“, за да съгласува достатъчна възможност по член 12, параграф 1. Комисията не е съгласна с тези твърдения, тъй като положи максимални усилия да предостави възможно най-дълъг срок на ПКНР за представяне на отговори на въпросника и писмото с искане на допълнителна информация. ПКНР също беше предупредено, че то ще може да предостави исканите документи до датата на посещението за проверка.
Комисията не е попречила на ПКНР да представи всякаква информация по време на цялата процедура и на няколко пъти напомни на ПКНР за възможността да поиска изслушвания, на които информацията и становищата на ПКНР могат да бъдат представени. Следва да се отбележи, че информацията, представена от ПКНР по време на процедурата, не беше отхвърлена въз основа на сроковете. Твърдението на ПКНР, че срокът, предвиден за предоставяне на отговори между получаването на въпросника и решението за извадката, не е бил полезен, е невярно. Голяма част от въпросника засягаше общото ниво на субсидиране на разглеждания сектор/продукт и ПКНР по никакъв начин не е било ограничено от решението за извадката по отношение на събирането на информация от общ характер. Още по-важно е, че след подбора на извадката ПКНР все още е разполагало с 43 дни за събиране на информация, специфична за включените в извадката производители износители. Комисията е действала в съответствие с член 12.1 от Споразумението за СИМ и е предоставила на ПКНР достатъчна възможност да представи всички доказателства, които то счита за уместни, като се има предвид, че за да се осигури завършването на разследването в срок, това задължение не може да бъде с неопределена продължителност.
(378)
Също така ПКНР твърди, че Комисията първоначално е поискала подробна информация за невключените в извадката производители износители, която не е била „необходима информация“ за целите на разследването, което се основава на извадки. В това отношение следва да се отбележи, че в момента на изпращане на въпросника, предназначен за ПКНР, решението за това дали в тази процедура ще се използва или няма да се използва извадка не беше окончателно. След като Комисията получи от китайските производители износители отговорите на въпросника за определяне на извадката, стана ясно, че сътрудничеството от износителите е значително. Стана ясно също така, че включените в извадката износители ще съдействат, като отговорят адекватно на въпросниците, следователно Комисията не настоя за предоставяне на информация за конкретните дружества по отношение на субсидирането от страна на невключените в извадката производители износители. Поради това Комисията отхвърля това твърдение.
(379)
ПКНР твърди, че в документа за оповестяването на окончателните заключения Комисията грешно посочва, че ПКНР не представя определена информация в отговора на въпросника и в следващите си становища. Това не е вярно. Както Комисията вече заяви в своето писмо до ПКНР от 23 май 2013 г., ПКНР не е успяло да представи исканата информация по отношение на държавните финансови институции, документи, свързани със Sinosure и застраховане при експортно кредитиране, документи, свързани с демонстрационната програма Golden Sun и информация, свързана с предоставянето на права на земеползване.
(380)
Според ПКНР Комисията не е използвала факти, налични под формата на механизъм за попълване на липсващата информация, както предписано от групи и заключения от спорове (86) в рамките на СТО, а вместо това „е използвала неблагоприятни изводи по наказателен начин, като така допълнително е нарушила разпоредбите на Споразумението за СИМ“. ПКНР твърди също така, че Комисията не е използвала наличните факти „единствено за целите на замяната на информация, която е възможно да липсва, а като специфичната основа за всички свои констатации относно субсидирането в пълно незачитане на значителния обем данни, представени от ПКНР, а финансовите институции са участвали предимно на основата на твърдяното непредоставяне на подходящите отговори или доказване на всяка цифра“. Това не съответства на действията на Комисията. Цялата информация, включително планове и законодателство, представена от ПКНР, беше разгледана и анализирана, а констатациите се основават на документите, представени от ПКНР, независимо от това по какъв начин са предоставени тези документи, а проверката потвърди тяхната достоверност. Честите цитати от тези документи в подкрепа на констатациите са пример за това как Комисията използва информацията, представена от ПКНР. В съображение 110 по-горе Комисията ясно посочва единствените ситуации, когато представената информация не е била взета предвид като вярна.
(381)
ПКНР изтъкна също така, че Комисията си противоречи, когато в документа за оповестяването на окончателните заключения твърди, че по време на настоящото разследване е поискала конкретна информация за сделката само по отношение на включените в извадката износители, а на други места в същия документ заявява, че „въпросникът за правителството не е ограничен до включените в извадката износители“. Това не е вярно. Комисията не е направила противоречиви изявления. Както вече беше обяснено в съображение 378 по-горе, Комисията ограничи първоначалното си искане относно предоставянето на информация за конкретното дружество до включените в извадката производители износители след решението за прилагане на извадка. Въпреки това, за да направи оценка на това дали предполагаемата програма за субсидиране подлежи на изравнителни мерки, Комисията поиска и друга информация, различна от тази, свързана с включените в извадката производители износители, като например информация относно финансовите пазари в Китай или пазара на правата на земеползване. Поради това се посочва, че „въпросникът на правителството не е ограничен до включените в извадката износители“.
(382)
Също така ПКНР твърди, че Комисията явно пренебрегва факта, че определена информация не може просто да бъде отхвърлена, ако не бъде предоставена на разположение за проверка. Това не съответства на начина, по който Комисията използва информацията в рамките на настоящата процедура. Няма случай, в който единствената причина за частичното отхвърляне на такава информация да е „липсата на проверка“. Когато обаче останалата информацията по преписката е в противоречие с нея, а в същото време ПКНР не е в състояние да представи никакви доказателства в нейна подкрепа, такава информация не би могла да бъде приета като вярна.
(383)
Според ПКНР в параграф 85 от документа за оповестяване на окончателните заключения (повторен по-горе в съображение 117) Комисията„признава“, че ПКНР не контролира банковите и финансовите институции и не може да ги задължи да предоставят информация. Следва да се отбележи, че Комисията не е информирана за това изявление и след преразглеждане на текста на съображението е установено, че случаят не е такъв.
(384)
ПКНР твърди, че Комисията е съгласна с ПКНР, че националните закони не могат да бъдат заменени в случаите на разследване от изискванията на основния антидъмпингов регламент на ЕС или от Споразумението за СИМ. Връзката, която съществува според ПКНР с непредоставянето на информация, за която се твърди, че е поверителна, показва погрешно тълкуване. Комисията обаче твърди (съображение 117 по-горе), че разпоредбите на общинското законодателство или вътрешните правила на член на СТО не могат да го освободят от неговите задължения за оказване на съдействие в разследванията; в случаи на конфликт ПКНР е задължено да предложи начини, по които може да бъде предоставен достъп до информацията, така че тя да може да бъде съответно проверена. ПКНР се позова на ситуацията, в която банков служител е извършил оценка на кредитния риск за включено в извадката дружество като пример за начин за проверка на твърденията за ограничена информация и заяви, че „Комисията продължавала да не бъде удовлетворена“. Както е ясно от формулировката на съображение 148 по-горе, Комисията не е поставила под въпрос проверката на този конкретен документ, а изцяло е взела тази информация предвид в своите констатации. Това обаче е изключение, което за съжаление не се повтори по отношение на по-голямата част от информацията от подобен характер, изискана в настоящата процедура.
(385)
В това отношение ПКНР продължи да твърди, че „чувствителните вътрешни документи“ на банките се определят като необходима информация съгласно Споразумението за СИМ и непредставянето им не би могло да доведе до използване на наличните факти. Комисията определя това изявление като твърде радикално и не вижда как надлежната проверка (извършена въз основа на съответните действащи процедури за поверителност) може да бъде извършена във всички случаи, ако такива документи (включително тези, отнасящи се до сделки с клиентите) просто не се предоставят. При липса на проверки може да се наложи използването на налични факти за попълване на пропуските при събирането на фактите.
(386)
ПКНР неколкократно заяви, че в писмото, предхождащо проверката, не се съдържат конкретни въпроси, свързани с проверката, и се позова на писмото на Комисията от 23 май 2013 г., в което е използван този текст. В параграф 86 от документа за оповестяването на окончателните заключения (повторен като съображение 118 по-горе) Комисията обаче заявява, че писмото, предхождащо проверката, от 25 март 2013 г., съдържа много конкретен и подробен списък на въпросите и документите, които ще бъдат разгледани по време на проверката, в пълно съответствие с член 26, параграф 3 от основния регламент и изискванията на СТО. Липсата на списък с конкретни въпроси, предоставянето на който не се основава на основния регламент или на правилата на СТО, не е извинение за ПКНР да не е в състояние да окаже пълно съдействие по време на проверката.
(387)
ПКНР твърди, че Комисията е показала пълна липса на гъвкавост по време на проверката. Това е неправилно тълкуване на фактите и ситуацията преди и по време на посещението за проверка. Както вече бе обяснено в параграфи 88-90 на документа за оповестяването на окончателните заключения (повторено като съображения 120-122 по-горе), степента на гъвкавост от страна на Комисията беше пълна и безусловна. За съжаление, опитите на ПКНР да предостави информация, която не е възможно да се провери в рамките на графика на проверките на място, означават, че тази информация не е могла да бъде сверена и да бъде определена като проверен документ. ПКНР също така напомни на Комисията по повод съдебната практика на СТО във връзка със специалната група по случая „ЕО - сьомга“, че това дали документите могат да бъдат проверени не винаги се определя само от възможността за разследвания на място и заяви, че Комисията не може да отхвърля информацията просто защото тя не е налична по време на посещение за проверка. Комисията отбелязва, че на такава информация, която не може да бъде проверена на място, за да се установи нейната надеждност и точност, може да бъде отдадено по-малко значение, отколкото ако тя е била надлежно проверена и че това се е наблюдавало неколкократно в настоящия случай.
(388)
ПКНР оспорва твърдението за практиката на Комисията да не приема нови документи и доказателства, изискващи проверка, след края на етапа от проверката, към който те принадлежат. Както вече бе обяснено в параграф 89 от документа за оповестяване на окончателните заключения (повторен в съображение 121 по-горе), това не отговаря на истината и никога не е било така. Вярно е, че Комисията не може по принцип да приема документи с цел проверка след като етапът на проверката е приключил и практически не е възможно да се проверят тези документи, но нищо не възпрепятства ПКНР да представи такива документи в писмен вид, както те направиха и в този случай.
(389)
ПКНР твърди, че Комисията не е обяснила причината, поради която иска шестте документа, посочени в съображение 122 по-горе, и на тази основа тяхната проверка не е била разрешена. Следва отново да се отбележи, че всички тези документи се отнасят до съответния промишлен сектор и дори до конкретни програми за субсидиране, като например предоставяне на преференциални заеми или преференциални програми за данъчно облагане. Следователно е очевидно от техните наименования и съдържание, че са от значение за разследването. Въпреки това ПКНР просто отказа да отговори на всички свързани с това въпроси по време на проверката, като посочи като единствена причина твърдението за липсата на връзка на документа с процедурата.
(390)
ПКНР твърди, че не е могло да предостави доказателства в подкрепа на информацията, предоставена в отговора му на въпросника относно процента на заемите, отпуснати на съответния сектор, тъй като тази информация е собственост на банките, които са независими субекти, а не органи на ПКНР и съответно следва Комисията да провери цифрите в банките. ПКНР се позова на разпоредбите на Закона за търговските банки, съгласно които банките извършват дейността си в съответствие със закона (член 4) без намеса в икономическата им дейност (член 5) от страна на различни нива на местната или централна власт, публичните организации или лица. Факт е, че ПКНР направи изявление в отговора си на въпросника, което изобщо не беше в състояние да докаже. Банките, които Комисията направи опит да провери, също така не бяха в състояние да представят каквато и да е информация в подкрепа на изявлението. Ако това се счита за приемлива практика, разследваната страна би могла просто да прави изявления в подкрепа на твърденията си, които разследващият орган трябва да приема без възможност да провери тяхната достоверност. Това е още по-важно, като се има предвид, че тази конкретна информация е в противоречие с друга информация в преписката. Съществуват и други членове в Закона за търговските банки, които задължават банките да извършват кредитната си дейност в зависимост от нуждите на националната икономика и общественото развитие и в духа на държавните промишлени политики (член 34). Както правилно беше отбелязано от ПКНР в коментарите му, банките осъществяват дейността си в съответствие със закона, т.е. също и съгласно посочените разпоредби на член 34 от Закона за търговските банки. Следователно тази предполагаема ясно очертана граница между правителството и банките не беше подкрепена с факти.
(391)
ПКНР твърди, че е предоставило цялата информация по отношение на собствеността на банките, с която разполага. То също така заяви, че докладваните цифри относно собствеността на банките са официалните данни на Комисията за банково регулиране на Китай (КБРК), следователно няма причина да се счита, че информацията, предоставена от ПКНР, е невярна или подвеждаща и съответно да се прилагат разпоредбите на член 28 от основния регламент. Освен това ПКНР заяви, че не е знаело какъв е бил източникът на изявлението на Комисията в параграф 95 (повторен в съображение 127 по-горе) от документа за оповестяване на окончателните заключения („Публично достъпната информация показва, че са налице и други държавни банки, предоставили заеми на включените в представителната извадка производители износители“), т.е. в допълнение към тези, докладвани от ПКНР като държавна собственост в неговите отговори на писменото искане. Тези твърдения не могат да бъдат приети. Трябва да се отбележи, че ПКНР първоначално твърдеше в своя отговор на въпросника, че не разполага с информация относно своето участие в банките. Едва след като Комисията посочи в писменото искане, че според китайското законодателство ПКНР трябва да събира такива данни, ПКНР предостави някаква информация в това отношение. По време на проверката служителят на КБРК отказа да предостави данни в подкрепа на цифрите за банковата собственост, както и да предостави източника на информацията, и не обясни откъде идва тя. Следва да се отбележи също, че ПКНР не оспорва факта, че поне 5 други банки, цитирани от Комисията в документа за оповестяването на окончателните заключения (вж. бележката под линия в съображение 127), са собственост на държавата.
(392)
ПКНР изрази несъгласие с твърдението в параграф 97 от документа за оповестяването на окончателните заключения (повторен в съображение 129 по-горе), че КБРК е отказала да отговори на въпроса относно 10-те най-големи банки в Китай, тъй като той не е бил представен в писмен вид и твърди, че Комисията не е изтълкувала правилно фактите, защото основната причина, поради която отговор не е бил предоставен, е била това, че този въпрос не се е съдържал в писмото, предхождащо проверката, а КБРК е имала нужда от време, за да го подготви. В действителност ПКНР тълкува погрешно фактите, свързани с този въпрос. Комисията не е настояла за незабавен отговор, но КБРК е отказала дори да разгледа въпроса под претекст, че не го е получила предварително в писмен вид. Ако причината е била недостатъчното време за подготовка на отговора, ПКНР можеше да изпрати отговора по-късно по време на проверката или по електронна поща (макар и без възможност за Комисията да го провери), както е постъпило по отношение на няколко други документа. ПКНР обаче не направи това.
(393)
ПКНР твърди, че е предоставило всички документи, свързани със създаването и мандата на КБРК, които Комисията е поискала във въпросника, и че тъй като Комисията не е повдигнала този въпрос в писменото искане за допълнителна информация и не е поискала тези документи като част от „списъка на документите, които следва да бъдат предоставени преди началото на посещението за проверка“ в приложение 2 към писмото, предхождащо проверката, ПКНР не се е почувствало задължено да представи каквито и да е други документи. Това не е вярно. Комисията поиска всички документи, които са били основание за създаването и мандата на КБРК, но ПКНР предостави само някои от тях. Единствено от изявлението на служител на КБРК Комисията научи, че съществуват и други документи в това отношение. В действителност отговорът на ПКНР във въпросника в това отношение е непълен и подвеждащ, тъй като ПКНР (КБРК) явно е знаело за съществуването на такива допълнителни документи, както призна КБРК по време на проверката на място.
(394)
ПКНР твърди, че по време на проверката Комисията в действителност не е поискала статистически данни и доклади от банките, които са предоставили заеми на включените в извадката износители през РП. То твърди, че Комисията е поискала само статистическия доклад за 2012 г., предаден на КБРК от Националната банка на Китай, във връзка с което служителят на КБРК е трябвало да направи справка с правните служби поради задължението за поверителност. Това не е вярно. По време на проверката Комисията повтори искането си от въпросника и писменото искане за допълнителна информация да бъдат предоставени статистически данни от всички банки, отпуснали заеми на включените в извадката износители (87).
(395)
ПКНР също така твърди, че посочването на жалбоподателя в жалбата по случая с фината хартия с покритие, в който Комисията установи „въз основа на неблагоприятни изводи“, че държавните търговските банки са действали като публични органи, е „необосновано твърдение, за което липсва контекст по отношение на естеството и наличието на субсидия, предоставена на производителите износители на разглеждания продукт и следователно не може да се счита за достатъчно доказателство“ за наличието на финансово участие на орган на правителството или публичен орган по смисъла на член 11.2 от Споразумението за СИМ. На първо място трябва да се отбележи, че констатациите по случая с фината хартия с покритие не са основани на неблагоприятни изводи, а на наличните факти в съответствие с член 28 от основния регламент и не е налице последващо решение, с което да се докаже твърдението на ПКНР, че констатацията на Комисията в това отношение се основава на „неправилна употреба на наличните факти“. Напротив, Комисията направи сходни констатации по отношение на държавните търговски банки в друга антисубсидийна процедура относно внос от Китай, а именно случая със стоманените продукти с органично покритие, а също и други разследващи органи са стигнали до заключението, че китайските държавни търговски банки са публични органи, по-специално Съединените щати в тяхна констатация, потвърдена от Апелативния орган на СТО. (88)
(396)
ПКНР продължи да твърди, че Комисията е поискала определена информация от всички банки, установени в Китай и че не е във възможностите на ПКНР да предостави тази информация за „над 3 800“ банки. Комисията не е съгласна с това твърдение и отново се позовава на писменото искане, в което, след предоставянето на отговорите на въпросника от ПКНР, е ограничила обхвата на поисканата информацията само до банки, в които ПКНР има пряко или непряко участие с акционерен дял (89).
(397)
Също така ПКНР твърди, че в изявлението си Комисията е взела предвид обобщението на въпросните циркуляри от уебсайта на НБК, представени по време на проверката, е невярно, и че това се доказва от параграф 133 от документа за оповестяване на окончателните заключения (повторено в съображение 164 по-горе). Това не е вярно. Съображение 164 не противоречи на съдържанието на извадките от уебсайта. Комисията го взема предвид, но също така използва действителното съдържание на Циркуляра, което всъщност към днешна дата не е оспорено от ПКНР като неточно.
(398)
ПКНР твърди, че Комисията „е извадила някои термини и изрази от контекста им от различни документи“, погрешно е изтълкувала други и се е опитала да ги свърже, за да установи, че ПКНР насърчава сектора на разглеждания продукт или за да установи, че държавните търговски банки са публични органи. ПКНР твърди, че „пълният прочит“ на тези документи (планове, насоки и решения) би показал, че констатациите на Комисията нямат правно основание и не се основават на доказателства. Това не е вярно. Комисията анализира и разгледа всички документи в тяхната цялост, включително посочените в съображение 102, точно по начина, препоръчан от ПКНР.
(399)
Във връзка с Решение № 40 ПКНР твърди, че в документа за оповестяването на окончателните заключения Комисията цитира решението без съответния контекст, „за да изопачи неговия истински смисъл“. Според ПКНР е ясно от други разпоредби на Решение № 40, че то е насочено към увеличаване на използването на възобновяеми енергийни източници, а не към определяне на слънчевите модули и елементи като предмет на бъдеща политика за развитие, както се предполага от Комисията. Не е вярно, че позоваването от страна на Комисията на текста на член V от Решение № 40 е извън контекста. Комисията не оспорва това дали една от целите е била или не е била увеличаване на използването на възобновяеми енергийни източници. Факт е, че в Решение № 40 на Държавния съвет производството на нови видове електроенергия и слънчева енергия са определени като приоритетни сектори и следователно попадат в категорията насърчавани проекти в Каталога с ръководни насоки в областта на промишленото преструктуриране. Като се вземат под внимание членове 17, 18 и 19 от Решение № 40, финансовите институции могат да предоставя заеми на сектори/дружества, които принадлежат към тази категория. Това е ясен знак за това, че фотоволтаичната промишленост, произвеждаща, inter alia, слънчеви модули и елементи, се третира приоритетно.
(400)
ПКНР твърди, че в текста на решението на Държавния съвет от 10 октомври не се споменават слънчеви модули и елементи, или фотоволтаичната промишленост като такава, и че съответно, ако се насърчава фискалната подкрепа, то това е по отношение на целите, свързани с използването на алтернативна енергия, което не оказва въздействие върху производството на модули и елементи като цяло. Комисията не е съгласна с този подход. Трябва да се отбележи, че това решение на Държавния съвет изглежда не цели предимно да насърчава използването на алтернативни енергийни източници. От заглавието му (Решение на Държавния съвет относно ускоряването на създаването и развитието на стратегически нови промишлени сектори), както и от съдържанието (inter alia член 1, параграф 1, член 1, параграф 2 и член 2, параграф 2) става ясно, че целта е да се окаже подкрепа на развитието на определени промишлени сектори (в този случай стратегическите нови промишлени сектори). Това се потвърждава и от факта, че целите, определени в настоящото решение, се отнасят пряко към резултатите и производителността на стратегическите нови промишлени сектори (член 2, параграф 3). Освен това в решението съществува ясна връзка между стратегическите нови промишлени сектори и фотоволтаичната промишленост, която произвежда, inter alia, слънчеви модули и елементи. Първо, няма съмнение, че фотоволтаичната промишленост е част от производството на алтернативна енергия, посочено в член 2 от решението като сектор, който държавата трябва да създаде и да развива. На второ място, включените в извадката производители износители спадат към категорията на високотехнологичните сектори, които са посочени в член 2, параграф 2 от решението. По подобен начин в дванадесетия петилетен план секторът на слънчевата енергия е включен в списъка на стратегическите сектори, а също и дванадесетият петилетен план за соларната фотоволтаична промишленост потвърждава, че решението на Държавния съвет „включва соларната фотоволтаична промишленост в ключовата област на стратегическите нови сектори, които страната ни ще развива в бъдеще“. (90)
(401)
Според ПКНР Комисията се е позовала на средно- и дългосрочния национален научно-технологичен план, но не е успяла да посочи конкретен пример или разпоредба, в които този документ определя високотехнологичните предприятия като включващи предприятията, които произвеждат модули и елементи, или фотоволтаичната промишленост като цяло. Според ПКНР целите на плана са ориентирани единствено към разработването на алтернативни енергийни източници, за да се намали зависимостта от изкопаеми горива. Комисията не е съгласна с този подход. На повечето от разследваните производители износители, включени в извадката, са били издадени сертификати за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии и на тази основа те се реализирали ползи от субсидиите, предвидени само за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии (напр. освобождаване от данъчно облагане). Включените в извадката износители са използвали един и същ вид индивидуални програми за подкрепа, споменати в този план.
(402)
ПКНР твърди, че изявлението на Комисията, че в Закона на КНР относно научния и технически напредък са изброени редица мерки за подкрепа на стратегически сектори, включително в соларната фотоволтаична промишленост, не се основава на никакви факти и че в този закон не се споменава фотоволтаичната промишленост или стратегическите сектори, съответно няма основание да се твърди, че разглежданият продукт е включен в обхвата му. Това не е вярно. Основанието за това изявление са членове 18 и 34 от този закон. Съгласно член 18 държавата насърчава и дава насоки на финансовите институции в оказването на подкрепа за развитието на промишлените сектори в областта на високите и новите технологии. Съгласно член 34 ориентираните към политиките финансови институции предоставят специална помощ на проектите на предприятия, насърчавани от държавата. Фотоелектрическата промишленост попада в категорията на високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии, както и в категорията на предприятията, чиито проекти се насърчават от държавата. Освен това член 17 от същия закон обещава политики на преференциално облагане и на дружества, които са ангажирани в проекти, обхванати от националните научно-технологични планове. От съображение 401 по-горе става ясно, че проектите на дружествата във фотоволтаичната промишленост попадат в този обхват. В заключение - има поне три ясни индикации, че фотоволтаичната промишленост и предприятията, които произвеждат и изнасят разглеждания продукт, са включени в обхвата на този закон.
(403)
Също така ПКНР твърди, че Комисията е счела, че плановете, решенията и законите на КНР имат еднакво правно приложение и стойност, а това противоречи на принципите на правното тълкуване, Закона относно нормативната уредба на Китай и на неколкократно изказаните от ПКНР твърдения. Според ПКНР позоваването на общия петилетен план и на специфичния план за фотоволтаичната промишленост няма правна стойност, тъй като не бяха предоставени категорични доказателства, че плановете са правно обвързващи. Това не е вярно, тъй като твърдението на ПКНР, че плановете не са обвързващи, не е подкрепено с други доказателства в преписката. Точно обратното, текстът на плана, предоставен от ПКНР в отговора на въпросника, ясно гласи: „Този план е разработен и приет от Националния народен конгрес и се прилага със силата на закон.“ (91) ПКНР заяви в коментарите си по отношение на оповестяването на окончателните заключения: „Съгласно Закона относно нормативната уредба на Китай конституцията, законите, административната правна уредба, местното законодателство и правилата съставляват китайското законодателство.“ Тъй като планът се прилага със силата на закон, а ПКНР потвърди, че законите представляват китайското законодателство, Комисията достигна до заключението, че планът действително е правно обвързващ. Според обяснението на ПКНР по време на посещението за проверка, секторните и регионалните петилетни планове произтичат от общ петилетен план, следователно Комисията не е имала основание да третира секторния петилетен план в областта на фотоволтаичната промишленост (2011-2015 г.) по различен начин от общия петилетен план.
(404)
ПКНР цитира „издадените от Комисията насоки за възстановяване“ като пример за подобен правно необвързващ документ в контекста на ЕС. Комисията предполага, че ПКНР се позовава на „Известие на Комисията относно възстановяването на антидъмпингови мита“ (ОВ C 127 от 29.5.2002 г., стр.10). Не е коректно тези насоки да се окачествяват като необвързващи, защото обвързват Комисията дотолкова, доколкото не трябва да нарушават законодателството от по-висок ранг. Комисията установи, че плановете на Китай са правно обвързващи. Дори ако обаче хипотетично допуснем, че това не е така, става ясно, че националните, секторните и регионалните планове, произтичащи фактически от най-високото равнище на управление и определящи държавната политика в областта на икономическото и промишлено развитие, биха имали голяма доказателствена сила по отношение на де факто задължителния характер на заявените от тях цели. Също така обаче е ясно, че правителството би могло да се позове на тях, за да порицае предприятия, които не ги прилагат правилно. Следователно те все пак имат пряка връзка с определянията по отношение на намесата на правителството в икономиката и на издаването на нареждания и контрола, упражняван върху някои промишлени сектори.
3.5.2. Коментари на страните относно преференциалните заеми по политиките, другото финансиране, гаранциите и застраховането.
(405)
ПКНР твърди, че непредоставянето от негова страна на отговори на допълнение А не следва да води до прилагането на наличните факти в съответствие с член 28 от основния регламент. Според ПКНР, ако Комисията наистина е имала намерение да провери твърденията от жалбата, че държавните китайските банки са публични органи, не е било необходимо да изпълни въпросниците с искания за вътрешни, чувствителни и специфични данни, свързани със сделките по отношение на банките, много от които по никакъв начин не са собственост на правителството. Във връзка с това ПКНР посочи информацията относно индивидуалните заеми, предоставени от банката на включените в извадката производители износители. Комисията отхвърля това твърдение. Целта на информацията, поискана в допълнение А, беше да се провери дали китайските банки са публични органи и дали правителството им възлага задачи и издава нареждания. С изключение на информацията за отделни заеми ПКНР не посочи коя друга поискана информация е счело за неподходяща за целта.
(406)
Следва да се припомни, че въпросите в допълнение А се отнасяха до информация за собствеността на банките, за състава на съвета на директорите и съвета на акционерите, протоколите от заседания на акционерите/директорите, връзките на висшето ръководство с държавните органи, секторната разбивка на заемите, политиките на кредитиране и оценката на риска по отношение на заемите, предоставени на съдействащите производители износители. ПКНР твърди, че по отношение на констатациите относно публичните органи такова искане е „явно неоснователно“, а обхватът на исканата информация е твърде общ. Също така ПКНР твърди, че определянето на „праг“ за това дали предприятието е или не е публичен орган трябва да става преди тази информация дори да бъде поискана. Комисията не е на това мнение. С оглед на високите стандарти, определени от АО на СТО от доклад DS 379 (92), цялата поискана информация е необходима, включително констатациите относно степента на участие на правителството във финансовата система. Например, ако се установят възлагане и нареждане за дадени субекти в съчетание с индикации за правителствена намеса, това е доказателство за нетърговски начин на действие. Във всеки случай, следва да се отбележи, че след като беше оказано съдействие от страна на включените в извадката производители износители, Комисията реши да ограничи изискваната информация по отношение на заемите до тези предприятия и не е правила никакви изводи въз основа на непредоставянето от страна на ПКНР на друга информация относно индивидуалните заеми, която първоначално е била поискана. Въпреки това всички останали искания за информация са останали валидни по отношение на разследването. Що се отнася до твърдението на ПКНР, че то не е могло да предостави част от информацията, посочена в допълнение А, трябва да се отбележи, че ПКНР е отказало да представи допълнение А в неговата цялост, с изключение на информацията за няколко банки. Като беше взето предвид горепосоченото, се стигна до заключението, че ПКНР не е предоставило остатъка от поисканата информация в рамките на разумен период от време.
(407)
Като се позова на доклада на Апелативния орган на СТО относно случая „Съединени щати - горещо валцувана стомана“ (параграф 99) (93), ПКНР изказа твърдението, че не разполага с практическата възможност да отговори на „неразумните“ искания на Комисията за информация и че неспособността на Комисията да се справи с този въпрос и да обвърже различните искания с фактическото определяне, към което те се отнасят, означава, че Комисията не е действала добросъвестно. Въпреки че въпросният случай се отнася до оказаното съдействие от страна на износителите в антидъмпингова процедура, Комисията е съгласна, че по отношение на въпросниците за правителството в процедура за изравнителни мита съществува необходимост от установяване на баланс между необходимата информация и практическата възможност на респондента да отговори. Този баланс обаче трябва да се постигне в контекста на всички факти. Определянията по отношение на статута на държавните банки в Китай като публични органи вече бяха направени в процедурите относно фината хартия с покритие и стоманените продукти с органично покритие и в този случай жалбоподателят представи достатъчно prima facie доказателства, показващи, че държавните банки са продължили да бъдат публични органи. Поради това ПКНР трябваше да очаква искане за много фактически данни, ако искаше да обори това твърдение. За съжаление ПКНР продължи да твърди, например, че е разполагало с малко или никаква информация за банките като държавна собственост (важен фактор в определянето на публичен орган), което показва, че не е направило всичко в рамките на възможностите си, съответно е отказало достъп до необходимата информация. Това е пример за „ограничените обстоятелства“, при които се прилага член 12.7 от Споразумението за СИМ (съгласно доклада на специалната група на СТО (94)). Освен това, макар Комисията да знаеше, че нейните искания за информация по необходимост бяха доста големи, сътрудничеството е двустранен процес, а първоначалната реакция на ПКНР беше просто да поиска обяснение относно фактическите определяния, с които са свързани тези искания (нещо, което не може да бъде определено предварително), вместо да предложи начини, по които исканията за информация да бъдат отправени по разумен начин.
(408)
Относно проверката на Шахайската банка ПКНР твърди, че неосъществената проверка не е достатъчна причина да се прилагат наличните факти и че във всеки случай Комисията носи вина, че проверката не се е състояла. В отговор Комисията отбелязва, че фактическата ситуация по отношение на посещението за проверка на Шахайската банка е описана в параграфи 111 и 112 от документа за оповестяване на окончателните заключения (повторени в съображения 143 и 144 по-горе). Нямаше промяна във фактическата ситуация по отношение на тази проверка, съответно Комисията не е съгласна с тълкуването на тези факти от ПКНР и продължава да твърди, че е положила всички възможни усилия за провеждане на проверката, но това не беше възможно поради възпрепятстването от страна на ПКНР. ПКНР се позовава на доклада на специалната група на СТО (95), който излезе със заключението, че липсата на проверка на място не изчерпва всички възможности на проверката на документите. В настоящото разследване обаче ПКНР информира Комисията за наличието на възможност за проверка на банката един работен ден преди проверката на ПКНР да започне (след вече удължен срок за такова потвърждение), като по този начин изключи каквато и да е възможност за проверка на място, тъй като организацията вече беше приключила и промени не бяха възможни. При тези обстоятелства се стигна до заключението, че ПКНР не е действало в рамките на възможностите си, а Комисията не смята, че проверките при посещение на място са могли да бъдат заменени по какъвто и да е друг начин.
(409)
ПКНР твърди, че Комисията не може да пренебрегне информацията, предоставена от Банка HuaXia по отношение на нейната структура на собствеността на основание, че тя не е „изрядна във всяко отношение“. Комисията отбелязва, че причината за отказа да приеме тази информация не е това, че не е била изрядна във всяко отношение. Както вече бе обяснено в съображение 147 по-горе, Банка HuaXia не разкри никаква информация относно държавната собственост до посещението за проверка, въпреки че тя беше поискана от Комисията още в първоначалния въпросник. След като Комисията изтъкна, че Банка HuaXia има някои държавни акционери, банката представи печатна информация от неизвестен източник, която освен това беше в противоречие с информацията по преписката. Не беше възможно да се приеме такава информация.
(410)
По отношение на решението на Банка HuaXia да предостави само някои от оценките на кредитоспособността, както е посочено в съображение 148 по-горе, ПКНР твърди, че Комисията е получила разумно обяснение на причините, поради които не е било възможно другите оценки да бъдат предоставени. Комисията не е съгласна с това твърдение. Тъй като беше ясно посочено в писмото, предхождащо проверката, че тези документи ще бъдат проверени при посещението за проверка, обяснението, че „двата доклада за оценка на риска са възложени на други клонове на банката и отговорните служители не са на разположение в момента“ не беше задоволително. Освен това ПКНР изказа твърдението, присъстващо и в другите му коментари, че информацията не е предоставена поради поверителността на информацията на клиентите. Комисията отбелязва, че съществуват разпоредби за третирането на поверителна информация в нейните разследвания във връзка с налагането на изравнителни мита (96), както и че повечето от исканията на Комисията по този и по други въпроси са били да инспектира, а не да копира тази информация. Във всеки случай Комисията отбелязва, че строгото прилагане на принципа за „поверителност на информацията на клиентите“ може да направи проверката на много необходима информация в разследванията във връзка с налагането на изравнителни мита невъзможна. В такива ситуации е невъзможно да се сверят отговорите на износителя на много въпроси и да се направят проверки на случаен принцип на получателите по някои програми в случаите, в които не беше оказано съдействие от страна на износителите или когато разследването е проведено на базата на агрегиране.
(411)
ПКНР твърди, че EXIM Bank е оказала пълно съдействие на разследването, като някои документи, поискани от Комисията, не са могли да бъдат предоставени поради правилата на вътрешната политика, държавната тайна, поверителност или други закони. Следователно непредоставянето на тези документи не може да доведе до използване на наличните факти. В съответствие със Закона за търговските банки не е било възможно тези документи да бъдат предоставени от служителите на EXIM Bank по време на проверката. В това отношение и противно на предположението на Комисията основният регламент и Споразумението за СИМ не могат да заменят законодателството на КНР. Също така ПКНР твърди, че въпросите относно партийната принадлежност на висшите служители нямат отношение към темата и са неприемливи за ПКНР. Комисията не е съгласна с това твърдение. Докато правилата на СТО (на които в голяма степен се основава основният регламент на ЕС) не могат да „заменят“ националното законодателство, това не изключва формулирането на изводи от Комисията, когато е ясно, че това национално законодателство възпрепятства разумните искания за информация. Освен това EXIM Bank предостави някои отговори в попълненото от нея допълнение А, но отказа да посочи източника им или да представи друг вид доказателства в подкрепа на почти цялата тази информация. Следователно информацията има стойността единствено на устно изявление, неподкрепено от проверени документи в писмен вид. Ако това се счита за приемлива практика, EXIM Bank може да предостави практически всякаква информация, а разследващият орган трябва да я приема без възможност да провери нейната достоверност.
Въпросите за партийната принадлежност и структурните единици на ККП в рамките на EXIM Bank (и на всяка друга банка в това отношение) са от съществено значение за целите на определянето на степента на държавна намеса в управлението на банките, с оглед на специфичната роля на ККП съгласно Конституцията на КНР. В допълнение към основанията за такива въпроси, които Комисията посочва в съображение 151 по-горе, следва да се отбележи също, че в съответствие с устава на ККП от всички организации, включително частните търговски предприятия, се изисква да създадат „първични партийни структури“, ако в предприятието работят поне трима членове на партията. Тези структуригарантират и следят за прилагането на принципите и политиките на партията и държавата, и оказват подкрепа на събранието на акционерите, на съвета на директорите, надзорния съвет, и лицата на ръководни длъжности при упражняването на техните функции и правомощия в съответствие със закона. (97) Дружественото право на КНР също така задължава всички дружества в Китай да създадат структури на ККП в рамките на тяхната организационна структура, за да изпълняват дейността на ККП (98).Следователно ККП е явно свързана с дейността на ПКНР и с функционирането на всички видове предприятия и институции в Китай; следователно в това отношение има основание да се задават въпроси относно партийната принадлежност.
(412)
Относно проверката на КБР ПКНР изказа същото твърдение във връзка с въпросите за партийната принадлежност на управленските кадри и ролята на ККП в банката. В това отношение Комисията се позовава на основанията, изложени в съображения 151 и 411 по-горе. Също така ПКНР твърди, че КБР не е предоставила поисканите доклади за оценка на кредитния риск поради причини, свързани с поверителността, и че тя е предоставила образец на кредитния рейтинг, както и конкретен пример за оценка на кредитния риск със заличено наименование на дружеството. Следва да се отбележи, че образецът за кредитен рейтинг и кредитният рейтинг на неизвестно дружество в неизвестен сектор не е доказателството за оценка на кредитния риск на един от включените в извадката износители, което е поискала Комисията. По отношение на въпросите, свързани с поверителността, Комисията се позовава на обяснението в съображение 410.
(413)
ПКНР твърди, че констатацията на Комисията, че държавните търговски банки са публични органи, не съответства на член 1.1 от Споразумението за СИМ, тъй като Комисията не е основала своето определяне на факти и не е представила мотивиран и адекватен анализ на определянето, че участието на правителството в китайския финансов сектор е толкова значително, че банките са длъжни да прилагат преференциални политики. Комисията категорично отхвърли това твърдение. Независимата информация, посочена в съображения 162-168, показва, че банките изпълняват преференциалните политики и това е видно и от няколкото китайски плана, законодателни актове и политически документи, посочени в съображение 102 по-горе. Комисията разгледа, анализира и посочи редица документи от независими международни организации, като СТО, Световната банка, МВФ и ОИСР, и всички те явно стигат до заключението, че китайският банков сектор е силно повлиян от държавната намеса, по-специално по отношение на привилегированите получатели на заеми и определянето на лихвените проценти.
(414)
ПКНР оспорва доколко подходящи са някои документи, използвани като най-добрите налични факти, на които Комисията се позовава във връзка с определянето на публичен орган в контекста на държавните търговски банки. Като предварителна забележка следва да се посочи, че Комисията трябваше да използва най-добрите налични факти единствено поради липсата на съдействие от страна на ПКНР и отказа му да представи исканата информация.
(415)
ПКНР заяви, че докладът от изследването на Deutsche Bank (DB), който Комисията цитира в съображение 161, описва предишно положение в Китай и не представлява положителна основа за оценка на китайския банков сектор 7 години по-късно. На първо място, ПКНР греши, като твърди, че докладът предлага основа за оценка на положението „7 години по-късно“. Докладът е от 2007 г. и РП, който представлява съответният период за оценката на банковия сектор в Китай за целите на настоящата процедура, започва през 2011 г. Следователно докладът се отнася до ситуация 4 години преди съответния период. На второ място, докладът на DB не е единственият документ, на който Комисията разчита в констатациите си, а само отправна точка на анализа на Комисията на китайския банков сектор и по-специално структурата на собствеността в него. На трето място, останалата информация, на която Комисията се позова с цел установяване на структурата на собствеността в китайския банков сектор (доклади и работни документи на СТО, МВФ и ОИСР), е в съответствие с констатациите от доклада на DB. В този контекст трябва да се отбележи, че ПКНР предостави само една минимална част от многократно поисканата в това отношение информация и в действителност не оспори констатациите на Комисията за дела на държавната собственост в банковия сектор и държавната намеса в банковата система на фактическа основа.
(416)
ПКНР оспорва и позоваването от страна на Комисията на доклада на СТО от 2012 г. „Преглед на търговската политика“ с твърдението, че изявлението, че „няма много промени в пазарната структура на китайския банков сектор“ е направено в сравнение с периода на предходния преглед през 2010 г. Комисията не отхвърля това твърдение. Комисията, в своя документ за оповестяване на окончателните заключения, цитира докладите на СТО относно прегледа на търговската политика от 2010 г. и 2012 г. в същото съображение 161, за да покаже, че за период от две години много малко се е променило. В доклада от 2010 г. се посочва, че „високата степен на държавна собственост е друга забележителна характеристика на финансовия сектор в Китай“, а в този от 2012 г. се потвърждава, че в това отношение почти няма промяна. ПКНР също цитира доклада от 2012 г. и въз основа на тези цитати твърди, че докладът е в противоречие с оценката на Комисията в съображение 161 по-горе. Това твърдение беше отхвърлено. Никой от цитатите от доклада, представени в коментарите на ПКНР относно оповестяването на окончателните заключения, не противоречи или дори поставя под въпрос оценката на Комисията в съображение 161.
(417)
ПКНР също така твърди, че за констатациите на Комисията в съображение 162 по-горе липсват категорични доказателства, защото Комисията (в допълнение към доклада на DB и прегледа на търговската политика на СТО, разгледани в съображенията по-горе) „се позовава само на доклада на Световната банка и икономическото проучване и др., но не представя мотивирано и адекватно разяснение в подкрепа на своите констатации“. Това твърдение беше отхвърлено. В това отношение следва да се отбележи, че докладът на Световната банка, inter alia, гласи следното: „Въпреки впечатляващия напредък в реформирането и разширяването на финансовия сектор през последните три десетилетия финансовата система на Китай остава потисната и страда от ключови структурни дисбаланси. Настоящата система, характеризираща се с доминиращото положение на държавните банки, силна държавна намеса, както и продължаващ контрол върху лихвените проценти, е забележително успешна в мобилизирането на икономиите и разпределянето на капитал между стратегически сектори по време на китайския икономически бум“, или „Успоредно с това прекият и непрекият контрол на финансовите институции следва да дават предимство на пазарно обусловени договорености в условията на равнопоставеност. Това означава независима централна банка, която осъществява дейност в отворен пазар и използва лихвени проценти, а не таван за кредитиране, за да управлява ликвидността. Търговските банки биха използвали търговски принципи и анализ на кредитоспособността, а не биха следвали инструкциите на правителството, за да насочват заеми“ и „Държавното управление на всички равнища е тясно ангажирано в търговската дейност на финансовите институции, или чрез притежаването на акции, или чрез оказване на непряко влияние, основно защото е силно зависимо от използването на търговски банкови кредити за политически цели“. Икономическо проучване на ОИСР от 2010 г. относно Китай описва политиките на НБК относно минималния праг на кредитния лихвен процент и тавана на депозитите като пречка за банките да оценяват риска правилно и като мярка с обратен ефект за конкуренцията в банковия сектор и посочва, че целта е да се гарантира рентабилността на преобладаващо държавния банков сектор.
(418)
ПКНР също така твърди, че определянето на Комисията, че НБК е свързана и оказва влияние върху определянето на лихвените проценти от държавните банки, не се основава на надлежна обосновка и на доказателства. В това отношение ПКНР заяви, че Комисията е следвало да знае, че през юли 2013 г. минималния праг на кредитния лихвен процент е бил премахнат. На първо място трябва да бъде отбелязано, че Комисията не е анализирала положението на банковия пазар в Китай през юли 2013 г., тъй като то не е било предмет на настоящото разследване. Второ, твърдението, че определянето на Комисията не се основава на надлежна обосновка и на доказателства, е невярно. В съответните циркулярни писма се посочва ясно, че НБК определя праговете на кредитните лихвени проценти, както и на лихвите върху депозитите. И трето, икономическото проучване на ОИСР относно Китай 2010 г., цитирано в съображение 162 по-горе също потвърждава съществуването на такива прагове.
(419)
ПКНР твърди, че „Комисията е знаела, че циркулярните писма, включително тези от 8 юни и 8 юли 2012 г., издадени след констатациите, свързани с фината хартия с покритие, са променили практиката по отношение на лихвения процент в значителна степен“. Това е невярно. Комисията не е могла да установи дали или как точно практиката се е променила, тъй като ПКНР е отказало да предостави тези циркулярни писма. Дори и резюметата от уебсайтовете на НБК, представени по време на проверката, по отношение на които ПКНР неправилно твърди, че са били изцяло пренебрегнати от Комисията, потвърждават, че такива прагове все още съществуват.
(420)
ПКНР също така твърди, че „Комисията явно не е основала констатацията си на действителните „налични факти“, като тя противоречи на историческите данни, с които Комисията разполага, а вместо това е задължила ПКНР да докаже, че положението, подложено на проверка по време на процедурата относно стоманените продукти с органично покритие, се е променило“. Предвид обяснението в съображения 415-419 по-горе става ясно, че това твърдение е невярно. Няма налични факти в преписката, които да са в противоречие с констатациите на Комисията, а те не се основават само на историческите данни, а на категорични доказателства въз основа на цялата информация, която е от значение за разследвания период.
(421)
ПКНР твърди, че четирите твърдения на Комисията в съображение 166 по-горе са неверни и не се основават на подходящата правна оценка. ПКНР твърди, че позоваването на член 34 от Закона за търговските банки, в който се посочва, че банките „извършват кредитната си дейност в зависимост от нуждите на националната икономика“ е напълно неутрално. Не е ясно какво има предвид ПКНР с термина „неутрално“, но според плановете, документите за политиката и закона, цитирани в съображение 102 по-горе, развитието на ФВ промишлеността и на финансовата и друга подкрепа за нея изглежда е една от нуждите на националната икономика в Китай. В контекста на финансовата подкрепа, насърчавана и изразена в тези документи, става ясно, че банките следва да подкрепят дружествата, принадлежащи към ФВ промишлеността. Относно констатацията, че банките са предмет на правни норми, които изискват от тях да кредитират насърчавани проекти, до която Комисията е достигнала въз основа на формулировката на Решение № 40 на Държавния съвет, ПКНР твърди, че „е напълно неточна“, тъй като в решението не се изтъква или посочва, че соларната промишленост е насърчаван проект. Това твърдение също не е вярно. От съображение 399 по-горе става ясно, че соларната промишленост попада в категорията на насърчаваните промишлени сектори/проекти. ПКНР изказа подобно твърдение относно Закона на КНР за научния и технологичен напредък и констатацията на Комисията, че то изисква банките да дават приоритет на развитието на секторите на високите и новите технологии и че включените в извадката производители попадат в категорията на високите технологии. Според ПКНР Комисията не е извършила никакъв правен анализ на това дали соларната промишленост с производството на модули и елементи, описано като високотехнологичен сектор, попада в обхвата на същия закон. Това не е вярно. Комисията направи ясна връзка между категорията на високотехнологичните сектори и соларната промишленост, произвеждаща модули и елементи. Това е подробно обяснено в съображение 402 по-горе.
(422)
ПКНР заяви, че изявлението на Комисията, че държавното участие в китайския финансов сектор е значително и продължава, не е подкрепено с категорични доказателства. ПКНР оспори доказателствата, цитирани от Комисията и заяви, че докладът на МВФ от 2009 г., в който се подчертава липсата на либерализация на лихвените проценти, не е от значение, тъй като в Китай лихвените проценти са напълно либерализирани. Това не е вярно. Доказателствата по преписката потвърждават, че либерализацията на лихвените проценти в Китай не е завършена, а това бе потвърдено и от служители на НБК, присъствали по време на посещението за проверка. По отношение на доклада на МВФ за Китай от 2010 г., на който се позовава Комисията, ПКНР твърди, че Комисията напълно е пренебрегнала констатациите на МВФ относно либерализацията на финансовия сектор. Това не е вярно. Комисията не е пренебрегнала съответните констатации на МВФ в този доклад, които имат отношение към случая. Констатациите на МВФ, които ПКНР посочва в коментарите си, не противоречат на нито една от констатациите на Комисията относно участието на държавата в китайския финансов сектор и със сигурност не и по отношение на държавната собственост или политиката по отношение на лихвените проценти за заеми и депозити. Фактът, че в доклада се посочва, че е постигнат напредък през последните години в развитието на по-пазарно ориентирана финансова система в Китай не означава, че според доклада в Китай действително има пазарно ориентирана финансова система. По отношение на проучванията на ОИСР, цитирани от Комисията ПКНР твърди, че не може да се заключи, че в Китай банките не са независими въз основа „на едно изречение, което изключва значителния напредък по отношение на либерализирането на банковия сектор“. По отношение на това твърдение следва да се отбележи, че Комисията изобщо не е основала заключението си на „едно изречение“, а както се вижда в горепосочения текст, на няколко документа, събрани от независими международни организации.
(423)
ПКНР твърди, че анализът на Комисията във връзка с определянето на публичен орган е напълно погрешен, а заключението ѝ в съображение 168 по-горе не съответства на тълкуването на АО на СТО на понятието публичен орган в случая „Окончателни антидъмпингови и изравнителни мита върху някои продукти от Китай“. Един производител износител твърди също така, че логиката на разсъждение на Комисията относно определянето на публичен орган е „неправилна от правна гледна точка“. ПКНР твърди, че Комисията не е успяла да установи, че държавните търговски банки притежават, са оправомощени да прилагат и упражняват изпълнителна власт, както и не е установила i) че въпросните функции, за които се твърди, че се изпълняват от държавните търговски банки, са тези, изпълнявани от правителството като цяло, тоест са функции на правителството поначало, ii) общите характеристики между държавните търговски банки и правителството, освен акционерното участие, което също не е установено за всички държавни търговски банки; и iii) че всички държавни търговски банки разполагат с необходимата власт на ниво правителство, за да могат да я упражняват, или са им били дадени правомощия да изпълняват съответните правителствени функции. Тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. Комисията се позовава на своя анализ на този въпрос в съображения 158 - 167. Кредитирането се споменава в определението за субсидия съгласно член 3.1, буква а), подточка i) от основния регламент като функция на правителството. В настоящото разследване държавните банки получават инструкции чрез изисквания, планове и други документи на политиката да насърчават определени сектори, включително ФВ сектора. Въз основа на наличните данни се стигна до заключението, че съществува значителна правителствена собственост на банките в Китай и че правителството упражнява значителен контрол върху държавните търговски банки. Тъй като ПКНР не предостави исканата информация за дела на държавната собственост във всички държавни търговски банки в Китай, Комисията направи констатациите си въз основа на наличните факти. Комисията следователно заключава, че държавните търговски банки действат като държавен орган, който изпълнява публични функции, като провеждат политиките на ПКНР за преференциално кредитиране на определени сектори.
(424)
Също така ПКНР твърди, че Комисията не е установила нареждане или възлагане по отношение на частните банки в Китай и по-специално, че Комисията не е установила, че ПКНР е делегирало или наредило, или възложило отговорност, или дало власт на частните банки и държавните търговски банки да предоставят преференциални заеми. Комисията отхвърля това твърдение. Както е обяснено в съображения 170-173, в Китай съществува правителствена политика на предоставяне на подкрепа на ФВ промишлеността чрез преференциално кредитиране. Частните банки са задължени да изпълняват тази правителствена политика. Посредством Закона за търговските банки ПКНР задължи всички банки в Китай да „отпускат заеми съобразно нуждите на националната икономика и социалното развитие и в съответствие с държавната промишлена политика“. Тази необходимост и държавните промишлени политики са, inter alia, включени в различни планове и документи на политиката, а предоставянето на преференциално финансиране на избрани сектори, включително на ФВ сектора, е една от тях. Също така ПКНР твърди, че съответният член от Закона за търговските банки е бил изваден от контекста и не показва ясно наличието на делегиране или нареждане, възлагане на отговорност или упражняване на власт от страна на ПКНР върху която и да е търговска банка. Комисията не е съгласна, че член 34 е изваден от контекста, както вече беше обяснено в съображение 390 по-горе, и счита, че неговият текст представлява ясно правно обвързващо указание за всички банки в Китай. Комисията също така не е съгласна с твърдението на ПКНР, че документите, предвиждащи преференциалното кредитиране на ФВ промишлеността, посочени в съображение 102, са „неадекватно правно основание“. Това е подробно обяснено в съображения 399-403 по-горе.
(425)
Един производител износител твърди, че Комисията не е доказала, че чуждестранните банки в Китай са обект на нареждане и възлагане от страна на ПКНР. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Комисията е доказала нареждане и възлагане за всички частни банки в Китай (inter alia съображения 169-172 и 424 по-горе), а банките, които са чуждестранна собственост, също се намират в тази категория.
(426)
Във връзка с определянето на възлагането и нареждането ПКНР също така твърди, че Комисията е направила заключения въз основа на оценката на кредитния риск на един от включените в извадката износители, предоставена от една банка, и ги е приложила към всички банки в Китай, като по този начин е използвала неблагоприятни изводи. Следва да се отбележи, че ПКНР, както и банките, са отказали да предоставят оценки на кредитния риск на други включени в извадката производители износители. Тъй като Комисията беше принудена да приложи наличните факти в това отношение, а оценката на кредитния риск, упомената по-горе, представлява най-добрите налични факти, Комисията частично направи своите заключения въз основа на въпросния документ. Отново се изтъква обаче, че заключенията са направени въз основа на налични факти, а не на неблагоприятни изводи.
(427)
ПКНР възрази на оценката на Комисията за изкривяването на китайския финансов пазар, „тъй като тя е правно необоснована“. ПКНР заяви, че няма доказателства, отнасящи се до РП, които биха показали, че държавните търговски банки представляват 2/3 от китайския финансов пазар. Комисията отхвърли това твърдение. При липсата на информация относно собствеността в банковия сектор, която беше поискана многократно, но не беше представена от ПКНР, Комисията приложи наличните факти. В това отношение Комисията се позова на доклада на DB, в който се посочва, че държавните търговски банки представляват над 2/3 от китайския финансов пазар. Това допълнително сочат и доказателствата от документите на СТО, МВФ, ОИСР и Световната банка, които потвърждават, че участието на държавата в китайския банков сектор не се е променило значително през РП. Също така ПКНР твърди, че изявлението на Комисията относно лихвените проценти, (а именно, че банките са задължени да спазват ограниченията, наложени от НБК) е невярно, защото минималният праг на кредитния лихвен процент е напълно премахнат. Това не е вярно. Действително в коментарите си ПКНР твърди, че минималният праг на кредитния лихвен процент е премахнат през юли 2013 г., но това е повече от една година след края на РП. Също така е факт, че таваните на лихвените проценти върху депозитите все още са в сила. Поради това констатацията на Комисията, че банките не са напълно свободни да определят условията за отпускане на заемите (поне по отношение на РП) е вярна и подкрепена с доказателствата от преписката. ПКНР оспори също така констатациите на Комисията в съображения 183-188 въз основа на твърдението, че няколко планове, документи на политиката и закони, цитирани от Комисията, не са от значение за случая. Комисията не е съгласна с това твърдение и се позовава на съображения 399-403 по-горе, в които обяснява защо тези документи са от значение за тези констатации.
ПКНР също така заяви, че констатацията на Комисията, че на някои банки е предоставен достъп до резервите в чуждестранна валута (SAFE) е немотивирана, тъй като доказателствата, на които се позовава Комисията посочват единствено EXIM Bank и КБР, и обясни, че заемите, предоставяни от тези резерви, се дават само на държавните предприятия. Комисията не е съгласна с това твърдение. В доказателствата се твърди единствено, че когато тази програма е започнала, тя е била достъпна първоначално само за EXIM Bank и КБР, но също се споменава и голям заем, отпуснат от НБК, което показва, че първоначалното ограничение е премахнато. Също така твърдението, че в доказателствата „се посочва ясно, че заемите се отпускат само на държавно предприятие като Sinopec“ не е точно. В тях се заявява, че се дава приоритет на големите държавни предприятия, но не се посочва, че отпускането на такива заеми е ограничено до тях. И във всеки случай, предвид размера на EXIM Bank и КБР, и тяхното въздействие върху финансовия пазар в Китай, дори ако програмата беше ограничена до тях, това би означавало значително изкривяване на финансовите пазари като цяло.
(428)
Също така ПКНР твърди, че Комисията не е установила специфичност по отношение на преференциалното кредитиране и нейният анализ на специфичността е правно непоследователен, тъй като тя не е установила дали Решение № 40 се отнася до проекти или промишлени сектори. ПКНР посочва факта, че „в Решение № 40 е предвиден изключително широк кръг от икономически сектори, като този документ не ограничава изрично достъпа до предполагаемата субсидия до определени предприятия, както трябва да се установи съгласно съдебната практика на СТО“. Комисията отхвърля това твърдение. Във връзка с „насърчаваните проекти“ се припомня, че те обхващат само определени дейности в рамките на ограничен брой промишлени сектори и поради това тази категоризация, включваща единствено съвкупност от предприятия в Китай, не може да се счита, че е от общ характер и неспецифична. Комисията счете, че това е най-естественото тълкуване при липсата на каквото и да е обяснение (и подкрепящи документи) за начина, по който ПКНР точно е прилагало понятието „ФВ промишленост“, например за целите на Решение 40 и свързания с него Каталог с насоки в областта на промишленото преструктуриране. Освен това, както е обяснено в съображение 102 по-горе, ФВ промишлеността също спада към категорията на стратегическите сектори, както е определено от дванадесетия петилетен план и на тази основа се ползва с достъп до преференциално финансиране, което става ясно от цитатите от различните планови документи и документи на политиката, и законите, посочени в същото съображение.
(429)
Също така ПКНР твърди, че Комисията не е установила съществуването на полза във връзка с преференциалното кредитиране, тъй като използването на външна референтна стойност за целите на установяване на полза не е било подкрепено от констатациите на Комисията. Според ПКНР Комисията не е имала основание да прилага кредитния рейтинг „ВВ“, тъй като тя не е предоставила никакви доказателства, че е по-вероятно този рейтинг да не е изкривен в сравнение с всеки друг рейтинг и неговото прилагане „отразява недопустимите неблагоприятни изводи, направени в нарушение на член 12.7 от Споразумението за СИМ“. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. С оглед на нарушенията и липсата на достатъчна кредитоспособност или оценка на риска, свързан с включените в извадката производители износители от страна на банките кредитори, Комисията няма как да е взела предвид кредитния рейтинг (ако са имали такъв) на отделните производители износители като точна информация. Рейтингът BB в този случай не е неблагоприятен извод, а благоприятства производителите износители, защото е най-добрият подобен рейтинг на пазара (рейтинг на облигациите в клас спекулативен).
(430)
Жалбоподателят твърди, че Комисията е трябвало да използва по-малко благоприятен кредитен рейтинг от BB за определяне на референтната стойност за някои производители износители, които са били в особено затруднено финансово положение. Поради причините, посочени в съображение 429 по-горе, Комисията счете, че рейтингът BB (рейтинг на облигациите в клас спекулативен) отразява правилно финансовото положение на включените в извадката производители износители по време на РП.
(431)
Жалбоподателят също така поиска Комисията да оповести изчисляването на надценката при заемите в китайска валута. Комисията обясни методологията в параграф 169 от документа за оповестяване на окончателните заключения (повторен в съображение 198 по-горе). В съответствие с методологията, използвана в процедурите за фина хартия с покритие и стоманени продукти с органично покритие, Комисията коригира китайските лихвени проценти като добави лихвения спред между облигациите с най-висок рейтинг и облигациите с рейтинг BB, които са се търгували на пазара по време на РП.
(432)
Един производител вносител твърди, че за да установи ползата от преференциалното кредитиране Комисията би трябвало да сравнява нивата на кредитиране на „облагодетелстваните“ сектори с тези на „необлагодетелстваните“. С оглед на анализа на Комисията на финансовия пазар (съображения 181-185), това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Като се вземат предвид установените изкривявания, се счита, че лихвените проценти на китайския финансов пазар са ненадеждни.
(433)
Също така ПКНР твърди, че по отношение на заемите в евро и долари Комисията не следва да прибягва до външна референтна стойност, тъй като един от ключовите елементи, върху които Комисията е основала своя анализ на изкривяването, т.е. ограниченията на лихвените проценти за НБК, не съществува за такива заеми. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Ограниченията на НБК върху лихвените проценти са само един от ключовите елементи, които Комисията използва в своя анализ на китайския финансов пазар. Както се обяснява в съображения 180-184 по-горе, съществуват редица други изкривявания, които сами по себе си обуславят използването на външна референтна стойност и за заемите в евро и долари.
(434)
Няколко износители и ПКНР твърдят, че споразуменията между износителите и някои държавни банки (наричани „споразуменията“ в настоящата точка), не съответстват на кредитни линии и не представляват финансово участие, защото не включват задължение или ангажимент от страна на банката да осигури бъдещо финансиране при конкретни условия. Те също така се позовават на заключенията на специалната група „ЕО - въздухоплавателни средства“, в които се казва, че „само възможността“ правителството да може да прехвърля средства въз основа на изпълнението на предварително определено условие не е достатъчна, за да докаже наличието на финансово участие. Те отбелязаха становището на комитета, че договорното споразумение следва „само по себе си да претендира и да е в състояние да води до полза за получателя, която е отделна и независима от ползата, която може да се реализира от всеки бъдещ трансфер на средства.“
(435)
По отношение на констатациите на специалната група „ЕО - въздухоплавателни средства“ Комисията отбелязва, че те не са изчерпателни по отношение на обхвата на кредитните линии или други подобни споразумения, и в този случай не са обвързващи за тълкуването на основния регламент от Комисията. Независимо от това Комисията е съгласна със заключенията на специалната група, но не и с прилагането на тези заключения към настоящото разследване от страна на ПКНР. При нормални обстоятелства споразуменията предвиждат държавните банки да отпускат заеми до необходимата сума, понякога във връзка с възможни подобрения в производителността на въпросното дружество. Затова текстът на споразуменията от една страна може да съдържа по-малко ясни или автоматично произтичащи от тях задължения по отношение на условията за бъдещо кредитиране в сравнение със задълженията, предвидени в някои видове споразумения за кредитни линии. Понякога те се допълват от отделни споразумения за кредитиране. Беше отбелязано обаче, че заемите по тези споразумения обикновено се отпускат при подобни или почти идентични условия. От друга страна, споразуменията съдържат известен брой разпоредби, които значително надхвърлят обичайния текст на споразуменията за кредитна линия и които създават механизъм за гарантирана подкрепа от страна на въпросната банка. Комисията смята, че в такъв случай писмените разпоредби на споразуменията не са непременно окончателни, тъй като „задължения“ или „ангажименти“ за прехвърляне на средства могат да възникнат в писмена или друга форма и че тяхното съществуване следва да се определя въз основа на всички регистрирани факти.
(436)
Въз основа на посоченото точно естество на ангажиментите или задълженията на държавните банки в рамките на споразуменията зависи от:
а)
Текста на споразуменията: Комисията отбелязва, че разпоредбите в повечето значими споразумения, в които участват големи държавни банки и по-специално производители износители, са като цяло подобни. Споразуменията установяват тясна връзка между банката и износителя по отношение на прехвърлянето на средства. Те предвиждат прехвърлянето на необходимата сума, понякога след изпълнението на определени условия, свързани с производителността и кредитния рейтинг. Споразуменията дават право на предприятието на „благоприятно третиране“, когато кандидатства за заем, в сравнение с предприятията, които не са сключили такова споразумение. Някои от сумите на потенциалното финансиране са огромни в сравнение с годишния оборот на предприятието. Размерът на заемите, обещани на включените в извадката износители, представлява над три пъти размера на годишния им оборот. Освен това споразуменията предвиждат банката да окаже значителна подкрепа за развитието на въпросното дружество. Споменават се „дългосрочно стабилно стратегическо партньорство“ между банката и дружеството, „приоритет“, който банката осигурява за ключовите строителни проекти на дружеството, като предлага „дългосрочна стабилна финансова подкрепа на дружеството по отношение на придобиването и реорганизирането на неговите активи, цялостното изграждане на всяка негова структурна единица, както и проект за техническо подобрение, проект Go Global и други дейности…“, а също и като съдейства на дружеството да „определи средно- и дългосрочно планиране в съответствие с предимствата му в съответната област, в институционален контекст и с оглед на производителността.“ В споразуменията също се споменава, че те следва да съблюдават националната макроикономическа и промишлена политика. Следователно изглежда, че стратегическата подкрепа, предоставена на дружеството, в съчетание с „благоприятното третиране“, предвидено в споразуменията, увеличават възможността дружеството автоматично да получи правото да тегли заеми по споразуменията.
б)
Естество и цели на заемодателите: Заемодателите са държавни банки, за които е установено, че са публични органи или други банки, за които е установено, че има нареждане и възлагане от страна на правителството и следователно те действат като органи на ПКНР. За тях също така е установено, че предоставят заеми с лихвени проценти значително под пазарните. Например, в някои споразумения се посочва „предимство за финансиране“ на банката и подкрепата, която тя предоставя на „високотехнологичния сектор…, който представлява приоритет в процеса на развитие с концесия от правителството“.
в)
Как правителството третира кредитополучателите: Кредитополучателите са част от стратегическите нови промишлени сектори, както се обяснява в съображение 102 по-горе.
г)
Степен на съдействие при разследването от страна на правителството: Заемодателите на кредитни линии (държавни банки и банки, на които правителството възлага и нарежда) не са оказали пълно съдействие при разследването, поради което свързаните с тях констатации са направени въз основа на наличните факти.
д)
Възприемане на споразуменията от пазара: Дружествата изглежда оценяват споразуменията като доказателство, че разполагат с подкрепата на държавата и съобщават публично сключването на такива споразумения като положителен сигнал до пазарите и потенциалните инвеститори. Например, на 9 юли 2010 г. Yingli Solar е издало съобщение за пресата, в което се обявява споразумение за стратегическо сътрудничество с КБР, съгласно което КБР предвижда да предостави кредитни инструменти с агрегиран максимум от 36 млн. RMB в подкрепа на Yingli Group и свързаните с нея дружества. Главният финансов директор на Yingli заявява, че „Това споразумение издигна сътрудничеството на двете страни на ново равнище, което сме убедени, че ще ни позволи да използваме възможностите, чрез които да укрепим водещата си позиция във ФВ сектора.“ На 26 януари 2011 г. Jinko Solar определи кредитна линия от 50 млрд. RMB от НБК като „споразумение за стратегическо сътрудничество“, което „допълнително ще укрепи позицията ни като водещ производител на продукти на ФВ сектора.“ В съобщението за пресата се заявява също, че „С дългосрочната финансова подкрепа на НБК ние сме уверени, че ще постигнем отлични резултати през 2011 г., както и дългосрочните ни цели за растеж.“ На 14 април 2010 г. беше обявено, че Trina Solar възнамерява да използва споразумението за кредит в размер от 4,4 млрд. USD с КБР „за разширяване на пазара“. Всички тези обявления предполагат, че засегнатите производители износители възприемат споразуменията като установен, а не несигурен, източник на финансиране.
е)
Действие на споразуменията: Многобройни индивидуални заеми са теглени от производители износители, т.е. споразуменията водят до действително прехвърляне на средства, обикновено при лихвени проценти значително под пазарните.
(437)
На основание на всички доказателства се заключава, че споразуменията се предлагат от банките като част от правителствената стратегия за насърчаване на ФВ промишлеността и се смятат за особено важни от съответните износители, независимо от това дали всъщност се прехвърлят средства. Това е в противоречие с твърденията на страните, че те в действителност нямат значение. Макар споразуменията да имат характеристиките на нормалните кредитни линии, те надхвърлят условията на нормалните кредитни линии и в действителност са стратегически партньорства между публичните органи и дружествата с цел изпълнение на политиката на правителството. В това отношение те действат като механизъм за държавна подкрепа/гаранция, която подобрява пазарната позиция на засегнатите износители и им дава възможност да повишат капацитета и производството си, като разчитат на това, че ще получат необходимото финансиране. При липсата на такава подкрепа/гаранция, износителите очевидно ще бъдат възприемани от пазарите като предприятия в по-слаба позиция. Следователно това финансиране може да се определи като евентуално прехвърляне на средства или като предоставяне на финансови услуги. Такава ценна „гаранция“ би имала определена стойност на пазара, или най-малкото би изисквала заплащането на значителна такса. С оглед на това споразуменията също водят до полза, която, според специалната група „ЕО - въздухоплавателни средства“ е „отделна и независима от ползата, която може да бъде получена от каквото и да е бъдещо прехвърляне на средства“, което, inter alia, се дължи на потенциалното задължение за извършване на плащанията от правителството. Те не са само едно „неясно обещание за предоставяне на „евтино“ финансиране“ (99) и очевидно повишават „благосъстоянието“ на получателите в сравнение с положението при липса на споразумение.
(438)
По отношение на размера на ползата, той е изчислен въз основа на таксите, начислени за кредитна линия, получена от един от включените в извадката производители износители. Тази кредитна линия е предоставена от банка, чието седалище е установено във финансова юрисдикция, различна от КНР, и показва всички елементи на търговските кредитни линии, които се предлагат на световните финансови пазари и на други споразумения в търговския сектор. Следва да се отбележи също така, че тази кредитна линия не се различава по същество в условията си от другите търговски кредитни линии, които включените в извадката производители износители получават, при които се начисляват такси, включително тези от чуждестранни банки. С оглед на горния анализ това е консервативна референтна стойност, тъй като доказателствата сочат, че споразуменията в действителност са по-ценни за дружествата като самостоятелна мярка в сравнение със стандартната кредитна линия. Комисията обаче счита, че изискваните такси служат като разумни индикатори за тези, които биха били дължими съгласно споразуменията.
(439)
Също така ПКНР твърди, че банките, които са сключили споразуменията с включените в извадката износители, не са публични органи или не им е било възложено от правителството да направят това. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Участващите банки бяха същите банки, които предоставят преференциално финансиране и в съображения 159-168 и 169-180 по-горе Комисията предостави подробно обяснение защо те са публични органи и/или защо са обект на възлагане и нареждане от ПКНР.
(440)
ПКНР заяви, че твърдението на Комисията, според което при нормални пазарни условия кредитните линии са свързани с поемане на значителни ангажименти и административни такси, е безпочвено, тъй като такива такси се прилагат само за „заявени кредитни линии“. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Както е посочено в съображението по-горе, кредитната линия, използвана като референтна стойност, не се различава съществено в своите условия от другите търговските кредитни линии, получени от включените в извадката производители износители, включително от банки извън Китай. Освен това една от банките, която е сключила няколко такива споразумения с включени в извадката производители износители изглежда налага сходни по размер такси на своите клиенти в чужбина (100).
(441)
ПКНР твърди също така, че Комисията не е представила доказателства в подкрепа на изявлението си, че предоставянето от страна на правителството на кредитни линии (т.е. споразуменията) е част от преференциалното кредитиране. Това не е вярно. Предоставянето на кредитни линии е стандартен вид финансиране на дружества от страна на банките, а споразуменията са отделни и самостоятелни мерки, които попадат в обхвата на преференциалното кредитиране. Както е посочено в съображение 102 по-горе, ПКНР гарантира преференциалното финансиране на ФВ промишлеността чрез редица планови документи, документи на политиката, и закони. Освен това многобройни заеми са изтеглени по тези споразумения, които ясно показват, че те са неделима част от преференциалното финансиране на ФВ промишлеността.
(442)
Един производител износител твърди, че предоставянето на кредитни линии не е специфична субсидия. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Както се обяснява в съображение 441 по-горе, предоставянето на кредитни линии е неделима част от преференциалното кредитиране, затова и към тях се прилага анализът на специфичността от съображения 191, 192, 209 и 428.
(443)
Според жалбоподателя Комисията е трябвало да установи процента на субсидията при използването на експортни кредити при закупуване, тъй като EXIM Bank е отказала да съдейства. Комисията е трябвало да използва информацията от жалбата и констатациите от решения на Департамента на търговията в САЩ в подобно дело относно ФВ промишлеността. Това твърдение беше отхвърлено. Комисията разследва твърденията от жалбата, но не бяха открити доказателства, че включените в извадката производители износители са реализирали полза от подобни мерки през РП. Следва да се отбележи, че разследваните периоди в делото на САЩ и в настоящия случай са различни.
3.5.3. Коментари на страните относно експортните гаранции и застраховането за екологосъобразни технологии
(444)
По отношение на документите, поискани от Комисията по време на посещението за проверка, както е посочено в съображения 220 и 221 по-горе, ПКНР твърди, че не е изяснено кога планът „840“ е бил поискан, че финансовите отчети на Sinosure за 2012 г. не са били налични в момента на проверката, и че информацията за включените в извадката дружества, е била поверителна, както и че съответните договори така или иначе не са били съхранявани в седалището на Sinosure. Комисията се позовава на своите обяснения в съображения 219, 220 и 223, в които се разглеждат всички тези твърдения. По отношение на план „840“ Комисията добавя, че е поискала всички съответни документи относно дейността на Sinosure и предполагаемата програма за субсидиране в полза на включените в извадката износители, и че този план „840“ със сигурност е от значение за нейните констатации, заедно с всички останали документи, посочени в съображение 236, подкрепени от обясненията в съображение 232. Що се отнася до финансовите отчети на Sinosure за 2012 г., Комисията поиска временната отчетност, дори ако финансовите отчети за 2012 г. не са били приключени, но Sinosure отказа да предостави също така и нея (за 2012 г.).
(445)
Също така ПКНР твърди, че не съществуват правни или фактически доказателства в подкрепа на заключението, че фотоволтаичният сектор е „стратегически сектор“, и че това е презумпция. Комисията се позовава на обяснението в съображение 231 и припомня, че тази точка е специално потвърдена от ПКНР по време на посещението за проверка. По отношение на сходните твърдения относно план „840“, план „421“ и мерките за подкрепа на „стратегическите нови промишлени сектори“, и на твърдението, че плановете не са правно обвързващи, Комисията се позовава съответно на обясненията в съображения 232-234. Освен това тя отбелязва, че ПКНР не е представил тези документи и не ги е обсъдил с Комисията, и че няма регистрирани доказателства, че заключенията на Комисията са неверни.
(446)
ПКНР и един включен в извадката износител твърдят, че облекченията и безвъзмездните средства за плащане на застрахователни премии за експортни кредити, предоставяни от местните органи, са били незаконно подложени на изравнителни мерки, тъй като не е установено, че те представляват субсидии по смисъла на Споразумението за СИМ на СТО. Комисията се позовава на своя анализ на констатациите, направени в рамките на разследването, и по-специално на съображения 239 и 247. Комисията отбелязва също така, че облекченията и безвъзмездните средства са неразривно свързани с програмата за застраховане на експортни кредити, тъй като тяхното изплащане е следствие от изплащането на Sinosure на премията съгласно основната застрахователната полица за експортен кредит. Не на последно място следва да се отбележи, че тези облекчения също попадат в обхвата на Известие № 368 от 2004 г., издадено от MOFCOM и Sinosure, в което се предвижда, че „регионалните и местни власти съвместно полагат усилия за изпълнението на допълнителните мерки за подкрепа на продуктите, включени в Азбучния указател и на високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии по отношение на застраховането на експортни кредити“.
(447)
ПКНР също така оспорва констатацията относно буква й) на приложение 1 към Споразумението за СИМ, че програмата Sinosure за застраховане на краткосрочни експортни кредити е била изпълнявана при ставки на премията, недостатъчни за покриване на дългосрочните оперативни разходи и загуби на програмата. В подкрепа на това ПКНР цитира съдебната практика на СТО и констатацията на специалната група „САЩ - Памук от планинските райони“, и представя обяснения на базата на различни набори от цифри и аргументи, които се съдържат в годишните доклади на Sinosure. ПКНР също така оспорва позоваването на Комисията на член 11 от устава на Sinosure и на устава на адвокатската кантора Stewart Law. Комисията повтаря всичките си доводи в съображения 242-245 и припомня, че нейните заключения се основават на най-добрите налични доказателства по преписката поради липсата на съдействие от страна на ПКНР, което е попречило на Комисията да получи съответната поискана от нея информация. Във връзка с направените от нея констатации, Комисията разгледа редица елементи и доказателства по преписката, сред които бяха уставът на Sinosure и уставът на адвокатската кантора Stewart Law. Комисията счита, че макар нито един от тези елементи да не е определящ фактор сам по себе си, тези и всички други елементи са от значение за нейното определяне. Що се отнася до съдебната практика на специалната група „САЩ - Памук от планинските райони“, Комисията напълно я е взела предвид в своите констатации и цитатите от тази съдебна практика от страна на ПКНР действително са от голямо значение.
(448)
Във връзка с оспорването на анализа на Комисията в съображение 245, ПКНР представи таблица с данни от отчета за доходите от публично достъпните годишни доклади на Sinosure за периода 2006-2011 г., и заключава, че е очевидно, че получените премии са били по-високи от оперативните разходи на програмата. Първо, Комисията отбелязва, че таблицата, представена от ПКНР, не включва в съответния ред размерите на комисионите, плащани от Sinosure, а само оперативните разходи. Второ, цифрите недвусмислено показват, че през всяка отделна година от 2006 г. до 2011 г., с изключение на 2010 г., размерът на нетната премия изобщо не е по-висок от сумите на нетните вземания плюс оперативните разходи, дори без да се вземат предвид плащанията на комисионите, които са пропуснати от ПКНР. Това включва 2011 г., което частично обхваща разследвания период, а размерът на загубата е значителна стойност в някои години (напр. 2008 г.). На трето място, Комисията отбелязва, че ПКНР е посочил за 2010 г. непропорционално ниска сума за платени нетни искове (изплатените премии са обявени като 20 пъти по-високи от изплатените искове), което не е отразено в годишния доклад за 2010 г. Тази сума, докладвана от ПКНР за 2010 г., се основава на мащабни последващи корекции относно събирането на вземания и промяна в резерва за неизплатени вземания, които се появяват едва в годишния доклад за 2011 г. с препратка към 2010 г. Тези корекции изглежда са от извънредно и необичайно естество, и намират отражение единствено в доклада за следващата година. Комисията също така отбелязва, че вместо това за 2011 г. ПКНР е докладвало сумите, включени в годишния доклад от 2011 г. Комисията счита, че последващите корекции трудно могат да се съпоставят с действителната ситуация, особено с оглед на липсата на съдействие и на допълнително обяснение от ПКНР или Sinosure в хода на разследването.
Според специалната група на СТО „САЩ - памук от планинските райони“, така както е цитирана от ПКНР, „препратката към „дългосрочен“ в буква й) се отнася до период с достатъчна продължителност, за да се гарантира обективен преглед, който позволява цялостна оценка на програмата и „при който се избягва придаването на излишно значение на единични или нетипични събития за даден ден, месец, тримесечие, полугодие, година или друг конкретен времеви период““. Комисията счита периода 2006-2011 г. за достатъчно продължителен период, за да бъде разглеждан, а Sinosure е понесла загуба за всяка година от този период. Положението от 2010 г. следва или да се счита за единично, или нетипично, ако се вземат под внимание коригираните цифри в годишния доклад за 2011 г., следователно - от ограничено значение, или обичайните некоригирани данни от годишния доклад за 2010 г. трябва да бъдат взети предвид като значими, като те показват, че резултатът е само малко над прага на рентабилност. Като се имат предвид значителните загуби, понесени през други години, това потвърждава констатациите на Комисията, че Sinosure като цяло е в състояние на дългосрочна загуба през периода 2006-2011 г. В допълнение към това, дори ако данните от 2010 г. бяха взети предвид като представителни, факт е, че Sinosure е реализирала загуби през пет от шест години за периода 2006-2011 г. Другите таблици и набори от цифри, представени от ПКНР с цел да оспори констатациите на Комисията относно буква й) от Споразумението за СИМ на СТО, не могат да бъдат съпоставени с другата информация по случая и/или не подлежат на проверка. Във всеки случай сами по себе си те не доказват, че Sinosure е достигнала прага на рентабилност на своята програма за застраховане на краткосрочни експортни кредити през периода 2006-2011 г.
(449)
Що се отнася до референтната стойност за изчисляването на ползата, ПКНР счита създаването на външна референтна стойност за несъвместимо със Споразумението за СИМ, но не добавя каквито и да било доводи, обосноваващи това твърдение. Комисията се позовава на своето обяснение в съображение 245.
(450)
ПКНР и един включен в извадката съдействащ производител оспорват използваната от Комисията референтна стойност, тъй като Комисията не се е обосновала защо е направила следното: i) премията е изчислена на основата на данни на EXIM bank (САЩ); ii) Комисията е използвала Италия като страна вносител, а не Германия, която е основният експортен пазар за разглеждания продукт; iii) използван е период от 120 дни, а не 60, или друг по-кратък период; iv) Комисията не е използвала изчисляването на премията за директен износ, а по-скоро за застраховането на отпуснат от финансова институция експортен кредит за закупуване (FIBC). По отношение на i) Комисията се позовава на съображение 253. По отношение на ii) Комисията е уверена, че Италия представлява подходящият баланс между държавата в ЕС с най-ниския риск и държавите в ЕС, които също са пазари на разглеждания продукт, но със значително по-висок риск, следователно съответстващи премии. Що се отнася до iii), при отсъствието на специфична симулация на базата на период от 90 дни на уебсайта на EXIM Bank, Комисията счита, че продължителността от 120 дни е най-подходяща да представлява условията на продажбите през разследвания период. По отношение на iv) Комисията не бе в състояние да получи симулация за изчисляване на премията за директния износ и счита тази референтна стойност за отразяваща цялостната ситуация, свързана с риска в страната на закупуване.
(451)
Един включен в извадката съдействащ износител твърди, че той е закупил застраховка за експортен кредит за част от своя износ, но е платил редовни застрахователни премии и не се е ползвал от програмата Green Express или друго благоприятно третиране, както се твърди в жалбата. При липсата на доказателства, доказващи това твърдение, Комисията се позовава на своите заключения относно тази програма в раздел 3.4.1.4 на настоящия регламент. По отношение на програмата Green Express Комисията се позовава на своите констатации в съображение 240 и отбелязва, че това представлява специфичен аспект на програмата за краткосрочно застраховане на кредити на Sinosure и че констатациите на Комисията не са ограничени до този аспект, но се отнасят до програмата като цяло.
3.5.4. Демонстрационната програма Golden Sun
(452)
ПКНР допълнително твърди, че тази програма предоставя безвъзмездни средства за „разпространяваните слънчеви ФВ системи“, а не за производителите/износителите на разглеждания продукт и че съответните критерии в законодателството не са насочени към производителите на модули и елементи. В това отношение ПКНР твърди, че е предоставило съответната документация относно програмата и дори я е съгласувало с включените в извадката дружества в подкрепа на този въпрос. Тримата включени в извадката съдействащи износители твърдят, че това е субсидия за потребителите и не води до полза за разглеждания продукт, следователно не подлежи на изравняване по смисъла на член 1, параграф 1 и член 3, параграф 2 от основния регламент, член VI:3 на Общото споразумение за митата и търговията от 1994 г., и член 19.1 от Споразумението за СИМ на СТО. Тези износители се позовават на решението на ЕС по случая Биодизел с произход от Съединените американски щати (съображение 97 от Регламент (ЕС) № 194/2009 на Комисията, ОВ L 67 от 12.3.2009 г., стр. 50, и съдебната практика на СТО по случаите САЩ - пръти от олово (параграфи 6.50, 6.53, 6.56 и 6.57 от доклада на специалната група), Канада - Мерки, засягащи износа на граждански въздухоплавателни средства (параграф 9.112 от доклада на специалната група), Бразилия - Програма за финансиране на износа на въздухоплавателни средства (параграф 7.24 от доклада на специалната група) и Канада - Мерки, засягащи износа на граждански въздухоплавателни средства (параграфи 157 и 159 от доклада на Апелативния орган).
(453)
Комисията се позовава на констатациите си от разследването и по-специално на съображения 243-246 от настоящия регламент, в които се обясняват подробно горепосочените твърдения и се потвърждава, че определянето е в съответствие със съответните разпоредби и със съдебната практика, цитирана от ПКНР и включените в извадката съдействащи износители. Комисията повторно заявява, че безвъзмездните средства по програмата са пряко свързани с разглеждания продукт, защото допустимите за финансиране „разпространявани слънчеви ФВ системи“ по-конкретно включват доставките на модули и елементи като значителна част от проектите, следователно връзката между ползата, предоставена от правителството и разглеждания продукт е пряка и безспорна. Както е посочено по-специално и в съображения 244-245, разследването е потвърдило, че са извършени преки плащания от ПКНР за няколко включени в извадката съдействащи износители (т.е. целта на монтирането на слънчеви панели е да се генерира енергия за собствена употреба, включително за производствения процес на разглеждания продукт), които, inter alia, използват произведените от тях слънчеви модули и елементи. Също така беше установено, че преките плащания за износителите в качеството им на доставчици на разглеждания продукт за изпълнителните на проекти на трети страни в действителност противоречат на разпоредбите на съответното законодателство и че ПКНР не е предоставило доказателства, които да изяснят ситуацията (вж. съображения 245 и 246).
Краткото обяснение, предоставено от ПКНР и включения в извадката съдействащ износител, че прякото прехвърляне на средства в разрез с китайското законодателство е било необходимо, защото изпълнителят на проекта се е намирал във затруднено финансово положение и за да се гарантира, че безвъзмездната помощ ще се използва само за разрешените ФВ системи, ясно показва, че при липсата на това пряко прехвърляне на средства от правителството включеният в извадката съдействащ износител в ролята на доставчик нямаше да е в състояние да получи средства за доставката на разглеждания продукт, и че правителството нямаше да може да гарантира, че субсидията се използва за първоначалната ѝ цел. От тази гледна точка и при липсата на допълнителни доказателства, тези плащания следва да се разглеждат като пряка безвъзмездна помощ от ПКНР за производителя на разглеждания продукт, който при други обстоятелства не би получил средства за доставянето на разглеждания продукт (като се предположи, че тази доставка действително е била извършена, за което също няма доказателства по случая). Въз основа на горепосоченото Комисията смята, че твърденията на ПКНР и включените в извадката съдействащи износители са правно необосновани.
(454)
ПКНР също така твърди, че в случаите, когато ползите по програмата се отнасят до доставката на разглеждания продукт за несвързани изпълнители на проекти, Комисията е задължена да извърши междинен анализ, за да разгледа този въпрос, като ПКНР цитира решението на СТО по случая „САЩ - мека дървесина IV“ (параграфи 141 и 142 от доклада на Апелативния орган). Комисията се позовава на обясненията в съображения 244-246 и съображение 352 по-горе, за да отхвърли това твърдение. Освен това, поради неоказването на съдействие от ПКНР и заинтересованите страни, Комисията не беше в състояние да извърши междинен анализ. Следователно не може да става дума за междинен анализ, а цитираната съдебна практика на СТО няма връзка със ситуацията, като се вземе предвид, че средствата са били изплатени директно на производителите на разглеждания продукт и са пряко свързани с доставката, inter alia, на разглеждания продукт. Тъй като тези плащания са безвъзмездни, това представлява финансово участие (пряко прехвърляне на средства) и Комисията има правото да предполага, че те водят до полза за получателя (производителите) при липсата на доказателства за използването на въпросните суми. Ако плащанията по тази програма бяха извършени от правителството за изпълнители на проекти на трети страни и необходимото оборудване беше придобито на справедливи пазарни цени, нямаше да има полза за засегнатите износители. При положение обаче, че плащанията са извършени за производителите износители, то сумите, използвани от тези дружества за монтажа на слънчеви панели водят до полза, защото покриват разходите, които иначе те биха поели. Ако производителят износител не е в състояние да докаже, че една част от безвъзмездните средства са прехвърлени на трети страни, то въз основа на наличните факти се предполага, че тази част от безвъзмездните средства води до полза за износителя като обща субсидия, която води до полза за дейността на дружеството като цяло. Случаят е точно такъв.
(455)
Двама включени в извадката съдействащи износители твърдят, че програмата „Golden Sun“ не е специфична, защото съответните изисквания в китайското законодателство са обективни и всички предприятия, които отговарят на тях, могат да се ползват от програмата, а се допускат всички дружества, независимо дали са или не са производители на разглеждания продукт. Комисията се позовава на констатацията си относно специфичността в съображение 247, която показва че условията и критериите за подбора не са обективни и не се прилагат автоматично. Съответните критерии потвърждават, че програмата е предвидена само за ограничена подгрупа от предприятия, които са в състояние да ги изпълнят, а именно тези със значителна инсталираната мощност от най-малко 300kWh и значителни активи от най-малко 100 млн. RMB. Критериите за подбора също посочват необходимостта предприятията получатели да са включени в местния план за изпълнение на демонстрационен проект по програмата „Golden Sun“, а разследването установи, че включването в тези местни планове зависи от преценката на компетентните органи, не е прозрачно и не се основава на обективни критерии. Комисията добавя, че допустимите „разгърнати слънчеви системи“ разчитат на производството и доставката на захранвано със слънчева енергия оборудване, по-голямата част от което е изградено от слънчеви модули и елементи. Следователно, противно на твърденията на включените в извадката износители, тази програма също е специфична, тъй като само производителите на слънчеви системи, или с други думи, производителите на разглеждания продукт, в действителност се допускат до ползи по тази програма, или пряко в качеството им на собственици на проекта, или непряко - в предполагаемото им качество на доставчици на разглеждания продукт за собствениците на проекта.
Затова, като се отчете и липсата на съдействие от страна на ПКНР, което не предостави всички бюджетни документи, които Комисията поиска (вж. съображения 234-239), се заключава, че тази програма също е де факто специфична съгласно член 4, параграф 2, буква в) от основния регламент, защото основно производителите на разглеждания продукт в действителност получават преки или непреки ползи от програмата. Субсидията се използва също така от ограничен брой предприятия (производителите на разглеждания продукт) или се използва предимно или неравномерно от тези дружества, тъй като те са само част от предполагаемите потенциални получатели, но явно получават цялото финансиране.
3.5.5. Програми за освобождаване и намаляване на преки данъци
3.5.5.1. Програма за две години без данъчно облагане и три години с облагане на половин ставка за предприятия с чуждестранно участие
(456)
ПКНР отново изказа твърдението, че програмата по отношение на предприятията с чуждестранно участие, за която се твърди в жалбата, е прекратена, считано от 2013 г. Комисията отбелязва, че разследваният период приключва много преди 2013 г. и по този начин ползата, предоставена по тази програма през РП, подлежи на изравнителни мерки. Това се потвърждава от констатацията от разследването, според която през РП по тази програма са предоставени ползи на няколко включени в извадката съдействащи износители. Ползите, предоставени по тази програма, дори и ако тя е била прекратена през 2013 г., продължават и след това.
(457)
ПКНР и един включен в извадката съдействащ износител допълнително твърдят, че вариантът на програмата за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии не може да бъде предмет на изравнителни мерки, въз основа на член 10, параграф 1 от основния регламент, тъй като не е бил посочен в твърденията в жалбата. Комисията препраща към своето подробно описано отхвърляне на това твърдение в съображение 286. Комисията припомня също, че ПКНР е решило да не съдейства по време на разследването на варианта на тази програма. В допълнение към тези елементи Комисията отбелязва, че в жалбата са изброени други преференциални програми за пряко данъчно облагане за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии в допълнение към варианта на програмата „two free/three half“ (точка 4.2.5.1 от жалбата), т.е. или данъчните намаления за ПЧУ (точка 4.2.5.9 от жалбата), или преференциалните данъчни програми за ПЧУ, признати за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии (точка 4.2.5.8 от жалбата). Следователно може да се счита, че и тази програма има много тясна връзка с едната или и двете други данъчни програми, за които са изказани твърдения, тъй като се отнася до намаляване на пряката данъчна ставка и е специално насочена към един и същ набор от бенефициери (високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии). И в този случай съдействието на ПКНР би позволило на Комисията да оцени по подходящ и задълбочен начин всички елементи, които се отнасят до връзката с програмите, посочени в жалбата, и да попълни пропуските в информацията от жалбата, която се основава на prima facie доказателства, с които жалбоподателят е разполагал. Въз основа на тези твърдения Комисията припомня, че прилагането на изравнителни мерки към тази програма е в пълно съответствие с член 10, параграф 1 от основния регламент, тъй като тази разпоредба позволява разследване на всяка „предполагаема субсидия“, установена от жалбоподателя, не само на една конкретна програма. В този случай предполагаемата субсидия, пропуснатите приходи от данъчно облагане, което засяга същия вид бенефициери, са общи за всички въпросни програми.
(458)
Що се отнася до изчисляването на размера на субсидията, двама включени в извадката съдействащи износители твърдят, че Комисията погрешно е използвала цифрите за цялата година от годишната данъчната декларация, въпреки че РП обхваща половината от 2011 г. и половината от 2012 г., а това е нарушение на метода на изчисление от раздел Д, буква а), подточка ii) на издадените от Комисията Насоки за изчислението на размера на субсидията при разследвания във връзка с изравнителни мита, ОВ C 394, 17.12.1998 г., стр. 6. Един от тези износители също така твърди, че, тъй като пълната данъчна декларация за 2012 г. не е била на разположение по време на проверката, за 2012 г. Комисията е трябвало да основе изчисленията си на данъчните декларации за тримесечие, отнасящи се до първата половина на 2012 г., събрани на място и/или на таблиците за приходите и разходите за 2012 г., които показват, че дружеството е било в положение на загуба.
(459)
Комисията се позовава на съображение 300 и подчертава, че е важно изчислението на ползата да се основава на окончателните одитирани данъчни декларации за дадена данъчна година. Комисията добавя, че окончателното приключване на данъчната декларация за 2011 г. през РП означава, че всички изискани ползи по декларацията са окончателни, което допълнително показва, че нейният подход е правилен. Комисията не може да направи своите изчисления въз основа на данъчните декларации за тримесечие, защото тези декларации отразяват текущото временно положение в момента на подаване на декларацията и по дефиниция не вземат предвид окончателните консолидирани данни за данъчната година. Целта на тези декларации е да се осигури ликвидност на правителството в случай, че данъците са временно дължими, но те отразяват единствено частично ситуацията в момента на подаване на декларацията. Много е вероятно да се окаже, че ако дружеството реализира значителни приходи през последните две тримесечия на годината, които не просто компенсират загубите от първите две тримесечия, тогава то ще декларира облагаеми приходи за окончателната данъчна декларация. Следователно, докато временните данъчни декларации през 2012 г. дават частична представа за положението на износителя в момента на подаване на декларацията, което обяснява защо Комисията ги е събрала, тяхното значение не е абсолютно, тъй като не може да се изключи, че ситуацията в края на фискалната година, както е декларирана в окончателната декларация, е напълно различна. По отношение на таблиците за приходите и разходите за 2012 г., Комисията отбелязва, че финансовите счетоводни данни не винаги съответстват на фискалните счетоводни данни и може да се окаже, че задължението за докладване на приходите и разходите за целите на прякото данъчно облагане значително се различава от задълженията за докладване за счетоводни цели. Също така може да има корекция за данъчни цели, която не е напълно отразена във финансовата отчетност. Накратко, фактът, че едно дружество е в положение на загуба в своите финансови отчети не означава непременно, че то ще бъде в същата положение на загуба в окончателната си данъчна декларация. Въз основа на тези доводи Комисията потвърждава, че изчисляването на субсидията за преките данъчни програми, трябва задължително да се основава на окончателните цифри, фигуриращи в окончателната одитирана данъчна декларация, а не на периодичната данъчна декларация или на окончателните или временни счетоводни отчети.
3.5.5.2. Данъчни облекчения за научноизследователска и развойна дейност, провеждана от предприятия с чуждестранно участие
(460)
ПКНР твърди, че за първи път е информирано, че Комисията подлага на изравнителни мерки програма за НИРД, която не е заместваща програма на програмата за НИРД за предприятията с чуждестранно участие, посочени в жалбата. ПКНР разчита на подобни доводи, използвани за предишната програма, както се обяснява в съображение 457, и твърди, че подлагането на тази програма на изравнителни мерки нарушава членове 11 и 13 от Споразумението за СИМ на СТО. ПКНР продължава да твърди, че програмата за НИРД за предприятия с чуждестранно участие е била прекратена през 2008 г., а новата програма за НИРД, включена в новия китайски Закон за подоходното данъчно облагане на предприятията, не е заместваща програма, тъй като тя не се отнася за предприятията с чуждестранно участие и не изисква разходите за НИРД да бъдат 10 % по-високи в сравнение с предходната година.
(461)
Комисията отбелязва, че ПКНР не е предоставило информация относно тази програма в отговора на въпросника и писменото искане за допълнителна информация, а тя вече е била предмет на изравнителни мерки в предишни разследвания (вж. съображение 310). В същото време Комисията обаче отбелязва, че тази програма беше обсъдена по време на посещението за проверка с ПКНР и че съответните разпоредби за прилагане са събрани като доказателство (те са били представени и от единия от включените в извадката износители). Следователно твърдението на ПКНР, че то е информирано за първи път за потенциалното прилагане на изравнителни мерки към тази програма, е необосновано, още повече, че няколко включени в извадката съдействащи износители, с които ПКНР е съгласувало отговора си, са докладвали тази програма в своите отговори на въпросника. ПКНР е било напълно информирано за този факт, тъй като няколко пъти е прегледало неповерителната преписка. Констатациите от разследването сочат, че тази програма подлежи на изравнителни мерки (съображения 310-314 по-горе). Комисията добавя, че тази програма явно е заместваща за предишната програма, насочена към ПЧУ, поради тясната връзка, която се установява от същия формат и размер на данъчните облекчения (допълнително данъчно облекчение чрез приспадане от облагаемата основа), същото съотношение и условия (допустими разходи за дейности, свързани с НИРД) само с незначителни отклонения. Тези незначителни промени бяха приведени в съответствие с реформата на новия Закон за подоходното данъчно облагане на предприятията от 2008 г., но естеството и същността на програмата са като цяло същите. Комисията също така се позовава на доводите относно стандарта за започване на процедура, предвиден в съображение 457.
(462)
ПКНР и един включен в извадката съдействащ износител също така твърдят, че тази програма не е специфична, тъй като Комисията не е доказала, че издаването на сертификат за високотехнологично предприятие и предприятие с нови технологии е ограничено до определени предприятия. Комисията се позовава на обяснението си в съображение 313 и съображения 321 и 325 относно друга програма за данъчно облагане за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии. Комисията добавя, че правилата за прилагане на тази програма (вж. съображение 321) допълнително потвърждават констатацията на специфичност на високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии като единствено дружества в сектори, подкрепяни от политиките на правителството и допустими съгласно съответните каталози и насоки на правителството, които могат да получат съответния сертификат. Например само предприятия, участващи в проект за НИРД, предвиден в областта на високите и новите технологии с ключова подкрепа от държавата и Насоките за текущи приоритети за развитие в ключови сектори на високите технологии от 2007 г. на НКРР, или дейности, свързани с НИРД, включени в обхвата на Известието на Държавния съвет относно няколко политики за подкрепа към Плана за средносрочно и дългосрочно развитие на науката и технологиите (2006-2020 г.), № 6 [2006 г.] на Държавния съвет), могат да получат този сертификат. Следователно е ясно, че този програма за данъчно облагане е ограничена само до тези конкретни дружества в съответните сектори и дейности, свързани с НИРД, подкрепяни от ПКНР, включително дружества в насърчавания ФВ сектор.
(463)
Що се отнася до изчисляването на размера на субсидията, двама включени в извадката съдействащи износители твърдят, че Комисията погрешно е използвала цифрите от тяхната годишна данъчната декларация, докато РП обхваща половината от 2011 г. и половината от 2012 г., а това е нарушение на метода на изчисление от раздел Д, буква а), подточка iii) на издадените от Комисията Насоки за изчислението на размера на субсидията при разследвания във връзка с изравнителни мита от 1998 г. Комисията се позовава на всички доводи, развити в съображение 459, които са еднакво значими, за да се отхвърли това твърдение за тази програма. Освен това Комисията отбелязва, че твърдението относно предполагаемата позиция на данъчна загуба за 2012 г. като данъчна година има ограничено значение или изобщо няма значение, тъй като приспадането на данък може да бъде прехвърляно с пет допълнителни данъчни години и може да бъде използвано спрямо всеки облагаем доход, деклариран през следващите пет години. Затова, дори ако Комисията приеме, че тези дружества са регистрирали данъчни загуби през 2012 г., или ако окончателната одитирана данъчна декларация за 2012 г. беше на разположение, показвайки данъчни загуби (което не е така в случая), Комисията все пак щеше да вземе предвид ползите по тази програма, тъй като не може да бъде изключено, че ползите от данъчното приспадане, натрупано през 2012 г., ще се използват веднага щом дружеството декларира облагаем доход в една от следващите пет данъчни години.
3.5.5.3. Данъчни намаления за предприятия с нови технологии, които участват в определени проекти
(464)
ПКНР и един от съдействащите износители твърдят, че тази програма не е специфична, че анализът на специфичността не се основава на факти, и че изискванията за получаване на сертификат за високотехнологично предприятие и предприятие с нови технологии следва да се считат за обективни критерии или условия, които определят, че правото на получаване на субсидията и допустимостта до тази програма са автоматични. По отношение на констатацията на специфичността относно ограниченията на тази програма и на данъчните облекчения за дейност, свързана с НИРД, до високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии, Комисията се позовава на своето обяснение в съображения 321 и 325, а също и в съображение 462, еднакво приложими за тази програма. Комисията заявява отново, че по-специално мерките за изпълнение и документите, изброени по-горе, показват, че прилагането на тази програма и признаването на статута на високотехнологично предприятие и предприятие с нови технологии, който съвсем не е достъпен за всички предприятия и не е обвързан с обективни критерии, е ограничено само до определени сектори и предприятия, подкрепяни от ПКНР въз основа на критерии, които изглежда не са обективни или неутрални. Допустимостта за ползи по тази програма също не е автоматична, а зависи от предоставянето на сертификат за високотехнологично предприятие и предприятие с нови технологии, който е издаден след процедура за преценка от страна на компетентните органи (следователно не е автоматична).
(465)
Един съдействащ износител твърди, че Комисията погрешно е изчислила ползата от субсидията по тази програма, защото е използвала одитираната данъчна декларация за 2011 г., като се има предвид, че данъчните декларации за 1-во и 2-ро тримесечие на 2012 г. са били на разположение и са събрани при проверката, а Комисията е могла да поиска копие от окончателната данъчна декларация за 2012 г. веднага щом тя е била на разположение. Този износител също така твърди, че ако се използва данъчната декларация за 2011 г., за да се изчисли ползата от субсидията, тогава следва да се използва оборотът на дружеството за 2011 г., а не оборотът по време на РП. Комисията препраща към своето обяснение в съображение 459 по-горе. Освен това Комисията отбелязва, че в своето писмо, предхождащо проверката, до включените в извадката износители, включително въпросния износител, изрично е поискала оригиналните данъчни отчети/декларации за фискалните години от РП и предходните три години. Следователно този съдействащ износител е могъл и е трябвало да предостави данъчната декларация за 2012 г. при първа възможност и Комисията отбелязва, че той не е направил това дори когато неотдавна е изпратил своите коментари относно документа за оповестяване. По отношение на твърдението, че Комисията трябва да използва оборота от 2011 г. за изчисляване на ползата, тя отбелязва, че размерът на ползите, получен от данъчната декларация за 2011 г. се счита за отразяващ в разумна степен положението през РП, особено като се има предвид, че данъците за 2011 г. са били дължими през РП (месец), а окончателните данни за 2012 г. не бяха на разположение по време на проверката. Във всеки случай Комисията не може да използва различни знаменатели за измерване на различни субсидии, в противен случай процентните стойности няма да бъдат съпоставими и не се гарантира последователност при изчислението. Накрая Комисията добавя, че не разполага с проверени цифри за оборота за 2011 г., а е проверила само тези за оборота за РП.
3.5.6. Коментари на страните относно предоставянето на права на земеползване на занижени цени
(466)
ПКНР твърди, че Комисията не е констатирала специфичност съгласно членове 2.1 и 2.2 от Споразумението за СИМ, и не е обосновала ясно определянето си на специфичността въз основата на категорични доказателства, както се изисква в член 2.4 от Споразумението за СИМ. Според ПКНР Комисията не е предоставила никакви фактически доказателства по отношение определените сектори, на които са предоставени права на земеползване при преференциални ставки, и по отношение на правното основание на своята оценка, че секторът за производство на слънчеви елементи и модули е един от тези сектори. Един производител износител изказа подобно твърдение. Тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. Комисията цитира в съображение 364 по-горе примери от известията за права на земеползване, в които съответните власти ограничават потенциалните купувачи за определената цена до фотоволтаичната промишленост и определят ценови ограничения за правата на земеползване, закупени от включените в извадката производители износители. При липсата на друга информация, поискана от ПКНР, и предвид подкрепата на правителството за ФВ промишлеността, заедно с дискреционния и непрозрачен характер на разпределението на правата на земеползване, Комисията счита, че с тази информация се установява наличието на специфичност.
(467)
ПКНР и няколко производители износители твърдят, че референтната стойност за правата на земеползване, избрана от Комисията, не е адекватна. ПКНР също така твърди, че Комисията не е направила всичко възможно, за да определи референтна стойност, която приблизително наподобява пазарните условия, които биха преобладавали в отсъствието на изкривяване, както се изисква от решението на специалната група на СТО относно случая „САЩ - Окончателни антидъмпингови и изравнителни мита върху някои продукти от Китай“ (101). Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Комисията действително е разгледала в подробности различните показатели и е сравнила Тайван и КНР като цяло, както и отделните засегнати китайски провинции. След подобен анализ Комисията счита, че Тайван е подходяща референтна стойност с оглед на съвкупността от информация по преписката, т.е. i) съпоставимото ниво на икономическото развитие и икономическата структура, които преобладават в Тайван и в по-голямата част от китайските провинции и градове, където съдействащите производители износители са установени, ii) географската близост на Китай и Тайван, iii) големият процент промишлена инфраструктура в тайванските и китайските провинции, iv) силните икономически връзки и трансграничната търговия между Тайван и КНР, v) сходността на вида на земята и сделките, използвани за определяне на референтната стойност в Тайван с тези в КНР, и vii) общите демографски, езикови и културни характеристики на Тайван и КНР. Освен това повечето от съответните провинции се считат за водещи провинции по отношение на производството в КНР.
Въпреки че БВП на глава от населението на Тайван и тези провинции и градове не е еднакъв, този на китайските провинции и град Chongqing нараства бързо през последните години, т.е. достига понастоящем този на Тайван. Освен това данните от последно време показват, че КНР като цяло, както и провинциите и съответните градове имат много по-висок темп на нарастването на БВП от Тайван, т.е. те се изравняват много бързо. Важно е да се отбележи обаче, че точното сравнение между БВП на държава с непазарна икономика (КНР) и БВП на държава с добре функционираща пазарна икономика (Тайван) не е факт от решаващо значение, тъй като е нормално за държавата с непазарна икономика да изостава спрямо тази с пазарна икономика от гледна точка на БВП. Освен това много други фактори, например правилата в областта на планирането, екологичната политика, могат да окажат въздействие върху предлагането и търсенето на терени за промишлени цели. Действителният въпрос е какви биха били „преобладаващите пазарни условия“ във връзка с правата на земеползване в съответните китайски провинции, ако КНР беше функционираща пазарна икономика; на базата на всички доказателства се заключава, че те биха били много сходни с тези в Тайван.
3.5.7. Други коментари
(468)
Жалбоподателят твърди, че Комисията следва да оповести допълнителните програми за субсидиране, установени по време на разследването и също така да определи процента на субсидиите по тези от тях, които не са посочени в жалбата. В това отношение следва да се отбележи, че всички субсидии, които отговарят на законовите изисквания за започване на процедура, бяха разследвани от Комисията.
(469)
Жалбоподателят твърди, че Комисията следва да установи процента на субсидията по отношение на доставянето на полисилиций на занижени цени въз основа на информацията в жалбата и на констатациите от решения на Департамента на търговията в САЩ в подобно дело относно ФВ промишлеността. Комисията разследва тази програма и, въз основа на информацията, получена от включени в извадката производители износители и ПКНР, заключи, че няма реализирани ползи по тази програма през РП, основно защото вносните цени на полисилиция са били по-ниски от цените, предлагани от китайските доставчици. Следва да се отбележи, че разследваният период в делото на САЩ и в настоящия случай са различни.
(470)
Жалбоподателят твърди също така, че Комисията е трябвало да установи процента на субсидията по отношение на предлагането на електрическа енергия на занижени цени. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Комисията не намери достатъчно доказателства, че включените в извадката производители износители, с изключение на LDK, са реализирали ползи от преференциалното предлагане на електрическа енергия през РП.
(471)
ПКНР твърди, че резултатът от методологията за изчисление на Комисията е „двойно преброяване на нивото на изчисляване на дъмпинговия марж и процента на субсидията за съответните антидъмпингови и антисубсидийни мерки“. Според ПКНР Комисията е трябвало да приспадне процента на субсидията, изчислен за програмата за застраховане на експортни кредити, от дъмпинговите маржове въз основа на това, че това е субсидия за износ. ПКНР също така твърди, че Комисията е трябвало да приспадне от дъмпинговите маржове процента на субсидиите, изчислен въз основа на външни референтни стойности. Съгласно разсъжденията на ПКНР, „част от дъмпинга, изчислен въз основа на редовната стойност на държава аналог всъщност представлява същото субсидиране, което е подложено на изравняване в паралелното антисубсидийно разследване“. Нито едно от тези твърдения не би могло да окаже въздействие върху нивото на последващите мерки, тъй като в настоящия случай комбинираните мита са ограничени от маржа на вредата. ПКНР също потвърди това в коментарите си относно документа за оповестяване на окончателните заключения. Затова не беше счетено за необходимо да се разгледа естеството на тези твърдения.
3.6. Размер на субсидиите, които подлежат на изравнителни мерки
(472)
Размерът на подлежащите на изравняване субсидии в съответствие с разпоредбите на основния регламент, изразен ad valorem за дружествата, които са в обхвата на настоящото разследване, е установен в таблицата по-долу:
Производител износител
Окончателен процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co., Ltd.;
Luoyang Suntech Power Co. Ltd;
Suntech Power Co. Ltd;
Wuxi Sun-Shine Power Co. Ltd;
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd; Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd,
4,9 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd;
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd;
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
6,3 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd;
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd;
„Changzhou EGing Photovoltaic Technology Co. Ltd“;
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd;
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
3,5 %
JingAo Solar Co. Ltd;
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd,
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd;
Shanghai Jinglong Solar Energy Technology Co. Ltd;
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd,
5,0 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd;
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd;
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd;
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd,
11,5 %
Delsolar (Wujiang) Co. Ltd,
de minimis
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
4,6 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
6,5 %
Други съдействащи дружества (приложение 1)
6,4 %
Всички други дружества
11,5 %
(473)
В съответствие с член 15, параграф 3 от основния регламент общият процент на субсидията за съдействащите дружества, които не са включени в извадката, изчислен на базата на общия среднопретеглен процент на субсидията, установен за съдействащите дружества, които са включени в извадката, възлиза на 6,4 %.
(474)
Като се има предвид високата степен на съдействие на китайските производители износители, митото за „всички други дружества“ бе определено на равнището на най-високото мито, което ще бъде наложено на дружествата, съответно включени в извадката или оказали съдействие при разследването. Митото за „всички други дружества“ ще се прилага за дружествата, които не са оказали съдействие при разследването.
4. ВРЕДА
4.1. Определяне на промишлеността и производството на Съюза
(475)
В Съюза сходният продукт се произвежда от около 215 производители. Те представляват промишлеността на Съюза по смисъла на член 9, параграф 1 от основния регламент и ще бъдат наричани по-нататък „промишлеността на Съюза“. Институциите провериха твърденията на заинтересованите страни, че броят им е по-голям; проверката показа, че допълнителните производители, за които се твърди, че съществуват, на практика са предимно производители износители, вносители, свързани с тях, дистрибутори и монтажници.
(476)
Цялата налична информация за промишлеността на Съюза, включително информацията, представена в жалбата, макроикономическите данни от Europressedienst (независима консултантска фирма, наричана по-нататък „консултантът“) и проверените отговори на въпросниците на включените в извадката производители от Съюза бяха използвани за определяне на цялото производство на Съюза по време на РП, тъй като не беше налична пълна публична информация за производството. Тъй като модулите и елементите са внасяни в Съюза по митнически позиции, обхващащи други продукти, които не са предмет на настоящото разследване, а докладваният обем на вноса е в тонове, не можеха да се използват данни от Евростат за определяне на обема и стойностите на вноса, които поради това се основаваха на данните от консултанта. Когато това беше възможно, получените от консултанта данни бяха сверени с други налични публични източници и с проверените отговори на въпросниците.
(477)
На тази основа общото производство на Съюза се оценява на около 4 GW за модулите и 2 GW за елементите през РП.
(478)
Както е посочено в съображение 21 по-горе, девет производители от Съюза бяха избрани за извадката, представляващи 18-21 % от общото производство на Съюза на модули и 17-24 % от общото производство на Съюза на елементи.
(479)
Няколко заинтересовани страни оспориха факта, че данните, предоставени от консултанта, са били използвани inter alia за определянето на производството на Съюза, производствения капацитет на Съюза както и на други макроикономически показатели на вредата по отношение на промишлеността на Съюза и данните за вноса. Тези страни поставиха под въпрос независимостта на консултанта и изказаха твърдението, че той е свързан с жалбоподателя. Те поискаха също така разяснения въз основа на какво Комисията е избрала консултанта и поставиха под въпрос познанията му в областта на събирането на икономически данни във връзка с ФВ сектора. В тази връзка страните твърдяха, че Комисията е трябвало да използва за основа на констатациите си данни от други налични източници, по-специално известни научноизследователски институти. На последно място, за да оспори надеждността на данните, предоставени от консултанта, AFASE се позова на документа „Най-добри практики в областта на представянето на икономически доказателства и събирането на данни в случаите, свързани с прилагането на член 101 и член 102 от Договора за функциониране на Европейския съюз (ДФЕС), и при сливания“.
(480)
Що се отнася до твърденията за връзки между консултанта и жалбоподателя, съответните заинтересовани страни не представиха доказателства, сочещи наличието на такива връзки. Аналогично, в хода на разследването не бяха намерени доказателства за наличието на връзка, излизаща извън чисто търговските взаимоотношения. След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни изказа твърдението, че prima facie доказателствата, представени от промишлеността на Съюза като жалбоподател, се базират на данни, предоставени от същия консултант. Въпреки че се признава, че констатациите за някои показатели са подобни на доказателствата, предоставени в жалбата, това не означа непременно, че до тях се е стигнало въз основа само на един източник. В жалбата в тази връзка са използвани различни източници. Следователно твърденията, отправени в това отношение, бяха отхвърлени.
(481)
Комисията счете за уместно да използва тази консултантска фирма в настоящото разследване поради това, че необходимите макроикономически данни, обхващащи целия пазар на Съюза, както и данните за вноса не се предлагат от други публично достъпни източници. Преди да избере Europressedienst Комисията направи оценка на методологията, която консултантът използва за събирането на съответните данни, както и на способността му да предостави необходимите данни поотделно за всички видове на продукта и за целия разглеждан период.
(482)
Освен това в хода на разследването предоставените от консултанта данни бяха сверени, когато това беше възможно, с данните от други източници и бяха потвърдени. В тази връзка следва да се отбележи, че на пазара има няколко изследователски фирми, специализирани в събирането на статистически данни за ФВ сектора, като докладваните от тях данни почти никога не съвпадат точно. Това се дължи на факта, че нито един изследователски институт не може да докладва точни цифри, поради което докладваните показатели за фотоволтаичния пазар винаги се основават на оценки, независимо от това кой е доставчикът на данните. Поради това сверяването, което Комисията извърши, се състоеше в това да сравни тенденциите, които показват данните, получени от консултанта, с тенденциите, които показват данните, получени от други изследователски фирми, Съвместния изследователски център на Комисията (JRC) и Европейската асоциация на фотоволтаичната индустрия (EPIA) по същата тема, когато такива данни съществуват. При сверяването не бяха забелязани значителни разминавания и тенденциите при показателите, при които беше извършено то, бяха сходни. Следователно временните антидъмпингови констатации не бяха въз основа само на данните, предоставени от консултанта, а и въз основа на анализа и оценката на тези данни, които Комисията сама направи. Освен това, както се посочва в съображение 8 по-горе, след налагането на временните антидъмпингови мерки беше направено посещение за проверка в обекта на консултанта. Комисията направи проверката на място в обекта на консултанта с цел да провери надеждността на методологията му и на предоставените данни. Проверката на място беше проведена като продължение на сверяването на данните, което Комисията направи, и с цел да се получи допълнителна увереност по отношение на надеждността на данните и на свързаната с тях методология. Проверката на място беше счетена за уместна с оглед прилагането на принципа на добрата администрация, въпреки че данните не бяха предоставени от заинтересована страна, а от консултант. Вследствие на нея Комисията получи допълнителни гаранции относно надеждността на данните, предоставени от консултанта.
(483)
Една от заинтересованите страни твърди, че методологията, използвана от Комисията за съпоставката на данните, не е била разяснена достатъчно подробно и поиска да бъдат разкрити и останалите източници, използвани за извършването ѝ. Същата страна твърди освен това, че използваната методология при всички случаи е била неприемлива, тъй като са съпоставени само тенденциите от различните източници, а не абсолютните стойности.
(484)
Що се отнася до другите източници, използвани за съпоставяне на данните, предоставени от консултанта, това са доклади, публикувани по същите теми от JRC и от EPIA. Що се отнася до съпоставянето на данните с други източници, следва да се отбележи, че те показват не само прилики в тенденциите, но и сходен порядък на цифрите. Поради това беше направено заключението, че използваната методология е уместна и твърденията в това отношение бяха отхвърлени.
(485)
Основната дейност на консултанта е събирането на данни във връзка с ФВ сектора и разработването на актуална база данни за дружествата на ФВ пазара. Тези данни се публикуват в специализирани списания и се използват от отделни дружества, за които консултантът извършва специални проучвания. Базата данни, създадена от Europressedienst, се актуализира редовно и се преиздава. Освен това консултантът има няколко години опит в сектора. Методологията на консултанта се състои по-специално в това да събира, сверява и агрегира информация, като използва различни източници, съществуващи на пазара. За целта той събира данните с помощта на стандартни въпросници, разпращани на дружествата, включени в базата данни, или по телефона, особено от производителите от Съюза, или по време на специализирани изложения, по-специално от производители от трети държави. Когато информацията не може да бъде получена чрез посочените канали, Europressedienst проверява финансовите отчети на дружествата от фотоволтаичния сектор или сътрудничи на свободна основа с други изследователски институти с оглед получаването на данни или тяхното сверяване. Проверката показа, че тези източници се използват от консултанта в обичайната му дейност. В светлината на горното беше счетено за уместно в настоящото разследване да бъдат използвани услугите на Europressedienst, а твърденията на страните в това отношение бяха отхвърлени.
(486)
По отношение на издадения от съответната компетентна служба на Комисията документ „Най-добри практики в областта на представянето на икономически доказателства“ („Най-добрите практики“) следва да се направят следните бележки. На първо място, това е документ, който не ангажира Комисията, тъй като не е приет от колегиума на нейните членове, а е само публикуван от съответната служба с цел да предостави препоръки на заинтересованите страни как да представят икономически доказателства. На второ място, най-добрите практики се отнасят до представянето на икономически анализи и данни, използвани в разследвания от сферата на конкуренцията, в съответствие с членове 101 и 102 от ДФЕС и при сливанията. Приложимите правила, стандартите по отношение на доказателствата и правомощията за разследване, определени на Комисията при делата от областта на конкуренцията, не могат да се сравняват с разследванията в областта на търговската защита, към които се прилага изцяло различен комплекс от правила.
(487)
Няколко страни оспориха използваната от консултанта методология, като изказаха твърдението, че тя не отговаря на признатите научни стандарти. Както обаче е посочено в съображение 481 по-горе, методологията беше подложена на оценка, а получените съгласно нея резултати бяха сверени и проверени, вследствие на което бяха счетени за съответстващи на другите публикувани данни и, следователно, за надеждни в разумна степен. Някои конкретни въпроси, повдигнати от определени заинтересовани страни, бяха изяснени двустранно и информация по тях беше предоставена в преписката на разследването, което е на разположение за преглед от страна на заинтересованите страни.
(488)
CCCME изказа твърдението, че методологията при агрегирането на данните не е била разяснена. Твърдението беше отхвърлено, тъй като съответната информация беше предоставена на всички заинтересовани страни в преписката, която е на разположение за преглед от страна на заинтересованите страни.
(489)
След оповестяването на окончателните заключения няколко от страните изказаха отново своите притеснения във връзка с избора на консултант от страна на Комисията и относно качеството на предоставените данни. Те твърдят, че данните на консултанта могат да бъдат поръчани и закупени ad hoc, за да удовлетворят конкретно посочените искания на потенциални клиенти и поради това са евентуално необективни. Освен това CCCME изказа несъгласието си, че данните, събрани от консултанта, могат да се считат за категорични доказателства по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент, тъй като те до голяма степен се основават на допускания и оценки. Освен това се твърди, че предоставените данни не са подкрепени в достатъчна степен от доказателства, представени в преписката, и че те не са от категорично, обективно и поддаващо се на проверка естество.
(490)
По отношение на тези твърдения следва да се препрати към съображения 481-482 по-горе, в които се представя допълнителна информация относно избора на консултанта. Освен това следва да се отбележи, че Комисията е наела консултанта въз основа на информацията, която е била на разположение в онзи момент, и при пълно спазване на приложимия към процедурата Финансов регламент на Комисията. Освен това следва да се припомни, че капацитетът на консултанта да предостави всички необходими данни навреме беше от много голямо значение, тъй като Комисията е обвързана със законоустановени срокове за публикуването на временните констатации от все още продължаващото разследване.
(491)
Що се отнася до качеството на предоставените данни и доколко те могат да се считат за категорични доказателства в съответствие с член 3, параграф 2 от основния регламент, както беше посочено по-горе в съображение 482, методологията на консултанта за събиране на данни беше подложена на оценка и беше установено, че качеството ѝ е задоволително. Освен това, както се посочва в същото съображение, предоставените от консултанта данни бяха сверени, когато това беше възможно, с други източници и беше установено, че те са в разумна степен коректни. На последно място следва да се отбележи, че базата данни на консултанта се актуализира редовно, независимо от нуждите и исканията на клиентите. Същата база данни се използва за агрегиране и предоставяне на статистически данни в сферата на фотоволтаичната енергия на различни клиенти, поради което твърдението, че данните не са обективни, трябваше да бъде отхвърлено.
(492)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни изказа твърдението, че Комисията трябва да разкрие източниците, използваната методология и дружествата, с които си е сътрудничил консултантът за събирането на предоставените макроикономически данни. Друга заинтересована страна настоя, че използваната от консултанта методология предполага получаване на некоректни резултати. Няколко заинтересовани страни поискаха допълнителна информация относно използваната от консултанта методология, като среден процент на отговорилите/съгласилите се да бъдат интервюирани, дял на данните, събрани чрез всеки един канал, по какъв начин са проверени данните, апроксимации/допускания при генерирането на данните, брой на дружествата, за които са използвани апроксимации, както и поне от какъв порядък е броят на служителите на консултанта.
(493)
По отношение на тези твърдения следва да се отбележи, че след оповестяването на временните мерки Комисията предостави на заинтересованите страни методологията и използваните източници за агрегирането на данните и отговори на конкретни въпроси, поставени в тази връзка от заинтересовани страни след оповестяването на временните заключения относно антидъмпинговите мерки. По отношение на допълнително получените искания за информация от заинтересовани страни след оповестяването на окончателните заключения се счита, че те са обхванати от информацията, предоставена след налагането на временните мита, доколкото това позволяват ограниченията, налагани от поверителността. Освен това следва да се подчертае, че Комисията провери на място начина, по който консултантът е събрал и агрегирал данните, както и допусканията, направени с цел агрегиране на данните. Резултатите от проверката бяха задоволителни и Комисията получи увереност в коректността на направените допускания и в качеството на данните, предоставени от консултанта. Освен това страните не оспориха данните като такива.
(494)
След оповестяването на окончателните заключения друга страна поиска разяснения по отношение на броя на производителите от Съюза, обхванати от консултанта при събирането на неговите данни и припокриването между тях и приблизително 215-те производители от Съюза, известни на Комисията. В това отношение следва да се разясни, че производителите от Съюза, обхванати от консултанта, са в голямата си част същите, за които е известно, че представляват промишлеността на Съюза в настоящото разследване, както е посочено в съображение 475 по-горе.
(495)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни изказа твърдението, че Комисията е провела анализа на вредата непоследователно, тъй като той е направен отделно за модулите и отделно за елементите, докато изчисленията на процента на субсидията и на вредата са направени като среднопретегленa стойност за модулите и елементите заедно. В това отношение следва да се отбележи, че въпреки че показателите са дадени поотделно за всеки вид на продукта, заключенията, до които се е стигнало по отношение на всеки един показател, касаят продукта, предмет на разследването, като цяло. Следва да се припомни също така, че модулите и елементите са един-единствен продукт и поради това процентите на субсидията и равнището на отстраняване на вредата са определени на тази база. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(496)
И на последно място, друга заинтересована страна изказа твърдението, че изчислението на стойностите на макроикономическите показатели по време на РП неправилно е базирано на проста средноаритметична стойност за 2011 и 2012 г., тъй като подобна методология не би била обективна и не би дала резултати, отразяващи реалността през РП. Следва да се разясни, че прости средноаритметични на данните са използвани само когато тенденциите през съответните периоди са били сходни. При наличие на разнопосочни тенденции, методологията е била съответно адаптирана, като е била отчетена пазарната реалност. Съответната заинтересована страна не изясни до каква степен резултатите от използваната методология не биха отразявали пазарната реалност. Поради това тези твърдения бяха отхвърлени.
4.2. Определяне на съответния пазар на Съюза
(497)
Част от промишлеността на Съюза е вертикално интегрирана и съществена част от производството на промишлеността на Съюза е била предназначена за собствено потребление и по-конкретно за производство на елементи.
(498)
За да се установи дали промишлеността на Съюза е понасяла съществена вреда и за да се определи потреблението и другите икономически показатели, беше разгледано дали и в каква степен последващата употреба от страна на промишлеността на Съюза на производството на сходния продукт (т.нар. „използване за собствено потребление“) трябва да се вземе предвид.
(499)
За да се получи възможно най-пълна представа за състоянието на промишлеността на Съюза, данните бяха анализирани за всички аспекти на дейността във връзка със сходния продукт и след това беше определено дали производството е било предназначено за собствено потребление или за свободния пазар.
(500)
Беше установено, че следните икономически показатели, свързани с промишлеността на Съюза, следва да се разгледат по отношение на всички аспекти на дейността (включително използването за собствено потребление от страна на промишлеността): потребление, обем на продажбите, производство, производствен капацитет, използване на капацитета, ръст, инвестиции, запаси, заетост, производителност, парични потоци, възвръщаемост на инвестициите, способност за привличане на капитали и размер на подлежащите на изравняване субсидии. Това беше извършено, тъй като при разследването се установи, че е обосновано да се разгледат тези фактори, свързани с всички аспекти на дейността, тъй като производството, предназначено за собствено потребление, е било в еднаква степен засегнато от конкуренцията от страна на вноса от засегнатата държава. По-долу пазарът за собствено потребление и свободният пазар съвкупно се наричат „общ пазар“.
(501)
Що се отнася до рентабилността, анализът беше съсредоточен върху свободния пазар, тъй като се установи, че цените на продукта за собствено потребление не са отразявали винаги пазарните цени и са оказали отражение върху този показател.
(502)
Няколко страни изказаха становището, че вредата е трябвало да бъде оценена отделно за използването за собствено потребление на промишлеността на Съюза и за свободния пазар. Една страна изказа становището, че данните относно елементите, предназначени за собствено потребление на промишлеността на Съюза, е трябвало да бъдат изключени от оценката на вредата поради това, че те не са били засегнати от субсидирания внос.
(503)
Разследването показа, че производителите от Съюза, при които има вертикална интеграция, са били принудени от ценовия натиск на субсидирания внос да внасят субсидирани продукти (елементи) и да спрат производството им на цена по-висока от вносната цена. Освен това при разследването се установи, че свободният пазар и пазарът за собствено потребление са показвали същите тенденции по отношение на цените, което също сочи, че са били засегнати в една и съща степен от съответния внос.
(504)
След оповестяването на окончателните заключения няколко страни настояха, че Комисията не е направила адекватен и мотивиран анализ на пазара на собственото потребление, нито е обяснила защо не е направен отделен анализ. Една от страните изказа твърдението, че не е предоставена информация за значението на производството на Съюза, предназначено за собствено потребление на промишлеността на Съюза. Освен това се твърди, че съображение 106 от временния антидъмпингов регламент, в което се заключава, че цените на пазара за собствено потребление на промишлеността на Съюза не винаги са отразявали пазарните цени, противоречи на заключенията от съображение 503, в което се посочва, че свободния пазар и пазарът за собствено потребление на промишлеността на Съюза са показвали сходни тенденции по отношение на цените.
(505)
Най-напред следва да се отбележи, че в съображение 105 от временния антидъмпингов регламент са посочени причините, поради които е счетено, че е уместно да се работи с показатели за вредата, които се отнасят до цялата дейност на промишлеността на Съюза, включително до собственото ѝ потребление (в изключение на показателя рентабилност). В това отношение следва да се припомни, както е посочено в същото съображение, че при разследването се установи, че производството, предназначено за собствено потребление, е било засегнато в същата степен от конкуренцията на вноса от КНР, което не се оспорва от съответните заинтересовани страни. Поради това твърдението, че не са дадени обяснения защо не е направен отделен анализ, трябваше да бъде отхвърлено. Аналогично трябваше да бъде отхвърлено и твърдението, че е трябвало да бъде направен анализ на пазара за собствено потребление на промишлеността на Съюза, тъй като то следва от горното заключение.
(506)
На второ място, въпреки че въз основа на горното значението на производството на Съюза, предназначено за собствено ползване, не е било счетено за съществен елемент, следва да се отбележи, че производството на Съюза на елементи, предназначени за собствено ползване, представлява около половината от цялото производство през РП. На последно място, следва да се разясни, че фактът, че цените на пазара за собствено ползване, не отразяват цените на свободния пазар, не противоречи непременно на факта, че и двете категории цени са следвали едни и същи тенденции, тъй като в този случай те отново могат да бъдат на различни равнища и промените в тях могат да бъдат на по-високи или по-ниски равнища и така да показват различна картина. Въз основа на горното твърденията, отнасящи се до пазара, предназначен за собствено ползване, бяха отхвърлени.
(507)
Съответните страни не предоставиха каквато и да било информация, която да постави под съмнение тази констатация. Въз основа на тези съображения твърденията в това отношение бяха отхвърлени.
4.3. Потребление на Съюза
(508)
Потреблението на Съюза включваше общия обем на вноса на разглеждания продукт и общия размер на продажбите на сходния продукт в Съюза, включително тези, които са предназначени за собствено потребление. Не бяха налични пълни данни за общия размер на продажбите на промишлеността на Съюза на неговия пазар. Освен това вносът в Съюза е бил регистриран по митнически позиции, обхващащи други продукти, които не са обект на настоящото разследване, а докладваният от Евростат обем на вноса е в тонове. Вследствие на това данните от Евростат не можеха да се използват за определяне на обема и стойностите на вноса. Ето защо изчислението на потреблението на Съюза се основаваше на данните от консултанта, както е посочено по-горе, като тези данни бяха сверени с информацията от публичните източници, например пазарни проучвания и обществено достъпни изследвания, и с проверените отговори на въпросниците.
(509)
Потреблението на Съюза е следното:
Таблица 1-а
Потребление на Съюза на модули (в MW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Общ пазар
5465
12 198
19 878
17 538
Индекс (2009 г.=100)
100
223
364
321
Източник: Europressedienst
Таблица 1-б
Потребление на Съюза на елементи (в MW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Общ пазар
2 155
3 327
4 315
4 021
Индекс (2009 г.=100)
100
154
200
187
Източник: Europressedienst
(510)
През разглеждания период общото потребление на Съюза на модули се е увеличило с 221 %, на елементи - с 87 %, и на полупроводникови пластини - с 87 %, между 2009 г. и РП, но е спаднало през РП в сравнение с 2011 г. Общо потреблението на Съюза на разследвания продукт е нараснало значително в сравнение с нивото през 2009 г.
(511)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че данните, отнасящи се до потреблението на Съюза на продукта, предмет на разследването, се различават значително в зависимост от използвания източник. Същата страна изказа твърдението, че надеждни данни могат да бъдат получени само въз основа на информацията, събрана от специализираните институции и изследователски центрове. С оглед на разясненията, представени в съображения 481-483, и на заключенията, посочени в същите съображения относно надеждността на данните, предоставени от консултанта, чиито услуги са използвани при разследването, твърдението беше отхвърлено.
(512)
Същата страна изказа твърдението, че потреблението на Съюза не следва да се определя чрез просто сумиране на наличния капацитет за производство на модули в Съюза, и че по-скоро потреблението на модули за собствени проекти на промишлеността на Съюза следва да се извади от него. Това твърдение беше отхвърлено, тъй като потреблението на модули беше определено въз основа на новоинсталираните мощности в Съюза. Такава е общоприетата практика за определяне на потреблението на модули. Потреблението на елементи беше определено въз основа на производството на модули в Съюза.
(513)
Друга страна изказа твърдението, че в описаната от консултанта методология се признава, че е трудно да се стигне до надеждни цифри за потреблението. Освен това се твърди, че данните за вноса, както и експортните продажби на промишлеността на Съюза са се базирали или на неподдаващи се на проверка оценки или на непълни данни и че съпоставянето, което Комисията е направила, не е било достатъчно, за да се направи заключението, че тези данни са действително надеждни и точни.
(514)
Както вече беше посочено в съображения 481 и 482 по-горе, качеството на данните и на използваните за събирането им методологии беше проверено от Комисията по време на посещения на място, въз основа на които беше счетено, че използваните методологии са надеждни, а резултатите точни и в разумна степен надеждни. Поради това твърдението беше отхвърлено.
4.4. Внос от засегнатата държава
4.4.1. Обем и пазарен дял на вноса от засегнатата държава
(515)
Вносът в Съюза от съответната държава е бил, както е посочено в таблиците по-долу; данните са посочени само в индекси и в диапазони от стойности, поради съображения за поверителност. Това е така, защото вносът, осъществен от производителя износител, за който не е установено субсидиране, както е споменато в съображение 472 по-горе, е бил приспаднат от общия внос от КНР.
Таблица 2-a
Внос на модули от КНР (в MW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на вноса от КНР
Индекс (2009 г.=100)
100
251
462
408
Пазарен дял от общия пазар
60 % - 65 %
68 % - 73 %
75 % - 80 %
78 % - 83 %
Източник: Europressedienst
Таблица 2-б
Внос на елементи от КНР (в MW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на вноса от КНР
Индекс (2009 г.=100)
100
273
491
506
Пазарен дял от общия пазар
5 % - 10 %
12 % - 17 %
17 % - 22 %
22 % - 27 %
Източник: Europressedienst
(516)
През разглеждания период обемът на вноса в Съюза от засегнатата държава се е увеличил значително, а именно с около 300 % по отношение на модулите и с над 400 % при елементите. Това е довело до значително увеличение на пазарния дял на вноса от засегнатата държава в Съюза. По-конкретно пазарният дял на вноса от засегнатата държава е нараснал от [60-65 %] на [78-83 %] за модулите и от [5-10 %] на [22-27 %] за елементите. Като цяло вносът на разглеждания продукт от КНР се е увеличил значително като обем и пазарен дял между 2009 г. и РП.
(517)
Следва да се отбележи, че ръстът на вноса от засегнатата държава е бил много по-висок, отколкото увеличението на потреблението на Съюза на разглеждания продукт. Следователно производителите износители са били в състояние да се възползват от растящото потребление на Съюза и тяхното присъствие на пазара се е увеличило поради по-големите пазарни дялове.
(518)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че данните, отнасящи се до обема на вноса в Съюза на продукта, предмет на разследването, се различават значително в зависимост от използвания източник. Същата страна изказа твърдението, че надеждни данни могат да бъдат получени само въз основа на информацията, събрана от специализираните институции и изследователски центрове. С оглед на разясненията, представени в съображения 481-483, и на заключенията, посочени в същите съображения относно надеждността на данните, използвани при разследването, твърдението беше отхвърлено.
(519)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни оспори методологията за определяне на общата стойност на вноса от КНР, като изказа твърдението, че тя е определена въз основа на трансакции на равнище CIF, без платено мито, поради което възникват съмнения дали тези трансакции действително са били предназначени за потребление в Съюза. По отношение на това твърдение следва да се изясни, че общата стойност на вноса от КНР, предоставена от консултанта, не е използвана при констатациите и че при разследването са определени само обеми на вноса и цени на вноса. Тъй като методологията за определяне на вносните цени не се оспорва като такава от съответната заинтересована страна, следва да се препрати към съответните констатации в съображения 520-528 по-долу. Поради това горното твърдение беше отхвърлено.
4.4.2. Цени на вноса и подбиване на цените
(520)
Средната цена на вноса в Съюза от засегнатата държава се е променяла, както следва:
Таблица 3-а
Вносна цена на модули от КНР (в EUR/kW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Вносни цени
2 100
1 660
1 350
764
Индекс (2009 г.=100)
100
79
64
36
Източник: Europressedienst и проверените отговори на въпросниците, представени от включените в извадката дружества
Таблица 3-б
Вносна цена на елементи от КНР (в EUR/kW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Цени на вноса
890
650
620
516
Индекс (2009 г.=100)
100
73
70
58
Източник: Europressedienst и проверените отговори на въпросниците
(521)
Средната цена на вноса от КНР е спаднала значително през разглеждания период за модулите и елементите. Що се отнася до модулите, средната вносна цена е намаляла с 64 % (от 2 100 EUR/kW през 2009 г. на 764 EUR/kW през РП). По подобен начин средната вносна цена на елементи от КНР e спаднала с 42 %, а именно от 890 EUR/kW на 516 EUR/kW.
(522)
Като цяло цената на разглеждания продукт е намаляла значително между 2009 г. и РП.
(523)
Един съдействащ несвързан вносител изказа твърдението, че вносните цени е следвало да бъдат определени въз основа на неговия внос в Съюза на съответния продукт, осъществен по време на разследването. Данните, предоставени от този вносител по време на разследването, обаче представляват само една малка част от общия внос в Съюза и въз основа на тях не могат да се направят значими изводи относно средната вносна цена за целия внос от КНР по време на целия разглеждан период, който обхваща няколко години. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(524)
Друга заинтересована страна изказа твърдението, че методологията за определяне на цените не е била обяснена, по-специално как са слети и обединени данните от различните източници. Освен това се твърди, че разходите за внос е следвало да се определят на база проверената информация, събрана по време на разследването, а не на база оценки.
(525)
Счита се, че предоставената на заинтересованите страни методология е достатъчно пълна, за да позволи разбиране на начина, по който е стигнато до различните цифри. Що се отнася до „разходите за внос“, следва да се разясни, че цените на място са коригирани, за да се получат цени CIF. Направените оценки се потвърждават от данните, събрани по време на разследването.
(526)
С цел да се определи подбиването на цените през РП бяха сравнени среднопретеглените продажни цени на включените в извадката производители от Съюза по вид на продукта за несвързани клиенти на пазара на Съюза, коригирани на ниво франко завода, със съответните среднопретеглени цени по вид на продукта на вноса от съдействащите китайски производители износители за първия независим клиент на пазара на Съюза, установени на база CIF, със съответните корекции за разходите след вноса, а именно за митническо оформяне, обработка и товарене. Бяха използвани средните разходи след вноса на включените в извадката вносители на модули, когато техните данните бяха предоставени.
(527)
Сравнението на цените беше извършено поотделно за всеки отделен вид на продукта за сделки на едно и също ниво на търговия със съответните корекции при необходимост и след приспадането на всички направени отстъпки. Резултатът от сравнението, изразен като процент от оборота на включените в извадката производители от Съюза през РП, показа среднопретеглени маржове на подбиване на цените в диапазона от [19,8 % - 37,5 %] за модулите, [12,6 % - -53,8 %] за елементите и [19,8 % - -37,5 %] общо за разглеждания продукт.
(528)
Следва да се отбележи, че за един включен в извадката производител износител беше изчислено подбиване на цената при елементите с отрицателен знак. Изнесените количества обаче на са били значителни и поради това не могат да се считат за представителни. Освен това друг от включените в извадката производители износители оспори източника, използван за корекцията от моноелементи към мултиелементи, без обаче да предостави доказателства в подкрепа на твърдението си. Действително специфичната корекция не беше оспорена от производителя износител, нито беше предоставена нова информация или доказателства, поради което твърдението беше отхвърлено.
4.5. Икономическо състояние на промишлеността на Съюза
4.5.1. Общи положения
(529)
Съгласно член 8, параграф 4 от основния регламент Комисията разгледа всички съответни икономически фактори и показатели, имащи отражение върху състоянието на промишлеността на Съюза. Както е упоменато в съображения 14 - 22 по-горе, беше използвана извадка за анализа на вредата, понесена от промишлеността на Съюза.
(530)
За целите на анализа на вредата Комисията разграничи макроикономическите и микроикономическите показатели за вреда. Комисията анализира макроикономическите показатели за разглеждания период въз основа на данните, получени от независимия консултант, сверени, доколкото е възможно, с други налични източници, както и от проверените отговори на въпросника, предоставени от включените в извадката производители на Съюза. Комисията анализира микроикономическите показатели на базата на проверените отговори на въпросниците, представени от включените в извадката производители от Съюза.
(531)
С оглед на настоящото разследване следните макроикономически показатели бяха оценени въз основа на информацията за всички производители на сходния продукт в Съюза: производство, производствен капацитет, използване на капацитета, обем на продажбите, пазарен дял, ръст, заетост, производителност, размера на подлежащите на изравняване субсидии и възстановяване от предишно субсидиране или дъмпинг.
(532)
Следните микроикономически показатели бяха оценени на базата на информацията във връзка с включените в извадката производители на сходния продукт в Съюза: средни единични цени, единични разходи, разходи за труд, запаси, рентабилност, парични потоци, инвестиции, възвръщаемост на инвестициите и способност за привличане на капитали.
(533)
Една от заинтересованите страни твърди, че пазарните условия за разглеждания продукт са различни в различните държавите членки и че поради това анализът на вредата следва да се извърши на равнището на всяка държава членка поотделно. Това твърдение не беше подкрепено с доказателства. Освен това при разследването не се установиха никакви конкретни обстоятелства, които да обосновават анализа на вредата по държави членки. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(534)
Някои страни поставиха под въпрос цялостната надеждност на използваните от Комисията за целите на разследването макроикономически показатели за вреда. Те изказаха твърдението, че тенденциите, установени при някои от тези показатели, се различават от тенденциите, установени по отношение на същите показатели сред включените в извадката производители от Съюза. Посочени бяха по-специално производството на Съюза, производителността, продажбите, средните разходи за труд и заетостта.
(535)
Макроикономическите показатели бяха определени по отношение на всички производители от Съюза. При събирането на едни и същи данни за отделни производители от Съюза и за група производители от Съюза (т.е. включените в извадката производители от Съюза) тенденциите не са непременно идентични, тъй като например теглото на всяко едно от разглежданите дружества не се отчита при такава съпоставка. Поради това при сравнение на макроикономическите показатели за всички производители от Съюза и за включените в извадката не се стига непременно до значещи резултати и тези резултати не дават непременно възможност да се направи извода, че едните или другите данни са ненадеждни. При съпоставянето на тенденциите, следвани от макроикономическите показатели на промишлеността на Съюза, с тези, следвани от същите консолидирани показатели при включените в извадката производители от Съюза, разлики се забелязват при няколко показателя, като производителност, производствен капацитет, обем на продажбите, заетост, производителност на промишлеността на Съюза между 2011 г. и РП. По всеки един от тези показатели включените в извадката производители от Съюза са се представяли по-добре от промишлеността на Съюза като цяло. Причината за това е, че по време на РП много производители от Съюза, които не са част от извадката, са спрели производството си и така са оказали отрицателно въздействие върху макроикономическия показател, изчисляван на равнището на Съюза. Поради това тези твърдения бяха отхвърлени.
(536)
Една заинтересована страна изказа твърдението, че изводът, съдържащ се в съображение 153 от временния антидъмпингов регламент, а именно, че положението на промишлеността на Съюза е показвало ясна низходяща тенденция по всички основни показатели за вредата, се основава на данни, предоставени от консултанта. В това отношение следва да се изясни, че, от една страна, макроикономическите показатели, изредени в таблици 4а-6в от временния антидъмпингов регламент, се основават на данни, получени от консултанта и сверени, когато това е възможно, с други налични източници. От друга страна, макроикономическите показатели, изредени в таблици 7а-11в от временния антидъмпингов регламент, се основават на данни, събрани от включените в извадката производители от Съюза, които са проверени на място от Комисията. Следва също така да се отбележи, че решаващи фактори за вредата, понесена от промишлеността на Съюза, като равнищата на рентабилност на промишлеността на Съюза, средните продажни цени в Съюза както и изчисленията за подбиването на цената, са въз основа на данни, събрани от включените в извадката производители от Съюза и производители износители, които бяха проверени на място. Поради това горното твърдение беше отхвърлено.
4.5.2. Макроикономически показатели
4.5.2.1. Производство, производствен капацитет и използване на капацитета
(537)
През разглеждания период общото производство на Съюза, производственият капацитет и използването на капацитета са се променяли, както следва:
Таблица 4-а
Модули - производство, производствен капацитет и използване на капацитета (MW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на производството
2 155
3 327
4 315
4 021
Индекс (2009 г.=100)
100
154
200
187
Производствен капацитет
4 739
6 983
9 500
9 740
Индекс (2009 г.=100)
100
147
200
206
Използване на капацитета
45 %
48 %
45 %
41 %
Източник: Europressedienst
Таблица 4-б
Елементи - производство, производствен капацитет и използване на капацитета (MW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на производството
1 683
2 376
2 723
2 024
Индекс (2009 г.=100)
100
141
162
120
Производствен капацитет
2 324
3 264
3 498
3 231
Индекс (2009 г.=100)
100
140.
151
139
Използване на капацитета
72 %
73 %
78 %
63 %
Източник: Europressedienst
(538)
Общото производство на Съюза на модули се е увеличило с 87 % през разглеждания период. Производството е достигнало връх през 2011 г., след което е отбелязало спад през РП. Производството на Съюза на модули е нараствало много по-бавно в сравнение с потреблението, което се е увеличило повече от три пъти през същия период. На фона на значителния ръст на потреблението производителите от Съюза са удвоили производствения си капацитет за модулите през разглеждания период. Същевременно, въпреки по-голямото производство процентът на използване на капацитета на промишлеността на Съюза е отбелязал спад от 4 процентни пункта, като е достигнал едва 41 % през РП.
(539)
Производството на Съюза на елементи се е увеличило с 20 % като цяло през разглеждания период. То е достигнало връх през 2011 г., след което е намаляло през РП. Производството на Съюза на елементи е следвало тенденцията по отношение на потреблението на Съюза с по-слабо изразено увеличение до 2011 г., а след това се е наблюдавал по-отчетлив спад през РП. Аналогично на изменението на потреблението на Съюза, промишлеността на Съюза първо е увеличила капацитета си с 51 % до 2011 г., а след това го е намалила през РП. Като цяло капацитетът е отбелязал ръст от 39 % през разглеждания период. Процентът на използване на капацитета е нараствал до 2011 г., като е достигнал връх от 78 %, а след това е намалял с 15 процентни пункта през РП. Като цяло използването на капацитета на промишлеността на Съюза на елементи е отбелязало спад през разглеждания период, като е достигнало 63 % през РП.
(540)
Следователно промишлеността на Съюза е увеличила капацитета си в отговор на нарасналото потребление. Производството на промишлеността на Съюза обаче е нараствало много по-бавно от потреблението, като това е довело до намаление на процентите на използване на капацитета за разглеждания продукт през разглеждания период.
(541)
AFASE изказа твърдението, че обемът на производството, определен за модулите и елементите в съображение 537 по-горе, и производствения капацитет на промишлеността на Съюза, определен за модулите и елементите в същото съображение, са надценени, и предостави данни от други източници (т.е. EPIA, IMS и BNEF), сочещи по-малки обеми. Тези цифри са същите като в съображение 537 по-горе.
(542)
Обемът на производството, определен в съображение 537 по-горе, е въз основа на информация, обхващаща и търгувани на борсата дружества и такива, които не се търгуват на борсата. Тенденциите, следвани от производството на Съюза и определени в съображение 537 по-горе, съответстват освен това на тенденциите, следвани от потреблението на Съюза и определени в съображение 509. Данните, предоставени от AFASE по отношение на обемите на производство, напротив говорят за разлика спрямо потреблението на Съюза, определено в съображение 509 и статистическите данни за потреблението на Съюза, публикувани от EPIA.
(543)
Що се отнася до производствения капацитет, разследването показа, че констатациите, съдържащи се в съображение 537, включват производствения капацитет на дружествата, започнали процедури за обявяване в несъстоятелност или спрели производство по време на РП, тъй като производствените им обекти и оборудване не са били разпродадени и поради това в състояние много бързо да възобновят производството си. Аналогично, както е посочено в съображение 542 по-горе, данните от съображение 537 включват данни от дружества, които не се търгуват на борсата.
(544)
Накрая, данните, предоставени от независимия консултант бяха сверени и проверени, след което бяха счетени за достатъчно точни. Въз основа на горното за данните, предоставени от AFASE въз основа на други налични източници, не беше установено, че непременно противоречат на констатациите от временния антидъмпингов регламент.
(545)
При всяко едно положение приемането на цифрите, предоставени от AFASE, не би повлияло цялостните констатации, че промишлеността на Съюза е понесла значителна вреда, тъй като тенденцията при тези показатели, а именно производство и производствен капацитет на Съюза, би била дори още по-силно изразена.
(546)
Един съдействащ несвързан производител изказа твърдението, че производственият обем, производствения капацитет и използването на капацитета е трябвало да бъдат определени въз основа на данните само за включените в извадката производители от Съюза. Тъй като това са макроикономически показатели обаче те следва да бъдат определени на равнището на производителите от Съюза с цел да се направи пълно и значещо описание на положението на промишлеността на Съюза. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(547)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни поиска Комисията да обясни как консултантът е изчислил годишното производство на Съюза. Друга заинтересована страна поиска Комисията да даде допълнителни обяснения относно съчетаването на различните налични данни по отношение на общия производствен капацитет на Съюза. Друга страна посочи, че общото производство на Съюза и общият производствен капацитет на Съюза е трябвало да бъдат получени от производителите от Съюза, избрани за включване в извадката, тъй като това би дало по-надежден резултат. В тази връзка страната твърди, че обществено достъпните данни са неточни поради поверителното естество на тези цифри и че всеки един изследователски център или консултант е принуден да положи анализа си на редица оценки и допускания.
(548)
Следва да бъде разяснено, че годишното производство на Съюза е изчислено въз основа на цифрите, докладвани от производителите от Съюза на консултанта. Когато за конкретна година не е могло да бъде получено годишното производство на определен производител от Съюза, за него е направена оценка, като степента на използване на капацитета от предходната година е приложена към новия производствен капацитет за съответната година. Институциите съпоставиха цифрите, получени от консултанта, с тези, докладвани в отговорите на промишлеността на Съюза във въпросниците за установяване наличието на правен интерес, попълвани преди започването на процедурата. Двете цифри са близки.
(549)
Що се отнася до искането за предоставяне на допълнителни разяснения по отношение на обединяването на разминаващите се данни за производствения капацитет на Съюза следва да се отбележи, че тази информация е вече предоставена в преписката, която е на разположение на заинтересованите страни. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(550)
И на последно място, производството на Съюза и производственият капацитет на Съюза са макроикономически показатели и поради това трябва да бъдат определени на равнището на цялата промишленост на Съюза, а не на равнището на включените в извадката производители от Съюза.
(551)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни изказа твърдението, че методологията, използвана за събиране на данните за производството (най-вече интервюта и посещения на производствени обекти) не дава възможност да се постигнат надеждни резултати поради поверителния характер на тези данни и, следователно, нежеланието на дружествата да ги разкриват. Поради това подобна методология не може да се счита за адекватна. Страната твърди, че това се потвърждава от факта, че макар консултантът да е използвал много по-голям брой производители от Съюза от Комисията при разглеждането от нейна страна на наличието на правен интерес на етапа на започването на процедурата, общият обем на производството, определен от консултанта, е по-малък от този, който Комисията е определила за целите на решаването кои страни имат правен интерес по отношение на процедурата. Същата страна твърди също така, че поради това информацията, отнасяща се до този показател на вредата не може да се счита за категорично доказателство по смисъла на член 8, параграф 1 от основния регламент.
(552)
На първо място следва да се разясни, че броят на производителите, взети предвид от консултанта, от една страна, и от Комисията, от друга, е като цяло подобен, поради което твърдението, че резултатите са непоследователни трябваше да бъде отхвърлено. Следва да се припомни също така, че данните събрани от консултанта, бяха съпоставени с други източници, когато това беше възможно, и беше установено, че оценките са сравнително надеждни. Поради това се потвърждава, че информацията относно данните за производството, предоставена от консултанта, беше счетена за категорично доказателство по смисъла на член 8, параграф 1 от основния регламент.
4.5.2.2. Обем на продажбите и пазарен дял
(553)
През разглеждания период обемът на продажбите и пазарният дял на промишлеността на Съюза са се променяли, както следва:
Таблица 5-а
Модули - обем на продажбите и пазарен дял (в MW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на продажбите на пазара на Съюза
1 037
1 890
2 683
2 357
Индекс (2009 г.=100)
100
182
259
227
Пазарен дял
19 %
15 %
13 %
13 %
Източник: Europressedienst
Таблица 5-б
Елементи - обем на продажбите и пазарен дял (в MW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на продажбите - общ пазар
1 470
1 913
2 245
1 545
Индекс (2009 г.=100)
100
130
153
105
Пазарен дял
68 %
57 %
52 %
38 %
Източник: Europressedienst
(554)
През разглеждания период обемът на продажбите на модули се е увеличил със 127 %. Въпреки това на фона на ръста на потреблението от 221 % това е било равнозначно на спад на пазарния дял на промишлеността на Съюза от 19 % през 2009 г. и на 13 % през РП. По отношение на елементите продажбите на промишлеността на Съюза са се увеличили само незначително, а именно с 5 %, докато потреблението е нараснало с 87 %, което е довело до свиване на пазарния дял от 68 % през 2009 г. на 38 % през РП. В отговор на нарастващото потребление продажбите на промишлеността на Съюза на модули и елементи са се увеличавали много по-бавно от вноса от засегнатата държава. Поради това промишлеността на Съюза не е могла да се възползва от нарастващото потребление. Вследствие на това пазарните дялове за модулите и елементите са отбелязали спад през разглеждания период.
(555)
Една от заинтересованите страни твърди, че пазарният дял на промишлеността на Съюза за модули вече е бил едва 19 % през 2009 г. и че спадът с 6 пункта през разглеждания период не може да се счита за вреда.
(556)
Намаляването на пазарния дял с 6 пункта през разглеждания период трябва да се разглежда на фона на увеличеното потребление на модули в Съюза, което за същия период е нараснало с над 200 %. Както е посочено по-горе - дори при нараснало потребление тя не е могла да увеличи обема на продажбите си и е понесла загуба на пазарен дял. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(557)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че методологията, използвана за събиране на данните за продажбите (най-вече интервюта и посещения на производствени обекти) не дава възможност да се постигнат надеждни резултати поради поверителния характер на тези данни и, следователно, нежеланието на дружествата да ги разкриват. Поради това подобна методология не може да се счита за адекватна. Следователно те не могат в регулаторната уредба на различнитеда се приемат за категорични доказателства по смисъла на член 8, параграф 1 от основния регламент. Както е посочено в съображение 482 по-горе, данните събрани от консултанта, бяха съпоставени с други източници, когато това беше възможно, и беше установено, че оценките са сравнително надеждни. Поради това се потвърждава, че информацията относно данните за продажбите, предоставена от консултанта, беше счетена за категорично доказателство по смисъла на член 8, параграф 1 от основния регламент.
4.5.2.3. Заетост и производителност
(558)
Заетостта и производителността са се променяли през разглеждания период, както следва:
Таблица 6-а
Модули - заетост и производителност
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Брой служители
11 779
15 792
17 505
16 419
Индекс (2009 г.=100)
100
134
149
139
Производителност
(kW/на наето лице)
183
211
247
245
Индекс (2009 г.=100)
100
115
135
134
Източник: Europressedienst
Таблица 6-б
Елементи - заетост и производителност
2009 г.
2010 г
2011 г.
РП
Брой служители
5 281
5 937
5 641
4 782
Индекс (2009 г.=100)
100
112
107
91
Производителност
(kW/на наето лице)
319
400
483
423
Индекс (2009 г.=100)
100
126
151
133
Източник: Europressedienst
(559)
Заетостта при модулите се е увеличила между 2009 г. и РП с 39 %, а при елементите е спаднала с 9 %. Следва да се отбележи обаче, че заетостта се е увеличавала до 2011 г., след което е намаляла през РП за модулите. При елементите заетостта е регистрирала ръст до 2010 г., а след това е намаляла през 2011 г. и през РП. Общата производителност е показвала положителни тенденции за модулите и елементите, като е нараснала съответно с 34 % и 33 %. Това отчасти се дължи на усилията на промишлеността на Съюза да отговори на натиска на субсидирания внос от КНР.
(560)
Така, подобно на спада на производството в Съюза на модули между 2011 г. и РП, заетостта във връзка с модулите също е регистрирала спад през същия период. Що се отнася до елементите, заетостта се е увеличавала до 2010 г., а след това е намаляла през 2011 г. и РП, докато производството в Съюза на елементи е нараствало трайно до 2011 г., след което е започнало да се свива.
(561)
След оповестяването на окончателните заключения една от страните изказа твърдението, че методологията за определяне на общата заетост в Съюза по време на разглеждания период е некоректна. Същата страна твърди, че когато конкретните равнища на заетост на даден производител от Съюза не са били известни, вместо тях е била използвана средната заетост на тези производители от Съюза, за която е имало информация. Твърдението трябваше да бъде отхвърлено, тъй като методологията за определяне на общата заетост е различна, т.е. ако данни за заетостта, осигурявана от определен производител от Съюза, липсват, за тази цифра е направена оценка въз основа на данните за същото дружество от предишни години. Както е посочено в съображение 482 по-горе, тази методология беше проверена и беше установено, че тя е разумна. Поради това твърдението беше отхвърлено.
4.5.2.4. Размер на подлежащите на изравняване субсидии и възстановяване от последиците от предишно субсидиране или дъмпинг
(562)
Всички проценти на субсидиите са значително над нивото de minimis. Във връзка с въздействието на размера на подлежащите на изравняване субсидии върху промишлеността на Съюза, предвид обема и цените на вноса от засегнатата държава, това въздействие може да се счита за значително.
(563)
Тъй като това е първата антисубсидийна процедура по отношение на разглеждания продукт, не са налице данни, които предоставят възможност да се направи оценка на въздействие от евентуален предишен дъмпинг или субсидиране.
4.5.3. Микроикономически показатели
4.5.3.1. Цени и фактори, влияещи върху цените
(564)
Средните продажни цени на включените в извадката производители от Съюза за несвързани клиенти в Съюза са се променяли през разглеждания период, както следва:
Таблица 7-а
Модули - средни продажни цени в Съюза
2009 г.
2010 г.
2011 г.
IP
Средни продажни цени в Съюза на свободния пазар
(EUR/kW)
2 198,75
1 777,15
1 359,35
1 030,83
(Индекс 2009 = 100)
100
81
62
47
Производствени разходи
(EUR/kW)
2 155,02
1 599,44
1 400,13
1 123,60
Индекс (2009 г.=100)
100
74
65
52
Източник: проверените отговори на въпросниците
Таблица 7-б
Елементи - средни продажни цени в Съюза
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Средни продажни цени в Съюза на свободния пазар
(EUR/kW)
1 525,09
1 160,99
777,62
474,91
Индекс (2009 г.=100)
100
76
51
31
Производствени разходи
(EUR/kW)
1 647,10
1 021,67
1 057,56
745,61
Индекс (2009 г.=100)
100
62
64
45
Източник: проверените отговори на въпросниците
(565)
Продажните цени рязко са намалели, а именно с 53 % за модулите и с 69 % за елементите през разглеждания период. Продажните цени са отбелязали трайна тенденция на намаление през разглеждания период, но спадът им е бил особено отчетлив през РП, когато са се сринали до нива, които не са давали възможност за устойчиво развитие на промишлеността на Съюза. През разглеждания период производствените разходи са се свили с 48 % за модулите, а за елементите - с 55 %. Промишлеността на Съюза не е можела да се възползва нито от постоянните си усилия за увеличение на разходната си ефективност, нито от отражението на намалението на цената на основната суровина, а именно полисилицият. Това основно се дължи на нарастващия ценови натиск от страна на субсидирания внос, който е имал отрицателно отражение върху продажните цени на промишлеността на Съюза, които са спаднали дори повече от ефективността. Това може да се разглежда в контекста на негативната тенденция на рентабилността на промишлеността на Съюза, описана в съображение 579 по-долу. Като цяло е било налице значително намаление на средните продажни цени и производствените разходи на сходния продукт, което е имало твърде неблагоприятни последици за рентабилността на промишлеността на Съюза.
(566)
Една от заинтересованите страни оспори констатациите, че спадът в средните продажни цени е имал опустошителен ефект за рентабилността на промишлеността на Съюза. Тя изказа твърдението, че средните разходи на промишлеността на Съюза са спаднали в същата степен, поради което спадът в цената е естествено следствие. Както е описано в съображение 565 по-горе обаче при разследването се установи, че продажните цени на промишлеността на Съюза са спаднали дори повече от средните ѝ производствени разходи, поради което намалението на разходите не е отразено в рентабилността на промишлеността на Съюза. Поради това се потвърждава, че спадът в продажните цени на промишлеността е имал опустошителен ефект върху рентабилността на промишлеността на Съюза и твърденията в това отношение се отхвърлят.
(567)
Друга страна оспори заключението от съображение 138 от временния антидъмпингов регламент, че през РП цените са били на равнища, които не са давали възможност за устойчиво развитие на промишлеността на Съюза, и посочи, че пазарните сили определят дали това е така или не. Същата страна се противопостави и на заключението от същото съображение, че промишлеността на Съюза не е могла да извлече ползи от намаляването на разходите поради ценовия натиск на субсидирания внос. В това отношение институциите отбелязват следното: „нива, които не са давали възможност за устойчиво развитие на промишлеността на Съюза“ се отнася до факта, че промишлеността на Съюза е продавала на загуба и поради това не би могла да оцелее в дългосрочен план. Въпросът дали равнището на цената дава възможност за устойчиво развитие на промишлеността на Съюза следователно е въпрос единствено за отношението между производствените разходи и цените. „Не е могла да се възползва от намаляването на разходите“ се отнася до факта, че разходите са намалявали по-бавно от цените. И двете изявления са подкрепени с доказателства в съображение 138 от временния антидъмпингов регламент. Следователно това твърдение трябваше да бъде отхвърлено.
4.5.3.2. Разходи за труд
(568)
През разглеждания период средните разходи за труд на включените в извадката производители от Съюза са се променяли, както следва:
Таблица 8-а
Модули - средни разходи за труд на наето лице
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Средни разходи за труд на наето лице (в евро)
38 194
40 793
41 781
42 977
Индекс (2009 г.=100)
100
107
110
113
Източник: проверените отговори на въпросниците
Таблица 8-б
Елементи - средни разходи за труд на наето лице
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Средни разходи за труд на наето лице (в евро)
49 677
49 357
49 140
49 350
Индекс (2009 г.=100)
100
99
99
99
Източник: проверените отговори на въпросниците
(569)
Между 2009 г. и РП средните разходи за труд на наето лице за модулите са отбелязали трайна тенденция на увеличение, а именно общо с 13 %. По отношение на елементите средните разходи за труд са останали стабилни през целия разглеждан период и леко са спаднали (с 1 %) между 2009 г. и 2010 г., но след това са останали стабилни през РП. Общото увеличение на цената на труда може да се обясни отчасти с едновременното увеличение на производителността (при модулите и елементите) и развитието на инфлацията.
(570)
Една заинтересована страна твърди, че през разглеждания период не е имало никаква инфлация и поради това общото увеличение на разходите за труд не може да се дължи на този фактор.
(571)
За разлика от твърдението на съответната заинтересована страна при разследването се установи, че по време на разглеждания период е имало инфлация и че това, че увеличението на разходите за труд, ограничено до модулите, може да бъде обяснено с инфлацията и увеличената производителност.
(572)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че положението на вреда, в което се е намирала промишлеността на Съюза, е било причинено от увеличение в разходите за труд и от успореден на него спад на производителността. Най-напред обаче следва да се отбележи, че разходите за труд са останали непроменени в случая на елементите, а производителността се е увеличила и при елементите, и при модулите. Поради това увеличението на разходите за труд може да се обясни с увеличена производителност. Освен това разследването показа, че разходите за труд не представляват значителна част от себестойността на продукцията, както вече беше посочено в съображение 203 от временния антидъмпингов регламент. Следователно това твърдение трябваше да бъде отхвърлено.
4.5.3.3. Запаси
(573)
През разглеждания период нивата на запасите на включените в извадката производители от Съюза са се променяли, както следва:
Таблица 9-а
Модули - запаси
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Запаси в края на периода (в kW)
28 612
40 479
74 502
65 415
Индекс (2009 г.=100)
100
141
260
229
Източник: проверените отговори на въпросниците
Таблица 9-б
Елементи - запаси
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Запаси в края на периода (в kW)
16 995
23 829
76 889
68 236
Индекс (2009 г.=100)
100
140
452
402
Източник: проверените отговори на въпросниците
(574)
Запасите са се увеличили значително, а именно със 129 % за модулите, с 302 % за елементите през разглеждания период. Относно модулите запасите са регистрирали трайна тенденция на увеличение, като са достигнали много високи нива през 2011 г. (увеличение със 160 %), докато през РП са намалели, но все още са останали на много високи равнища в сравнение с началото на разглеждания период. Що се отнася до елементите, промяната е била дори по-отчетлива, с увеличение в запасите между 2009 г. и 2011 г. с над 350 %. По подобен начин след това запасите са намалели през РП, но са останали на много високи равнища в сравнение с началото на разглеждания период.
(575)
При разследването се установи, че предвид на неблагоприятната настояща ситуация производителите от Съюза ще се опитат да разполагат с ограничени запаси от сходния продукт, като ще произвеждат в зависимост от подадените поръчки. Ето защо увеличението на запасите от сходния продукт през разглеждания период не е фактор от значение при преценката дали промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда.
(576)
Същата страна твърди, че представянето на стойностите на запасите в съображение 141 от временния антидъмпингов регламент е подвеждащо, тъй като за разлика от производствения обем на промишлеността на Съюза запасите са изразени в kW, а не в MW.
(577)
Изразяването на запасите в kW или MW беше счетено за обстоятелство, което няма отношение към определянето на това дали промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда. Поради това твърдението се отхвърля.
(578)
След оповестяването на окончателните заключения няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че запасите е трябвало да бъдат определени за цялата промишленост на Съюза и че цифрите, получени само от десет производители от Съюза, не са представителни. Следва да се изясни, че запасите бяха разглеждани като микроикономически показател и поради това трябваше да бъдат определени въз основа на информация, събрана от отделни дружества, в този случай от извадката от производители от Съюза, счетени за представителни за цялата промишленост на Съюза. Поради това горното твърдение беше отхвърлено.
4.5.3.4. Рентабилност, парични потоци, инвестиции и възвръщаемост на инвестициите, способност за привличане на капитали
(579)
Рентабилността и паричните потоци са се променяли през разглеждания период, както следва:
Таблица 10-а
Модули - рентабилност и парични потоци
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Рентабилност на продажбите в Съюза на несвързани клиенти (% от оборота на продажбите)
2 %
10 %
-3 %
-9 %
Парични потоци
13 %
10 %
12 %
3 %
Източник: проверените отговори на въпросниците
Таблица 10-б
Елементи - рентабилност и парични потоци
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Рентабилност на продажбите в Съюза на несвързани клиенти (% от оборота на продажбите)
-8 %
12 %
-36 %
-57 %
Парични потоци
75 %
52 %
-0,3 %
-46 %
Източник: проверените отговори на въпросниците
(580)
Рентабилността на включените в извадката производители от Съюза беше установена чрез изразяване на нетната печалба (преди облагане с данъци) от продажбите на сходния продукт за несвързани клиенти в Съюза като процент от оборота от тези продажби.
(581)
През разглеждания период рентабилността е намаляла рязко и е станала отрицателна за сходния продукт. За модулите тя е спаднала с 11 процентни пункта и с 49 процентни пункта за елементите.
(582)
Рентабилността за сходния продукт се е увеличила между 2009 г. и 2010 г., след което се е свила значително през 2011 г., когато промишлеността на Съюза е регистрирала загуби, като е отбелязала още по-значителен спад през РП. Загубите са били особено високи за елементите.
(583)
Тенденцията във връзка с нетния паричен поток, който е способността на включените в извадката производители от Съюза да самофинансират дейностите си, е следвала посоката към намаление между 2009 г. и РП. Най-голямото намаление на паричния поток е настъпило между 2011 г. и РП, като той е намалял с 10 процентни пункта за модулите с леко увеличение през 2011 г.. Намалението на паричните потоци за елементите е било по-отчетливо, отколкото за модулите, и е показало значително отрицателни нива през РП. Следователно през разглеждания период паричните потоци за сходния продукт са намалели.
(584)
По-долу е представено развитието на инвестициите и възвръщаемостта на инвестициите на включените в извадката производители от Съюза във връзка с общия пазар през разглеждания период:
Таблица 11-а
Модули - инвестиции и възвръщаемост на инвестициите
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Инвестиции (в евро)
12 081 999
50 105 017
64 643 322
32 730 559
Индекс (2009 г.=100)
100
415
535
271
Възвръщаемост на инвестициите
-15 %
19 %
-15 %
-17 %
Източник: проверените отговори на въпросниците
Таблица 11-б
Елементи - инвестиции и възвръщаемост на инвестициите
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Инвестиции (в евро)
31 448 407
34 451 675
10 234 050
6 986 347
Индекс (2009 г.=100)
100
110
33
22
Възвръщаемост на инвестициите
-4 %
10 %
-20 %
-19 %
Източник: проверените отговори на въпросниците
(585)
От таблицата по-горе е видно, че промишлеността на Съюза е увеличила инвестициите си със 171 % за модулите между 2009 г. и РП. Това е свързано основно със значителното увеличение на капацитета. Въпреки това през същия период промишлеността на Съюза е свила инвестициите си със 78 % за елементите, като направените инвестиции са били свързани главно с НИРД, както и с подобрението и поддържането на производствените технологии и процеси, за да се увеличава ефективността. Тъй като промишлеността на Съюза не е могла да направи допълнителни инвестиции за елементите през разглеждания период, нивото на инвестициите през РП е било доста ниско. Понеже инвестициите са били финансирани основно чрез паричните потоци и междудружествени заеми, намалението на паричните потоци е имало непосредствено отражение върху равнището на направените инвестиции.
(586)
Възвръщаемостта на инвестициите (ВИ) е изразена като печалбата в процент от нетната балансова стойност на инвестициите. ВИ за сходния продукт е следвала сходни негативни тенденции, както тези за останалите показатели за финансовите резултати между 2009 г. и РП и за трите вида продукт. Що се отнася до елементите, докато през 2009 г. и 2010 г.е било налице увеличение, ВИ е спаднала значително през 2011 г., като е достигнала отрицателни нива. За модулите ВИ е била отрицателна през целия разглеждан период с изключение на 2010 г., когато е достигнала 19 %. Като цяло ВИ е спаднала през разглеждания период, като е достигнала - -17 % през РП за елементите, т.е. с 1 %, като е останала обаче на значително отрицателни нива, а именно - -19 %. Като цяло ВИ за сходния продукт е показала отрицателни тенденции през разглеждания период.
(587)
Способността за привличане на капитали беше анализирана по отношение на общия пазар и се установи, че способността на промишлеността на Съюза да генерира парични постъпления във връзка със сходния продукт постоянно се е влошавала, което е довело до влошаване на финансовото състояние на промишлеността на Съюза.
(588)
Една заинтересована страна твърди, че цифрите относно инвестициите, представени по-горе, са твърде ниски в сравнение с производствения капацитет на промишлеността на Съюза, както става ясно от съображение 538. В подкрепа на това твърдение страната съобщи, че ѝ е известно, че един от производителите от Съюза е направил инвестиция в увеличение на капацитета, която е на много по-голяма стойност. Съответната страна заключава, че поради това определеният производствен капацитет на промишлеността на Съюза е бил надценен. Следва да се отбележи, че това твърдение не е подкрепено от никакви доказателства, по-специално що се отнася до инвестицията, направена от въпросния производител от Съюза. От своя страна цифрите относно инвестициите, посочени във временния антидъмпингов регламент, се основават на действителна и проверена информация от включените в извадката производители от Съюза. Следва да се отбележи, че това твърдение се основава също така на съпоставка между съвкупните инвестиции на включените в извадката производители от Съюза и на съвкупния производствен капацитет на цялата промишленост на Съюза; тази база за сравнение обаче не може да се счита за уместна, тъй като не са взети предвид съвкупните инвестиции на цялата промишленост на Съюза. Следователно това твърдение трябваше да бъде отхвърлено.
4.5.3.5. Заключение относно вредата
(589)
Анализът на положението на промишлеността на Съюза показа ясна низходяща тенденция при всички основни показатели за вредата. На фона на нарастващото като цяло потребление цялостното производство на модули и елементи през разглеждания период се е увеличило. Въпреки че обемът на продажбите е нараснал, пазарният дял на промишлеността на Съюза през РП се е свил поради по-голямото увеличение на потреблението през разглеждания период. Средната продажна цена е спаднала рязко през разглеждания период, отразявайки се негативно на всички финансови показатели за изпълнение, като рентабилност, парични потоци, възвръщаемост на инвестициите и способност за привличане на капитали.
(590)
През разглеждания период общият обем на продажбите на промишлеността на Съюза се е увеличил. Въпреки това увеличаването на обема на продажбите на промишлеността на Съюза е съпроводено от огромно намаление в средните продажни цени.
(591)
По време на разглеждания период вносът на заинтересованите страни от КНР е нараснал по отношение на обема и пазарния дял. Същевременно цените на вноса непрекъснато са намалявали, подбивайки значително средната цена на промишлеността на Съюза на пазара на Съюза.
(592)
Няколко заинтересовани страни заявиха, че промишлеността на Съюза, и по-конкретно включените в извадката производители от Съюза, постигат добри резултати. Бе заявено, че определени показатели за вредата, а именно производствен обем, производствен капацитет, продажби и трудова заетост, са се увеличили и не са показвали съществена вреда, дори и по отношение на рентабилността на някои от производителите, включени в извадката. Тези твърдения не се потвърдиха от резултатите от разследването, което показа ясни тенденции на спад на много показатели за вредата, водещи към заключението, че промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда.
(593)
С оглед на изложеното по-горе разследването потвърди по-специално факта, че продажните цени са по-ниски от производствените разходи, като по този начин оказват отрицателно въздействие върху рентабилността на промишлеността на Съюза, достигайки отрицателни стойности през РП. Заключението е, че ако субсидираният внос продължи да навлиза на пазара на Съюза, загубите за промишлеността на Съюза вероятно ще доведат до окончателното прекратяване на всякакво значимо производство на сходния продукт в Съюза. Това изглежда се потвърждава от събитията по време на и след разследвания период, т.е. някои дружества обявиха несъстоятелност и/или временно или постоянно спиране на производството.
(594)
С оглед на изложеното по-горе бе направено заключение, че промишлеността на Съюза е претърпяла съществена вреда по смисъла на член 8, параграф 4 от основния регламент.
5. ПРИЧИННО-СЛЕДСТВЕНА ВРЪЗКА
5.1. Въведение
(595)
В съответствие с член 8, параграфи 5 и 6 от основния регламент беше проучен въпросът дали причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, е субсидираният внос от съответната държава. Освен субсидирания внос бяха проучени и други известни фактори, които биха могли да нанесат вреда на промишлеността на Съюза, за да се гарантира, че причинена от тях вреда няма да бъде приписана на субсидирания внос.
(596)
Някои заинтересовани страни заявиха, че пазарните условия за разглеждания продукт са различни в различните държави членки и поради това анализът на причинно-следствената връзка следва да се извърши поотделно за всяка държава членка.
(597)
Програмите за подкрепа на национално равнище до известна степен определят мащаба на пазара в държавите членки. При разследването обаче се установи, че търсенето не зависи единствено от програмите за подкрепа. В зависимост от географското местоположение, слънцегреене и цената на електроенергията на дадено място слънчевите панели, изглежда, са достигнали или най-малкото са на път да достигнат изравняване на цените (т.е. разходите за производство на слънчева енергия са еднакви с разходите за производство на електроенергия от конвенционални източници), което означава, че някои инвестиции се извършват независимо от програмите за подкрепа. Поради това не беше възможно да се установи, че пазарните условия зависят единствено от програмите за подкрепа, и това твърдение беше отхвърлено.
(598)
Няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че при направения анализ на причинно-следствената връзка вредоносното въздействие на субсидирания внос не е разграничено, отделено и количествено изразено спрямо въздействието на други известни фактори, които по същото време са нанасяли вреда на промишлеността на Съюза. Освен това те заявиха, че Комисията не е направила общ анализ на известните други фактори.
(599)
В отговор на това твърдение следва да се отбележи, че в съответствие с установената си практика Комисията най-напред проучи дали е налице причинно-следствена връзка между субсидирания внос и вредата, понесена от промишлеността на Съюза, и на второ място - дали някой от известните други фактори е нарушил причинно-следствената връзка между съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, и субсидирания внос. При този анализ бе направена оценка на въздействието на други известни фактори върху състоянието на промишлеността на Съюза и те бяха разграничени и отделени от вредоносното въздействие на субсидирания внос, за да се гарантира, че вредата, причинена от тези фактори, не се приписва на субсидирания внос. Беше установено, че ако изобщо има някакво отражение, нито един от тези фактори не е оказал съществено въздействие върху състоянието на промишлеността, което да опровергае факта, че констатираната съществена вреда трябва да бъде отдадена на субсидирания внос. Въз основа на това твърдението не беше взето под внимание.
(600)
След оповестяването на окончателните заключения няколко заинтересовани страни отново изтъкнаха същите твърдения. В това отношение се твърди, че Комисията следва изрично да установи чрез мотивирано и адекватно разяснение, че вредата, дължаща се на фактори, различни от субсидирания внос, не се приписва на него.
(601)
След като бяха проучени всички факти, при настоящото разследване се стигна до заключението, че - разглеждан самостоятелно, субсидираният внос е причинил съществена вреда на промишлеността на Съюза. В това отношение не беше възможно да се определи количествено въздействието на другите известни фактори и поради това беше направена качествена оценка, както е посочено в съображения 164-222 от временния антидъмпингов регламент. В заключение беше потвърдено, че съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, е била причинена от субсидирания внос. Беше счетено, че въздействието на други фактори върху неблагоприятното развитие на промишлеността на Съюза е било ограничено. Следва да се отбележи, че в съответствие с член 8, параграфи 5 и 6 от основния регламент няма изискване относно формата на анализите, които следва да бъдат проведени с цел да се определи дали вредата се дължи на даден фактор или не. Напротив, в съответствие с член 8, параграфи 5 и 6 от основния регламент анализите трябва да се извършват така, че да бъде възможно вредоносното въздействие на субсидирания внос да бъде отделено и разграничено от вредоносното въздействие, причинено от други фактори. При разследването не бяха открити доказателства за това, че всички други известни фактори, които може да са допринесли за понесената вреда, заедно или поотделно са нарушили причинно-следствената връзка между субсидирания внос и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. С оглед на гореизложения анализ беше потвърдено, че другите известни фактори не са били от такова естество, че да опровергаят констатацията, че понесената от промишлеността на Съюза съществена вреда трябва да бъде отдадена на субсидирания внос. Въз основа на това тези твърдения не бяха взети под внимание.
(602)
Някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че националните програми за подкрепа, слънцегреенето и цените на електроенергията (включително регулаторните такси) са различни в различните държави членки, като същевременно на всеки пазар са налице различни пазарни сегменти (инсталации за частни домове до 40 kW, инсталации с търговско и промишлено предназначение от 40 kW до 1 MW и пазарният сегмент на доставчиците на електроенергия с инсталации от 1 MW до 10 MW). С оглед на това те изказаха твърдението, че анализът на причинно-следствената връзка следва да се извърши поотделно за всяка държава членка, от една страна, и за сегмента на големите и на частните ползватели, от друга.
(603)
След оповестяването на окончателните заключения няколко заинтересовани страни отново изказаха твърдението, че анализът на причинно-следствената връзка следва да се извърши поотделно за всяка държава членка, без обаче да посочат допълнителни доводи или нови доказателства за това.
(604)
При разследването се установи, че продажбите и вносните цени са сходни на цялата територия на Съюза. Поради това може да се счита, че пазарът за продукта, предмет на разследването, определено е един. При разследването не се установи нито че производителите от различните държави членки или региони са съсредоточили дейността си конкретно на този пазар, нито че субсидираният внос е бил съсредоточен в една държава членка или регион. Освен това нито една от заинтересованите страни не изказа твърдението, че субсидирането и вредата следва да бъдат анализирани по държави членки, което би било необходимо условие за провеждането на отделен анализ на причинно-следствената връзка по държави членки. При разследването не бяха открити доказателства, че този подход би бил уместен, по-специално като се има предвид, че цените на разглеждания продукт са били сходни на цялата територия на Съюза. Следва да се отбележи също така, че слънцегреенето може да бъде различно в различните региони на една и съща държава членка, например много по-голямо в Южна Франция в сравнение със Северна Франция, или че в различните региони на една и съща държава членка (например в Белгия) може да се прилагат различни програми за подкрепа, поради което въздействието на тези фактори върху търсенето може да се различава в различните региони на една и съща държава членка. Разликите в регулаторната уредба на различните държави членки и/или региони обаче и разликите в условията, например слънцегреенето, не са достатъчно основание за отделен анализ на причинно-следствената връзка и съответно на вредата и субсидирането. Поради това тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
(605)
Друга заинтересована страна изказа твърдението, че макар от значение да са и други фактори, националните програми за подкрепа остават основният фактор, определящ търсенето. Същата страна оспори твърдението, че на някои места цените на слънчевата енергия вече са се изравнили с тези на електроенергията от конвенционални източници, и изказа твърдението, че след РП цените на модулите са се увеличили, докато тези на електроенергията са се понижили. Изтъкнато бе също така, че при всички случаи поне в някои държави членки регулаторните, икономическите и техническите условия не позволяват свързване към електропреносната мрежа, поради което за тези държави членки е без значение дали е постигнато такова изравняване на цените или не. Страната обаче не предостави доказателства в подкрепа на изказаните твърдения. Изложените по-горе твърдения във всеки случай потвърждават, че по отношение на националните програми за подкрепа и изравняването на цените на слънчевата енергия с тези на електроенергията от конвенционални източници условията в различните държави членки може до известна степен да се различават. Нищо от предоставената информация обаче не сочи, че са налице основания да се направи анализ поотделно за всяка държава членка. Поради това тези твърдения бяха отхвърлени.
(606)
След оповестяването на окончателните заключения същата заинтересована страна отново изказа това твърдение и предостави информация, за която счита, че показва различните пазарни условия в различните държави членки и сегменти. Предоставената информация обаче не може да се счита за показателна, тъй като представлява презентация във формат Power point без каквито и да било доказателства в подкрепа на изказаните твърдения, и поради това не сочи, че са налице основания да се направи анализ поотделно за всяка държава членка. Поради това твърдението на тази страна беше отхвърлено.
(607)
Въз основа на това беше направено заключението, че анализ на причинно-следствената връзка по държави членки и/или региони и пазарни сегменти не би отговарял на реалните пазарни условия.
(608)
ПКНР изказа твърдението, че Комисията е проявила непоследователност при анализа на причинно-следствената връзка, тъй като анализът на вредата е направен отделно за модулите и за елементите, докато при анализа на причинно-следствената връзка не се прави разграничение между видовете на продукта. В това отношение следва да се отбележи, че макар показателите за вредата действително да се дават поотделно за всеки вид на продукта, заключенията за всеки показател се отнасят за продукта - предмет на разследването, като цяло. Следва да се припомни също така, че модулите и елементите са един-единствен продукт и поради това анализът на причинно-следствената връзка е направен на тази база. Поради това твърдението беше отхвърлено.
5.2. Въздействие на субсидирания внос
(609)
При разследването се установи, че субсидираният внос от КНР през разглеждания период рязко се е увеличил: обемът на вноса е нараснал значително с около 300 % за модулите и с около 400 % за елементите, а пазарният им дял през РП е нараснал съответно от [60 % - 65 %] през 2009 г. на [78 % - 83 %] за модулите и от [5 % - 10 %] през 2009 г. на [22 % - 27 %] за елементите. Поради това се потвърждава, че през разглеждания период обемът на вноса и пазарният дял на разглеждания продукт рязко са се увеличили. Налице е ясно съвпадение във времето между увеличаването на субсидирания внос и загубата на пазарен дял от промишлеността на Съюза. Както се посочва в съображение 527 по-горе, при разследването също така беше установено, че субсидираният внос е подбивал цените на промишлеността на Съюза през РП.
(610)
При разследването се установи, че цените на субсидирания внос през разглеждания период са намалели с 64 % за модулите и с 42 % за елементите, което е довело до още по-голямо подбиване на цените. В отговор на този ценови натиск промишлеността на Съюза е положила сериозни усилия да намали производствените си разходи. Въпреки това извънредно ниските цени на вноса от Китай са принудили промишлеността на Съюза още повече да намали продажните си цени до степен, при която те са станали нерентабилни. По този начин рентабилността на промишлеността на Съюза рязко е намаляла през разглеждания период и през РП тя е започнала да отчита загуби.
(611)
Въз основа на гореизложеното се прави заключението, че наличието на внос от Китай и нарасналият пазарен дял на субсидирания внос от КНР на цени, които постоянно са подбивали цените на промишлеността на Съюза, са определящ фактор за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, по-специално недоброто ѝ финансово състояние и влошаването на повечето показатели за вредата.
(612)
Една от заинтересованите страни оспори наличието на достатъчна взаимовръзка между субсидирания внос на разглеждания продукт от КНР и понесената от промишлеността на Съюза съществена вреда. В подкрепа на тази теза беше приведен доводът, че, от една страна, в сравнение с 2009 г. маржът на печалба на промишлеността на Съюза за елементи през 2010 г. значително се е увеличил (от производство на загуба на 12 % печалба), докато вносът от Китай е бил с 36 % по-евтин от цените на промишлеността на Съюза и през същия период пазарният му дял се е удвоил. От друга страна, в сравнение с 2010 г. през 2011 г. пазарният дял на вноса от Китай се е увеличил само с 6 процентни пункта, въпреки че потреблението през същия период е нараснало много повече, а независимо от това промишлеността на Съюза е отчела загуби от 36 %. Същата страна твърди също така, че през РП вносът на елементи от други трети държави е бил на същите цени като вноса от Китай, но е придобил по-голям пазарен дял, отговарящ на загубения пазарен дял от промишлеността на Съюза.
(613)
При разследването се установи, че през разглеждания период пазарният дял на Китай за модули и елементи постоянно се е увеличавал (със 17 процентни пункта при модулите и 17 процентни пункта при елементите). Както се посочва в съображение 609 по-горе, субсидираният внос от КНР значително се е увеличил, а вносните цени са се понижили. Успоредно с това през разглеждания период промишлеността на Съюза е губела пазарен дял и както е посочено в съображения 589-593 по-горе, при всички основни показатели за вредата се отчита неблагоприятна тенденция. Поради това се потвърждава, че е налице ясно съвпадение във времето между увеличаването на субсидирания внос и загубата на пазарен дял от промишлеността на Съюза.
(614)
Посочената по-горе взаимовръзка във времето беше установена поотделно за всички видове на продукта. Освен това анализът на въздействието, което вносът оказва върху маржа на печалба на промишлеността на Съюза поотделно за всяка година от разглеждания период, не води до значими резултати, тъй като не е необходимо наличието на субсидия и съществена вреда, както и на причинно-следствена връзка между тях да се установяват поотделно за всяка година. Взаимовръзката между субсидирания внос и съществената вреда е доказана в достатъчна степен при анализа на процесите през целия разглеждан период.
(615)
Следва да се отбележи също така, че рентабилността на промишлеността на Съюза е един от факторите, посочени в член 8, параграф 4 от основния регламент, който трябва да бъде проучен, когато се разглежда въздействието на субсидирания внос върху състоянието на промишлеността на Съюза. Сам по себе си фактът, че промишлеността на Съюза е била рентабилна през определена година, не означава непременно, че не е понесла съществена вреда. Освен това не е необходимо загубата на пазарен дял на промишлеността на Съюза да отговаря точно на увеличението в пазарния дял на субсидирания внос, за да се установи наличието на причинно-следствена връзка между вредата и субсидирания внос. На последно място, други фактори (напр. внос от други трети държави или развитие на потреблението), които биха могли да имат отражение върху състоянието на понесена вреда, в което се намира промишлеността на Съюза, бяха разгледани отделно и констатациите по тях са изложени в съображения 619-732 по-долу.
(616)
Съвпадането във времето между нарасналия субсидиран внос в значителни количества, който подбива цените на промишлеността на Съюза, и все по-нестабилното състояние на промишлеността на Съюза е ясен показател за наличието на причинно-следствена връзка в настоящия случай, както е установено в съображения 609-611 по-горе. Поради това твърденията, че липсва каквато и да било взаимовръзка между субсидирания внос и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, бяха отхвърлени.
(617)
След оповестяването на окончателните заключения същата заинтересована страна продължи да оспорва анализа на причинно-следствената връзка, тъй като рентабилността на промишлеността на Съюза не е била анализирана специално за определени години (по-конкретно 2010 г.), а за целия разглеждан период.
(618)
Следва да се отбележи, че по отношение на причинно-следствената връзка не може да се достигне до достоверни заключения, ако се отдели една конкретна година от разглеждания период, без да се вземат под внимание развитието на промишлеността на Съюза през целия разглеждан период и взаимовръзката между него и развитието на субсидирания внос. Подобен анализ може да доведе само до частична картина и от него не могат да се извлекат стабилни изводи. Високата рентабилност през 2010 г., която се отразява и върху други финансови показатели на промишлеността на Съюза, се дължи на извънредно големия скок в потреблението на Съюза благодарение на щедрите схеми за подкрепа - това дава възможност на промишлеността на Съюза да отчете най-добро увеличение на продажбите през същата година, но то е само временно и във всички случаи не е трайно за този вид промишленост. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
5.3. Въздействие на други фактори
5.3.1. Внос от други трети държави
(619)
През разглеждания период обемът на вноса на модули от други трети държави се е увеличил с 19 %, а пазарният дял се е свил от 18,4 % на 6,8 %. Тайван е вторият най-голям износител след КНР.
(620)
През разглеждания период обемът на вноса на елементи от други трети държави се е увеличил със 186 %, като пазарният дял е нараснал от около 24 % през 2009 г. на близо 36 % през РП. Тайван е вторият най-голям износител на елементи след КНР и по количество на вноса и пазарен дял далеч изпреварва останалите трети държави, но все още не достига отбелязаните от КНР равнища.
(621)
Средните вносни цени на модули и елементи от трети държави са по-високи от средната единична цена на вноса от КНР. Наличната информация по отношение на вноса от Тайван показва, че средната вносна цена на модулите е по-висока от средната вносна цена на модулите от Китай, а средната вносна цена на елементите е в същия диапазон като средната вносна цена на елементите от КНР. Тъй като обаче не е налице подробна информация по видове на продукта, сравнението на осреднени цени може да се използва само като ориентир и на тази база не могат да се направят стабилни изводи. През целия разглеждан период обемът на вноса на елементи от Тайван непрекъснато се увеличава, вследствие на което пазарният му дял се увеличава с около 14 процентни пункта. Дори да се приеме обаче, че вносът на елементи от Тайван може да е допринесъл за вредата, понесена от промишлеността на Съюза, не може да се направи заключението, че той е нарушил причинно-следствената връзка между субсидирания внос от КНР и понесената вреда от промишлеността на Съюза, тъй като обемът на вноса на елементи от КНР леко превишава този от Тайван. Що се отнася до цените, въпреки че средните индикативни цени попадат в същия диапазон, на тази основа не може да се направи никакво заключение, тъй като няма данни за конкретния вид на внесените елементи. Като цяло обаче и въпреки нарасналия пазарен дял по отношение на продукта, който е предмет на разследването, обемите са по-малки в сравнение с тези от КНР и цените през РП като цяло са по-високи, с изключение на цените на елементите. Въз основа на това и по-специално с оглед на обстоятелството, че обемът на вноса, пазарният дял и цените на други трети държави средно са сходни с тези на промишлеността на Съюза или ги превишават, може да се направи заключението, че вносът от трети държави не е нарушил причинно-следствената връзка между субсидирания внос от КНР и понесената вреда от промишлеността на Съюза.
(622)
След оповестяването на окончателните заключения няколко заинтересовани страни направиха коментари по отношение на констатациите във връзка с вноса от други трети държави. Тези страни обаче не разкриха нова информация и доказателства, които евентуално биха променили съответните констатации.
(623)
Страните подчертаха по-специално обема на вноса на елементи от Тайван. Абсолютният обем на вноса на разглеждания продукт от Тайван (1 132 MW) обаче представлява извънредно малък дял (под 5 %) от общото потребление в Съюза (21 559 MW), както и в сравнение с вноса от КНР (15 005 MW). Поради това вносът от Тайван - ако изобщо има някакво отражение, е повлиял само незначително върху вредата за промишлеността на Съюза и не нарушава причинно-следствената връзка.
Таблица 12
Внос и пазарен дял - други трети държави
МОДУЛИ
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на вноса от всички други трети държави (MW)
1 003
1 702
1 385
1 195
Индекс (2009 г. = 100)
100
169
138
119
Пазарен дял на вноса от всички други трети държави
18,4 %
14,0 %
7,0 %
6,8 %
Средна вносна цена EUR/kW
2 385,34
1 852,23
1 430,90
1 218,41
Индекс (2009 г. = 100)
100
78
60
51
Обем на вноса от Тайван (MW)
49
144
140
135
Индекс (2009 г. = 100)
100
294
286
276
Пазарен дял на вноса от Тайван
0,9 %
1,2 %
0,7 %
0,8 %
Средна вносна цена EUR/kW
2 102,04
1 659,72
1 350,00
1 125,93
Индекс (2009 г. = 100)
100
79
64
54
Обем на вноса от САЩ (MW)
140
180
51
60
Индекс (2009 г. = 100)
100
129
36
43
Пазарен дял на вноса от САЩ
2,6 %
1,5 %
0,3 %
0,3 %
Средна вносна цена EUR/kW
2 400,00
1 872,22
1 431,37
1 233,33
Индекс (2009 г. = 100)
100
78
60
51
Обем на вноса от други държави в Азия (MW)
720
1.140
1.029
879
Индекс (2009 г. = 100)
100
158
143
122
Пазарен дял на вноса от други държави в Азия
13,2 %
9,3 %
5,2 %
5,0 %
Средна вносна цена EUR/kW
2 400,00
1 870,18
1 440,23
1 229,81
Индекс (2009 г. = 100)
100
78
60
51
Обем на вноса от държави в останалата част на света (MW)
94
238
165
121
Индекс (2009 г. = 100)
100
253
176
129
Пазарен дял на вноса от държави в останалата част на света
1,7 %
2,0 %
0,8 %
0,7 %
Средна вносна цена EUR/kW
2 404,26
1 869,75
1 442,42
1 231,40
Индекс (2009 г. = 100)
100
78
60
51
Източник: Europressedienst
ЕЛЕМЕНТИ
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на вноса от всички други трети държави (MW)
510
884
1 100
1 457
Индекс (2009 г. = 100)
100
173
216
286
Пазарен дял на вноса от всички други трети държави
23,7 %
26,6 %
25,5 %
36,2 %
Средна вносна цена EUR/kW
1 166,67
1 072,40
751,82
553,88
Индекс (2009 г. = 100)
100
92
64
47
Обем на вноса от Тайван (MW)
235
400
540
997
Индекс (2009 г. = 100)
100
170
230
424
Пазарен дял на вноса от Тайван
10,9 %
12,0 %
12,5 %
24,8 %
Средна вносна цена EUR/kW
948,94
1 100,00
670,37
514,54
Индекс (2009 г. = 100)
100
116
71
54
Обем на вноса от САЩ (MW)
40
40
40
33
Индекс (2009 г. = 100)
100
100
100
83
Пазарен дял на вноса от САЩ
1,9 %
1,2 %
0,9 %
0,8 %
Средна вносна цена EUR/kW
1 350,00
1 050,00
825,00
636,36
Индекс (2009 г. = 100)
100
78
61
47
Обем на вноса от Япония (MW)
60
154
170
145
Индекс (2009 г. = 100)
100
257
283
242
Пазарен дял на вноса от Япония
2,8 %
4,6 %
3,9 %
3,6 %
Средна вносна цена EUR/kW
1 350,00
1 051,95
829,41
641,38
Индекс (2009 г. = 100)
100
78
61
48
Обем на вноса от държави в останалата част на света (MW)
175
290
350
282
Индекс (2009 г. = 100)
100
166
200
161
Пазарен дял на вноса от държави в останалата част на света
8,1 %
8,7 %
8,1 %
7,0 %
Средна вносна цена EUR/kW
1 348,57
1 051,72
831,43
638,30
Индекс (2009 г. = 100)
100
78
62
47
Източник: Europressedienst
5.3.2. Несубсидиран внос от КНР
(624)
След щателен анализ на несубсидирания внос от КНР беше установено, че той няма съществено въздействие върху състоянието на промишлеността на Съюза, което да може да наруши установената причинно-следствена връзка между субсидирания внос от КНР и понесената вреда от промишлеността на Съюза.
5.3.3. Развитие на потреблението на Съюза
(625)
Както се посочва в съображение 509 по-горе, през разглеждания период потреблението на модули в Съюза се е увеличило с 221 %, а потреблението на елементи - с 87 %. То е достигнало най-високата си точка през 2011 г. и е спаднало през РП, макар че се задържа далеч над равнището в началото на разглеждания период през 2009 г. Промишлеността на Съюза не е успяла да се възползва от нарасналото потребление, тъй като през същия период пазарният ѝ дял е намалял от 19 % на 13 % за модулите и от 68 % на 38 % за елементите. По същото време пазарният дял на КНР рязко е нараснал до 2011 г. и след това се стабилизирал на много високо равнище през РП, когато потреблението е намаляло. Поради това, като се има предвид, че през разглеждания период въпреки спада на потреблението в Съюза през РП субсидираният внос от КНР или е запазил пазарния си дял (при модулите), или го е увеличил (при елементите) за сметка на промишлеността на Съюза, не може да се направи заключението, че потреблението се е свило до степен, която е нарушила причинно-следствената връзка между субсидирания внос от КНР и понесената вреда от промишлеността на Съюза. Освен това при разследването се установи, че тъй като капацитетът на промишлеността на Съюза при всяко положение е бил много по-малък от мащаба на потреблението, свиването на потреблението през РП не може да е оказало въздействие върху състоянието на понесена вреда, в което се е намирала промишлеността на Съюза.
(626)
Въз основа на наличната информация е трудно да се установи до каква степен търсенето се определя от програмите за подкрепа на държавите членки. Както се посочва в съображение 632 по-долу, съществуват различни програми за подкрепа, а взаимовръзката между тях и търсенето е изключително сложна, поради което точното им въздействие трудно може да се изрази количествено. Наличните сведения обаче сочат, че даже без програми за подкрепа търсенето на слънчева енергия ще продължи и с течение на времето дори ще се увеличава, макар и в по-малка степен, отколкото при наличието на такива програми. В тази връзка няколко страни изказаха твърдението, че в някои региони на Съюза цените на слънчевата енергия вече са се изравнили или почти са се изравнили с тези на електроенергията от конвенционални източници.
(627)
Една заинтересована страна заяви, че вносът от КНР не е удовлетворил изцяло увеличеното потребление и че въпреки че при модулите промишлеността на Съюза е загубила пазарен дял в периода 2009 - 2010 г., през същия период тя е повишила рентабилността си. Освен това се твърди, че през 2009 г., когато вносът на елементи от КНР е имал само 8-процентен пазарен дял, промишлеността на Съюза отново е отчела 8-процентна загуба.
(628)
Както се посочва в съображения 609-616 по-горе, въпреки спада на потреблението в Съюза през РП през разглеждания период субсидираният внос от КНР или запазва пазарния си дял (при модулите), или го увеличава (при елементите) за сметка на промишлеността на Съюза. Поради това не може да се направи заключението, че потреблението се е свило до степен, която е нарушила причинно-следствената връзка между субсидирания внос от КНР и понесената вреда от промишлеността на Съюза. Освен това при разследването се установи, че тъй като капацитетът на промишлеността на Съюза при всяко положение е бил много по-малък от мащаба на потреблението, свиването на потреблението през РП не може да е оказало въздействие върху състоянието на понесена вреда, в което се е намирала промишлеността на Съюза. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(629)
Друга заинтересована страна оспори твърдението, че търсенето в Съюза ще продължи даже без национални програми за подкрепа. Същата страна изказа твърдението, че има взаимовръзка между търсенето и програмите за подкрепа и че без подобни програми проектите във фотоволтаичния сектор вече не биха били печеливши, поради което търсенето на соларни панели също ще спре. Тази страна обаче не представи никакви доказателства, които биха могли да опровергаят констатациите, изложени в съображение 626. При липсата на нова информация в това отношение твърдението беше отхвърлено.
(630)
След оповестяването на окончателните заключения ПКНР изказа твърдението, че фактът, че капацитетът на промишлеността на Съюза при всички положения не е удовлетворявал търсенето в Съюза, не е от значение, тъй като обемът на продажбите на модули на промишлеността на Съюза е спаднал в съответствие със спада в потреблението; ПКНР изтъкна отново, че спадът в потреблението между 2011 г. и ПР е причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. Въпреки че потреблението в Съюза действително е спаднало между 2011 г. и РП и обемът на продажбите на модули е намалял със сходни темпове, тези факти трябва да се разглеждат във връзка с развитието на субсидираните цени на вноса от Китай, които значително подбиват цените на промишлеността на Съюза и я принуждават да продава на загуба. В това отношение се припомня, че, както се посочва в съображение 111 от временния антидъмпингов регламент, вносът от КНР или е запазил пазарния си дял (при модулите), или го е увеличил (при елементите) на фона на намаляващо потребление. Същевременно цените на вноса от Китай значително са се понижили и в значителна степен са подбивали цените на промишлеността на Съюза. Поради това твърдението беше отхвърлено.
5.3.4. Преференциалните цени (ПЦ) като основен пример за програми за подкрепа
(631)
Няколко заинтересовани страни заявиха, че причината за понесената от промишлеността на Съюза вреда е свързана с намаленията в преференциалните цени, които се прилагат от държавите членки. Твърди се, че тези съкращения са довели до намаляване на броя на слънчевите инсталации и спад в търсенето на разследвания продукт на пазара на Съюза, като това е причинило съществена вреда на промишлеността на Съюза.
(632)
Държавите членки въведоха ПЦ, задължения по квотите с търгуеми зелени сертификати, инвестиционни субсидии и данъчни стимули с цел да подкрепят производството на енергия от възобновяеми източници. В някои държави членки подкрепа се предоставя и от структурните фондове на ЕС. Най-често прилаганият инструмент за подкрепа в областта на слънчевата енергия са преференциалните цени. Анализът на Комисията се съсредоточи върху този вид програма за подкрепа.
(633)
ПЦ са инструмент за финансова подкрепа, насочен към постигане на задължителни национални цели за използването на енергия от възобновяеми източници в съответствие с предписанията на Директива 2009/28/ЕО (102) за насърчаване на използването на енергия от възобновяеми източници. Степента на подкрепа и начинът, по който се прилагат ПЦ, са различни в различните държави членки. Посредством ПЦ мрежовите оператори са длъжни да купуват слънчева енергия на цени, които гарантират, че производителите на слънчева енергия (обикновено собственици на слънчеви инсталации) възстановяват разходите си и постигнат разумна норма на възвръщаемост. Както и други програми за подкрепа, в повечето случаи ПЦ също са предмет на контрол на държавните помощи съгласно членове 107 и 108 от ДФЕС, което гарантира липсата на свръхкомпенсиране за производителите на електроенергия.
(634)
Въпреки националните различия при развитието на ПЦ в Съюза се наблюдават три явления: i) намалението на размера на ПЦ, ii) преустановяването на програмата за ПЦ като цяло (Испания) и iii) въвеждането на прагови стойности за мощността („тавани“) на инсталациите, отговарящи на условията за финансиране, както и на общи тавани на годишно инсталираните нови мощности, за който се предоставя подкрепа на равнището на държавите членки. Що се отнася до таваните, явно те са били въведени основно през 2012 г. и по тази причина най-вероятно не са оказали никакво въздействие върху потреблението през РП. Поради това анализът се съсредоточи върху неотдавнашното премахване на ПЦ в Испания и намаляването на размера на ПЦ в повечето държави членки. При анализа бе проучено дали те са оказали въздействие върху търсенето на пазара на Съюза и дали това би могло да бъде причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. В това отношение бе счетено, че въздействието от развитието на ПЦ по отношение на търсенето на модули е било показателно и за положението по отношение на елементите. Тъй като елементите действително са незаменим компонент за производството на модули и не се използват в други производствени процеси, намалялото търсене на модули автоматично предизвиква спад в търсенето на елементи.
(635)
Въпреки че разследването потвърди наличието на връзка между развитието на ПЦ и потреблението, то показа също така, че спадът на потреблението в периода между 2011 г. и РП не е допринесъл по начин, който да наруши причинно-следствената връзка между субсидирания внос и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, както подробно се посочва в съображение 625 по-горе. Разследването показа, че въпреки влошеното състояние на промишлеността на Съюза производителите износители са успели да запазят големите си пазарни дялове за модули (80 %) и дори леко да увеличат пазарния си дял за елементи (от 20 % през 2011 г. на 22 % през РП). В допълнение следва да се отбележи, че средната цена на модули, фактурирана от промишлеността на Съюза, е спаднала с 53 % през разглеждания период, основно поради значителното увеличаване на субсидирания внос и оказвания от него съществен ценови натиск върху пазара на Съюза. Поради това загубата на рентабилност за промишлеността на Съюза не може да бъде приписана основно на съкращенията в ПЦ.
(636)
Вследствие на това се приема, че ПЦ са довели до търсене на слънчева енергия и че неотдавнашното им премахване (например в Испания) и намаленията на ПЦ в други държави членки са довели до спад на потреблението на разследвания продукт през РП, като по този начин вероятно са допринесли за вредата, понесена от промишлеността на Съюза. Въпреки това спадът на потреблението през РП не е от такова естество, че да наруши причинно-следствената връзка между субсидирания внос и вредата, понесена от промишлеността на Съюза.
(637)
Няколко страни изразиха становище, че поради съкращенията в ПЦ възможностите за инвестиции в областта на слънчевата енергия са станали непривлекателни за инвеститорите и по този начин са довели до спад в търсенето на разглеждания продукт в Съюза.
(638)
Въпреки че разследването потвърди наличието на връзка между размера на ПЦ и мащаба на инвестициите в соларната промишленост, то показа също така, че инвестициите в областта на слънчевата енергия зависят в по-малка степен от това условие в регионите с интензивно слънцегреене, където производството на слънчева енергия е по-ефективно, и в регионите с високи цени на електроенергията. Разследването показа, че инвестиции все още се извършват (например в Испания) въпреки премахването на програмата за ПЦ. Нещо повече, разследването разкри, че възможностите за инвестиции в областта на слънчевата енергия остават привлекателни дори и при по-ниски размери на ПЦ. Въз основа на гореизложеното твърдението беше отхвърлено.
(639)
Няколко страни изказаха твърдението, че развитието на ПЦ е оказало силен натиск за понижаване на цените и съответно се е отразило на рентабилността на промишлеността на Съюза. Една от заинтересованите страни изтъкна, че е разгледано само въздействието, което развитието на ПЦ е оказало върху търсенето, докато е трябвало да бъде анализирано и отражението върху цените. В същата връзка няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че повечето държави членки са направили големи съкращения още през 2010 г. и това е оказало натиск за понижаване на цените на модулите.
(640)
По отношение на това твърдение следва да се отбележи, че държавите членки са направили съкращенията в ПЦ на различни етапи във времето и с различни темпове, поради което е твърде трудно да се очертае обща картина за целия Съюз. Независимо от момента, в който ПЦ са достигнали много ниски равнища, значителното понижение в цените на промишлеността на Съюза и в нейната рентабилност през разглеждания период не може да се обясни единствено или предимно с намалението на ПЦ. На първо място, въз основа на събраната информация за Германия и Италия, които заедно представляват около 75 % от потреблението в Съюза през 2011 г., спадът в средните продажни цени е по-силно изразен от спада в размера на ПЦ през РП. На второ място, събраните сведения сочат, че в някои държави, като Италия, дори при много щедри ставки на ПЦ промишлеността на Съюза е била принудена чувствително да намали цените си. На последно място, през РП производителите от Съюза са били принудени да продават на цени под себестойността на продукцията главно поради това, че китайските производители износители са държали 80 % от пазара на Съюза и следователно са имали възможност да влияят на механизма за определяне на цените.
(641)
При разследването беше установено също така, че поради по-високите ставки на ПЦ и поради спада в цените на модулите в Съюза до 2011 г. инвестициите в слънчева енергия са били изключително привлекателни, тъй като инвеститорите са отчитали много голяма възвращаемост. Това е довело до повече инвестиции и съответно до по-голямо търсене на слънчеви панели. Вследствие на увеличеното търсене общият обем заплатени ПЦ значително се е увеличил и повечето държави членки са занижили съществуващите програми за ПЦ с цел да избегнат, наред с други последици, увеличение на себестойността на електроенергията. Това показва, че съкращаването на ПЦ може също така да е било следствие от спада в цените, а не обратното. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(642)
След оповестяването на окончателните заключения една заинтересована страна заяви, че е налице противоречие между съображение 640 по-горе, в което се посочва, че е трудно да се направи оценка на търсенето в Съюза като цяло, и съображение 608 по-горе, в което се посочва, че анализът на причинно-следствената връзка по държави членки не би довел до значими резултати. Следва да се поясни, че при оценката в съображение 640 се има предвид, че е трудно да се очертае обща картина на развитието на ПЦ за целия Съюз, а не на търсенето в Съюза, както твърди заинтересованата страна. Следователно между двете съображения не съществува противоречие и твърдението беше отхвърлено.
(643)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни изказа твърдението, че дори при високи ПЦ цената на модулите може да спадне значително поради технологичното развитие, икономиите от мащаба, намаляването на себестойността и увеличаващия се производствен капацитет в световен мащаб. По отношение на това твърдение следва да се отбележи, че според събраните сведения италианските производители са били принудени да свалят цените си под себестойността на продукцията дори при наличието на високи ПЦ. Въпреки че посочените по-горе фактори може действително да са оказали въздействие върху средните разходи, те не могат да обяснят защо производителите от Съюза е трябвало да намалят цените си под себестойността на продукцията. Поради това се стигна до заключението, че причина за спада на цените е бил предимно субсидираният внос от КНР, заради който цените са били занижени до равнища, които не могат да бъдат поддържани; поради това твърдението беше отхвърлено.
(644)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни заяви, че заключението в съображение 641 по-горе - а именно че съкращаването на ПЦ може също да е било следствие от намаляването на цените, а не обратното, не е подкрепено с доказателства.
(645)
Следва да се отбележи, че заключенията, посочени в съображение 641 по-горе, се основават на наличната информация по време на разследването, а описаният вариант беше счетен за разумен с оглед на обстоятелствата на конкретния пазар. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(646)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни изрази несъгласие със заключението, че ценовият натиск, довел до понижаване на цените на производителите от Съюза, е бил предизвикан главно от субсидирания внос, и изказа противоположното твърдение, че именно съкращаването на ПЦ е принудило производителите от Съюза да намалят цените си. Същата страна отново настоя, че при ограничаването на ПЦ цените на фотоволтаичните системи са намалели успоредно с намаляването на ПЦ, така че разходите на дружествата, разработващи проекти, не са се увеличили, и това в крайна сметка е довело до ценовия натиск върху производителите от Съюза.
(647)
Тъй като не бяха представени категорични доказателства в подкрепа на тези твърдения, Комисията поддържа анализа си и заключенията си, изложени в съображения 640 и 641 по-горе.
(648)
Същата страна изказа твърдението, че пазарите се обуславят от развитието на ПЦ, и предостави информация за броя на ФВ инсталациите през 2012 и 2013 г. в Обединеното кралство. Предоставената от страната информация е публикация на британското правителство въз основа на седмичните регистрации в централния регистър на ПЦ в Обединеното кралство (CFR). Следва да се отбележи, че тази информация се отнася предимно за период извън РП, и то само за една държава членка, докато настоящото разследване е насочено към състоянието на пазара на Съюза като цяло. Във всеки случай не се оспорва, че равнищата на ПЦ оказват влияние върху търсенето, тъй като рентабилността на инвестицията в места с по-слаба слънчева радиация зависи от равнището на ПЦ. За да покажат обаче, че равнището на преференциалните цени през РП е причина за вредата, заинтересованите страни би трябвало да докажат, че увеличението на цената на производителите от Съюза до равнище, при което те не понасят вреда, би означавало, че производителите от Съюза не биха били в състояние да продават разглеждания продукт, тъй като инвестициите във ФВ системи не биха били жизнеспособни при такива ценови равнища. Такива доказателства не бяха представени. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(649)
Няколко страни изказаха твърдението, че при ниски ставки на ПЦ инвестициите във фотоволтаични проекти са били икономически жизнеспособни само когато са били реализирани с по-евтините слънчеви панели, внасяни от КНР. Поради това се твърди, че съкращенията в ПЦ са причинили съществена вреда на промишлеността на Съюза. Друга страна изказа твърдението, че ставките на ПЦ са оказали въздействие върху механизма за определяне на цените на модулите.
(650)
Следва да се отбележи, че себестойността на модула, при която определен проект въпреки всичко би бил икономически жизнеспособен, е различна в различните държави членки или различните региони и е следствие на множество фактори, като ПЦ, други регулаторни инициативи, слънцегреене, цените на електроенергията от конвенционални източници и др. Освен това при разследването се установи, че действащите инсталации във все по-малка степен зависят от ПЦ, тъй като при някои видове инсталации в определени региони на Европа, като голяма част от Италия, Испания, Португалия, Южна Франция и Гърция, цената на фотоволтаичната енергия вероятно се е изравнила с цената на електроенергията от конвенционални източници. Въз основа на гореизложените съображения изказаните в това отношение твърдения бяха отхвърлени.
(651)
Една заинтересована страна изказа твърдението, че Комисията не е разследвала дали промишлеността на Съюза не е съумяла да предвиди, че програмите за държавна подкрепа внезапно ще бъдат ограничени или прекъснати. Не бяха представени доводи в подкрепа на това твърдение. Следва да се отбележи обаче, че съдейки от събраните доказателства, няма данни, които да сочат, че промишлеността на Съюза е реагирала неадекватно на пазарните сигнали (т.е. развитието на търсенето) и на другата налична информация (т.е. за ограничаването на програмите за подкрепа). Поради това твърдението беше отхвърлено.
(652)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че съкращаването на ПЦ е станало причина за спада в продажбите на промишлеността на Съюза, тъй като инвестициите са били жизнеспособни само при достъпните цени на китайския продукт. Събраните доказателства всъщност сочат само слабо понижение в продажбите на промишлеността на Съюза през РП за разлика от очакваното развитие, ако фотоволтаичните проекти са били осъществими само с китайски модули. Напротив, продажбите на модули на промишлеността на Съюза са се увеличавали до 2011 г., след което слабо са се понижили през РП, като са следвали една и съща тенденция с потреблението. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(653)
Една заинтересована страна изказа твърдението, че намалението на ПЦ е принудило производителите от Съюза да намалят цените си, за да запазят интересите на инвеститорите в областта на фотоволтаичната енергия и нарастващото търсене и растеж.
(654)
Разследването показа, че промишлеността на Съюза е била принудена да намали цените си главно поради натиска на субсидирания внос, а не поради съкращенията в ПЦ. Белег за това е фактът, че най-голямото понижение на цените на промишлеността на Съюза се наблюдава през 2010 и 2011 г. преди основните съкращения на ПЦ. Всъщност увеличението на субсидирания внос от КНР, който значително подбива цените на промишлеността на Съюза, е принудило промишлеността на Съюза все повече да намалява цените си. Въз основа на това твърдението беше отхвърлено.
(655)
Друга заинтересована страна изказа твърдението, че констатациите в съображения 174 и 175 от временния антидъмпингов регламент, а именно че промените в ПЦ не са нарушили причинно-следствената връзка, нямат нито фактическа, нито правна основа и са в противоречие с член 8, параграф 5 от основния регламент, тъй като Комисията не е направила оценка на равнището на вредата, причинена от ограничаването на ПЦ, и защото е счела, че значителният спад в цената на промишлеността на Съюза е следствие единствено от субсидирания внос от КНР. Същата страна твърди, че спадът в цената на модулите и елементите е световно явление и не се дължи на натиск от страна на китайския внос.
(656)
По отношение на твърдението, че Комисията не е направила оценка на равнището на вредата, причинена от съкращенията в ПЦ, следва да се посочат съображения 628-629 по-горе, както и съображения 640-641, в които Комисията прави заключението, че - независимо дали и в каква степен може да са били причинени от съкращенията в ПЦ - нито спадът в търсенето, нито отражението на ПЦ върху цените на промишлеността на Съюза са били от такова естество, че да нарушат причинно-следствената връзка между понесената вреда от промишлеността на Съюза и субсидирания внос от КНР. Поради това твърдението, че констатациите на Комисията не почиват на фактическа основа, беше отхвърлено. Що се отнася до твърдението, че спадът в цената на модулите и елементите е световно явление, следва да се посочат съображения 619-621 по-горе, в които се прави оценка на обема и цените на вноса в Съюза от държави, различни от КНР. Въпреки че несъмнено е съществувала световна тенденция за понижаване на цените на модулите и елементите, цените на субсидирания внос от КНР са влошили тази тенденция до степен, при която се стига до загуби. Въз основа на гореизложеното твърдението беше отхвърлено.
(657)
В обобщение, ПЦ са представлявали важен фактор за развитието на пазара на фотоволтаична енергия в Съюза, а развитието на потреблението на разследвания продукт е било повлияно от съществуването на ПЦ. Разследването обаче показа, че въпреки големите съкращения в ПЦ потреблението не е намаляло значително. Освен това при разследването се установи, че намалението на цените на промишлеността на Съюза не се дължи главно на съкращенията в ПЦ. Поради това се прави заключението, че развитието на ПЦ не е било от такова естество, че да наруши причинно-следствената връзка между субсидирания внос и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза.
5.3.5. Друга финансова помощ, предоставена на промишлеността на Съюза
(658)
Някои заинтересовани страни заявиха, че причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, е намаляването на финансовата помощ, предоставяна на промишлеността на Съюза. В подкрепа на това твърдение беше предоставена информация въз основа на субсидиите, отпуснати на един от производителите от Съюза преди разглеждания период (между 2003 и 2006 г.).
(659)
Предоставените сведения не разкриха каквато и да било връзка между съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, и субсидията, която се твърди, че е получил един от производителите от Съюза в периода, предшестващ разглеждания период. Освен това, тъй като тази информация се отнася за период преди разглеждания период, тя очевидно не е от значение. По тази причина не бе възможно да се установи връзка между получена субсидия от промишлеността на Съюза, както се твърди, и понесената съществена вреда. Въз основа на това твърдението беше отхвърлено.
5.3.6. Свръхкапацитет
(660)
Изказано бе твърдението, че съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, се дължи на свръхкапацитета на пазара на Съюза и на световния пазар като цяло. Изтъкнато бе също, че свръхкапацитетът на световния пазар е довел до извършващото се понастоящем консолидиране на промишлеността на Съюза и че понесената вреда е последица от наличието на твърде голям брой производствени съоръжения. Освен това няколко заинтересовани страни заявиха, че съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, е свързана със собствените ѝ действия за свръхразширяване на капацитета ѝ. Някои заинтересовани страни застъпиха противоположното твърдение, че вредата, понесена от промишлеността на Съюза, се дължи на неспособността ѝ да осъществи необходимите инвестиции за разширяване на капацитета.
(661)
Въпреки че промишлеността на Съюза действително е увеличила производствения си капацитет, общият ѝ производствен обем не е удовлетворил нарастващото потребление на пазара на Съюза през разглеждания период. Ето защо повишаването на производствения капацитет на промишлеността на Съюза е било основателно и е следвало развитието на пазара, т.е. нарастването на потреблението. Поради това то не може да се разглежда като причина за понесената вреда.
(662)
Въз основа на това доводът, че промишлеността на Съюза не е инвестирала в разширяване на капацитета, също не бе потвърден по време на разследването. Напротив, както беше споменато по-горе, през разглеждания период промишлеността на Съюза постепенно е увеличила капацитета си и е разполагала с неусвоен капацитет през целия разглеждан период, което показва, че е била в състояние да задоволи допълнителното търсене. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(663)
Някои заинтересовани страни заявиха, че всички стопански субекти на пазара, включително в секторите надолу и нагоре по веригата, са били в затруднено положение поради създадения свръхкапацитет на световния пазар и предизвиканата от него промяна на пазара. В тази връзка бе изказано твърдението, че разследваният продукт се е превърнал в борсова стока, при която отделните производители вече не са в състояние да определят цените, а те се определят от търсенето и предлагането в световен мащаб. Изтъкнато бе, че по-скоро тази конюнктура, а не субсидираният внос, е предизвикала съществената вреда за промишлеността на Съюза.
(664)
Разследването потвърди съществуването на свръхкапацитет на световния пазар, предимно с произход от КНР. Колкото до промяната на пазара, за която се твърди, че е превърнала разследвания продукт в борсова стока, това не би оправдало нелоялна ценова политика и нелоялни търговски практики. В това отношение следва да се отбележи, че промишлеността на Съюза произвежда и продава разследвания продукт в продължение на повече от 20 години, докато в КНР производството на разглеждания продукт се е развило едва наскоро (около средата на миналото десетилетие), главно поради преференциалните цени и други стимули в Съюза и последвалото увеличение на търсенето. Въз основа на това тези твърдения бяха отхвърлени.
(665)
Една заинтересована страна изказа твърдението, че свърхкапацитетът е довел до рационализиране на цените. В това отношение следва да се отбележи, че, от една страна, свръхкапацитетът е довел на практика до надпревара за все по-ниски цени и до потискане на цените на промишлеността на Съюза, което средно е било по-голямо от намалението на производствените разходи. От друга страна, увеличаването на капацитета на промишлеността на Съюза е следвало развитието на пазара и беше счетено за основателно решение. Освен това при елементите производственият капацитет се увеличава по-слабо, отколкото при модулите. Поради това твърдението в това отношение трябваше да бъде отхвърлено.
(666)
Друга заинтересована страна изказа твърдението, че понесената вреда от промишлеността на Съюза се дължи на интереса ѝ само към специализирани инвестиции и на неспособността ѝ да направи нужните инвестиции за разширяване на капацитета и намаляване на разходите. Това твърдение също не се потвърди от констатациите при разследването, които сочат, че през разглеждания период промишлеността на Съюза е увеличила производствения си капацитет и ефективността си. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(667)
Една от заинтересованите страни изказа също така твърдението, че промишлеността на Съюза е увеличила производствения си капацитет, въпреки че степента на използване на капацитета вече е била ниска, и това е довело до самопричиняване на вреда. Твърдението обаче се основава на сравнение между тенденцията при инвестициите на включените в извадката производители от Съюза и тенденцията за използването на капацитета при цялата промишленост на Съюза, а това не е подходяща база за сравнение. Освен това при разследването се установи, че промишлеността на Съюза не е увеличила производствения си капацитет в мащаб, който превишава развитието в потреблението в Съюза, поради което твърдението беше отхвърлено.
(668)
Освен това събраните доказателства сочат, че чрез инвестиции в ново оборудване промишлеността на Съюза е могла да намали производствените си разходи и да стане по конкурентна като себестойност. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(669)
След оповестяването на окончателните заключения някои заинтересовани страни оспориха твърдението, че разширяването на капацитета на промишлеността на Съюза е било основателно и е следвало развитието на пазара, по-специално развитието на потреблението в Съюза. При модулите обаче производственият капацитет се е увеличил със 106 %, а за разглеждания период потреблението в Съюза се е увеличило с 221 %, т.е. повече от два пъти. Аналогично по отношение на елементите производственият капацитет се е увеличил с 39 %, а потреблението в Съюза през разглеждания период се е увеличило с 87 %. Това сочи, че увеличението на капацитета е било значително по-малко от увеличението на потреблението и поради това не може да се счита за неоснователно, като се има предвид, че в Съюза никога не е имало свръхкапацитет. Освен това анализът доколко основателно е увеличението на капацитета, не следва да се основава на анализ по години, а трябва да отчита тенденцията през целия разглеждан период. Новоизграденият капацитет обикновено влиза в пълна експлоатация едва след като мине известно време от реализирането на инвестицията, и изолираният анализ в рамките на една година може да доведе до изкривяване на картината. Поради това твърдението беше отхвърлено.
5.3.7. Отражение на цените на суровините
(670)
Няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, е свързана с развитието на цените на полисилиция - основната суровина за производството на полупроводникови пластини. Беше изтъкнат доводът, че промишлеността на Съюза е сключила дългосрочни договори за доставка на фиксирани цени и поради това не е могла да се възползва от намалението на цените на полисилиция през разглеждания период.
(671)
При разследването се установи, че макар промишлеността на Съюза да има дългосрочни договори за доставка на полисилиций, условията на тези договори в голяма степен са били предоговорени въз основа на промените в цените на полисилиция и че договорените цени са достигнали равнища, близки до цените на спот пазара или дори по-ниски от тях.
(672)
Някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че промишлеността на Съюза или най-малкото част от нея не е могла да се възползва от намалението в цените на полисилиция през РП поради наличието на дългосрочни договори за доставка на суровината. Тези страни заявиха, че предоговарянето или прекратяването на дългосрочните договори за полисилиций и/или полупроводникови пластини е довело до неустойки. В подкрепа на това твърдение страните представиха статии от пресата, в които се съобщава, че някои производители от Съюза са изправени пред опасността от съдебни дела или са прекратили договорите си. Някои страни представиха информация, която според тях потвърждава, че дългосрочните договори не е можело да бъдат предоговорени.
(673)
Полисилицият е основната суровина за производителите на полупроводникови пластини. При разследването се установи, че цените на полисилиция са се увеличили през 2008 г., когато са достигнали най-високата си стойност - прибл. 500 $/kg, но отново са намалели през 2009 г., като в края на 2009 г. са били 50-55 $/kg, а през 2010 и в началото на 2011 г. се отчита само слабо изразена тенденция към покачване. Цените са намалели значително през РП и са стигнали до 30 $/kg (JRC Scientific and Policy Reports, PV Status Report 2012). Следва да се отбележи, че цените на полисилиция може да са оказали само незначително въздействие върху промишлеността на Съюза, тъй като евентуалното им отражение върху производствените разходи за елементите и модулите се е стопило по-нататък по веригата на стойността. Освен това в гореспоменатите статии от пресата се говори за процеси, настъпили след РП, които не са се отразили на състоянието на засегнатите производители от Съюза по време на РП, и по тази причина посочените статии не могат да бъдат взети под внимание. Може да бъде потвърдено, че промишлеността на Съюза действително е била в състояние да предоговори не само цените по дългосрочните си договори, но и евентуално предвидените в тях неустойки.
(674)
Една заинтересована страна изказа също така твърдението, че е достатъчно само някои производители от Съюза да са били засегнати от наличието на дългосрочни договори и че състоянието на промишлеността на Съюза като цяло не е от значение. Тя заяви, че по-високите разходи не се отразяват непременно по един и същ начин на всички стопански субекти. Този довод не отчита констатацията, че в много случаи не беше установено средните цени на полисилиция за промишлеността на Съюза като цяло да са по-високи от пазарните цени или спот цените, и поради това беше счетено, че въпросът дали по-високите разходи са се отразили на всички, или само на някои стопански субекти, не е от значение. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(675)
Друга заинтересована страна поиска Комисията да отдели, разграничи и определи количествено въздействието на всеки фактор, който е оказал отражение върху състоянието на промишлеността на Съюза; отделно следва да се разглежда по-специално отражението на значителния спад в цените на полисилиция. В това отношение беше изказано твърдението, че спадът в цените на полисилиция, а не ценовият натиск от страна на китайския внос е причина за намалението на продажните цени. Що се отнася до промишлеността на Съюза, следва да се отбележи, че средните продажни цени са спаднали много повече от спада в средните производствени разходи, върху които може да се е отразил спадът в цените на суровината. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(676)
След оповестяването на окончателните заключения част от заинтересованите страни отново настояха, че въздействието, което спадът в цените на полисилиция е оказал върху разходите на промишлеността на Съюза, не се е ограничило или стопило по веригата на стойността, както се посочва в заключенията от разследването. Както обаче вече беше посочено в съображение 255 по-горе, полисилицият е основната суровина за производителите на полупроводникови пластини, затова беше установено, че евентуалното му въздействие върху производствените разходи при елементите и модулите се е стопило по веригата на стойността. Заинтересованите страни не представиха никакви доказателства, които да опровергаят тази констатация. Освен това при разследването се установи, че спадът в цените на полисилиция през разглеждания период е намерил отражение в средните производствени разходи при елементите и модулите на включените в извадката производители от Съюза, които са намалели в сходна степен с цените на полисилиция. Една от заинтересованите страна постави под въпрос въздействието на неустойките, които промишлеността на Съюза е трябвало да плати поради предоговарянето на договорите за доставки. В тази връзка не може да се изключи обстоятелството, че някои производители може да са били принудени да платят неустойки за прекратяването на договори за доставка на полупроводникови пластини през разглеждания период. Комисията обаче не откри доказателства, че тези неустойки може да са оказали въздействие върху състоянието на промишлеността на Съюза като цяло или че биха били представителни за нея. Такива доказателства не бяха предоставени и от въпросната заинтересована страна. Въпреки че не може да се изключи напълно, че неустойките може да са имали определено неблагоприятно въздействие върху ограничен брой производители от Съюза, общото въздействие върху промишлеността на Съюза е в най-добрия случай незначително и следователно не би могло да наруши причинно-следствената връзка между субсидирания внос и съществената вреда, понесена от цялата промишленост на Съюза. Поради това тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
(677)
Друга заинтересована страна изказа твърдението, че спадът в продажните цени на разследвания продукт в Съюза се държи отчасти на спада в цените на полисилиция. В това отношение обаче следва да се отбележи, че при разследването се установи, че вносът от КНР е бил субсидиран и в значителна степен е подбивал цените на промишлеността на Съюза. Поради това спадът в цените излиза извън намаляването на производствените разходи, което може да се обясни със спада в цената на суровината. Ако спадът в цените се дължеше само на спада в цената на суровината, промишлеността на Съюза нямаше да бъде принудена да намали продажните си цени под себестойността на продукта. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(678)
Друга заинтересована страна отново повтори твърдението, че завеждането на съдебно дело срещу един производител от Съюза след РП може да се е отразило най-малкото върху състоянието на този производител от Съюза още през РП. Тази страна обаче не обясни как и в каква степен подобно събитие, настъпило след РП, действително би могло да се отрази върху състоянието на производителя през РП. Аналогично при разследването не се установиха доказателства, сочещи наличието на подобно въздействие. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(679)
Освен това същата заинтересована страна постави под въпрос горепосочените констатации с твърдението, че не са представени доказателства. Констатациите от разследването обаче се основават на факти и категорични доказателства, чиито неповерителни версии бяха на разположение на всички заинтересовани страни.
(680)
Въз основа на гореизложеното се стигна до заключението, че дори някои конкретни производители от Съюза да са били засегнати от сключените дългосрочни договори, промишлеността на Съюза като цяло не е понесла загуби от такива дългосрочни договори и е била в състояние изцяло да се възползва от спада в цените на суровината. Поради това не бе установено, че дългосрочните договори са нарушили причинно-следствената връзка между субсидирания внос и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза.
5.3.8. Вреда в резултат на действията на промишлеността на Съюза: въздействие на автоматизацията, размера, икономиите от мащаба, консолидацията, иновациите, разходоефективността и вноса от страна на промишлеността на Съюза
(681)
Няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че вредата, понесена от промишлеността на Съюза, се дължи на високата степен на автоматизация на производствения процес. Бе заявено, че дребните производители са били в по-неблагоприятно положение в сравнение с по-големите вертикално интегрирани производители и поради това никакъв вид вреда, понесена от дребните производители, не може да бъде приписана на субсидирания внос. В тази връзка също така бе заявено, че при всички случаи промишлеността на Съюза като цяло е малка и съответно не е била в състояние да се възползва от икономии от мащаба.
(682)
При разследването беше установено, че и при дребните производители на пазара в Съюза е налице висока степен на автоматизация на производствения процес, което оказва положително влияние върху производствените им разходи. Повечето производители в Съюза са специализирани в една част от производствения процес (елементи или модули), което благодарение на специализацията повишава конкурентоспособността им по отношение на произвеждания от тях конкретен вид на продукта. Поради това твърдението, че въздействието на високата степен на автоматизацията е причина за вредата, понесена от промишлеността на Съюза, трябваше да бъде отхвърлено.
(683)
Някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че ценовият натиск е довел до консолидация на промишлеността на Съюза, както и на промишлеността в КНР, която е и причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. Разследването обаче показа, че консолидацията е по-скоро следствие от субсидирания внос и нелоялните търговски практики. Освен това тази страна не представи никакви доказателства относно това до каква степен процесът на консолидация може да е бил причината за понесената вреда.
(684)
Нещо повече, изказано беше твърдението, че липсата на вертикална интеграция на промишлеността на Съюза е причина за понесената вреда. Като цяло при нормални пазарни условия вертикално интегрираните производители би трябвало да имат по-голяма сигурност по отношение на веригата си от доставчици. При разследването обаче се установи, че вертикално интегрираната част от промишлеността на Съюза не е могла да се възползва пълноценно от това предимство, тъй като ценовият натиск от субсидирания внос е бил много голям. Освен това поради субсидирания внос промишлеността на Съюза - дори вертикално интегрираните производители в Съюза, не са могли напълно да се възползват от високата степен на използване на капацитета, за да реализират икономии от мащаба. Освен това разследването не разкри взаимовръзка между вертикалната интеграция и по-добрата рентабилност, тъй като големият ценови натиск е променил тази взаимовръзка.
(685)
Някои заинтересовани страни заявиха, че при промишлеността на Съюза няма технически иновации и инвестиции в нови технологии. При разследването обаче не бяха установени конкретни доказателства в подкрепа на тези твърдения. Напротив, разследването показа, че основната част от инвестициите, реализирани от промишлеността на Съюза, са за ново оборудване и за научноизследователска и развойна дейност, както и че няма значими технологични разлики между продуктите в световен мащаб.
(686)
Освен това една от заинтересованите страни заяви, че понесената съществена вреда се дължи на недоброто изпълнение на проекти (неуспешни проекти). В тази връзка следва да се отбележи, че твърдението не бе подкрепено с доказателства. Освен това всеки неуспешен проект би могъл да се разглежда по-скоро като последица от субсидирания внос. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(687)
Няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че промишлеността на Съюза не е успяла да рационализира производствените си разходи навреме, така че да реагира на развитието на световния пазар. Други страни заявиха, че разходите за труд и административните разходи в Съюза са по-високи, отколкото в КНР.
(688)
Разследването показа, че през разглеждания период производствените разходи на промишлеността на Съюза непрекъснато са се понижавали. Производителността по отношение на модулите и елементите се е увеличила. Както се споменава по-горе, поради голямото увеличение на субсидирания внос от КНР и произтичащия от него значителен ценови натиск върху пазара на Съюза промишлеността на Съюза не е била в състояние да се възползва от намаляването на разходите.
(689)
Следва да се отбележи, че производителите износители от КНР нямат сравнително предимство по отношение на суровините (полисилиций) и използваните съоръжения, тъй като и двете в по-голямата си част са внесени от Съюза. Що се отнася до разходите за труд и административните разходи, в това число амортизационните отчисления, те са представлявали средно по-малко от 10 % от общата себестойност на модулите през РП и не може да се смята, че са имали съществена роля. Разходите за електроенергия са представлявали средно по-малко от 1 % от общата себестойност на модулите през РП и не може да се смята, че са имали съществена роля. Освен това твърдението, че китайските производители са използвали най-ново оборудване, не беше потвърдено с доказателства.
(690)
Освен това бе посочено, че някои производители от Съюза са се снабдявали с елементи и/или модули от засегнатата държава и са препродавали тези продукти на пазара на Съюза като свое собствено производство. Вредата от тези сделки не следва да се приписва на субсидирания внос. При разследването обаче се установи, че вносът на разглеждания продукт от промишлеността на Съюза е имал допълващ характер, при това обемът му е ограничен в сравнение с общото производство на Съюза; поради това, ако изобщо има някакво отражение, то е само незначително и не може да се счита, че нарушава причинно-следствената връзка между субсидирания внос и понесената вреда от промишлеността на Съюза.
(691)
Поради това, с цел да се реагира на низходящата тенденция в развитието на цените на вноса от КНР, промишлеността на Съюза е трябвало да положи значителни усилия, за да рационализира производствените си разходи. Въпреки усилията на промишлеността на Съюза тази рационализация на разходите не е могла да намери отражение в продажните цени поради значителното подбиване на цените, предизвикано от субсидирания внос.
(692)
Някои заинтересовани страни отново изказаха твърдението, че понесената от промишлеността на Съюза вреда се дължи на това, че промишлеността на Съюза не е реализирала достатъчно големи икономии от мащаба. Отново беше заявено, че дребните производители са били в по-неблагоприятно положение от по-големите вертикално интегрирани производители и поради това евентуално понесената от тях вреда не може да бъде приписвана на субсидирания внос. Друга заинтересована страна изказа твърдението, че автоматизацията на производствените процеси струва скъпо, поради което икономиите от мащаба са още по-важни за намаляване на производствените разходи.
(693)
При разследването се установи, че поради субсидирания внос промишлеността на Съюза - дори по-големите вертикално интегрирани производители - не е могла в пълна степен да извлече предимство от високата степен на използване на капацитета, за да постигне икономии от мащаба. Във всеки случай разследването не разкри взаимовръзка между размера, вертикалната интеграция и по-добрите нива на рентабилност, тъй като тази взаимовръзка е променена от големия ценови натиск на субсидирания внос. Разследването показа, че ползите от икономиите от мащаба вече не съществуват на пазар, в който степента на използване на капацитета е ниска, което важи също така за китайските производители. Поради това тези твърдения бяха отхвърлени.
(694)
Освен това една от заинтересованите страни изказа твърдението, че инвеститорите и банките не биха финансирали проектите, ако производителят на модулите е твърде малък, тъй като по-големите производители предоставят по-добри гаранции и са по-подходящи за банково финансиране. С други думи, инвеститорите и банките не са склонни да финансират фотоволтаични проекти, в които се използват модули, произведени в Съюза. При разследването обаче се установи, че евентуалните предпочитания на инвеститорите и банките да финансират китайски производители, които имат по-голям производствен капацитет, са следствие на нарушението на пазара на Съюза, предизвикано от субсидирания внос. Както се посочва по-горе, мащабът на производството не е от значение, ако степента на използване на капацитета остава ниска. Поради това твърдението не беше взето под внимание.
(695)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че промишлеността на Съюза е имала неблагоприятна структура на разходите в сравнение с китайските си конкуренти, тъй като те се извличали ползи от по-ниските си разходи за труд и електроенергия, както и от по-ниските си амортизационни отчисления, като същевременно са разполагали с най-новото оборудване. Съответната страна обаче не можа да представи нова информация или доказателства в подкрепа на това твърдение, които да оборят констатациите от разследването в това отношение. Отговор на твърдението, че китайските производители използват най-ново оборудване, е даден по-специално в съображение 203 от временния антидъмпингов регламент, в което е посочено, че производителите износители от КНР не са имали никакво конкурентно предимство, по-специално защото машините и оборудването се внасят от ЕС. Поради това изложените по-горе твърдения бяха отхвърлени.
(696)
Друга страна изказа твърдението, че китайските производители са имали сравнително предимство по отношение на цените на полисилиция и икономиите от мащаба, като то е довело до по-ниски разходи за машини. Страната не представи никаква нова информация или доказателства в подкрепа на това. По тази причина твърдението на тази страна трябваше да бъде отхвърлено.
(697)
Освен това една от заинтересованите страни изказа твърдението, че някои производители от Съюза са се снабдявали с елементи и/или модули от съответната държава и са препродавали тези продукти на пазара на Съюза като свое собствено производство. Страната поиска вредата, причинена от тези сделки, да не бъде приписвана на субсидирания внос. При разследването обаче се установи, че вносът на разглеждания продукт от промишлеността на Съюза е имал допълващ характер, при това обемът му е ограничен в сравнение с общото производство на Съюза; поради това, ако изобщо има някакво отражение, то е само незначително и не може да се счита, че нарушава причинно-следствената връзка между субсидирания внос и понесената вреда от промишлеността на Съюза.
(698)
Един несвързан вносител изказа твърдението, че при анализа следва да бъде отчетен увеличеният брой на заетите лица през разглеждания период. По отношение на това твърдение следва да се отбележи, че при модулите в периода 2009-2011 г. заетостта се е увеличила, а след това е намаляла през РП. При елементите се отчита ръст на заетостта до 2010 г., а през 2011 г. броят на заетите е намалял и се е свил още повече през РП. Следва да се отбележи, че при модулите заетостта е следвала същата тенденция като производството на Съюза. Тъй като при елементите вносът от Китай е увеличавал пазарния си дял през целия период за сметка на промишлеността на Съюза, тя не е успяла да реализира очакваните ползи от увеличаването на потреблението. Поради това спадът в заетостта през 2011 г. и през РП отговаря на конюнктурата, при която дружествата или са изпаднали в несъстоятелност, или са спрели производството си на елементи.
(699)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни отново изказа твърдението, че понесената от промишлеността на Съюза вреда се дължи на малкия мащаб и на липсата на икономии от мащаба. Както вече беше обяснено в съображение 682 по-горе и в съображения 195-196 от временния антидъмпингов регламент, дори на световния пазар мащабът и съответно ползата от икономиите от мащаба не могат да се запазят, когато степента на използване на капацитета е като цяло ниска и когато в цял свят е налице огромен свръхкапацитет. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(700)
Освен това същата страна отново изказа твърдението, че вредата, понесена от промишлеността на Съюза, се дължи на неспособността ѝ да постигне предимство по отношение на себестойността. Страната твърди, че това се дължи по-специално на факта, че повечето от производителите от Съюза са вертикално интегрирани. Тази страна обаче не предостави допълнителна информация в каква степен фактът, че производителите са вертикално интегрирани, може да е оказал отрицателно въздействие върху структурата на себестойността. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(701)
Въз основа на това посочените по-горе твърдения бяха отхвърлени.
5.3.9. Конкуренция от тънкослойните фотоволтаични продукти и други фотоволтаични технологии
(702)
Няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че причина за понесената вреда от промишлеността на Съюза е конкуренцията от страна на тънкослойните фотоволтаични продукти и други фотоволтаични технологии, тъй като тези технологии са взаимозаменяеми и имат една и съща крайна употреба. Беше изтъкнато също така, че тънкослойните продукти конкурират разследвания продукт по-специално по отношение на наземните системи и покривните системи с търговско/промишлено предназначение, които съставляват значителен дял от общия фотоволтаичен пазар в Съюза.
(703)
При разследването се установи, че тънкослойните фотоволтаични продукти се произвеждат от различни суровини и за тях не се използват полупроводникови пластини от кристален силиций. Като цяло те имат много по-нисък КПД и по-ниска изходна мощност от модулите от кристален силиций. Вследствие на това те не могат да се използват в зони с ограничен достъп, като например покриви, т.е. не са напълно взаимозаменяеми с разглеждания продукт. Разследването показа, че макар да са по-евтини от разследвания продукт, тънкослойните фотоволтаични продукти държат само малък дял от общия соларен пазар в Съюза през разглеждания период. Поради това, въпреки че може да има известна конкуренция между тънкослойните продукти и разглеждания продукт, тази конкуренция се счита за незначителна.
(704)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни отново изказа твърдението, че конкуренцията от страна на тънкослойните продукти вероятно е причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. В това отношение страната заяви, че в Германия пазарният дял на тънкослойните продукти в общия соларен пазар е бил значителен през по-голямата част от РП и е намалял едва в началото на 2012 г.
(705)
Разследването действително показа, че средните цени на тънкослойните продукти са били по-ниски от средните цени на разследвания продукт.
(706)
Както обаче е посочено в съображение 703 по-горе, тънкослойните продукти имат много по-нисък КПД и по-малка изходна мощност от модулите от кристален силиций и поради това, ако изобщо съществува конкуренция между тези продукти, тя не би могла да способства за вредата, понесена от промишлеността на Съюза, тъй като модулите от кристален силиций са доминиращата технология на соларния пазар на Съюза. В доклада на Съвместния изследователски център (JRC) за състоянието на фотоволтаичния сектор през 2012 г. се посочва, че вследствие на спада в цените на полисилиция през последните години тънкослойните продукти са изгубили пазарен дял в полза на модулите от кристален силиций.
(707)
Въз основа на това посочените по-горе твърдения бяха отхвърлени.
5.3.10. Финансовата криза и последиците от нея
(708)
Бе изказано твърдението, че финансовата криза и икономическата рецесия са оказали неблагоприятно въздействие върху достъпа до финансиране на промишлеността на Съюза и следователно са причина за понесената вреда от промишлеността на Съюза.
(709)
Способността на промишлеността на Съюза да привлича капитали значително е намаляла през разглеждания период. Тъй като соларната промишленост е капиталоемка, способността за набиране на капитали е от решаващо значение. Икономическата рецесия е оказала известно отражение върху състоянието на промишлеността на Съюза. При разследването обаче се установи, че въпреки отбелязания растеж на пазара на Съюза в периода 2009-2011 г. състоянието на промишлеността на Съюза се е влошило вследствие на субсидирания внос от КНР, който силно е подбивал продажните цени на промишлеността на Съюза. Поради това се стигна до заключението, че потенциалните последици от финансовата криза са се изострили от увеличения субсидиран внос от Китай и че ограниченият достъп до финансиране е до голяма степен следствие от неблагоприятната пазарна конюнктура, като състоянието и перспективите на промишлеността на Съюза са последица от субсидирания внос.
(710)
Разгледан беше също така въпросът дали понесената вреда от промишлеността на Съюза се дължи на неспособността ѝ да намери подходящо финансиране още докато е работела на печалба. При разследването се установи, че например през 2010 г., когато промишлеността на Съюза все още е работела на печалба, инвестициите при модулите са се увеличили с 315 % в сравнение с 2009 г., като за същия период инвестициите при елементите са се увеличили с 10 %. Тъй като фотоволтаичната промишленост е капиталоемка, следва да се очаква, че промишлеността на Съюза непрекъснато търси съответното финансиране, за да подобри разходоефективността си и да се конкурира с нелоялния субсидиран внос. Поради това беше направено заключението, че липсата на достъп до финансиране е следствие от нарушенията, а не причина за тяхната поява.
(711)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни отново изказа твърдението, че вредоносното въздействие на финансовата криза следва да бъде отделено и разграничено и да не се приписва на субсидирания внос. Същата страна се позова на обществено достъпна информация, според която поне един производител от Съюза смята, че финансовата криза е основна причина за понесената от него вреда. Констатациите на настоящето разследване се основават на конкретни данни от дружествата, които са значително по-задълбочени от обществено достъпните изявления на съответните дружества. Поради това цитираното обществено достъпно изявление не може да опровергае констатациите, че макар да има известно отражение върху състоянието на промишлеността на Съюза, финансовата криза не би могла да наруши причинно-следствената връзка между субсидирания внос и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(712)
Друга заинтересована страна изказа твърдението, че следва да бъде отчетен различният достъп до финансиране на промишлеността на Съюза в сравнение с китайските производители износители. Същата страна заяви, че това е една от основните причини за понесената съществена вреда от промишлеността на Съюза, а не субсидираният внос. Беше установено обаче, че преференциалният достъп до финансиране, който са имали редица китайски производители износители, нарушава пазара и твърде вероятно е една от основните причини, поради които китайските производители износители са можели да изнасят разглеждания продукт на субсидирани цени. Поради това този фактор не може да наруши причинно-следствената връзка между субсидирания внос и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. По тази причина твърдението беше отхвърлено.
(713)
Въз основа на гореизложеното беше направено заключението, че макар да има известно отражение върху състоянието на промишлеността на Съюза, финансовата криза не би могла да наруши причинно-следствената връзка между субсидирания внос и понесената вреда от промишлеността на Съюза. Поради това твърденията бяха отхвърлени.
5.3.11. Равнище на износа на промишлеността на Съюза
(714)
Някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че експортните продажби на промишлеността на Съюза са намалели значително през разглеждания период, особено от 2009 до 2011 г. при модулите и от 2009 г. до първото тримесечие на 2012 г. при елементите, и че това е предизвикало съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза.
(715)
Въпреки това, както е показано в таблицата по-долу, обемът на износа на модули остава значителен въпреки лекия спад през РП, а средните равнища на цените през РП са били над средните разходи за модулите през целия разглеждан период. Ето защо това не би могло да бъде причина за понесената вреда от промишлеността на Съюза. Що се отнася до елементите, обемът на износа представлява само около 12 % от общия производствен обем на елементите. По тази причина въпреки ниските цени през РП това може да е оказало само ограничено въздействие върху състоянието на промишлеността на Съюза. Поради това твърденията в тази връзка трябваше да бъдат отхвърлени.
Таблица 13-a
Модули
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на износа на модули в MW
989
1 279
1 157
1 148
(Индекс 2009 г. = 100)
100
129
117
116
Средна експортна цена (EUR/kW)
2 500
1 900
1 470
1 230
(Индекс 2009 г. = 100)
100
76
59
49
Източник: Europressedienst.
Таблица 13-б
Елементи
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на износа на елементи в MW
62
320
315
238
(Индекс 2009 г. = 100)
100
516
508
384
Средна експортна цена (EUR/kW)
1 350
1 050
830
640
(Индекс 2009 г. = 100)
100
78
61
47
Източник: Europressedienst.
(716)
Въз основа на това бе установено, че въздействието на равнището на износа на промишлеността на Съюза не е било от такова естество, че да допринесе за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. Поради това твърденията на страните в това отношение трябваше да бъдат отхвърлени.
5.3.12. Откриване на находища на шистов газ в Европейския съюз
(717)
Една заинтересована страна изказа твърдението, че причина за понесената вреда от промишлеността на Съюза е откриването на находища на шистов газ в Съюза и че перспективата за по-голям добив на евтин шистов газ в Съюза е довела до намаление на публичните и частните инвестиции за проекти в областта на енергията от възобновяеми източници.
(718)
При разследването беше установено, че потреблението на разследвания продукт се е увеличило значително през разглеждания период, както вече бе посочено в съображение 509 по-горе. Освен това при разследването не бяха установени фактически доказателства, че понесената вреда от промишлеността на Съюза се дължи на откриването на находища на шистов газ в Съюза. Поради това твърдението беше отхвърлено
5.3.13. Схема на Европейския съюз за търговия с емисии (СТЕ)
(719)
Същата страна твърди, че причина за понесената вреда от промишлеността на Съюза са слабите инвестиции в производство на слънчева енергия вследствие на ниските пазарни цени на емисионните кредити за замърсяване с въглероден диоксид в рамките на схемата на Европейския съюз за търговия с емисии.
(720)
Доказателство обаче не беше представено, а разследването не установи фактически обстоятелства, потвърждаващи тези твърдения. Напротив, от разследването е видно, че потреблението на разследвания продукт значително е нараствало по време на разглеждания период. Въз основа на това твърдението беше отхвърлено.
5.3.14. Управленски решения
(721)
Някои заинтересовани страни заявиха, че понесената съществена вреда от поне един производител от Съюза е последица от неправилни управленски решения. Тези твърдения се основават на годишни счетоводни отчети, на някои сведения, изложени в писмо от акционер на дружеството до останалите акционери, и на статия от печата.
(722)
Преписката не съдържа никаква информация, която да показва, че някои управленски решения на засегнатото дружество са били необичайни или непредпазливи, или пък че са се отразили върху цялата промишленост на Съюза. Поради това твърденията в тази връзка бяха отхвърлени.
5.3.15. Други държавни политики
(723)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, са други държавни политики, като например тези в областта на енергията от възобновяеми източници, политиките за насърчаване на иновациите и за намаляване на административните формалности, политиките за насърчаване на търговията и нормативната уредба за достъп до електрическата мрежа, тъй като всички тези политики са от полза за производителите износители. Въпреки това дори да е вярно, че някои от посочените политики биха могли да улеснят вноса от други трети държави и общия растеж на соларната промишленост, тези политики биха били от полза и за промишлеността на Съюза. Освен това тези политики не са имали за цел подобен внос в Съюза да се осъществява на вредоносни субсидирани цени. Поради това твърденията в тази връзка бяха отхвърлени.
5.3.16. Други твърдения
(724)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че понесената от промишлеността на Съюза вреда се дължи на съществували отпреди недостатъци и на липсата на политическа подкрепа от Европейската комисия през предходните години. Същата страна твърди също така, че освен националните програми за подкрепа важни фактори на всеки един пазар са също така населението, БВП, потреблението на електроенергия, възможностите за финансиране и за свързване към мрежата. Тя обаче не успя да обоснове твърдението си, поради което то беше отхвърлено.
(725)
След оповестяването на окончателните заключения същата заинтересована страна отново изказа твърдението, че понесената от промишлеността на Съюза вреда се дължи на съществували отпреди недостатъци. Твърдението обаче не беше анализирано, нито бяха представени доказателства в негова подкрепа, и затова трябваше да бъде отхвърлено.
5.4. Кумулативна оценка на останалите фактори, за които е установено, че имат принос за вредата
(726)
При разследването беше установено, че е възможно принос за вредата да са имали следните други фактори: внос на разглеждания продукт от Тайван; спад в нивата на ПЦ; дългосрочни договори за полисилиций при ограничен брой производители от Съюза; финансовата и икономическа криза.
(727)
Както беше показано в точки 5.3.1 и съответно 5.3.7 по-горе, възможният принос на вноса от Тайван и на дългосрочните договори за полисилиций на ограничен брой производители от Съюза е в най-добрия случай незначителен, тъй като е бил разпределен по-нататък по веригата на стойността.
(728)
Що се отнася до финансовата и икономическа криза, разследването показа, че основната трудност пред промишлеността на Съюза при осигуряването на достъп до необходимия капитал за инвестиции е бил субсидираният внос, който е попречил на промишлеността на Съюза да продава продуктите си на рентабилни цени в момент, когато на пазара на Съюза се отчита голям растеж (2009-2011 г.).
(729)
Що се отнася до ПЦ, третите страни не успяха да докажат, че равнищата на ПЦ през РП са били толкова ниски, че са попречили на производителите от Съюза да продават разглеждания продукт на цени, които не им причиняват вреда. Институциите са на мнение, че намаляването на равнищата на ПЦ може да обясни свитото търсене, тъй като инвестициите в някои райони вече не са жизнеспособни. Това обаче не може да наруши причинно-следствената връзка дори ако се разглежда заедно с други фактори, за които е установено, че са допринесли за вредата, тъй като и тогава е на равнище, което - при условие че няма субсидиран внос - би позволило на производителите от Съюза да продават продуктите си на цени, които не им причиняват вреда.
(730)
Поради това дори да бъде оценено кумулативното въздействие на четирите други фактора, които евентуално са допринесли за вредата, причинно-следствената връзка между субсидирането и вредата не се нарушава.
5.5. Заключение относно причинно-следствената връзка
(731)
При разследването бе установена причинно-следствена връзка между съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, и субсидирания внос от КНР. Други евентуални причини за вредата - като вноса от други трети държави, несубсидиран внос от КНР, потреблението, преференциалните цени, друг вид финансова подкрепа, предоставена на промишлеността на Съюза, свръхкапацитет, отражението на цените на суровините, вреда от действията на промишлеността на Съюза, конкуренция от страна на тънкослойните продукти, финансовата криза и последиците от нея, равнището на износа на промишлеността на Съюза, откриването на находища на шистов газ в Европейския съюз, управленските решения, схемите на Европейския съюз за търговия с емисии и други държавни политики, бяха подложени на анализ и беше установено, че никоя от тях не е от такова естество, че да наруши установената причинно-следствена връзка между субсидирания внос от КНР и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза.
(732)
Всички последици от факторите на вредата, различни от субсидирания внос, бяха анализирани поотделно и заедно. Вследствие на това се стигна до заключението, че общата оценка на всички фактори, които евентуално са имали отражение върху състоянието на вреда, в което се е намирала промишлеността на Съюза (т.е. внос от трети страни, ПЦ, отражение на цените на суровината, финансова криза), не може да обясни вредата, понесена от промишлеността на Съюза, по-специално ниските цени и финансовите загуби поради навлизането на разглеждания продукт като евтин внос в значителни количества от КНР. Въз основа на изложения по-горе анализ, при който отражението на всички известни фактори върху състоянието на промишлеността на Съюза бе ясно разграничено и отделено от вредоносното въздействие на субсидирания внос, се стигна до заключението, че е налице причинно-следствена връзка между субсидирания внос от КНР и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза през РП.
6. ИНТЕРЕС НА СЪЮЗА
6.1. Предварителни бележки
(733)
В съответствие с член 31 от основния регламент беше проверено дали въпреки гореизложените заключения за причиняващо вреда субсидиране са налице убедителни основания да се заключи, че приемането на изравнителни мерки в конкретния случай не е в интерес на Съюза. За целта в съответствие с член 31, параграф 1 от основния регламент анализът на интереса на Съюза се основаваше на преценка на съвкупността от различните интереси на страните, включително тези на промишлеността на Съюза, дружествата в пазарите нагоре и надолу по веригата в областта на фотоволтаичните продукти, вносителите, ползвателите и потребителите на разглеждания продукт.
(734)
Около 150 стопански субекти заявиха интереса си след започването на паралелното антидъмпингово разследване и съответно бяха взети предвид в рамките на настоящото разследване. Изпратени бяха специални въпросници до несвързаните вносители, стопанските субекти нагоре по веригата (включително един производител на суровини и доставчици на производствено оборудване за разследвания продукт) и надолу по веригата (включително лицата, разработващи проекти, и монтажниците), както и до организация за защита на потребителите - Европейското бюро на съюзите на потребителите (BEUC). Информация представиха три сдружения, представляващи различните стопански субекти (промишлеността на Съюза и стопанските субекти нагоре и надолу по веригата) в областта на фотоволтаичните продукти.
(735)
Изказано беше твърдението, че оценката на интереса на Съюза не се основава на представителен брой стопански субекти.
(736)
Комисията влезе във връзка с различни стопански субекти по следния начин.
(737)
Стопански субекти нагоре и надолу по веригата: както е посочено в съображение 734 по-горе, Комисията изпрати специални въпросници до близо 150 стопански субекти, включително до тези несвързани вносители, които бяха заявили своя интерес след започването на разследването и които следователно имаха възможността да предоставят имаща отношение информация на Комисията. В отговор бяха получени двадесет и един въпросника. Освен това под внимание в разследването бяха взети не само отговорите на въпросниците, но и подлежащи на проверка и надлежно обосновани коментари и изявления, направени от заинтересованите страни в определения за това срок, независимо дали съответните страни са отговорили на въпросника, или не. AFASE по-специално изпрати на Комисията коментари от името на своите членове - стопански субекти от областта на фотоволтаичната енергия, които също бяха анализирани.
(738)
Несвързани вносители: както е посочено в съображение 25 по-горе, Комисията са свърза с всички 250 несвързани вносители, за които беше информирал жалбоподателят, и подбра временна извадка в съответствие с член 27 от основния регламент, която да обхване най-големия възможен представителен обем внос, който може в разумна степен да се очаква да бъде разследван за наличното време. След проверка обаче се потвърди, че само едно от дружествата, временно избрани за включване в извадката, действително е несвързан вносител. На по-късен етап други несвързани вносители, изпратили първоначално формуляр за включване в извадката на етапа на започване на процедурата, които обаче не бяха включени в извадката, бяха поканени да продължат да сътрудничат на разследването. Шест от тях приеха и получиха въпросника, като пет представиха попълнен въпросник и отговорите на трима от тях бяха счетени за достатъчно изчерпателни. Поради това окончателната извадка от несвързани вносители включваше четирима несвързани вносители, представляващи от 2 до 5 % от вноса на разглеждания продукт. Що се отнася до малкия процент, трябва да се има предвид, че по-голямата част от вноса на разглеждания продукт в Съюза не се осъществява чрез несвързани вносители.
(739)
В резюме за анализа на интереса на Съюза се разчиташе на следната информация:
-
отговорите на въпросника, получени от осемте включени в извадката производители от Съюза и четирима несвързани вносители, както и отговорите на специалния въпросник, получени от осем стопански субекта нагоре по веригата и от тринадесет стопански субекта надолу по веригата (седем дружества, разработващи проекти/монтажници; шест доставчици на услуги, които работят и в сектора на ФВ енергията), от общо 150 стопански субекта, заявили интереса си след започването на процедурата и получили специалните въпросници;
-
данните, проверени по време на проверките на място в обектите на осем производители от Съюза, един несвързан вносител, двама стопански субекти нагоре по веригата, четирима стопански субекти надолу по веригата (дружества, разработващи проекти/монтажници) и едно сдружение (вж. съображение 17 от временния антидъмпингов регламент и съображение 29 по-горе);
-
данните относно интереса на Съюза, предоставени от други заинтересовани страни, включително от сдружения, както и обществено достъпни данни относно развитието на фотоволтаичния пазар в Европа, по-специално изготвения от EPIA доклад „Глобални пазарни прогнози за фотоволтаичния сектор за 2013-2017 г.“.
6.2. Интерес на промишлеността на Съюза
(740)
Промишлеността на Съюза е била пряк работодател на около 21 000 души, заети в производството и продажбата на сходния продукт през РП.
(741)
Разследването установи, че промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда, причина за която е субсидираният внос от засегнатата държава по време на РП. Припомня се, че при редица показатели за вредата се наблюдава неблагоприятна тенденция през разглеждания период. По-специално сериозно са засегнати показателите за вредата, свързани с финансовите резултати на съдействащите производители в Съюза, като рентабилност, парични потоци и възвръщаемост на инвестициите. В действителност през 2011 г. и през РП производителите на модули и елементи в Съюза са работели на загуба. Вследствие на това някои производители от Съюза са били принудени да закрият производствените си съоръжения, а други са заплашени от несъстоятелност. При липсата на мерки е твърде вероятно икономическото състояние на промишлеността на Съюза допълнително да се влоши.
(742)
Очаква се налагането на изравнителни мита да възстанови условията за лоялна търговия на пазара на Съюза, което ще позволи на промишлеността на Съюза да формира цените на сходния продукт така, че да отразяват производствените разходи, подобрявайки по този начин рентабилността му. Може да се очаква също налагането на изравнителни мерки да позволи на промишлеността на Съюза да си възвърне поне част от изгубения през разглеждания период пазарен дял, което ще окаже положително въздействие върху цялостното ѝ финансово състояние. Освен това промишлеността на Съюза би следвало да получи по-добър достъп до капитал и да продължи да инвестира в научноизследователска и развойна дейност и иновации на пазара за фотоволтаични продукти. На последно място, при разследването беше посочена и възможност производители от Съюза, които са били принудени да спрат производството поради натиска на вноса от Китай, да възобновят дейността си. Като цяло при този вариант не само ще бъдат гарантирани съществуващите 21 000 работни места в промишлеността на Съюза (през РП), но съществува и основателна възможност за по-нататъшно разрастване на производството и повишаване на заетостта.
(743)
В случай че мерките не бъдат наложени, се очакват нови загуби на пазарен дял, като рентабилността на промишлеността на Съюза ще продължи да се влошава. Това положение няма да може да се задържи в краткосрочен и средносрочен план. Вследствие на това освен големия брой производители от Съюза, които вече са били принудени да напуснат пазара, други производители могат да бъдат изправени пред несъстоятелност, като в краткосрочен и средносрочен план това вероятно би довело до закриване на промишлеността на Съюза и съответно би имало значително отражение върху съществуващите работни места.
(744)
Част от заинтересованите страни оспориха заключението, че промишлеността на Съюза би могла да извлече полза от налагането на изравнителни мерки, като посочиха, че: i) мерките ще ограничат търсенето на фотоволтаични продукти в Съюза и поради това промишлеността на Съюза няма да може да увеличи продажбите си; ii) промишлеността на Съюза разполага с малки производствени съоръжения и поради това не е в състояние да задоволява търсенето за определени видове инсталации, като покривни инсталации за търговски обекти и големи наземни инсталации; iii) производителите от Съюза не са подходящи за банково финансиране; iv) налагането на мита върху елементите де факто ще увеличи производствените разходи на производителите на модули в Съюза и ще ги направи по-малко привлекателни за потребителите; v) при значителен спад на вноса от Китай производителите от други трети държави най-вероятно ще се възползват от създалото се положение след намаляването на вноса от КНР.
(745)
Що се отнася до твърдението, че мерките ще ограничат търсенето на фотоволтаични продукти в Съюза и поради това промишлеността на Съюза няма да може да увеличи продажбите си, следва да се отбележи, че съответните страни не можаха да предоставят подлежащи на проверка доказателства, че съществува пряка връзка между налагането на мерките и намаляването на търсенето на фотоволтаични продукти, за което се доказа, че в течение на годините се влияе от няколко фактора.
(746)
В отговор на твърдението, че промишлеността на Съюза има малки производствени съоръжения и поради това не може да удовлетвори търсенето на определени видове инсталации, като покривни инсталации за търговски обекти и големи наземни инсталации, следва да се отбележи, че според резултатите от разследването промишлеността на Съюза има капацитет да доставя продукти както за инсталации с търговско и промишлено предназначение (от 40 kW до 1 MW), така и за инсталации от пазарния сегмент на доставчиците на електроенергия (от 1 MW до 10 MW). Освен това при разследването не бяха намерени доказателства, че в един и същи проект не могат да се използват продукти, доставяни от различни производители. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(747)
Твърдението, че промишлеността на Съюза не би извлякла полза от мерките, защото производителите от Съюза не са подходящи за банково финансиране, и че инвестиционните фондове не биха приели да финансират проекти, в които се използват произведени в ЕС модули, не беше потвърдено. Във всеки случай се очаква, че налагането на мерките ще възстанови равнопоставените пазарни условия, което следва да възвърне увереността на инвеститорите, включително на тези от банковия сектор, в способността на производителите от Съюза да разработват жизнеспособни проекти. Въз основа на това твърдението беше отхвърлено.
(748)
Що се отнася до твърдението, че налагането на мита върху елементите де факто ще увеличи производствените разходи на производителите от Съюза и ще ги направи по-малко привлекателни за потребителите, макар да не е изключено след налагането на митата да настъпи известно увеличение на цените, следва да се има предвид също така, че според информация от обществено достъпни източници тенденцията е цените на модулите и елементите да се понижават. Следователно, дори ако цената на елементите се увеличи като следствие от мерките, общата низходяща тенденция в цените следва да доведе до намаляване на цената на модулите. Въпросните производители могат да решат също така да се снабдяват с елементи в Съюза, а не от КНР. На последно място, очаква се, че налагането на мерките ще увеличи използването на капацитета на производителите на елементи в Съюза и така ще увеличи икономиите от мащаба, което на свой ред ще понижи разходите. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(749)
Твърдението, че при значително намаление на вноса от КНР след налагане на мерките други трети държави, а не промишлеността на Съюза най-вероятно ще се възползват от създалото се положение, не се потвърди от разследването. При разследването на се установиха ясни индикации, че други трети държави биха насочили масирано своя износ към пазара на Съюза, по-специално като се има предвид вероятното разрастване на пазарите на други трети държави, особено в Азия, което прогнозират обществено достъпни източници на информация. На последно място, липсват индикации, че дори при увеличение на вноса от други трети държави вследствие на намаляването на вноса от КНР, промишлеността на Съюза няма да бъде в състояние да се конкурира с вноса от тези трети държави.
(750)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че е нереалистично да се очаква появата на устойчива промишленост на Съюза, произвеждаща модули и елементи, тъй като никой здравомислещ инвеститор не би инвестирал в производителите от Съюза, които според същите заинтересовани страни имат неблагоприятна структура на разходите и поради това не могат да произвеждат на конкурентни цени. В хода на разследването не се потвърди, че промишлеността на Съюза има неблагоприятна структура на разходите, както се обяснява в съображения 202 и 203 от временния антидъмпингов регламент. Поради това липсата на субсидиран внос и по-голямото използване на производствения капацитет следва да доведат до икономии от мащаба и да дадат възможност за появата на устойчива промишленост на Съюза. С оглед на гореизложеното твърдението беше отхвърлено
(751)
Една от страните изказа твърдението, че търсенето в Съюза се определя от развитието на ПЦ и че очакваната от инвеститорите възвращаемост на инвестициите е свързана с това развитие. По-специално се твърди, че ако цените в Съюза се повишат вследствие на митата и ПЦ не последват в съответната степен това увеличение, търсенето ще намалее и промишлеността на Съюза няма да извлече ползи от наложените мита.
(752)
В отговор на горепосоченото твърдение следва да се отбележи, че въпреки взаимовръзката между равнището на ПЦ и търсенето на фотоволтаични инсталации събраните в хода на разследването доказателства сочат, че в бъдеще търсенето във все по-малка степен ще зависи от ПЦ и други програми за подкрепа, тъй като е твърде вероятно при някои видове инсталации на редица места в Съюза цените на фотоволтаичната енергия да са се изравнили с тези на електроенергията от конвенционални източници. Освен това очакваната възвращаемост на инвестициите следва да се основава на справедливи пазарни цени. На последно място, въпреки че не е изключено след налагането на мерките да се стигне до известно увеличение на цените, следва да се отбележи, че според обществено достъпните източници на информация общата тенденция е към понижаване на цените. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(753)
Заинтересовани страни посочиха, че тъй като търсенето на слънчеви панели се определя от програмите за подкрепа, по-специално от ПЦ, и от равнището на цените на електроенергията за крайния потребител (които от своя страна определят изравняването на цените на слънчевата енергия с тези на електроенергията от конвенционални източници), ценовата еластичност на търсенето може да бъде много голяма. Макар да е вярно, че значителното увеличение на цените може поради естеството на пазара да доведе до значително намаляване на търсенето, както посочват съответните заинтересовани страни, твърдението трябваше да бъде отхвърлено, тъй като е много слабо вероятно увеличението на цените, произтичащо от мерките, да бъде значително, по-специално поради следните причини. На първо място, всички налични източници потвърждават, че значителният спад в цената на разглеждания продукт през РП и от края на РП до момента ще се запази. На второ място, икономическият ефект от ангажимента за спазване на минимален ценови праг, който Комисията прие, се изразява в това, че китайските производители износители ще доставят разглеждания продукт на минимална вносна цена под 60 c/W, което е много под цената, наблюдавана през РП, в обем, който в общи линии съответства на сегашния им пазарен дял. При това ценово равнище е твърде слабо вероятно търсенето да намалее значително, тъй като то гарантира достатъчно търсене и при сегашното равнище на подкрепа по програмите за подкрепа, и при сегашните равнища на изравняване на цените на слънчевата енергия с тези на електроенергията от конвенционални източници. Освен това се очаква цената на електроенергията за крайни потребители да се увеличи, а цената на разглеждания продукт - да намалее. Формулата за индексиране на ангажимента за спазване на минимален ценови праг гарантира, че по отношение на минималната вносна цена се отчитат по-нататъшните намаления в цената на разглеждания продукт. Поради това тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
(754)
Няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че интересът на промишлеността на Съюза не е значителен, тъй като добавената стойност, създавана от секторите нагоре и надолу по веригата, е много по-голяма от добавената стойност, която промишлеността на Съюза създава във веригата на стойността във фотоволтаичния сектор. Доводът, че различните сегменти във фотоволтаичния сектор имат различна добавена стойност, не се оспорва. При разследването се установи, че промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда, причина за която са нелоялни търговски практики. Някои производители от Съюза действително вече са били принудени да закрият обектите си и изглежда сигурно, че ако не бъдат наложени мерки, положението ще продължи да се влошава. Всички сегменти във фотоволтаичния сектор са тясно свързани и закриването на производството на Съюза би било в ущърб за целия фотоволтаичен сектор, тъй като тогава той изцяло ще зависи от външни доставки. Поради това, а и поради причини във връзка със сигурността на доставките, твърдението бъше отхвърлено.
(755)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни отново повтори твърдението си, че по отношение на разглеждания продукт по-високата добавена стойност, създавана от промишлеността нагоре и надолу по веригата в сравнение с промишлеността на Съюза, е от значение при решението дали да бъдат наложени изравнителни мита. В това отношение се потвърждава, че при оценката на интереса на Съюза институциите са преценили и положителните, и отрицателните последици, които митата могат да имат за стопанските субекти. Въздействието върху промишлеността нагоре и надолу по веригата е ограничено, а мерките ще дадат възможност на промишлеността на Съюза да се възстанови от вредоносното субсидиране.
(756)
Една от заинтересованите страни оспори броя на работните места, които биха били запазени с налагането на мерките. Тя изказа твърдението, че промишлеността на Съюза дава заетост на около 6 000 души, а не на 25 000, както се посочва в съображение 229 от временния антидъмпингов регламент
(757)
В подкрепа на гореизложеното твърдение обаче не бяха предоставени доказателства и то не беше взето под внимание. Следва да се поясни, че след изключването на полупроводниковите пластини от обхвата на продукта броят на заетите в промишлеността на Съюза през РП се изчислява приблизително на 21 000 души. Заинтересованите страни не предоставиха доказателства, че броят на заетите в промишлеността на Съюза се е променил значително след РП.
(758)
В заключение при разследването се доказа, че поради субсидирания внос от КНР промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда, като не е била в състояние да постигне възвращаемост на инвестицията чрез продажби на печалба. Очаква се налагането на мерки да възстанови равнопоставените условия на търговия на пазара на Съюза и да даде възможност на промишлеността на Съюза да се конкурира на равнопоставена основа. Вероятният спад на вноса от КНР би следвало да даде възможност на промишлеността на Съюза да увеличи продажбите си в Съюза и така по-добре да използва наличния производствен капацитет в краткосрочен план. Това на свой ред може да доведе до икономии от мащаба. Въпреки че е възможно поради въвеждането на мерките цените на сходния продукт за кратко да се повишат, общата низходяща тенденция при цените вероятно ще се запази - от една страна, благодарение на още по-големия спад в производствените разходи за разследвания продукт и, от друга, заради конкурентния натиск от производителите от трети държави, които също биха се конкурирали на пазара на Съюза.
(759)
Поради това се прави заключението, че налагането на окончателни изравнителни мерки е в интерес на промишлеността на Съюза.
6.3. Интерес на несвързаните вносители
(760)
Както се споменава в съображение 26 по-горе, направен беше анализ на състоянието на включените в извадката вносители.
(761)
Като цяло през РП дейността на четиримата включени в извадката съдействащи несвързани вносители по отношение на разглеждания продукт е от порядъка на 60 до 100 % от общата им стопанска дейност. Освен това между 16 и 100 % от общия внос на модули на четиримата съдействащи несвързани вносители е от КНР, като само един от тях се е снабдявал изключително от тази държава. През РП рентабилността на четиримата включени в извадката съдействащи несвързани вносители във връзка с разглеждания продукт е средно 2,3 %.
(762)
Изказано беше твърдението, че налагането на мерките по отношение на разглеждания продукт ще се отрази неблагоприятно върху стопанската дейност на вносителите. На първо място, следва да се припомни, че налагането на мерките не следва да доведе до премахване на вноса на съответния продукт от КНР. На второ място, въпреки че може да се очаква налагането на мерките да се отрази неблагоприятно върху финансовото състояние на вносителите, които внасят само от КНР, с оглед на евентуалното увеличаване на вноса от други трети държави вносителите, които се снабдяват от КНР, следва да бъдат в състояние да променят своите източници на доставка.
(763)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че въздействието на митата върху несвързаните вносители е било недооценено, тъй като няма алтернативни източници на доставки, които биха могли незабавно да заместят вноса на съответния продукт от КНР, ако бъдат наложени мита, и че е трудно да се смени източникът на доставки, тъй като основното производство е в КНР и това би предполагало значителни допълнителни разходи.
(764)
В това отношение следва да се припомни, че налагането на мерките не следва да доведе до премахване на вноса на разглеждания продукт от КНР. При разследването се установи, че възможното намаляване на вноса от КНР ще засегне по-специално тези вносители, които се снабдяват с продукта изключително и само от КНР, а това важи само за един от четиримата съдействащи несвързани вносители. Що се отнася до отражението на мерките върху финансовото състояние на несвързаните вносители, не е изключено то да бъде неблагоприятно, но се стигна до заключението, че в голяма степен това ще зависи от способността им да променят източниците си на доставки или да прехвърлят поне част от евентуалното увеличение на цената на своите клиенти. За стопанските субекти, които внасят продукта и от други източници, различни от КНР, или внасят и други продукти, различни от съответния продукт, отрицателният ефект ще бъде още по-ограничен. Поради това Комисията счита, че въпреки вероятността да има отрицателно въздействие върху вносителите на разглеждания продукт, средностатистически то ще бъде ограничено.
(765)
Един несвързан вносител изказа твърдението, че трябва да инвестира значителен брой работни часове и финансови средства, преди да приеме продуктите на нов доставчик. В това отношение в отговор на оповестяването на окончателните заключения беше изказано твърдението, че по време на посещението на място на провеждащия проверката екип са били представени съществени доказателства във връзка с необходимостта от продължително изпитване, което вносителят трябва да направи, преди да вземе решение да се снабдява от конкретен износител.
(766)
Признава се, че създаването на нови взаимоотношения между вносител и доставчик може да бъде свързано с допълнителни разходи и време (напр. за изпитване на продукта). Това обаче не надделява над съображението, че е необходимо да се възстановят условията на равнопоставена конкуренция на пазара. Същевременно смяната на доставчици изглежда нормален професионален риск, пресметнат в дейността на вносителя, и се свързва с факта, че пазарът за фотоволтаични продукти достига зрялост, което е съпроводено с непрестанни промени (напр. изпадане в несъстоятелност, консолидации и др.) и налага преминаване към нови доставчици. Освен това може да се приеме, че новите видове модули, които постоянно достигат до пазара (напр. с нови характеристики за ефективност), също трябва да бъдат изпитвани. В това отношение изпитването на нов продукт (дори когато е от същия доставчик) е по-скоро стандартна, а не необичайна дейност. Поради това твърдението се отхвърля.
(767)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения две страни отново настояха, че интересът на несвързаните вносители не е бил отчетен коректно. Една страна изказа твърдението, че поради липсата на неповерителна версия на отговорите на въпросниците на допълнително включилите се съдействащи вносители не е имало възможност за коректна оценка от страна на заинтересованите страни. Тя постави под въпрос оценката на Комисията по отношение на вероятността вносът в Съюза от други трети държави да се увеличи и така да се появи възможност за вносителите да сменят доставчиците си, като изказа твърдението, че пазарите на третите държави стремително се разрастват. Страната изказа твърдението, че подобно допускане е в противоречие със заключенията в съображение 749 по-горе, в което се посочва, че вносът от други трети държави не би бил голям. Друга страна постави под въпрос доколко Комисията е спазила принципа за недискриминация, тъй като в оценката на Комисията на производителите от Съюза е било отделено по-голямо внимание, отколкото на останалите стопански субекти.
(768)
На първо място, следва да се потвърди, че неповерителните версии на въпросниците, получени след публикуването на временния антидъмпингов регламент от допълнително включилите се съдействащи вносители, бяха включени в преписката, която е на разположение на заинтересованите страни. На второ място, няма противоречие между допускането, че вносът от други трети държави може да се увеличи в отговор на по-малкия внос от КНР и че подобно увеличение не следва да бъде голямо по обем с оглед на увеличаващо се търсене на фотоволтаични инсталации по цял свят. Същевременно тъй като се очаква промишлеността на Съюза да си възвърне известна част от пазарния дял, държан преди това от продукти от КНР, не може да се изключи настъпването на известна загуба на стопански възможности за несвързаните вносители. Следва да се отбележи обаче, че в дългосрочен план се очаква общият размер на пазара за фотоволтаични продукти да продължи да се увеличава, тъй като на все повече места цените на слънчевата енергия се изравняват с тези на електроенергията от конвенционални източници. На последно място, следва да се поясни, че въпреки че при всички разследвания за търговска защита положението на промишлеността на Съюза се оценява с цел да се установи дали тя е понесла значителна вреда поради субсидирания внос, при анализа на интереса на Съюза интересът на промишлеността на Съюза се оценява равноправно с този на останалите стопански субекти, включително несвързаните вносители. Следва да се поясни също така, че разследването доколко промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда, се подчинява по-специално на член 8, параграф 4 от основния регламент, в който са определени минималните изисквания за подобни разследвания. Интересът на Съюза се анализира едва след като се е стигнало до категорично установяване на вредоносно субсидиране в съответствие с изискванията, определен в член 31 от основния регламент. Вследствие на това беше счетено, че вероятното отрицателно въздействие на мерките върху някои вносители, по-специално върху тези, които се снабдяват изключително от КНР, не надделява над ползите от налагането на мерките за промишлеността на Съюза и средно- и дългосрочните ползи за пазара за фотоволтаични продукти в Съюза, до които ще доведе лоялната конкуренция.
(769)
Поради това се стигна до заключението, че налагането на мерки на предложените равнища може да има известно неблагоприятно въздействие върху състоянието на несвързаните вносители на разглеждания продукт.
6.4. Интерес на стопанските субекти нагоре по веригата
(770)
Стопанските субекти нагоре по веригата извършват дейности основно в областта на производството на суровини и производството и проектирането на производствено оборудване за разследвания продукт. Бяха получени осем отговора на въпросници от страна на стопански субекти нагоре по веригата. Бяха извършени две проверки на място при производител на суровини и производител на производствено оборудване.
(771)
Като цяло през РП свързаната с разследвания продукт дейност на осемте съдействащи стопански субекти нагоре по веригата е различна част от цялостната им дейност, като е представлявала 100 % от дейността само за едно от съдействащите дружества, а за останалите е в диапазона от 6 до 80 %. Дейността, свързана с разглеждания продукт, е представлявала средно около 41 % от общата дейност на съдействащите стопански субекти нагоре по веригата през РП. По отношение на работните места през РП осемте съдействащи стопански субекти нагоре по веригата са осигурявали работа на около 4 200 души. Рентабилността е варирала в зависимост от сегмента и отделните дружества от високи до леко отрицателни стойности. При разследването се установи, че стопанските субекти, при които рентабилността отчита отрицателни стойности, са пострадали от влошеното състояние на промишлеността на Съюза, тъй като някои от клиентите, които са изгубили, са били производители от Съюза на разследвания продукт, както и от спада в потреблението. След изключването на полупроводниковите пластини от продуктовия обхват производителите от Съюза на този продукт следва да извлекат ползи от налагането на митата, тъй като се очаква промишлеността на Съюза да увеличи производството си на елементи и модули.
(772)
Продажбите на стопанските субекти от Съюза нагоре по веригата са за Съюза, за КНР и други трети държави. През РП разпределението на продажбите е било средно около 20 % продажби в Съюза, почти 50 % - за КНР и около 30 % - за други трети държави.
(773)
Някои страни в сектора нагоре по веригата изказаха твърдението, че налагането на изравнителни мерки би имало неблагоприятни последици за стопанската им дейност, тъй като КНР е техният основен експортен пазар. Беше заявено, че митата биха ограничили сериозно вноса на разглеждания продукт от КНР в Съюза, в резутат на което КНР ще ограничи вноса на полисилиций и производствено оборудване от Съюза. Вследствие на това вероятно би се наложило стопанските субекти от Съюза нагоре по веригата да намалят стопанската си дейност и да съкратят работни места.
(774)
Следва да се отбележи, че целта на митата не е да се премахне вносът на разглеждания продукт от КНР, а да се възстановят равнопоставените условия на конкуренция. Следователно пазарът на Съюза би трябвало да продължи да бъде снабдяван до определена степен с внос от Китай, но на лоялни цени. Освен това при разследването се установи, че като цяло стопанските субекти от Съюза нагоре по веригата имат присъствие на различни национални пазари в света и следователно не зависят изключително от износа си за КНР. Затова има основания да се приеме, че на световния пазар на фотоволтаични продукти стопанските субекти на Съюза най-вероятно ще бъдат в състояние да компенсират евентуалния спад на износа за КНР с износ за други пазари, които според някои публично достъпни пазарни проучвания се очаква да се разрастват. При всички положения на пазара за фотоволтаични продукти в КНР вече е налице значителен свръхкапацитет за производство и не е сигурно дали производителите на оборудване от Съюза биха били в състояние да продават още много производствено оборудване в КНР в краткосрочен и средносрочен план.
(775)
Няколко страни изказаха твърдението, че по-голямата част от вложенията във веригата на стойността във фотоволтаичния сектор се правят от Съюза и че с налагането на мита това предимство може да изчезне. В отговор на оповестяването на окончателните заключения една от страните посочи, че мерките в този случай могат да задействат други мерки, които КНР може да наложи на продукти от Съюза.
(776)
В това отношение се очаква китайският внос да продължи да захранва пазара на Съюза дори ако има наложени мита. Освен това различни обществено достъпни източници във ФВ сектора, например Глобалните пазарни прогнози за фотоволтаичния сектор на EPIA за 2013-2017 г., сочат, че вероятното свиване на търсенето в Съюза следва да бъде само краткосрочно (през 2013 и 2014 г.), като потреблението в Съюза през следващите години отново ще се увеличи. Освен това справянето с нелоялните търговски практики вероятно ще даде възможност да се постигне устойчив растеж на фотоволтаичния пазар в Съюза в средно- и дългосрочен план, от който следва да се възползват всички стопански субекти в Съюза. На последно място, що се отнася до твърдението за възможни ответни мерки от страна на КНР в този случай, следва да се припомни, че КНР като всеки други член на СТО може да прибегне до разследвания за търговска защита само ако те са мотивирани от обстоятелствата, и всяко подобно разследване трябва да се подчинява на строгите правила на СТО. Комисията следи всички подобни разследвания, за да гарантира спазването на правилата на СТО. Поради това твърдението се отхвърля.
(777)
Някои страни оспориха заключението, че свитият износ за КНР от страна на стопанските субекти от Съюза нагоре по веригата във фотоволтаичния сектор може да се компенсира от износ към други пазари, като изказаха твърдението, че митата биха ограничили търсенето на продукта в световен мащаб.
(778)
В това отношение на първо място следва да се отбележи, че не се очаква вследствие на митата китайският внос да спре напълно. Освен това информацията, събрана в хода на разследването, не показва пряка връзка между развитието на вноса от КНР на пазара на Съюза и износа от КНР за други пазари. Освен това обществено достъпни източници, например Глобалните пазарни прогнози за фотоволтаичния сектор на EPIA за 2013-2017 г., посочват, че фотоволтаичният пазар по цял свят ще продължи да се разраства през следващите години. Що се отнася до пазара за фотоволтаични продукти в КНР, налице са индикации, че вътрешното потребление в КНР ще се увеличи чувствително (това се посочва например от EPIA). С оглед на гореизложеното не се очаква износът за КНР от страна на стопанските субекти от Съюза нагоре по веригата значително да намалее вследствие на налагането на мерките.
(779)
Следва да се отбележи също така, че свиването на търсенето в Съюза през 2013 и 2014 г. може да окаже отрицателно въздействие върху стопанските субекти нагоре по веригата. То обаче не може да бъде свързано - поне що се отнася до основната му част - с митата. Освен това, що се отнася до производителите от Съюза на оборудване за фотоволтаичната промишленост, поради съществуващия значителен неизползван капацитет в КНР е слабо вероятно техният износ за КНР да се увеличи значително дори при варианта, при който китайските производители са увеличили производствените си обеми. На последно място, събраната информация по време на разследването сочи, че производителите на оборудване също могат да бъдат засегнати от 12-тия петилетен план на КНР за соларната фотоволтаична промишленост, в който се предвижда до 2015 г. 80 % от производственото оборудване за елементи да се произвежда в КНР. Ако тази промяна бъде постигната в съответствие с правилата на СТО, това може допълнително да ограничи възможностите на производителите на оборудване в Съюза да се конкурират на китайския пазар. Поради това гореизложеното твърдение беше отхвърлено.
(780)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения ПКНР изказа твърдението, че 12-тият петилетен план за развитие на соларната фотоволтаична промишленост съдържа само някои общи ръководни принципи, които не са обвързващи, тъй като не се предвиждат правомощия за прилагането на плана, и поради това той не следва да се счита за индикация, че възможността производителите на оборудване в Съюза да се конкурират на китайския пазар ще бъде ограничена. В това отношение следва да се отбележи, че ПКНР е включило фотоволтаичната промишленост сред стратегическите отрасли в 12-тия петилетен план и е изготвило и специален план за соларната фотоволтаична промишленост. В него ПКНР заявява подкрепата си за „предприятията с високи постижения“ и за „предприятията от ключово значение“, поема ангажимента да „насърчава провеждането на различни политики в подкрепа на сектора на фотоволтаичните изделия“ и „да формулира цялостното изготвяне на помощни политики в областта на промишлеността, финансите, данъчното облагане…“. Освен това, тъй като планът съдържа основни насоки, които да бъдат следвани от китайската промишленост през петгодишния период, той оказва голямо въздействие върху стопанския ландшафт както в КНР, така и в страните, които търгуват с КНР. Като се има предвид гореизложеното, налице са ясни индикации, че планът ограничава свободата на избор на китайските производители на елементи и конкурентния натиск на производителите от Съюза, произвеждащи оборудване и изнасящи за китайския пазар. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(781)
Един съдействащ производител на суровина оспори прогнозата, че други пазари ще компенсират намалялото производство на китайския пазар, с оглед на значителния инсталиран производствен капацитет в КНР, който не може лесно да бъде построен на друго място. Твърдението не бе взето под внимание, тъй като няма индикации за такова намаляване на производството на китайския пазар.
(782)
Една от заинтересованите страни оспори броя на заетите в сектора нагоре по веригата, цитиран в съображение 236 от временния антидъмпингов регламент. Следва да се поясни, че въз основа на отговорите на въпросника посоченият брой от 4 200 заети лица се отнася само до съдействащите стопански субекти нагоре по веригата - производители на оборудване и доставчик на полисилиций, а не за целия сектор.
(783)
С оглед на гореизложеното се стигна до заключението, че изравнителните мерки няма да имат значително отражение върху производителите на оборудване, а за доставчика на суровина може да има неблагоприятно въздействие в краткосрочен план поради евентуално намаляване на продажбите му в КНР.
6.5. Интерес на стопанските субекти надолу по веригата
(784)
Дейността на стопанските субекти надолу по веригата е свързана главно с разработване на проекти, маркетинг, комуникации и монтаж на фотоволтаични съоръжения. Получени бяха тринадесет въпросника от стопански субекти надолу по веригата: седем от стопански субекти, чиято дейност е пряко свързана със сходния продукт (а именно дружества, разработващи проекти, и монтажници), и шестима доставчици на услуги във ФВ сектора (логистика, транспорт, връзки с обществеността и др.), т.е. стопански субекти, чиято дейност не е пряко свързана с разследвания продукт. В тази група е включен и полученият въпросник от един несвързан вносител, за когото се оказа, че отговаря на критериите за стопански субект надолу по веригата, тъй като основната му дейност е монтаж (вж. съображение 25 по-горе).
(785)
В съображение 242 от временния антидъмпингов регламент се прави оценката, че като цяло дейността на стопанските субекти надолу по веригата (монтажници и дружества, разработващи проекти) във връзка с разследвания продукт има различен дял от общата им стопанска дейност. През РП тя е представлявала средно 41 %. През РП рентабилността на съдействащите стопански субекти във връзка с разследвания продукт е била средно около 11 %. Броят на заетите при седемте съдействащи стопански субекти надолу по веригата през РП е бил около 550 души.
(786)
Няколко страни оспориха представителността на данните за стопанските субекти надолу по веригата по отношение на оборота, рентабилността и заетостта, получени от Комисията от отговорите на седемте стопански субекти надолу по веригата. AFASE представи „проучване“, проведено след членовете ѝ (монтажници), с цел да илюстрира, че за повечето монтажници дейността във фотоволтаичния сектор представлява основният им източник на доход. AFASE изказа също така твърдението, че за разлика от констатациите, посочени в съображение 242 от временния антидъмпингов регламент, стопанските субекти надолу по веригата и по-специално монтажниците биха реализирали само едноцифрени маржове на печалба, които не позволяват поемането на митата.
(787)
Що се отнася до представителността на данните, използвани във временния антидъмпингов регламент, Комисията използва всички данни, предоставени от стопанските субекти надолу по веригата, които попълниха специалния въпросник, както и изявленията на AFASE, както е обяснено в съображение 737 по-горе.
(788)
Що се отнася до твърдението, че дейността във фотоволтаичния сектор представлява основен източник на доходи за монтажниците, допълнително направеният анализ на отговорите на въпросниците, представени от седемте стопански субекти надолу по веригата (монтажници и дружества, разработващи проекти), потвърди, че дейността, пряко свързана със сходния разследван продукт, представлява средно около 42 % от дейността им като цяло, а рентабилността е средно 11 %. Когато се имат предвид и техните дейности, които не са пряко свързани с разследвания продукт, общото им значение се увеличава чувствително при трима от седемте стопански субекти. Поради това съответният процент през РП би бил от порядъка на 45 до 100 %. Освен това за седемте стопански субекти (монтажници и дружества, разработващи проекти) рентабилността на дейността във фотоволтаичния сектор, включително на дейността, която не е пряко свързана с разследвания продукт, би била средно около 9 %. По отношение на заетостта през РП за седемте стопански субекти дейността във фотоволтаичния сектор, включително дейността, която не е пряко свързана с разследвания продукт, би била около 660 работни местна на пълно работно време. Освен фотоволтаични проекти и инсталации тези стопански субекти са имали дейност във връзка с инсталации за ветроенергия и производство на електрическо оборудване.
(789)
Счита се, че евентуалното отражение на мерките върху стопанските субекти надолу по веригата трябва да бъде оценено най-вече на базата на дейността им, пряко свързана с разследвания продукт, чиято рентабилност през РП е достигнала средно 11 %. Дори обаче оценката да бъде на база дейността във фотоволтаичния сектор, която не е свързана с разследвания продукт, заключенията не биха се променили съществено, тъй като взетите под внимание различни фактори, а именно рентабилността и възможността за поемане на митото, като цяло не се променят значително (рентабилността спада от средно 11 на средно 9 %). В отговор на оповестяването на окончателните заключения една от страните, в чиито обекти Комисията проведе посещение за проверка, оспори представителността на заключението относно рентабилността на монтажниците и дружествата, разработващи проекти, което според нея се базира на една-единствена трансакция. Твърдението не беше взето под внимание, тъй като Комисията изчисли рентабилността на стопанските субекти надолу по веригата въз основа на всички данни, представени от стопанските субекти надолу по веригата в отговорите на въпросника.
(790)
Що се отнася до проучването, проведено от AFASE сред членовете ѝ, на първо място следва да се отбележи, че всички стопански субекти имаха възможността да заявят интереса си при започването на разследването и да отговорят на специалния въпросник, разработен за стопански субекти надолу по веригата, в който се изисква необходимата информация за оценката на отражението на митата върху тези стопански субекти. На второ място, в проучването не е посочена самоличността на монтажниците, което не дава възможност за проверка, например на относимостта и надеждността на предоставените данни. На трето място, въпреки че част от въпросите в проучването са свързани с капацитета на монтажниците да поемат евентуалните мита, в него не се говори за реализираната от тях печалба през РП и по този начин се изпуска съществен елемент за оценката на отражението на мерките. Поради това от предоставеното проучване не могат да се направят значими изводи.
(791)
Беше изказано твърдението, че мерките не са в интерес на Съюза, тъй като ще повишат цената на модулите, като по този начин ще разубедят крайните ползватели/потребители да правят инсталации. Вследствие на това стопанските субекти надолу по веригата биха имали далеч по-малко поръчки и ще трябва да намалят дейността си. Тази оценка беше основана на проучване на консултантската фирма Prognos относно възможната загуба на работни места, предоставено в хода на разследването. Според предвижданията в прочването голяма част от работните места на пазара за фотоволтаични продукти на Съюза ще бъдат застрашени, ако бъдат въведени мита. В проучването се използва приблизителна оценка на EPIA, според която през 2011 г. общият брой на преките работни места на всички етапи на пазара на Съюза за фотоволтаични продукти, включително при производители, вносители и стопански субекти нагоре и надолу по веригата в Съюза, е бил 265 000. Като за отправна точка се взема приблизителната оценка на общите преки работни места във фотоволтаичния сектор за 2011 г., в проучването на Prognos се прави изводът, че от общо 265 000 работни места до три години ще бъдат закрити 242 000 в зависимост от равнището на митата. Твърди се, че повечето работни места ще бъдат закрити на пазара надолу по веригата, в който според Prognos през 2011 г. са работили около 220 000 души.
(792)
Разследването не потвърди изложения по-горе сценарий и посочи значително по-малък брой преки работни места, съществували на пазара на Съюза за фотоволтаични продукти през 2011 г., през РП и през 2012 г.
(793)
На първо място при разследването бе изказано съмнение относно точността на оценката на EPIA за общия брой преки работни места във фотоволтаичната промишленост. По-специално по време на посещението за проверка в EPIA се оказа, че основните данни, довели до извода, че работните места са 265 000, са неточни и не позволяват да се стигне до това заключение. Всъщност получената по време на посещението за проверка информация сочи, че при изчисляването на броя на преките работни места във фотоволтаичната промишленост за 2011 г. вероятно съществува граница на грешката до 20 %. Освен това оценката включва броя на заетите в други европейски държави извън Европейския съюз, както и броя на заетите в дейности, свързани с тънкослойните продукти, които попадат извън обхвата на настоящото разследване.
(794)
Следва да се поясни, че по отношение на изчисления от EPIA общ брой на преките работни места във фотоволтаичния сектор установената граница на грешката от 20 %, която може да бъде прилагана както нагоре, така и надолу по веригата, пролича по време на посещението за проверка при EPIA. Тя показва трудностите при оценката на точни цифри за заетостта в сектора надолу по веригата, тъй като източниците за събиране на данни са малобройни и често пъти противоречиви.
(795)
Въпреки тези съмнения дори ако при анализа на въздействието на мерките бъде използвана първоначалната оценка за броя на работните места, трябва да бъдат направени следните забележки. Приблизителната оценка включва европейските работни места във фотоволтаичната промишленост през 2011 г., които са съотнесени към много голям брой фотоволтаични инсталации в ЕС през същата година (около 20 GW). Има основания да се приеме, че с оглед намаляването на инсталациите - около 17,5 GW през РП и 15 GW през 2012 г., броят на работните места надолу по веригата, който е пряко свързан с равнището на инсталациите, съответно е намалял. В този смисъл в някои общодостъпни специализирани печатни издания се посочва, че в периода 2011-2012 г. в Германия, която е най-големият национален пазар, заетостта във фотоволтаичния сектор е намаляла от 128 000 на 100 000 работни места, включително работните места при производителите. Освен това при разследването бяха изразени сериозни съмнения дали цифрата включва само работни места на пълно работно време, свързани единствено с фотоволтаичната промишленост. За тази цел при разследването бе установено, че особено в пазара надолу по веригата (монтаж) фотоволтаичната дейност обикновено е само част от много по-широка стопанска дейност, основната част от която са отоплителни или електрически инсталации, ВиК инсталации и др.
(796)
С оглед на гореизложеното е вероятно налагането на мерки да доведе до увеличение на цените на разследвания продукт в Съюза, като това евентуално ще предизвика намаляване на броя на фотоволтаичните инсталации в краткосрочен план. Въпреки това работните места в тази част на пазара могат да бъдат засегнати от неблагоприятни последици само в ограничена степен поради следните съображения. Първо, дейността в областта на фотоволтаичните продукти - поне за някои от монтажниците, представлява само част от стопанската им дейност, при това със сезонен характер. Поради това при намалено търсене на фотоволтаични инсталации монтажниците следва да бъдат в състояние да извършват други дейности. Тъй като развитието на енергията от възобновяеми източници и енергийната ефективност са правно обвързващи цели за държавите членки на равнището на ЕС, трябва да се очаква, че намаленото търсене на слънчеви инсталации ще доведе до повишено търсене на други форми на електроенергия от възобновяеми източници и енергийна ефективност. Много от заетите лица в сектора надолу по веригата вероятно притежават необходимите умения, за да се възползват от увеличеното търсене в тези свързани сектори. Второ, с оглед на съществуващите ползи на пазара надолу по веригата (вж. съображение 785 по-горе) монтажниците следва да са в състояние да поемат част от увеличението на цените, като по този начин се ограничи въздействието върху крайните цени и търсенето на фотоволтаични инсталации.
(797)
Независимо от налагането на мита някои обществено достъпни източници относно търсенето на фотоволтаични инсталации прогнозират свиване на търсенето през 2013 г. с инсталации между 9,8 GW и 16,5 GW годишно през 2013 г., което при всички случаи би имало отрицателно въздействие върху броя на работните места в пазара надолу по веригата.
(798)
На последно място, следва да се отбележи, че това увеличение на цените на фотоволтаичните продукти вероятно би настъпило при всички случаи, тъй като производството на КНР, което снабдява пазара на Съюза, очевидно води до големи загуби, а подобно положение е в разрез с устойчивото развитие.
(799)
Що се отнася до закриването на работни места, събраната информация по време на разследването потвърди, че секторът надолу по веригата е отчел загуба на работни места вследствие на свитото търсене на фотоволтаични инсталации в Съюза, което в периода 2011-2012 г. е намаляло с около 5 GW. Тази загуба на работни места не може да бъде свързана с мерките, тъй като отразява развитието на пазара. Освен това през 2013 и 2014 г. се предвижда допълнително свиване на търсенето, което най-вероятно ще доведе до загуба на още работни места във фотоволтаичния сектор. По същия начин подобно развитие на търсенето беше прогнозирано от големите изследователски центрове преди започването на разследването, поради което подобна загуба на работни места не може да се отдава на налагането на мерките.
(800)
Промишлеността на Съюза представи проучване от консултантската фирма PriceWaterHouseCoopers (PWC) относно възможното отражение на мерките върху работните места, свързани с фотоволтаичния сектор. Проучването на PWC се позовава на проучването на Prognos, в което се предвижда мащабно закриване на работни места на фотоволтаичния пазар вследствие на налагането на мерките, представено от AFASE преди налагането на временните мита и разгледано в съображение 791 по-горе. В проучването на PWC се критикува проучването на Prognos, като се изтъква фактът, че прогнозираният от Prognos общ брой закрити работни места реално надвишава общия брой на съществуващите работни места във фотоволтаичния сектор в Съюза. Що се отнася до отражението на митата на пазара на Съюза, PWC достига до изводи, противоположни на тези на Prognos, и прогнозира положително нетно въздействие върху работните места в Съюза, както и че ползите натежават над възможното отрицателно въздействие на митата (напр. върху търсенето).
(801)
AFASE изказа твърдението, че Комисията не е разкрила източника, от който взема граница на грешката от 20 % по отношение на изчислените от EPIA преки работни места във фотоволтаичния сектор за 2011 г.
(802)
Установената граница на грешката от 20 %, която може да бъде прилагана както нагоре, така и надолу по веригата, пролича по време на посещението за проверка при EPIA. Тя показва трудностите при оценката на точни цифри за заетостта в сектора надолу по веригата, тъй като източниците за събиране на данни са малобройни и често пъти противоречиви.
(803)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения някои от страните изказаха твърдението, че в анализа на Комисията не се посочва нищо по отношение на факта, че митата единствено ще увеличат загубата на работни места, предизвикана от по-малкия брой фотоволтаични инсталации след 2011 г. Твърди се, че подобна загуба на работни места, по-специално в сектора надолу по веригата, е тясно свързана с факта, че монтажниците на ФВ инсталации зависят от соларните инсталации. Освен това AFASE отправи критика към Комисията, че не е разгледала подобаващо проучването, проведено от AFASE сред членовете ѝ, и друго подобно проучване, проведено от сдружение на фотоволтаичната промишленост от Обединеното кралство - Solar Trade Association, за което AFASE счита, че разкрива същата зависимост.
(804)
Що се отнася до това, че, както се твърди, Комисията не е разгледала отражението на митата върху заетостта, следва да се препрати към съображения 799 и 800 по-горе, в които се обсъждат твърденията относно отражението на мерките върху работните места във фотоволтаичния сектор и се признава, че работните места в сектора надолу по веригата действително могат да бъдат засегнати в краткосрочен план от мерките.
(805)
Що се отнася до проучванията, проведени от AFASE и Solar Trade Association от Обединеното кралство, в отговор на оповестяването на окончателните заключения беше дадена информация кои дружества са участвали в анкетите. Проучванията обаче продължават да имат недостатъци, тъй като някои отговори са непълни. При анализа на проучванията се установи следното. Що се отнася до проучването на AFASE, най-напред следва да се отбележи, че по-голямата част от анкетираните 50 монтажници са заявили, че работят изключително за фотоволтаичния пазар. 15 от общо 50-те монтажници са заявили, че имат и други дейности извън фотоволтаичния сектор, например свързани с отоплителни и електрически инсталации и до известна степен с вятърни централи. При проучването от Обединеното кралство 21 от общо 31 дружества от Обединеното кралство, взели участие в анкетата, имат и други дейности извън фотоволтаичния сектор. Този резултат показва, че за почти половината от разработващите проекти дружества и монтажниците констатацията от съображение 247 от временния антидъмпингов регламент относно способността им да извършват други дейности, например свързани с отоплителни, електрически и ВиК инсталации, както и с други екологосъобразни източници на енергия, е правилна. Признава се обаче, че тази способност може би е налице в по-малка степен, отколкото сочи допускането във временния антидъмпингов регламент. Поради това смекчаващият ѝ ефект относно загубата на работни места може да бъде по-малък от първоначалните допускания. На второ място, част от анкетиратите от AFASE и Solar Trade Association стопански субекти използват продукти, произведени в Съюза, като част от тях предвиждат след налагането на мерките да купуват продукти, различни от китайските, за да избегнат увеличение на цените.
Следователно се очаква тяхната зависимост от китайския внос и въздействието на мерките да намалее, тъй като могат да ползват продукти, произведени в Съюза. На трето място, преценката на въздействието на мерките върху стопанската дейност на всички участвали в проучването субекти не дава възможност да се направят категорични заключения, тъй като оценките им са твърде разнородни. Някои дружества дори не са могли да дадат оценка на подобно отражение. На четвърто място, отговорите на въпроса относно броя на фотоволтаичните проекти, които има риск да бъдат отменени в случай на налагане на мита, при проучването от Обединеното кралство варират от „не много“ до „всички проекти“. Част от стопанските субекти не са могли да дадат оценка. На последно място, и при двете проучвания липсва въпросът относно рентабилността на анкетираните стопански субекти, който е от значение, за да се направи оценка на евентуалното поемане на ценово увеличение вследствие на митата.
(806)
Няколко страни изказаха твърдението, че монтажниците не могат лесно да променят дейностите си или да преминат към други екологосъобразни енергийни инсталации, тъй като технологиите и необходимото ноу-хау са много различни. Поради това, ако бъдат наложени мита, те ще бъдат принудени да преустановят дейността си. След оповестяването на окончателните заключения това твърдение беше изтъкнато отново от една от заинтересованите страни, която посочи, че монтажниците са инвестирали значителни средства в специализацията си във фотоволтаичния сектор, например за специални обучения, което показва, че тяхната основна насоченост е към фотоволтаичния сектор и че те не биха могли лесно да преминат към други дейности.
(807)
Това твърдение не беше подкрепено в достатъчна степен с доказателства, тъй като не беше доказано какви конкретни познания ще се наложи да придобие монтажникът и доколко трудно и скъпо би било това. Независимо от това институциите признават, че монтажниците са натрупали ноу-хау, специфично за монтажа на фотоволтаичните модули. Натрупването на това ноу-хау обаче е от сравнително неотдавна и се прибавя към основните експертни познания на монтажниците в сферата на отоплителните, електрическите и ВиК инсталациите и др. До него се е стигнало в отговор на нелоялната практика, а именно масирания приток на субсидиран внос от КНР. Отделно от въпроса за специалните умения на служителите на монтажниците твърдението трябва да се разглежда успоредно с анализа от съображения 792 и 800 по-горе относно заетостта в сектора надолу по веригата, която в краткосрочен план може да понесе отрицателни последици, но благодарение на устойчивата търговия би постигнала увеличение в средносрочен и дългосрочен план. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(808)
Няколко страни оспориха твърдението относно способността на стопанските субекти надолу по веригата отчасти да поемат възможното увеличение на цената. Твърдението не беше подкрепено в достатъчна степен от доказателства, което не позволи да се направи оценка до каква степен е точно. Рентабилността на стопанските субекти надолу по веригата, пряко свързана с разглеждания продукт, се оценява средно на около 11 %, което оставя възможност за стопанските субекти поне отчасти да поемат увеличението в цената, ако има такова. В тази връзка следва да се припомни, че общата тенденция е към понижаване на цените.
(809)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения някои страни отново изказаха твърдението, че съществува сериозен риск от свиване на търсенето на соларни продукти в Съюза вследствие на мерките, което според тях е довод срещу налагането на мерките. Една от страните изказа твърдението, че при слънчевата енергия в момента има висока ценова еластичност на търсенето и дори малко увеличение на цената на соларните продукти би довело до много сериозно свиване на търсенето. Според оценки, направени от същата страна, изравнително мито от порядъка на 30 % може да свие допълнително търсенето с 8 GW, докато мито от 50 % би свило търсенето с 10 GW. Застъпвайки същата теза, AFASE се позова на проучване от пазарен анализатор, в което също се предвижда свиване на търсенето с най-много 2GW през 2013 г., ако бъде наложено мито в размер на 50 %, т.е. свиването е в много по-малък мащаб.
(810)
Въпреки че по време на разследването в допълнение към представените по-горе сценарии относно свиването на търсенето страните представиха и различни други хипотези, те не съдържаха съпоставими резултати. Въпреки че не може да бъде изключено, че митата няма да доведат до свиване на търсенето на фотоволтаични инсталации, е трудно да се даде количествено определение на подобно отражение с оглед на различните елементи, които влияят върху привлекателността на фотоволтаичните инсталации в Съюза. Освен това дори подобно свиване да настъпи в краткосрочен план, очаква се средно- и дългосрочните ползи от лоялната търговия да натежат над краткосрочния отрицателен ефект. На последно място, самата AFASE признава, че оценка на пряката връзка между търсенето и митата може да се направи едва след като митата бъдат въведени. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(811)
Както се посочва в съображение 784 по-горе, получени бяха шест въпросника с отговори от доставчици на услуги във ФВ сектора (логистика, транспорт, връзки с обществеността и др.), т.е. стопански субекти, чиято дейност не е пряко свързана с разследвания продукт. Установи се, че отговорите дават индикации за относителната важност на дейността, свързана с фотоволтаичния сектор, в сравнение с цялостната дейност на съдействащите стопански субекти. Въпреки някои недостатъци на отговорите, данните от въпросниците позволиха да се направи оценката, че дейността на тези стопански субекти във връзка с фотоволтаичния сектор е незначителна в сравнение с дейността им като цяло. През РП дейността им във връзка с фотоволтаичния сектор е представлявала средно едва около 5 % от общия им оборот и около 8 % от общата осигурявана от тях заетост. Рентабилността е била средно около 7 %. Следва да се отбележи обаче, че данните относно рентабилността не бяха пълни, тъй като не всички стопански субекти дадоха информация по тази точка. Поради това се стигна до заключението, че е слабо вероятно мерките да имат съществено отражение върху икономическото състояние на доставчиците на услуги във фотоволтаичния сектор.
(812)
С оглед на гореизложеното се стигна до заключението, че въздействието на мерките върху стопанските субекти надолу по веригата ще бъде до известна степен отрицателно в краткосрочен план с оглед на по-голямото свиване при инсталациите, отколкото в алтернативен вариант без мита, прогнозиран от някои от големите изследователски центрове, дотолкова, доколкото митото не може да се поеме от стопанските субекти надолу по веригата. Въпреки възможното намаление в търсенето на фотоволтаични инсталации монтажниците следва да бъдат в състояние да извършват други дейности, свързани с други екологосъобразни енергийни източници или с посочената по-горе основна стопанска дейност на монтажниците. Стигна се до заключението, че с оглед на предоставените данни е слабо вероятно мерките да имат съществено отражение върху икономическото състояние на доставчиците на услуги във фотоволтаичния сектор.
6.6. Интерес на крайните ползватели/потребителите
(813)
Становище не представи нито една страна, пряко представляваща интересите на крайните ползватели, например сдружение на потребителите. В такъв случай се вземат предвид два типа крайни ползватели: потребителите (домакинствата) и други крайни ползватели (напр. институции, други инвеститори). При разследването се установи, че само около една четвърт от съществуващите фотоволтаични инсталации в Съюза (т.нар. покривни или маломерни инсталации) са били поръчани от потребителите. Другите инсталации (наземни, с промишлено и търговско предназначение в много по-широк мащаб) са били поръчани от други крайни ползватели.
(814)
Няколко страни заявиха, че ако мерките бъдат наложени, увеличението на цените на фотоволтаичните модули ще бъде в ущърб на потребителите. Макар да може да се очаква, че вследствие на митата цените на фотоволтаичните модули на пазара на ЕС донякъде ще се повишат, потребителите и другите крайни ползватели вероятно ще бъдат засегнати от това само в известна степен, тъй като разследването показа, че цената на модул представлява до 50 % от общите разходи за фотоволтаична инсталация. С оглед на маржовете на печалба на разработващите проекти дружества и монтажниците има основания да се приеме, че евентуалното увеличение на цената на модулите за потребителя може поне отчасти да се поеме от тях и така въздействието би се смекчило. Въз основа на наличните доказателства се стигна до заключението, че мерките на предлаганото равнище на митото ще се поемат поне отчасти от веригата за доставки и поради това не е задължително да доведат до по-високи цени за потребителите на дребно.
(815)
Следва да се отбележи също, че ако не бъдат наложени мита, вероятното прекратяване на дейността на промишлеността на Съюза би могло да остави за потребителите само един източник на доставка на модули в бъдеще. При този сценарий производителите износители от КНР ще бъдат в състояние да увеличат още повече извънредно силната си позиция на пазара, а това също би могло да доведе до повишаване на цените в краткосрочен и средносрочен план в ущърб на потребителите/крайните ползватели. Във всеки случай, както беше посочено по-горе, вероятно е цените така или иначе да се увеличат с оглед на факта, че производството от КНР е на загуби.
(816)
Някои страни изказаха твърдението, че митата ще увеличат цената на разследвания продукт. Поради това ще има спад в търсенето на фотоволтаични инсталации, тъй като те ще бъдат прекалено скъпи за потребителите и недостатъчно привлекателни за другите инвеститори.
(817)
Както вече беше посочено в съображение 752 по-горе, дори да е възможно да се стигне до временно увеличение на цените вследствие на налагането на мерките, като цяло тенденцията е за понижаване на цените и това се потвърждава от няколко обществено достъпни източника. Поради това твърдението не се взема под внимание. Въпреки че е трудно да се даде количествено определение на точното възможно увеличение на цената вследствие на мерките и на последвалото евентуално свиване на търсенето, следва да се припомнят няколко елемента. На първо място, разследваният продукт представлява до 50 % от общите разходи за една фотоволтаична инсталация, поради което митото може да се поеме поне отчасти. На второ място, конкуренцията на промишлеността на Съюза с производителите от трети държави, които вече присъстват на пазара на Съюза, вероятно ще задържи цените ниски. Същевременно промишлеността на Съюза следва да може да постигне по-добри финансови резултати благодарение на икономиите от мащаба, до които ще се стигне поради по-доброто използване на производствените съоръжения и по-ниската себестойност на производството. На трето място, търсенето на фотоволтаични инсталации е във взаимовръзка не само с равнищата на цените на разследвания продукт, а и с равнищата на ПЦ. При сегашните равнища на търсенето, които са ниски в сравнение с 2011 г. и РП, се очаква, че ПЦ следва да не намаляват толкова бързо, колкото през разглеждания период, и така да дадат възможност инвестициите във фотоволтаични проекти да не прекъсват. Поради това твърдението не беше взето под внимание.
(818)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения една от страните оспори гореизложената логика на разсъждение. Тя изказа твърдението, че низходящата тенденция при цените не може да се поддържа след налагането на мерките. Страната припомни, че мерките представляват много съществено увеличение на разходите, което не може да се неутрализира изцяло чрез намаляване на себестойността и/или внос от трети държави. Освен това беше посочено отново, че промишлеността на Съюза няма да може да осъществи нови инвестиции в съоръжения и машини и че стопанските субекти надолу по веригата могат да поемат малко, ако печалбата им е 11 %. На последно място, няма доказателства, които да сочат, че ПЦ могат да компенсират увеличението на цената.
(819)
Следва да се припомни, че противно на това твърдение не се очаква увеличението на цената вследствие на мерките да може да се неутрализира изцяло; очаква се, че е възможно да се стигне до временно увеличение на цените след налагането на мерките (вж. съображение 247 от временния антидъмпингов регламент). До подобно увеличение на цената може да се стигне поради разликата в ценовите равнища между субсидираните цени от КНР и цените на продуктите, различни от китайските. Въпреки това информацията, събрана по време на разследването, позволява да се изкаже твърдението, че евентуалното увеличение на цените може да бъде частично поето поради редица фактори с оглед на печалбата на сектора надолу по веригата, която е средно 11 %. На последно място, по отношение на твърдението, че няма доказателства, които да сочат, че ПЦ могат да компенсират увеличението на цената, има основания да се предположи, че ПЦ ще претърпят корекции във времето в съответствие с развитието на цените на проектите.
(820)
Една от страните изказа твърдението, че след март 2013 г. цените на модулите в Съюза са се увеличили с 20 % и че от 2013 г. има много сериозен недостиг на готова продукция. Твърдението не беше подкрепено с доказателства, като в противоречие с него обществено достъпните източници потвърждават, че през второто тримесечие на 2013 г. се наблюдава относителна стабилност на цените. Дори ако тази информация беше вярна, тя би отразявала само факта, че след въвеждането на регистрационния режим на вноса рискът от евентуалното налагане на изравнително мито е бил включен в цената. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(821)
Друга страна изказа твърдението, че фотоволтаичните проекти не биха осигурили на инвеститорите възвръщаемост на инвестицията, ако спадът при ПЦ не е във взаимовръзка с намаляващи разходи за проектите, включително цена на модулите, тъй като те представляват значителна част от разходите в един проект. В това отношение се твърди, че митата биха поставили под въпрос жизнеспособността на много фотоволтаични проекти, ако цената им се увеличи.
(822)
Както е посочено в съображение 752 по-горе, общата тенденция явно е за понижаване на цените на разследвания продукт. Освен това значението на ПЦ по отношение на пазара става все по-малко, тъй като в някои региони вече вероятно е постигнато изравняване на цените на слънчевата енергия с тези на електроенергията от конвенционални източници. Въз основа на тези съображения твърдението, че цената на фотоволтаичните модули би могла да окаже отрицателно въздействие върху фотоволтаичните проекти, включително върху въпроса за тяхната жизнеспособност, беше отхвърлено.
(823)
Една от заинтересованите страни представи вътрешен модел, с който да докаже, че жизнеспособността на много фотоволтаични проекти е под заплаха, ако бъдат наложени мита.
(824)
Моделът не дава възможност да се даде коректно количествено изражение до каква степен привлекателността на инвестицията във фотоволтаични инсталации (т.е. възвращаемостта) би могла да намалее, ако цените на разследвания продукт се увеличат. Независимо от това използваното в модела допускане, че всяко мито би било прехвърлено изцяло на крайните ползватели или на потребителите, е слабо вероятно с оглед на съществуващите маржове на печалба на стопанските субекти надолу по веригата. Освен това решението за една инвестиция не се основава само на цената на модулите, а зависи също така от много други фактори, в това число - наред с други фактори - от съществуването на обща благоприятна среда за фотоволтаичните инсталации в дадена държава, от равнището на подкрепа и от цента на електроенергията (за изравняване на цените на слънчевата енергия с тези на електроенергията от конвенционални източници). Поради това този аргумент трябваше да бъде отхвърлен.
(825)
Въз основа на гореизложеното се стигна до заключението, че налагането на мерки би имало като цяло ограничено въздействие върху потребителите и други крайни ползватели. Това положение е независимо от ролята на националните програми за подкрепа с цел да се насърчи търсенето на фотоволтаични инсталации. Ако националните програми за подкрепа се адаптират към по-високите цени на слънчевите панели (посредством по-високи преференциални цени), може изобщо да няма отражение върху потребителите..
6.7. Други твърдения
(826)
Някои страни заявиха, че промишлеността на Съюза не е в състояние да снабдява пазара на ЕС с необходимите количества и поради това, ако се наложат изравнителни мита, съществува сериозна опасност от недостиг в ЕС, което може да доведе до по-нататъшно увеличение на цените на разглеждания продукт.
(827)
Разследването установи, че този аргумент е неоснователен. Промишлеността на Съюза не използва в достатъчна степен производствения си капацитет от 2009 г. насам. През РП степента на използване на производствения капацитет на Съюза за модули е била 41 % с допълнителен свободен капацитет от около 5,7 GW; тази за елементи е била 63 %, с допълнителен свободен капацитет от около 1,2 GW. Поради това благодарение на свободния капацитет промишлеността на Съюза би била в състояние в краткосрочен план да се конкурира за допълнителна част от пазара. Също и в средносрочен план има основания да се приеме, че промишлеността на Съюза ще разшири своя производствен капацитет, за да може да се постигнат по-големи икономии от мащаба и да се даде възможност за по-нататъшни намаления на цените. Освен това в световен мащаб съществуват и други източници на доставки, които присъстват на пазара на Съюза и които ще са в състояние да се конкурират на този пазар, в случай че вносът на продукти от КНР намалее. При разследването се установи, че през РП съществуващият свободен капацитет за производство извън ЕС от държави, различни от КНР, е бил 5,6 GW за модули и 6 GW за елементи. Поради това се стига до заключението, че общият свободен капацитет на Съюза и на трети производители извън ЕС е достатъчен, за да компенсира в краткосрочен план потенциалното намаление на вноса от Китай с оглед на търсенето на фотоволтаични инсталации в ЕС през 2013 г. (между 9,8 и 16,5 GW) и за 2014 г. (между 9 и 17,1 GW), прогнозирано от големи изследователски центрове, като EPIA.
(828)
Дори при по-консервативна оценка относно производствения капацитет на Съюза (вж. съображение 545 по-горе), взети заедно, свободният капацитет на Съюза и този на трети държави биха били достатъчни да допълнят в краткосрочен план потенциалния спад на вноса от КНР. В средносрочен план също има основания да се допусне, че промишлеността на Съюза ще разшири производствения си капацитет, което ще ѝ позволи да постигне икономии от мащаба, а те от своя страна ще доведат до още по-голямо намаление на цената. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(829)
Някои страни заявиха също, че налагането на мита върху вноса на разглеждания продукт ще навреди на развитието на пазара на фотоволтаични продукти в Европа и поради това целите на програмата на ЕС за 2020 г. относно енергията от възобновяеми източници и намаляване на емисиите на парникови газове в ЕС няма да бъдат постигнати.
(830)
Най-напред целите за 2020 г. не зависят единствено от слънчевата енергия. Също толкова важни са други екологични енергии, като вятър, биомаса, водна енергия и др. Тъй като в целите за 2020 г. не е определен конкретен процент за слънчевата енергия, не се очаква леко заниженият брой на фотоволтаичните инсталации да повиши общите разходи за програмата за 2020 г. Освен това цената на слънчевите панели е само един от многото фактори, които са от жизненоважно значение за развитието на фотоволтаичната промишленост в Съюза. Също толкова важни са: благоприятна правна и финансова рамка на равнището на ЕС и на национално равнище, по-добър достъп до финансиране на проекти, свързани с възобновяеми източници на енергия, и инвестиране в научноизследователска и развойна дейност. Що се отнася до финансирането на инвестициите в слънчева енергия, налагането на мита ще подобри състоянието на промишлеността на Съюза и на фотоволтаичния сектор като цяло. Вследствие на това то вероятно ще подобри също така достъпа до капитал както за промишлеността на Съюза, така и за инвеститорите във фотоволтаичния сектор. В заключение се припомня, че целта на митата не е да се премахне вносът от КНР, а да се възстановят равнопоставените условия на конкуренция. Ако цената на разглеждания продукт се повиши, данните за печалбите, реализирани на пазара надолу по веригата, позволяват да се допусне, че нарастването на цените отчасти ще се поеме от стопанските субекти на пазара надолу по веригата. Поради това цената на модулите не следва да се повиши значително за крайните ползватели/потребителите и търсенето на слънчеви инсталации може да се задържи в прогнозирания обхват.
(831)
Въз основа на гореизложеното се стигна до заключението, че налагането на мерки като цяло няма да има значително неблагоприятно отражение върху другите политики на ЕС.
6.8. Заключение относно интереса на Съюза
(832)
Общото положително въздействие за промишлеността на Съюза превишава възможното неблагоприятно въздействие върху други стопански субекти на пазара за фотоволтаични продукти, включително крайните ползватели (потребителите).
(833)
С оглед на гореизложеното се стига до заключението, че въз основа на наличната информация по отношение на интереса на Съюза не съществуват убедителни основания да не бъдат наложени окончателни мерки върху вноса на разглеждания продукт с произход от КНР.
7. ОКОНЧАТЕЛНИ ИЗРАВНИТЕЛНИ МЕРКИ
(834)
Предвид направените заключения по отношение на субсидирането, вредата, причинно-следствената връзка и интереса на Съюза следва да бъдат наложени окончателни изравнителни мерки, за да се предотврати причиняването на допълнителна вреда за промишлеността на Съюза от субсидирания внос.
7.1. Равнище на отстраняване на вредата
(835)
За да се определи равнището на мерките, бяха взети предвид установеният процент на субсидията и необходимият размер на митото с цел да се отстрани вредата, понесена от производителите от Съюза, без да се надхвърля установеният процент на субсидията.
(836)
При изчисляване на размера на митото, необходимо за отстраняване на последиците от вредоносното субсидиране, бе счетено, че всички мерки следва да предоставят възможност на промишлеността на Съюза да покрива своите производствени разходи и да реализира печалба преди облагане с данъци, каквато с основание може да се очаква да бъде реализирана при продажбата на сходен продукт в Съюза от предприятие в този сектор при нормални условия на конкуренция, т.е. при отсъствие на субсидиран внос. В съответствие с практиката на Съда такава печалба е печалбата, реализирана в началото на разглеждания период, т.е. преди увеличението на субсидирания внос. Поради това целевата печалба беше определена на 8 % въз основа на среднопретеглената печалба, реализирана от промишлеността на ЕС през 2009 и 2010 г. при модулите и елементите, когато те са продавани на печалба.
(837)
След оповестяването на окончателните заключения промишлеността на Съюза изказа твърдението, че като равнище на рентабилност, което промишлеността на Съюза в разумна степен може да постигне при липсата на субсидиран внос, следва да се използва рентабилността за 2010 г., а не средният марж на печалба за 2009 и 2010 г. В това отношение беше изказано твърдението, че рентабилността през 2009 г. не е била достатъчно висока и че конюнктурата през двете години определено е била различна, като се има предвид по-специално развитието на потреблението през 2010 г., което е смекчило въздействието на субсидирането през същата година. В това отношение следва да се отбележи, че при определянето на равнището на отстраняване на вредата не е от значение дали средният марж на печалбата, реализирана от промишлеността на Съюза, е бил „недостатъчен“. Равнището на отстраняване на вредата следва да бъде определено въз основа на печалбата, която с основание може да се очаква да бъде реализирана, ако не е налице субсидиран внос. Разследващите органи са възприели като своя практика да считат, че това равнище е достигнато в началото на разглеждания период. Тъй като в този случай промишлеността на Съюза е работила на загуба при продажбата на елементи в началото на разглеждания период през 2009 г., тази методология не беше подходяща и беше счетено, че е по-надеждно равнището на отстраняване на вредата да бъде определено въз основа на средния марж на печалбата от първата и втората година на разглеждания период. В това отношение беше прието също така, че различната конюнктура през двете години не е от значение.
(838)
Друга страна отново посочи, че за модулите и за елементите следва да бъдат определени различни целеви печалби, тъй като при рентабилността на тези видове на продукта през разглеждания период се наблюдават различни тенденции. Въпреки че показателите са дадени поотделно за всеки вид на продукта, заключенията за всеки показател се отнасят за разследвания продукт като цяло. Следва да се припомни също така, че модулите и елементите са един-единствен продукт и поради това процентите на субсидията и равнището на отстраняване на вредата са определени на тази база.
(839)
На тази основа беше изчислена невредоносна за промишлеността на Съюза цена на сходния продукт. Тази невредоносна цена беше получена, като към производствените разходи на включените в извадката производители от Съюза през РП беше прибавен посоченият по-горе марж на печалбата от 8 %.
(840)
Необходимото увеличение на цената впоследствие беше определено, като среднопретеглената вносна цена на включените в извадката съдействащи производители износители в КНР, определена при изчисляването на подбиването на цените и надлежно коригирана за разходите по вноса и митата, беше съпоставена с невредоносната среднопретеглена цена, на която включените в извадката производители от Съюза са продавали сходния продукт на пазара на Съюза през ПР. Всяка разлика, произтичаща от това сравнение, след това беше изразена като процент от средната CIF стойност на вноса.
(841)
Една от страните изказа твърдението, че продажбите на включените в извадката производители от Съюза са били насочени към по-високия ценови сегмент на пазара, например жилищните сгради и малките търговски обекти, което е привлякло по-високи ПЦ, и застъпи становището, че по тази причина продажните цени на промишлеността на Съюза следва да бъдат съответно коригирани. Следва да се отбележи, че това твърдение не трябва да бъде решаващо за изчисляването на маржа на вредата, тъй като разследването показа, че производителите от Съюза не са работели на печалба.
7.2. Окончателни мерки
(842)
С оглед на гореизложеното и в съответствие с член 15 от основния регламент следва да бъде наложено окончателно изравнително мито върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.e. елементи) с произход от или изпратени от КНР на равнището на установения процент на субсидията или на равнището на маржа на вредата, като в съответствие с правилото за по-малкото мито се вземе по-ниското от двете. В конкретния случай ставката на митото следва съответно да бъде определена на равнището на установения процент на субсидията.
(843)
Като се има предвид високата степен на съдействие на китайските производители износители, митото за „всички други дружества“ бе определено на равнището на най-високото мито, което ще бъде наложено на дружествата, съответно включени в извадката или оказали съдействие при разследването. Митото за „всички други дружества“ ще се прилага за дружествата, които не са оказали съдействие при разследването.
(844)
Ставката на окончателното мито за оказалите съдействие невключени в извадката китайски дружества, посочени в приложението, се определя като среднопретеглена ставка от ставките за включените в извадката дружества.
(845)
Въз основа на посоченото по-горе размерът на митата, които ще бъдат наложени, се определя, както следва:
Наименование на дружеството
Процент на субсидията
Марж на вредата
Изравнително мито
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi Sun-Shine Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
4,9 %
46,3 %
4,9 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
6,3 %
41,8 %
6,3 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd;
Changzhou Youze Technology Co. Ltd
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
3,5 %
48,2 %
3,5 %
JingAo Solar Co. Ltd
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd
5,0 %
56,5 %
5,0 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
11,5 %
58,2 %
11,5 %
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
11,5 %
58,2 %
11,5 %
Delsolar (Wujiang) Co. Ltd
de minimis
64,9 %
0,0 %
Renesola Jiangsu Ltd
Renesola Zhejiang Ltd
4,6 %
80,1 %
4,6 %
Jinko Solar Co. Ltd
Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD
6,5 %
60,1 %
6,5 %
Дружества, посочени в приложението
6,4 %
51,1 %
6,4 %
Всички други дружества
11,5 %
80,1 %
11,5 %
(846)
Посочените по-горе окончателни изравнителни мерки са установени под формата на адвалорни мита.
(847)
Индивидуалните ставки на изравнителното мито за отделните дружества, посочени в настоящия регламент, са определени въз основа на констатациите от настоящото разследване. Поради това те отразяват състоянието, констатирано по време на разследването по отношение на тези дружества. Така тези ставки (за разлика от митото за страната, приложимо към „всички други дружества“) са приложими изключително за вноса на продукти с произход от съответната държава и произведени от съответните дружества, т.е. от посочените конкретни правни субекти. Внасяните продукти, произведени от което и да е друго дружество, което не е конкретно посочено в член 1 със своето наименование и адрес, включително от субекти, свързани с конкретно посочените дружества, не може да се ползва от тези ставки и подлежи на обмитяване по ставката, приложима за „всички други дружества“.
(848)
Всяко искане за прилагане на индивидуална ставка на изравнителното мито (напр. при промяна в наименованието на субекта или при създаване на нови структури за производство или продажби) следва незабавно да бъде изпратено до Комисията (103) заедно с цялата необходима информация, по-специално всякакви изменения в дейностите на дружеството, свързани с производството, продажбите на вътрешния пазар и износа, например във връзка с тази промяна в наименованието или в структурите за производство или продажби. При необходимост след това регламентът ще бъде съответно изменен чрез актуализиране на списъка на дружествата, ползващи се с индивидуални ставки на митото.
(849)
С цел да се гарантира правилното прилагане на изравнителното мито, нивото на остатъчното мито следва да се прилага не само за неоказалите съдействие производители износители, но и за онези производители, които не са имали никакъв износ за Съюза през РП.
(850)
Мерките се налагат, за да се позволи на производителите в Съюза да се възстановят от вредоносното въздействие на субсидирането. Доколкото първоначално би могло да има известно неравновесие между потенциалните ползи за производителите в Съюза и разходите за другите стопански субекти в Съюза, то би могло да се неутрализира чрез увеличаване и/или възобновяване на производството в Съюза. Предвижданият вариант за увеличено производство в Съюза обаче може да не отговаря на развитието на този нестабилен пазар. В периода 2009-2011 г. потреблението на модули в Съюза се е увеличило с 264 %, а после за шестте месеца между 2011 г. и РП е намаляло с 43 процентни пункта. Нестабилността се забелязва още повече през периода 2006-2011 г., когато от равнище под 1 GW потреблението на модули в Съюза е достигнало почти 20 GW - увеличение с около 2 000 % само за пет години. Очаква се тази нестабилност да се запази, а между различните сценарии в публикуваните от бизнес сдруженията прогнози се наблюдават разлики от 100 и повече процента дори в средносрочен план за 2014-2015 г.
(851)
Поради тези причини се счита за целесъобразно при подобни изключителни обстоятелства срокът на мерките да бъде ограничен само на две години.
(852)
Този период следва да бъде достатъчен за производителите от Съюза да увеличат и/или възобновят производството си, като същевременно няма да застраши в значителна степен положението на останалите стопански субекти в Съюза. Счита се, че периодът от две години ще бъде най-удачен с цел да се анализира дали налагането на мерките наистина е довело до увеличаване на производството в Съюза и по този начин е компенсирало отрицателното въздействие върху останалите стопански субекти в Съюза.
(853)
След оповестяването на окончателните заключения един от производителите в Съюза изказа твърдението, че периодът от две години е твърде кратък за възстановяване от понесената вреда. Освен това беше изказано твърдението, че срокът от две години няма да даде възможност на производителите от Съюза да представят бизнес планове за настоящата и за следващата стопанска година. В това отношение следва да се отбележи, че срокът на действие на мерките е до декември 2015 г., което следва да е достатъчно за производителите от Съюза да представят бизнес планове до 2015 г.
(854)
Освен това производителят от Съюза не оспорва причините, поради които срокът се ограничава на две години, а именно нестабилността на пазара. Производителят дори изрично посочва, че би приветствал преразглеждане, ако се налага мерките да бъдат променени поради промяна в пазарната конюнктура. Тъй като при подобен нестабилен пазар определено съществува голяма вероятност за две години пазарната конюнктура да се промени, се счита за целесъобразно още от самото начало мерките да бъдат ограничени за срок от две години.
(855)
След оповестяването на окончателните заключения жалбоподателят изказа твърдението, че две години не са достатъчни, за да се инвестира в производството, като препрати към съображение 852 по-горе. Поради значителния свободен капацитет на промишлеността на Съюза обаче увеличението в производството може да се постигне чрез по-добро използване на производствения капацитет, което следва да е възможно без значителни допълнителни инвестиции.
(856)
Освен това жалбоподателят изказа твърдението, че налагането на окончателни изравнителни мита за период от две години е недостатъчно, за да може промишлеността на Съюза да се възстанови от вредоносното въздействие на субсидирането преди това. При налагането на изравнителни мита обаче не може да се отчита единствено интересът на промишлеността на Съюза, а трябва да се постигне баланс между потенциалните ползи за производителите от Съюза и разходите за останалите стопански субекти в Съюза. Въз основа на това решението мерките да се ограничат за срок от две години остава непроменено.
(857)
Всички страни бяха информирани за основните факти и съображения, върху които почива намерението да се препоръча налагането на окончателно изравнително мито върху вноса на кристални силициеви ФВ модули или панели и елементи от вида, използван в кристалните силициеви ФВ модули или панели, с произход или изпратени от КНР („оповестяване на окончателните заключения“). На страните беше даден срок, в който да представят своите коментари по оповестяването на окончателните заключения.
(858)
Представените от заинтересованите страни устни и писмени коментари бяха разгледани и взети под внимание, където това беше уместно.
7.3. Регистрационен режим и действие с обратна сила
(859)
Както се посочва в съображение 7 по-горе, на 1 март 2013 г. Комисията прие Регламент № 182/2013 за въвеждане на регистрационен режим за вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи и полупроводникови пластини) с произход или изпратени от Китайската народна република, считано от 6 март 2013 г.
(860)
От 6 юни 2013 г. регистрационният режим за вноса с цел осигуряване на защита срещу дъмпинговия внос беше прекратен с временния антидъмпингов регламент. Предвид настоящото антисубсидийно разследване и с оглед на гореизложените констатации регистрационният режим на вноса за целите на антисубсидийното разследване в съответствие с член 24, параграф 5 от основния регламент също следва да бъде преустановен.
(861)
Що се отнася до евентуалното прилагане на изравнителните мерки с обратна сила, трябва да се направи оценка на критериите, изложени в член 16, параграф 4 от основния регламент. Съгласно посочения член окончателно изравнително мито може да бъде наложено за продукти, които са внесени за потребление не по-късно от 90 дни преди датата на прилагането на временните мерки, но не преди датата на започване на разследването.
(862)
В случая няма приложени временни изравнителни мерки. Поради това бе взето решение окончателното изравнително мито да не се налага с обратна сила.
8. ФОРМА НА МЕРКИТЕ
(863)
След приемането на временните антидъмпингови мерки по паралелното антидъмпингово разследване (104) група съдействащи производители износители, включително свързани с тях дружества в КНР и Европейския съюз съвместно с Китайската търговска камара за внос и износ на машини и електронни продукти (CCCME) предложиха съвместен ангажимент за спазване на минимален ценови праг в съответствие с член 8, параграф 1 от основния антидъмпингов регламент (105). Ангажиментът за спазване на минимален ценови праг беше подкрепен и от органите в КНР. Комисията разгледа предложението и с Решение 2013/423/ЕС на Комисията (106) го прие.
(864)
След приемането на Решение 2013/423/ЕС производителите износители съвместно с CCCME представиха уведомление, че желаят да изменят първоначално предложения от тях ангажимент. Те поискаха ангажиментът да бъде преразгледан, за да се отрази изключването на полупроводниковите пластини от продуктовия обхват съгласно съображения 46 и 99. Освен това в рамките на срока, определен в член 8, параграф 2 от основния антидъмпингов регламент, още някои износители поискаха да бъдат включени в ангажимента.
(865)
В рамките на срока, определен в член 13, параграф 2 от основния регламент (107), същата група производители износители съвместно с CCCME поискаха Комисията да приеме условията на посочения ангажимент с цел да се отстрани и вредоносното въздействие на субсидирания внос. С Решение за изпълнение 2013/707/ЕС Комисията прие това предложение по отношение на окончателните мита,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Налага се окончателно изравнително мито върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули или панели и елементи от вида, използван в кристалните силициеви фотоволтаични модули или панели (елементите са с дебелина, непревишаваща 400 μm), понастоящем класирани в кодове по КН ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 and ex 8541 40 90 (кодове по ТАРИК 8501310081, 8501310089, 8501320041, 8501320049, 8501330061, 8501330069, 8501340041, 8501340049, 8501612041, 8501612049, 8501618041, 8501618049, 8501620061, 8501620069, 8501630041, 8501630049, 8501640041, 8501640049, 8541409021, 8541409029, 8541409031 и 8541409039) с произход или изпратени от Китайската народна република, освен ако са под режим транзит по смисъла на член V от ГАТТ.
Следните видове на продукта са изключени от определението на разглеждания продукт:
-
зарядни устройства с използване на слънчева енергия, състоящи се от по-малко от шест елемента, които са преносими и служат за захранване на устройства с електроенергия или за зареждане на батерии,
-
тънкослойни фотоволтаични продукти,
-
кристални силициеви фотоволтаични продукти, които са трайно вградени в електрически изделия, в случаите, когато електрическите изделия имат функция, различна от производство на електроенергия, и когато тези електрически изделия потребяват електрическата енергия, произведена от вградения фотоволтаичен елемент (или елементи) от кристален силиций,
-
модули или панели с изходно напрежение, непревишаващо 50 V (пост.напр.) и с изходна мощност, непревишаваща 50 W, предназначени единствено за директно използване като зарядни устройства за батерии в системи със същите характеристики на напрежението и мощността.
2. Ставката на окончателното изравнително мито, приложима към нетната цена франко граница на Съюза преди обмитяване на продуктите, описани в параграф 1 и произведени от изброените по-долу дружества, е следната:
Дружество
Ставка на митото
Допълнителен код по ТАРИК
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi Sunshine Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
4,9 %
B796
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
6,3 %
B797
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd
Changzhou Youze Technology Co. Ltd
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
3,5 %
B791
JingAo Solar Co. Ltd;
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd
5,0 %
B794
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
11,5 %
B793
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
11,5 %
B927
Delsolar (Wujiang) Ltd
0 %
B792
Renesola Jiangsu Ltd
Renesola Zhejiang Ltd
4,6 %
B921
Jinko Solar Co. Ltd
Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD
6,5 %
B845
Дружества, посочени в приложението
6,4 %
Всички други дружества
11,5 %
B999 (108)
3. Освен когато е предвидено друго, се прилагат действащите разпоредби относно митата.
Член 2
1. Декларираният за допускане за свободно обращение внос на продукти, понастоящем класирани в код по КН ex 8541 40 90 (кодове по ТАРИК 8541409021, 8541409029, 8541409031 и 8541409039), фактуриран от дружества, от които Комисията е приела ангажимент за спазване на минимален ценови праг и чиито наименования са посочени в приложението към Решение за изпълнение 2013/707/ЕС, се освобождава от антисубсидийното мито, наложено с член 1, при условие че:
а)
дружество, посочено в приложението към Решение за изпълнение 2013/707/ЕС, е произвело, транспортирало и фактурирало пряко или чрез свое свързано дружество, също посочено в приложението към Решение за изпълнение 2013/707/ЕС, посочените по-горе продукти или на свои свързани дружества в Съюза, които действат като вносител и оформят митнически стоките за допускане за свободно обращение в Съюза, или на първия независим клиент, действащ като вносител и оформящ митнически стоките за допускане за свободно обращение в Съюза;
б)
вносът се придружава от фактура за стоки - предмет на ангажимент за спазване на минимален ценови праг, която е търговска фактура, съдържаща като минимум елементите и декларацията, посочени в приложение 2 към настоящия регламент;
в)
вносът се придружава от сертификат за поет ангажимент при износ съгласно приложение 3 към настоящия регламент; и
г)
декларираните и представени на митница стоки съответстват точно на описанието във фактурата във връзка с ангажимента.
2. Митническо задължение възниква от момента на приемане на декларацията за допускане за свободно обращение:
а)
всеки път, когато се установи, че по отношение на вноса, описан в параграф 1, не са изпълнени едно или повече от условията в същия параграф; или
б)
когато Комисията в съответствие с член 13, параграф 9 от Регламент (ЕО) № 597/2009 се откаже от приетия ангажимент за спазване на минимален ценови праг с регламент или решение, в който/което се посочват конкретни трансакции, и обяви съответните фактури във връзка с ангажимента за недействителни.
Член 3
Дружествата, от които Комисията е приела ангажимент за спазване на минимален ценови праг и чиито наименования са посочени в приложението към Решение за изпълнение 2013/707/ЕС, при спазване на определени условия, посочени в същото решение, издават също така фактури за трансакции, които не са освободени от антисубсидийните мита. Тези фактури са търговски фактури, съдържащи поне елементите, посочени в приложение 4 към настоящия регламент.
Член 4
Регистрационният режим на вноса съгласно Регламент (ЕС) № 182/2013, с който беше въведен регистрационен режим за вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи и полупроводникови пластини) с произход или изпратени от Китайската народна република, се прекратява.
Член 5
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Срокът му на действие изтича на 7 декември 2015 година.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 2 декември 2013 година.
TARYBOS ĮGYVENDINIMO REGLAMENTAS (ES) Nr. 1239/2013
2013 m. gruodžio 2 d.
kuriuo importuojamiems Kinijos Liaudies Respublikos kilmės arba iš Kinijos Liaudies Respublikos siunčiamiems fotovoltiniams moduliams iš kristalinio silicio ir jų pagrindinėms sudėtinėms dalims (t. y. elementams) nustatomas galutinis kompensacinis muitas
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2009 m. birželio 11 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 597/2009 dėl apsaugos nuo subsidijuoto importo iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (1), ypač į jo 15 straipsnį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą, pateiktą pasikonsultavus su Patariamuoju komitetu,
kadangi:
1. PROCEDŪRA
1.1. Inicijavimas
(1)
2012 m. lapkričio 8 d. pranešimu Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (2) Europos Komisija (toliau - Komisija) paskelbė apie antisubsidijų tyrimo dėl į Sąjungą importuojamų Kinijos Liaudies Respublikos (toliau - KLR arba nagrinėjamoji šalis) kilmės fotovoltinių modulių iš kristalinio silicio ir jų pagrindinių sudėtinių dalių (t. y. elementų ir plokštelių) inicijavimą (toliau - pranešimas apie inicijavimą).
(2)
Antisubsidijų tyrimas inicijuotas 2012 m. rugsėjo 26 d. gavus gamintojų, kurie pagamina daugiau nei 25 proc. visų fotovoltinių modulių iš kristalinio silicio ir jų pagrindinių sudėtinių dalių Sąjungoje, vardu EU ProSun (toliau - skundo pateikėjas) pateiktą skundą. Skunde pateikti šio produkto subsidijavimo ir dėl to daromos materialinės žalos prima facie įrodymai, kurių pakako tyrimo inicijavimui pagrįsti.
(3)
Prieš inicijuodama tyrimą ir vadovaudamasi Reglamento (EB) Nr. 597/2009 (toliau - pagrindinis reglamentas) 10 straipsnio 7 dalimi, Komisija pranešė KLR vyriausybei gavusi tinkamais dokumentais pagrįstą skundą, kuriame teigiama, kad dėl KLR kilmės fotovoltinių modulių iš kristalinio silicio ir jų pagrindinių sudėtinių dalių subsidijuoto importo Sąjungos pramonei daryta materialinė žala. KLR vyriausybė buvo pakviesta dalyvauti konsultacijose, kuriose siekiama išsiaiškinti su skundo turiniu susijusią padėtį ir priimti abi šalis tenkinantį sprendimą. KLR vyriausybė šį pasiūlymą priėmė ir buvo surengtos konsultacijos. Per konsultacijas nepavyko priimti abi šalis tenkinančio sprendimo. Tačiau deramai atsižvelgta į KLR vyriausybės pateiktas pastabas, kad skunde nurodytos schemos nėra kompensuotinos. Po konsultacijų KLR vyriausybė pateikė pastabų.
1.2. Gretutinis antidempingo tyrimas
(4)
2012 m. rugsėjo 6 d. pranešimu Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (3) Komisija paskelbė apie antidempingo tyrimo dėl importuojamų KLR kilmės fotovoltinių modulių iš kristalinio silicio ir jų pagrindinių sudėtinių dalių (t. y. elementų ir plokštelių) inicijavimą.
(5)
2013 m. birželio 6 d. Komisija Komisijos reglamentu (ES) Nr. 513/2013 (4) importuojamiems KLR kilmės arba iš jos siunčiamiems fotovoltiniams moduliams iš kristalinio silicio ir jų pagrindinėms sudėtinėms dalims (t. y. elementams ir plokštelėms) nustatė laikinąjį antidempingo muitą (toliau - laikinasis antidempingo reglamentas).
(6)
Per šį antisubsidijų ir gretutinį antidempingo tyrimą atlikta žalos analizė pagrįsta tokia pačia Sąjungos pramonės apibrėžtimi, tipiškais Sąjungos gamintojais ir tiriamuoju laikotarpiu; jei nenurodyta kitaip, šių tyrimų išvados sutapo. Manyta, kad toks metodas tinkamas siekiant supaprastinti žalos analizę ir gauti nuoseklias abiejų tyrimų išvadas. Dėl šios priežasties atliekant abu tyrimus buvo atsižvelgta į bet kuriame iš šių tyrimų pateiktas pastabas dėl žalos.
1.3. Registracija
(7)
Gavusi skundo pateikėjo tinkamais įrodymais pagrįstą prašymą 2013 m. kovo 1 d. Komisija priėmė Komisijos reglamentą (ES) Nr. 182/2013 (5), kuriuo nustatomas reikalavimas nuo 2013 m. kovo 6 d. registruoti importuojamus KLR kilmės arba iš KLR siunčiamus fotovoltinius modulius iš kristalinio silicio ir jų pagrindines sudėtines dalis (t. y. elementus ir plokšteles).
(8)
Kai kurios suinteresuotosios šalys tvirtino, kad sprendimas dėl importo registravimo buvo nepagrįstas, nes nebuvo įvykdytos pagrindinio reglamento 24 straipsnio 5 dalies sąlygos. Tačiau šie teiginiai nebuvo pagrįsti faktiniais įrodymais. Priimdama sprendimą registruoti importą Komisija turėjo pakankamai poreikį registruoti importą pagrindžiančių prima facie įrodymų, visų pirma smarkiai išaugusį importą (atsižvelgiant tiek į absoliučius dydžius, tiek į rinkos dalį). Todėl tvirtinimai šiuo klausimu turėjo būti atmesti.
1.4. Su tyrimu susijusios šalys
(9)
Apie tyrimo inicijavimą Komisija oficialiai pranešė skundo pateikėjams, kitiems žinomiems Sąjungos gamintojams, žinomiems eksportuojantiems KLR gamintojams, KLR valdžios institucijoms ir žinomiems importuotojams. Suinteresuotosioms šalims buvo suteikta galimybė per pranešime apie inicijavimą nurodytą laikotarpį pateikti nuomonę raštu ir prašyti jas išklausyti.
(10)
Atsižvelgiant į akivaizdžiai didelį eksportuojančių gamintojų, Sąjungos gamintojų ir nesusijusių importuotojų skaičių, visų žinomų eksportuojančių gamintojų ir nesusijusių importuotojų paprašyta pranešti Komisijai apie save ir, kaip nurodyta pranešime apie inicijavimą, pateikti pagrindinę informaciją apie su nagrinėjamuoju produktu susijusią veiklą tiriamuoju laikotarpiu, kaip nurodyta 38 konstatuojamojoje dalyje. Šią informaciją prašyta pateikti pagal pagrindinio reglamento 27 straipsnį, kad Komisija galėtų nuspręsti, ar atranka yra būtina, o jei būtina, kad galėtų atrinkti bendroves. Be to, konsultuotasi su KLR valdžios institucijomis.
a) Eksportuojančių gamintojų atranka
(11)
Pradžioje 121 eksportuojantis Kinijos gamintojas (grupė) pateikė prašomą informaciją ir sutiko būti atrinkti. Bendradarbiaujančioms bendrovėms teko daugiau nei 80 proc. visos Kinijos eksporto apimties. Remdamasi iš eksportuojančių gamintojų gauta informacija ir pagrindinio reglamento 27 straipsniu Komisija pradžioje siūlė atrinkti septynis eksportuojančius gamintojus (eksportuojančių gamintojų grupes).
(12)
Atrinktos septynios bendrovių grupės, kurias sudaro trys bendradarbiaujantys eksportuotojai, kuriems tenka didžiausias eksportuojamų modulių kiekis, du bendradarbiaujantys eksportuotojai, kuriems tenka didžiausias eksportuojamų elementų kiekis, ir du bendradarbiaujantys eksportuotojai, kuriems tenka didžiausias eksportuojamų plokštelių kiekis. Remiantis šiomis atrinktomis septyniomis eksportuojančių gamintojų grupėmis nustatytas šių grupių subsidijavimo lygis ir visų neatrinktų bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų subsidijavimo lygis, kaip to reikalaujama pagal pagrindinio reglamento 15 straipsnio 2 ir 3 dalis. Kaip paaiškinta 46 konstatuojamojoje dalyje, galutiniame tyrimo etape Komisija neįtraukė plokštelių į produkto apibrėžtąją sritį. Remiantis didžiausia plokštelių eksporto apimtimi buvo atrinktos tam tikros bendrovės. Tačiau atsižvelgiant į tai, kad Komisija jau išnagrinėjo šias bendroves ir patikrino jų pateiktus duomenis bei tai, kad visos šios bendrovės eksportavo didelį kiekį modulių ir (arba) elementų, nuspręsta, kad nėra būtina pakeisti atrinktų bendrovių.
(13)
Galiausiai atrinkti aštuoni eksportuojantys gamintojai (bendrovės arba grupės). Taip buvo todėl, kad iš pradžių buvo nurodyta, jog Jinko Solar Co. Ltd ir Renesola Jiangsu Ltd buvo susijusios, bet vėliau nustatyta, kad taip nėra.
b) Sąjungos gamintojų atranka
(14)
Pranešime apie inicijavimą Komisija paskelbė preliminariai atlikusi Sąjungos gamintojų atranką. Visiems Sąjungos gamintojams ir žinomai gamintojų asociacijai pranešta apie laikinai atrinktus Sąjungos gamintojus. Iš apytikriai 215 Sąjungos gamintojų, kurie prieš inicijuojant tyrimą buvo žinomi kaip panašaus produkto gamintojai, remiantis didžiausiu tipišku pagamintu kiekiu ir atsižvelgiant į pardavimo apimtį bei geografinę vietovę laikinai atrinkti devyni Sąjungos gamintojai, kuriuos galima pagrįstai ištirti per turimą laikotarpį. Užtikrinta, kad atrinkta tiek vertikaliai integruotų, tiek neintegruotų Sąjungos gamintojų. Suinteresuotosios šalys taip pat ragintos pareikšti nuomonę dėl laikinai atrinktų bendrovių.
(15)
Kelios suinteresuotosios šalys dėl laikinai atrinktų Sąjungos gamintojų pareiškė toliau pateiktų prieštaravimų.
i)
Kai kurios šalys tvirtino, kad apie laikinai atrinktas bendroves pateikta nedaug informacijos, kurios nepakako, kad jos galėtų pateikti reikšmingų pastabų dėl pasiūlytų bendrovių. Tiksliau jos kritikavo tai, kad Sąjungos gamintojų tapatybė buvo laikoma konfidencialia, ir prašė atskleisti valstybes nares, kuriose įsikūrę Sąjungos gamintojai, taip pat atrinktų Sąjungos gamintojų gamybos apimties dalį, palyginti su visa fotovoltinių modulių ir elementų gamybos apimtimi, ir atrinktų bendrovių gamybos ir pardavimo apimtį, nurodant kiekvienos bendrovės gamybos ir pardavimo apimtį atskirai ir visų atrinktų bendrovių kartu.
ii)
Naudotam atrankos metodui prieštarauta remiantis tuo, kad pagal tą metodą „supainiojami trys skirtingi etapai“, tiksliau pritarimas tyrimo inicijavimui, Sąjungos pramonės apibrėžtis ir atranka. Teigta, kad buvo neaišku, ar atrenkant bendroves Sąjungos pramonės apibrėžtis jau buvo nustatyta ir ar dėl to atrinktas bendroves galima laikyti tipiškomis. Atrankos etapu nenustačius Sąjungos pramonės apibrėžties suinteresuotosios šalys negalėjo patikrinti, ar atrinktos bendrovės buvo tipiškos ir ar remiantis atrinktomis bendrovėmis buvo galima tinkamai įvertinti Sąjungos pramonės padėtį per tiriamąjį laikotarpį, kaip apibrėžta 38 konstatuojamojoje dalyje. Be to, teigta, kad nederėjo bendrovių laikinai atrinkti remiantis Sąjungos gamintojų atsakymais, gautais nagrinėjant, ar pritariama tyrimo inicijavimui.
iii)
Taip pat teigta, kad bendrovės laikinai atrinktos remiantis tik tomis bendrovėmis, kurios pareiškė pritariančios šiam tyrimui.
iv)
Viena šalis teigė, kad, atrinkus ir vertikaliai integruotas bendroves, elementų gamybos apimtis gali būti du ar tris kartus padidinta, dėl to iškyla abejonių dėl viso atrinktų bendrovių tipiškumo. Prašyta, kad vertikaliai integruotų gamintojų atveju būtų skaičiuojama tik modulių gamybos apimtis, į ją neįtraukiant elementų.
v)
Ta pati šalis teigė, kad duomenys, kuriais remtasi atrenkant bendroves, buvo bent iš dalies nepatikimi, todėl galėjo būti paveiktas visų atrinktų bendrovių tipiškumas.
vi)
Viena šalis pateikė sąrašą, kuriame tariamai buvo išvardyta apie 150 papildomų Sąjungos panašaus produkto gamintojų, ir teigė, kad atrenkant Sąjungos gamintojus į juos turėjo būti atsižvelgta.
(16)
Toliau pateikti atsakymai į šalių pateiktus argumentus. Sąjungos gamintojai prašė jų pavadinimus laikyti konfidencialiais dėl atsakomųjų veiksmų pavojaus. Iš tiesų būta realių grasinimų Sąjungos gamintojams pakenkti jų verslui tiek Sąjungoje, tiek už jos ribų. Komisijos nuomone šie prašymai buvo pakankamai pagrįsti, kad juos būtų galima patenkinti. Atskleidus individualių atrinktų Sąjungos gamintojų geografinę vietą ar gamybos ir pardavimo apimties dalį būtų lengva sužinoti susijusio gamintojo tapatybę, todėl šiuos prašymus teko atmesti.
(17)
Komisija „nesupainiojo“ pritarimo tyrimo inicijavimui nustatymo, Sąjungos pramonės apibrėžties nustatymo ir laikino bendrovių atrinkimo, nes šie etapai nepriklausė vienas nuo kito ir dėl kiekvieno iš jų buvo sprendžiama atskirai. Neįrodyta, kokį poveikį atrinktų bendrovių tipiškumui turėjo per pritarimo tyrimo inicijavimui nagrinėjimą Sąjungos gamintojų pateiktų gamybos ir pardavimo duomenų naudojimas. Sąjungos pramonės apibrėžtis iš tiesų buvo laikinai nustatyta inicijavimo etapu. Norint preliminariai nustatyti visą 38 konstatuojamojoje dalyje apibrėžto tiriamojo laikotarpio Sąjungos gamybos apimtį, naudotasi visa turima informacija, susijusia su Sąjungos gamintojais, įskaitant skunde pateiktą informaciją ir iš Sąjungos gamintojų ir kitų šalių prieš inicijuojant tyrimą gautus duomenis.
(18)
Renkant bendroves svarstyti visi į klausimus, susijusius su pritarimu tyrimo inicijavimui, atsakę Sąjungos gamintojai, nepaisant to, ar jie tyrimui pritarė, prieštaravo ar nepareiškė jokios nuomonės dėl tyrimo. Todėl teiginys buvo atmestas.
(19)
Gamybos apimties padidinimas du ar tris kartus svarstytas laikinai atrenkant bendroves. Paaiškėjo, kad neskaičiuojant vertikaliai integruotų Sąjungos gamintojų elementų gamybos ir pardavimo apimties būtų neatsižvelgta į laisvoje rinkoje parduotų elementų gamybos apimties dalį. Todėl manyta, kad iš bendros gamybos apimties išbraukus elementų pardavimo apimtį nebūtinai būtų gauti tipiškesni atrinktų bendrovių duomenys. Be to, atrinktų bendrovių tipiškumas nustatytas ne tik remiantis gamybos apimtimi, bet ir geografiniu pasiskirstymu ir stengiantis atrinkti tiek vertikaliai integruotų, tiek neintegruotų gamintojų. Santykinis gamybos apimties tipiškumas apskaičiuotas kiekvienos rūšies panašaus produkto lygiu. Tuo remiantis manyta, kad metodika, taikyta laikinai atrenkant bendroves, buvo pagrįsta, todėl atrinktos bendrovės laikomos tipiškomis visos Sąjungos pramonės tiriamojo produkto bendrovėmis. Todėl šis teiginys buvo atmestas. Kalbant apie duomenų patikimumą, bendrovės atrinktos remiantis atrankos metu turėta informacija, kaip numatyta pagrindinio reglamento 27 straipsnyje. Dėl duomenų, naudotų išreiškiant pritarimą tyrimo inicijavimui, patikimumo: atliekant tyrimą nenustatyta jokių įrodymų, kad prieš inicijuojant tyrimą surinkti duomenys būtų labai nepakankami. Todėl galima pagrįstai manyti, kad pagrindas, kuriuo remtasi laikinai atrenkant bendroves, buvo pakankamai patikimas. Todėl šis teiginys buvo atmestas.
(20)
Dėl apytikriai 150 papildomų Sąjungos gamintojų sąrašo reikėtų pažymėti, kad ši informacija buvo pateikta gerokai vėliau po termino, nustatyto suinteresuotosioms šalims pastaboms dėl laikinai atrinktų bendrovių pateikti ir Sąjungos gamintojams apie save pranešti ir prašyti būti atrinktais. Be to, apie 30 šiame sąraše nurodytų Sąjungos gamintojų atrenkant bendroves Komisijai iš tiesų buvo žinomi. Taip pat atrenkant bendroves atsižvelgta į visus Sąjungos gamintojus, kurie pranešė apie save paskelbus pranešimą apie inicijavimą. Tuo remiantis atrinktų bendrovių tipiškumui poveikio nepadaryta. Todėl šis teiginys buvo atmestas.
(21)
Gavus pastabas atrinktos bendrovės persvarstytos remiantis tuo, kad buvo požymių, kad viena atrinkta bendrovė nebūtų galėjusi visapusiškai bendradarbiauti. Atrinktų bendrovių tipiškumo lygiui užtikrinti atrinktas papildomas Sąjungos gamintojas. Taigi, persvarsčius atrinktas bendroves, remiantis didžiausia tipiška gamybos kiekvienu etapu apimtimi ir atsižvelgiant į pardavimo apimtį Sąjungos rinkoje ir geografinę vietą galiausiai atrinkta dešimt bendrovių, kurias būtų galima pagrįstai ištirti per turimą laikotarpį. Išbraukus plokšteles iš nagrinėjamojo produkto apibrėžties ir šio tyrimo apibrėžtosios srities (žr. 42-46 ir 349 konstatuojamąsias dalis), atrinktos aštuonios bendrovės. Po persvarstymo atrinktiems Sąjungos gamintojams teko 18-21 proc. modulių ir 17-24 proc. elementų gamybos apimties, išreiškus visos Sąjungos gamybos apimties procentine dalimi, be to, atrinkta tiek vertikaliai integruoti, tiek neintegruoti gamintojai. Kadangi tikslūs procentiniai duomenys leistų apskaičiuoti pirmiau minėto papildomo Sąjungos gamintojo gamybos apimtį ir taip nustatyti jo tapatybę, nebuvo galima atskleisti šių tikslių procentinių duomenų.
(22)
Sąjungos gamintojai, pateikę Komisijai informaciją, reikalingą atrankai šiame antisubsidijų tyrime atlikti, sutampa su Sąjungos gamintojais, pateikusiais reikiamą informaciją gretutiniame antidempingo tyrime. Be to, visi antidempingo tyrime galutinai atrinkti Sąjungos gamintojai šiame antisubsidijų tyrime pateikė atitinkamą informaciją, pagal kurią Komisija atliko atranką. Todėl buvo manoma, kad tikslinga abiems tyrimams galutiniai atrinkti tuos pačius Sąjungos gamintojus.
(23)
Kinijos vyriausybė pakartojo savo teiginį, kad skundo pateikėjų ir atrinktų Sąjungos gamintojų pavadinimų slaptumas yra nepagrįstas. Kaip jau išdėstyta laikinojo reglamento 9 konstatuojamojoje dalyje, Sąjungos gamintojai prašė laikyti jų pavadinimus konfidencialiais dėl atsakomųjų veiksmų pavojaus. Komisijos nuomone šie prašymai buvo pakankamai pagrįsti, kad juos būtų galima patenkinti. Informacija, kuri Komisijai buvo pateikta siekiant pagrįsti atsakomųjų veiksmų pavojų, negali būti atskleista trečiosioms šalims, kadangi tuomet prašymas laikyti informaciją konfidencialia netektų prasmės. Be to, tokiu atveju, jei, kaip teigia Kinijos vyriausybė, Sąjungos gamintojas pakartotinai įvertino savo padėtį ir atskleidė savo tapatybę pateikdamas prašymą iškelti teismo bylą prieš laikinąjį reglamentą, nebelieka priežasčių atskleisti informaciją, kuria remiantis suteiktas anonimiškumas, kadangi tapatybė jau atskleista.
(24)
Po galutinio atskleidimo Kinijos įrenginių ir elektronikos gaminių importo ir eksporto prekybos rūmai (toliau - CCCME) pakartojo argumentus dėl metodo, taikyto laikinai atrinkti Sąjungos gamintojus. CCCME visų pirma teigia, kad institucijos neatsižvelgė į 120 gamintojų. Komisija jau išnagrinėjo šį klausimą laikinojo reglamento 9 konstatuojamojoje dalyje. Be to, institucijos patikrino tame sąraše išvardytų bendrovių veiklą. Paaiškėjo, kad į tą sąrašą daugiausia įtraukti Kinijos, Taivano ir Indijos montuotojai, platintojai, susiję importuotojai ir eksportuojantis gamintojas. Todėl nebuvo galima įrodyti, kad institucijos neatsižvelgė į didelę Sąjungos gamintojų dalį. Be to, užginčiję visos Sąjungos gamybos apimtį CCCME nepateikė alternatyvių duomenų, jie taip pat nepateikė jokių įrodymų, kad tai būtų galėję turėti įtakos atrinktų bendrovių tipiškumui, kadangi nė vienas iš tariamų papildomų Sąjungos gamintojų nebūtų buvęs atrinktas, jei Komisija būtų apie tai žinojusi.
c) Nesusijusių importuotojų atranka
(25)
Iš apytikriai 250 nesusijusių importuotojų, apie kuriuos pranešė skundo pateikėjas ir su kuriais susisiekė Komisija, dvidešimt šalių pateikė prie pranešimo apie inicijavimą pridėtos atrankos formos atsakymus - dvylika nurodė modulius, viena - elementus. Be to, apie save pranešė septynios kitos šalys, tačiau nenurodė jokio nagrinėjamojo produkto importo arba perpardavimo. Pagal pagrindinio reglamento 27 straipsnį atrinktos bendrovės, kurioms tenka didžiausia tipiška importo apimtis ir kurias būtų galima tinkamai ištirti per turimą laikotarpį. Taigi, atrinkti nesusiję importuotojai - du modulių importuotojai ir vienas elementų importuotojas, kuriems teko apie 2-5 proc. visos importo iš nagrinėjamosios šalies apimties. Tačiau gavus klausimyno atsakymus paaiškėjo, kad vieno iš trijų importuotojų pagrindinė veikla iš tiesų buvo susijusi su saulės energijos įrenginių montavimu, o ne su prekyba nagrinėjamuoju produktu. Kalbant apie antrojo importuotojo veiklą, jis importavo modelius, o ne elementus. Nepaisant to, šio importuotojo klausimyno atsakyme pateikta informacija buvo nepakankamai kokybiška, kad ją būtų galima įtraukti į nesusijusių importuotojų padėties analizę. Be to, atlikus tyrimą nustatyta, kad didžioji importuojamo nagrinėjamojo produkto dalis į Sąjungos rinką pateko per bendroves, kurios yra susijusios su eksportuojančiais KLR gamintojais, per montuotojus arba projektų vystytojus.
(26)
Nustačius laikinąsias antidempingo priemones gretutiniame antidempingo tyrime Komisija susisiekė su papildomais importuotojais, kurie jau bendradarbiavo tyrimo inicijavimo etape ir pateikė pagrindinę informaciją apie savo veiklą, susijusią su tiriamuoju produktu tiriamuoju laikotarpiu, kaip nurodyta pranešime apie inicijavimą. Taip buvo siekiama nustatyti, ar galima padidinti atrinktų nesusijusių importuotojų skaičių. Šešios bendrovės, priskiriamos nesusijusiems importuotojams, prekiaujantiems nagrinėjamuoju produktu (t. y. jį perkantiems ir perparduodantiems), pranešė apie save ir pareiškė norą toliau bendradarbiauti atliekant tyrimą. Penkios iš šešių bendrovių pateikė atsakymus per nustatytą terminą. Iš penkių gautų atsakymų tik trys buvo pakankamai išsamūs ir pagal juos buvo galima atlikti tinkamą vertinimą. Taigi, atrinktų nesusijusių importuotojų skaičius padidėjo - atrinkti keturi modulių importuotojai, kuriems teko apie 2-5 proc. visos importo iš nagrinėjamosios šalies apimties. Atsižvelgiant į nesusijusių importuotojų struktūrą (tai daugiausia buvo mažosios ir vidutinės bendrovės) ir į ribotus institucijų išteklius, buvo neįmanoma atrinkti didesnei daliai atstovaujančių bendrovių.
d) Klausimyno atsakymai ir tikrinimai
(27)
Komisija išsiuntė klausimynus KLR atstovams (įskaitant specialius klausimynus Kinijos plėtros bankui (China Develpoment Bank), Kinijos eksporto ir importo bankui (Export Import Bank of China), Kinijos bankui (Bank of China), Šanchajaus bankui (Bank of Shanghai), Sinosure, kitoms susijusioms finansų įstaigoms ir valstybiniams polikristalinio silicio, stiklo ir aliuminio gamintojams, kurie tiriamuoju laikotarpiu tiekė šias žaliavas nagrinėjamajai pramonei), aštuoniems atrinktiems eksportuojantiems KLR gamintojams ir kitiems eksportuojantiems KLR gamintojams, kurie to paprašė, taip pat atrinktiems Sąjungos gamintojams, atrinktiems nesusijusiems importuotojams bei gamintojų ir vartotojų grandžių veiklos vykdytojams ir jų asociacijoms, kurie apie save pranešė per pranešime apie inicijavimą nurodytą laikotarpį. Komisija taip pat susisiekė su vartotojams atstovaujančia asociacija.
(28)
Atsakymus pateikė KLR vyriausybė, visi atrinkti eksportuojantys KLR gamintojai ir su jais susijusios bendrovės, penki eksportuojantys gamintojai, prašę individualaus nagrinėjimo, visi atrinkti Sąjungos gamintojai, visi atrinkti nesusiję Sąjungos importuotojai ir 21 gamintojų ir vartotojų grandžių veiklos vykdytojas bei trys jų asociacijos.
(29)
Komisija rinko ir tikrino visą informaciją, kuri, kaip ji mano, buvo reikalinga norint padaryti išvadas dėl subsidijavimo, jo daromos žalos ir Sąjungos interesų. Tikrinamieji vizitai surengti toliau išvardytų valstybinių institucijų ir finansų įstaigų, atrinktų bendrovių, vieno nesusijusio importuotojo, dviejų gamintojų grandies veiklos vykdytojų ir keturių vartotojų grandies veiklos vykdytojų, asociacijų ir nepriklausomo konsultanto patalpose:
a)
Kinijos Liaudies Respublikos vyriausybė:
-
Kinijos prekybos ministerija, Pekinas, Kinija;
-
Huaxia Bank, Pekinas, Kinija;
-
China Development Bank, Pekinas, Kinija;
-
Export Import Bank of China, Pekinas, Kinija;
-
China Export & Credit Insurance Corporation (SINOSURE), Pekinas, Kinija;
b)
Sąjungos gamintojai:
-
aštuoni atrinkti Sąjungos gamintojai;
c)
Eksportuojančių KLR gamintojų grupės (ir susijusios bendrovės):
-
Changzhou Trina Solar Energy Co Ltd, Kinija;
-
Delsolar (Wujiang) Co. Ltd. (Wujiang) Ltd., Kinija;
-
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd., Kinija;
-
JingAo Group, Kinija;
-
Wuxi Suntech Power Co. Ltd, PRC Power Co. Ltd, Kinija;
-
Yingli Green Energy Holding Company, Kinija;
-
Zhejiang Yuhui Solar Energy Source Co. Ltd ir Renesola Jiangsu Ltd, Kinija;
-
Jinko Solar Co Ltd, Kinija;
d)
Nesusijęs Sąjungos importuotojas:
-
IBC SOLAR AG, Bad Štafelšteinas, Vokietija;
e)
Gamintojų grandies veiklos vykdytojai:
-
Roth & Rau AG, Hohenšteinas-Ernstalis, Vokietija;
-
WACKER Chemie AG, Burghauzenas, Vokietija;
f)
Vartotojų grandies veiklos vykdytojai:
-
Juwi Solar GmbH, Vorštatas, Vokietija;
-
ValSolar SL, Badachosas, Ispanija;
-
Jayme de la Costa, Pedrozas, Portugalija;
-
Sunedison, Spain Construction, Madridas, Ispanija;
g)
Asociacija:
-
Europos fotovoltinių produktų pramonės asociacija (EPIA), Briuselis, Belgija;
h)
Nepriklausoma konsultantė:
-
Europressedienst, Bona, Vokietija.
(30)
Suinteresuotųjų šalių pateiktos pastabos išnagrinėtos ir prireikus į jas atsižvelgta.
(31)
Nebrangios saulės energijos asociacija (The Association for Affordable Solar Energy, toliau - AFASE), atstovaujanti importuotojams, vartotojų ir gamintojų grandžių veiklos vykdytojams, išreiškė abejones dėl Europressedienst patalpose atlikto tikrinamojo vizito teisinio pagrindo, teigdama, kad remiantis pagrindinio reglamento 26 straipsniu nepriklausomas konsultantas nėra suinteresuotoji šalis. Tačiau, kiek įmanoma, išvados turėtų būti grindžiamos patikimais ir patikrinamais duomenimis. Europressedienst pateikė informaciją apie makroekonominius rodiklius pagal sutartį. Komisija jos patalpose atliko patikrinimą vietoje, siekdama pagal gero administravimo principą patikrinti duomenų, kuriais Komisija grindžia savo išvadas, patikimumą ir teisingumą.
(32)
Kinijos vyriausybė pakartojo teiginį, kad buvo pažeistos jos teisės į gynybą, kiek tai susiję su prieiga prie suinteresuotosioms šalims susipažinti skirtų bylų, nes i) nekonfidencialiose bylose nepateikta visos informacijos, nenurodant pagrįstos priežasties arba nepateikiant pakankamai išsamių santraukų arba, išskirtiniais atvejais, nenurodant nekonfidencialios santraukos nepateikimo priežasčių, ii) nepateikta nekonfidenciali visų vieno Sąjungos gamintojo klausimyno atsakymų versija ir iii) pernelyg ilgai vėluota pateikti nekonfidencialias Sąjungos gamintojų klausimyno atsakymų versijas suinteresuotosioms šalims susipažinti.
(33)
i) Kalbant apie teiginį, kad nekonfidencialioje byloje nebuvo pateikta visa informacija, suinteresuotoji šalis konkrečiai nenurodė, kokią trūkstamą informaciją ji turėjo omenyje. ii) Teiginys, kad nebuvo pateikta nekonfidenciali visų vieno Sąjungos gamintojo klausimyno atsakymų versija, yra neteisingas. iii) Dėl vėlavimo pateikti nekonfidencialias atrinktų Sąjungos gamintojų klausimyno atsakymų versijas suinteresuotajai šaliai buvo paaiškinta, kad klausimynai į nekonfidencialią bylą įtraukti tik patikrinus, ar informacijos santraukos buvo išsamios ir pagrįstos. Siekiant užtikrinti Sąjungos gamintojų teisę į anonimiškumą, taip pat buvo įsitikinta, kad nekonfidencialiose klausimynų versijose tikrai nebūtų atskleista susijusio Sąjungos gamintojo tapatybė. Kai kuriais atvejais nekonfidencialias versijas pateikiančioms šalims reikėjo jas atitinkamai pataisyti prieš pateikiant šias versijas kitoms suinteresuotosioms šalims susipažinti.
(34)
Bet kokiu atveju laikoma, kad suinteresuotųjų šalių teisei į gynybą tai nepadarė jokio poveikio. Komisija suinteresuotosioms šalims suteikė galimybę laiku reaguoti į suinteresuotosioms šalims susipažinti skirtoje byloje pateiktą informaciją, kad prieš darant bet kokias šio tyrimo išvadas būtų galima atsižvelgti į šalių pastabas, jei šios būtų svarbios ir pagrįstos. Suinteresuotoji šalis turėjo daug galimybių pateikti pastabų dėl atrinktų Sąjungos gamintojų klausimynų, įskaitant po pirminio ir galutinio faktų atskleidimo. Todėl netgi jei atskleidus faktus ir suteikiant prieigą prie suinteresuotosioms šalims susipažinti skirtų bylų remtasi skirtingomis teisinėmis nuostatomis, reikėtų pažymėti, kad suinteresuotosios šalys turėjo daug galimybių pateikti pastabų dėl bet kokios tyrime dalyvaujančios šalies pateiktos informacijos. Todėl šis teiginys turėjo būti atmestas.
(35)
Visoms suinteresuotosioms šalims buvo pranešta apie esminius faktus ir aplinkybes, kuriomis remiantis buvo ketinama rekomenduoti nustatyti galutinį antidempingo muitą importuojamiems Kinijos Liaudies Respublikos kilmės arba iš jos siunčiamiems fotovoltiniams moduliams iš kristalinio silicio ir jų pagrindinėms sudėtinėms dalims (t. y. elementams) (toliau - galutinis faktų atskleidimas). Visoms šalims buvo suteiktas laikotarpis, per kurį jos galėjo teikti pastabas dėl šio galutinio atskleidimo.
(36)
Suinteresuotųjų šalių pateiktos pastabos išnagrinėtos ir prireikus į jas atsižvelgta.
1.5. Su galutiniais muitais susijusio įsipareigojimo priėmimas
(37)
Po galutinio faktų atskleidimo eksportuojantys gamintojai ir Kinijos įrenginių ir elektronikos gaminių importo ir eksporto prekybos rūmai Komisijai pateikė iš dalies pakeistą įsipareigojimo pasiūlymą, kuris taip pat apima gretutinį antidempingo tyrimą. Komisijos įgyvendinimo sprendimu 2013/707/ES 2013 m. gruodžio 4 d. kuriuo patvirtinamas pasiūlyto įsipareigojimo, susijusio su antidempingo ir antisubsidijų tyrimais dėl importuojamų Kinijos Liaudies Respublikos kilmės arba iš Kinijos Liaudies Respublikos siunčiamų fotovoltinių modulių iš kristalinio silicio ir jų pagrindinių sudėtinių dalių (t. y. elementų), priėmimas galutinių priemonių taikymo laikotarpiui (6) Komisija šį įsipareigojimą priėmė.
1.6. Tiriamasis ir nagrinėjamasis laikotarpiai
(38)
Atliekant subsidijavimo ir žalos tyrimą nagrinėtas 2011 m. liepos 1 d.-2012 m. birželio 30 d. laikotarpis (toliau - tiriamasis laikotarpis arba TL). Tiriant žalai įvertinti svarbias tendencijas nagrinėtas laikotarpis nuo 2009 m. sausio 1 d. iki TL pabaigos (toliau - nagrinėjamasis laikotarpis).
2. NAGRINĖJAMASIS PRODUKTAS IR PANAŠUS PRODUKTAS
2.1. Nagrinėjamasis produktas
(39)
Nagrinėjamasis produktas apibrėžtas inicijavimo etape kaip KLR kilmės arba iš jos siunčiami fotovoltiniai moduliai arba plokštės iš kristalinio silicio ir tam tikrų rūšių elementai ir plokštelės, naudojami fotovoltiniuose moduliuose arba plokštėse iš kristalinio silicio. Elementų ir plokštelių storis neviršija 400 mikrometrų. Šio produkto KN kodai šiuo metu: ex 3818 00 10, ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 ir ex 8541 40 90.
(40)
Nagrinėjamojo produkto apibrėžčiai nepriskiriami šių rūšių produktai:
-
iš mažiau kaip šešių elementų sudaryti nešiojami saulės įkrovikliai, kurių paskirtis tiekti elektrą prietaisams arba įkrauti elementus;
-
fotovoltiniai produktai plona plėvele;
-
fotovoltiniai produktai iš kristalinio silicio, visam laikui įmontuoti į elektros prietaisus, kurių paskirtis nėra energijos gamyba ir kurie naudoja integruoto (-ų) fotovoltinio (-ių) elemento (-ų) iš kristalinio silicio gaminamą elektrą.
2.2. Panašus produktas
(41)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad nagrinėjamasis produktas ir Sąjungos pramonės Sąjungoje gaminamas ir parduodamas produktas pasižymi tomis pačiomis pagrindinėmis fizinėmis, cheminėmis ir techninėmis savybėmis ir jų galutinio naudojimo paskirtis yra ta pati. Todėl šie produktai laikomi panašiais, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 2 straipsnio c dalyje.
2.3. Tvirtinimai dėl produkto apibrėžtosios srities
2.3.1. Plokštelių nepriskyrimas
(42)
Suinteresuotosios šalys teigė, kad plokštelės neturėtų būti priskirtos produkto apibrėžtajai sričiai, nes plokštelių pagrindinės fizinės, cheminės ir techninės savybės skiriasi nuo elementų ir modulių savybių. Be argumentų, kurie pateikti prieš paskelbiant laikinąjį antidempingo reglamentą, šiuo atžvilgiu pateikti du papildomi argumentai.
(43)
Pirma, suinteresuotosios šalys teigė, kad plokštelės gali būti naudojamos kitiems tikslams nei elementams gaminti, visų pirma integriniams grandynams ir kitiems mikro įtaisams gaminti. Šiuo atžvilgiu pažymima, kad ne visos plokštelės priskiriamos šiame tyrime nagrinėjamo produkto apibrėžtajai sričiai - į ją įtrauktos tik „plokštelės, naudojamos fotovoltiniuose moduliuose arba plokštėse iš kristalinio silicio“, kurių „storis neviršija 400 mikrometrų“. Nors plokštelės iš tiesų naudojamos ir kitoms paskirtims, bet į tyrimą niekada nebuvo įtrauktos plokštelės, naudojamos kitiems produktams, pvz., integriniams grandynams, gaminti. Be to, apie save nepranešė nė vienas su tokių skirtingų rūšių plokštelių rinka susijęs gamintojas, importuotojas arba naudotojas, kuris teigtų, kad jo plokšteles būtų privaloma registruoti arba joms taikyti laikinuosius antidempingo muitus. Todėl daroma išvada, kad šių kitų rūšių plokštelės nepriskiriamos šio tyrimo produkto apibrėžtajai sričiai. Tai taip pat rodo, kad plokštelių galutinė paskirtis nebūtinai yra tokia pati kaip elementų ir modulių.
(44)
Antra, teigiama, kad neapdorotos plokštelės nepasižymi nė viena iš pagrindinių elektros gamybos savybių, pagal kurias saulės elementai ir moduliai atskiriami nuo kitų produktų. Visų pirma, plokštelės negali iš saulės šviesos gaminti elektros energijos, o tai yra pagrindinė fotovoltinių elementų ir modulių iš kristalinio silicio funkcija.
(45)
Iš tiesų, atlikus tyrimą nustatyta, kad tik tada, kai plokštelės perdirbamos į elementus jos įgyja elektros gamybos iš saulės šviesos funkciją. Tai vyksta elementuose, kurie sugeria šviesą ir per kristalinį silicį ją paverčia elektros energija. Elementuose yra teigiamų ir neigiamų sluoksnių sandūra elementų pagaminamai elektros energijai surinkti ir perduoti. Kad būtų galima modulius surinkti, elementai sulituojami plokščia viela arba metalinėmis juostomis elementų grandinei suformuoti. Elementai tarp lakštų laminuojami. Ant viršaus dažniausia dedamas stiklas, o iš apačios - polimerinė pagrindo plokštė. Karkasas paprastai padaromas tam, kad modulį būtų galima surinkti vietoje (pvz., ant stogo). Modulis gali turėti inverterį arba ne.
(46)
Dėl skirtingų esminių fizinių ir techninių savybių, kurios atliekant tyrimą, inter alia, apibrėžtos kaip gebėjimas iš saulės šviesos gaminti elektros energiją, daroma bendra išvada, kad plokštelės neturėtų būti įtrauktos į nagrinėjamojo produkto apibrėžtį, taigi, ir į šio tyrimo apibrėžtąją sritį.
2.3.2. Fizinės, cheminės ir techninės savybės bei galutinis naudojimas
(47)
Kelios suinteresuotosios šalys teigė, kad tyrime negalima nagrinėti dviejų produktų, kurių fizinės, cheminės ir techninės savybės skiriasi, todėl moduliai ir elementai turėtų būti nagrinėjami atliekant du atskirus tyrimus. Be to, jos teigė, kad neaišku, ar tyrime nagrinėjamas vienas produktas, ar du atskiri produktai, todėl jos negali visapusiškai ginti savo interesų.
(48)
Elementų ir modulių gamyba yra vienas gamybos procesas, kurį sudaro skirtingi gamybos etapai. Elementai lemia gatavo gaminio (t. y. modulių) savybes. Atlikus tyrimą nustatyta, kad elementų gamyba yra tiesiogiai ir išskirtinai susijusi su modulių gamyba; modulių ir elementų pagrindinės fizinės, cheminės ir techninės savybės yra tokios pačios (dėl naudojamos žaliavos), jų galutinio naudojimo paskirtis yra ta pati, t. y. jie parduodami įmontavimui į fotovoltines saulės energijos sistemas. Modulių veikimas tiesiogiai susijęs su elementų veikimu.
(49)
Pranešime apie inicijavimą aiškiai nurodyta, kad tiriamasis produktas - moduliai ir elementai. Taigi, suinteresuotosios šalys galėjo visapusiškai ginti savo interesus, remdamosi apibrėžtu nagrinėjamuoju produktu. Todėl šie argumentai buvo atmesti.
2.3.3. Skirtingos nomenklatūros
(50)
Be to, teigta, kad modulių ir elementų negalima laikyti vienu produktu, nes jie priskiriami keliems skirtingiems aštuonių skaičių KN kodams, šešių skaičių subpozicijoms ir keturių skaičių SS pozicijoms. Taip pat pastebėta, kad tiek elementai, tiek moduliai gali būti deklaruojami pagal muitų poziciją 8541 40 90, o muitų pozicija 8501 taikoma apskritai elektros generatoriams, o ne būtent saulės energijos produktams. Tuo remiantis argumentas buvo atmestas.
2.3.4. Elementų pridėtinė vertė
(51)
Kelios šalys teigė, kad elementų konversijos procesu sukuriama pridėtinė vertė sudaro didžiausią modulio pridėtinės vertės dalį, todėl elementus reikia laikyti atskiru produktu.
(52)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad technologiniu požiūriu sudėtingiausia gamybos dalis yra elementų gamyba. Tačiau taip pat nustatyta, kad abu perdirbimo etapai yra susiję, o pridėtinė vertė nesukuriama tik vienu konkrečiu gamybos etapu, bet yra paskirstyta per visą gamybos procesą. Tuo remiantis tvirtinimas buvo atmestas.
2.3.5. Atskiros prekybos rinkos
(53)
Kai kurios suinteresuotosios šalys teigė, kad modulių ir elementų prekybos rinkos skiriasi, be to, didelė dalis gamintojų nėra vertikaliai integruoti, todėl modulius ir elementus reikėtų vertinti kaip skirtingus produktus.
(54)
Moduliai ir elementai negali būti laikomi skirtingais produktais, kurių kainos svyruoja tik dėl rinkos veiksnių. Iš tiesų jų kainos labai susijusios ir jas lemia polikristalinio silicio kaina. Panašiai, kaip paaiškinta 49 konstatuojamojoje dalyje, nagrinėjamasis produktas gaminamas naudojant vieną gamybos procesą, kurį sudaro skirtingi etapai. Tai, kad kai kurie gamintojai nėra vertikaliai integruoti, yra susiję tik su verslo sprendimais ir masto ekonomija, todėl šios išvados nepakeičia. Tuo remiantis šį argumentą teko atmesti.
2.3.6. Galutinio naudojimo paskirtis ir pakeičiamumas
(55)
Kelios suinteresuotosios šalys teigė, kad modulius ir elementus reikia laikyti skirtingais produktais, nes jų galutinio naudojimo paskirtis skiriasi, be to, jų negalima pakeisti vienas kitu.
(56)
Kaip minėta pirmiau, per tyrimą nustatyta, kad elementų ir modulių gamybos procesas yra vienas bendras gamybos procesas, todėl pakeičiamumo veiksnys vieno gamybos proceso skirtingais etapais netaikomas. Be to, moduliai ir elementai naudojami tai pačiai galutinio naudojimo paskirčiai - jais saulės šviesa verčiama elektros energija, todėl jų negalima naudoti kitai paskirčiai.
2.3.7. Platinimo kanalai
(57)
Viena suinteresuotoji šalis teigė, kad skiriasi modulių ir elementų platinimo kanalai, todėl jų negalima laikyti vienu produktu. Atlikus tyrimą nustatyta, kad modulius ir elementus galima platinti skirtingais arba tais pačiais platinimo kanalais. Tačiau pagrindiniai kriterijai vienam produktui apibrėžti - tos pačios fizinės, cheminės ir techninės savybės ir ta pati galutinio naudojimo paskirtis. Atsižvelgiant į 47-49 konstatuojamąsias dalis daroma išvada, kad skirtingi platinimo kanalai nelaikomi lemiamu veiksniu. Dėl to šis tvirtinimas turėtų būti atmestas.
2.3.8. Vartotojų vertinimas
(58)
Teigta, kad vartotojai skirtingai vertina modulius ir elementus, todėl jie neturėtų būti laikomi vienu produktu.
(59)
Tačiau, kaip teigta pirmiau, pagrindiniai kriterijai vienam produktui apibrėžti - tos pačios fizinės, cheminės ir techninės savybės ir ta pati galutinio naudojimo paskirtis. Atsižvelgiant į 47-49 konstatuojamąsias dalis daroma išvada, kad skirtingas vartotojų vertinimas nelaikomas lemiamu veiksniu. Dėl to šis tvirtinimas turėtų būti atmestas.
2.3.9. Atskiri elementų ir modulių tyrimai
(60)
Suinteresuotosios šalys pakartojo, kad elementai ir moduliai nėra vienas produktas, todėl juos reikėtų vertinti atskirai. Tačiau, priešingai nei plokštelių, pagrindinė elementų ir modulių savybė yra tokia pati - jie gali iš saulės šviesos gaminti elektros energiją. Todėl šie argumentai buvo atmesti.
(61)
Po galutinio faktų atskleidimo vienas eksportuotojas teigė, kad elementai patys negali gaminti elektros energijos. Tariamai jie turi būti įmontuoti į modulius. Tačiau kiekvienas elementas paprastai gali pats generuoti maždaug 4W elektros energiją iš saulės šviesos. Nors daugumai paskirčių, kurioms būtina kelis elementus sumontuoti į modulius, šio elektros energijos kiekio gali nepakakti, tai nereiškia, kad elementas negali pats gaminti elektros energijos.
(62)
Po atskleidimo vienas eksportuotojas taip pat teigė, kad elementai nėra kitos rūšies moduliai, o visiškai skirtingas produktas. Elementas iš tiesų yra pagrindinė sudėtinė modulio dalis. Kaip pagrindinė sudėtinė dalis elementas tikrai nėra „visiškai skirtingas produktas“, kadangi, kaip nurodyta 60 konstatuojamojoje dalyje, modulių ir elementų pagrindinės savybės yra tokios pačios - jie iš saulės šviesos gamina elektros energiją.
(63)
Ta pati šalis papildomai teigė, kad atrenkant Sąjungos gamintojus ir Kinijos eksportuotojus atsižvelgta į elementų ir modulių skirtumą. Todėl moduliams ir elementams turėjo būti nustatytos skirtingos muito normos. Šiuo atžvilgiu patvirtinama, kad atrenkant Sąjungos gamintojus ir Kinijos eksportuotojus iš tiesų atsižvelgta į elementų ir modulių skirtumą, kaip išdėstyta laikinojo antidempingo reglamento 10 ir 14 konstatuojamosiose dalyse. Tačiau tai padaryta tik siekiant užtikrinti, kad atrinktos bendrovės būtų tipiškos, ir nereiškia, kad elementai ir moduliai neturėtų būti laikomi vienu nagrinėjamuoju produktu arba kad jiems reikėtų nustatyti skirtingas muito normas. Iš tiesų, siekiant užtikrinti, kad atrinktos bendrovės būtų tipiškos visų rūšių produktų atžvilgiu, atrenkant bendroves buvo svarbu atskirti elementus ir modulius. Be to, kadangi nebuvo visiškai aišku, ar elementai ir moduliai turėjo būti laikomi vienu produktu ar dviem skirtingais produktais, reikėjo užtikrinti tipiškumą abiem galimais atvejais.
(64)
Eksportuojantys gamintojai teigė, kad tai, jog pagal įsipareigojimą nustatomos trys skirtingos minimalios elementų ir modulių importo kainos ir apimtys, tariamai patvirtina, kad moduliai ir elementai yra skirtingi produktai ir turi būti nagrinėjami atliekant du atskirus tyrimus. Tačiau skirtingos minimalios importo kainos rodo tik tai, kad elementai ir moduliai yra skirtingų grupių rūšių produktai, kurie parduodami skirtingomis kainomis. Todėl siekiant pagrįsti minimalias importo kainas nebūtina nustatyti skirtingų produktų kainų.
(65)
Tai, kad elementai ir moduliai yra skirtingų grupių rūšių produktai, nėra svarbu nustatant nagrinėjamojo produkto apibrėžtį. Nustatant nagrinėjamojo produkto apibrėžtį pakanka to, kad modulių ir elementų pagrindinės savybės ir galutinio naudojimo paskirtis yra tos pačios, kaip atitinkamai išdėstyta 46 ir 71 konstatuojamosiose dalyse.
(66)
KLR vyriausybė teigė, kad vertinant, ar elementai ir moduliai yra vienas nagrinėjamasis produktas, neatsižvelgta į tam tikrus kriterijus, kuriuos Apeliacinė taryba apibrėžė EB byloje dėl asbesto (7). Tačiau šie kriterijai naudojami panašiam, o ne nagrinėjamajam produktui apibrėžti. Kitaip tariant, šie kriterijai turi būti naudojami apibrėžiant panašų produktą, pvz., Sąjungos pramonės gaminamą panašų produktą, kuris tuomet palyginamas su eksportuojančių Kinijos gamintojų eksportuojamu nagrinėjamuoju produktu. Nustatant nagrinėjamojo produkto apibrėžtį šie kriterijai nėra svarbūs. Bet kokiu atveju institucijos užtikrina, kad šio tyrimo nagrinėjamojo produkto apibrėžčiai taikant EB byloje dėl asbesto naudotus kriterijus nebūtų padaryta kitokia išvada. Pirmasis ir antrasis kriterijai (produkto savybės, pobūdis ir kokybė bei galutinio naudojimo paskirtys) yra tokie patys kaip ankstesnėse konstatuojamosiose dalyse išdėstyti kriterijai (fizinės, cheminės ir techninės savybės ir galutinio naudojimo paskirtys). Trečiasis kriterijus (vartotojų pomėgiai ir įpročiai) šiuo atveju nėra naudingas, nes elementai yra pagrindinė modulių sudėtinė dalis; kalbant apie ketvirtąjį kriterijų (tarifinį klasifikavimą) pastebėta, kad tiek elementai, tiek moduliai gali būti deklaruojami pagal muitų poziciją 8541 40 90, o muitų pozicija 8501 taikoma apskritai elektros generatoriams, o ne būtent saulės energijos produktams.
(67)
Kitos suinteresuotosios šalys teigė, kad objektyviai taikant kriterijus, kuriuos Teisingumo Teismas nustatė ankstesnėse bylose (8), tariamai galima padaryti išvadą, kad moduliai ir elementai yra skirtingi produktai. Šiuo atžvilgiu pažymima, kad Teismas tik nurodė tam tikrus kriterijus, į kuriuos galima atsižvelgti, tačiau nebūtina visais atvejais taikyti visų kriterijų, kadangi ne visi jie gali būti svarbūs. Įvertinus šiuos kriterijus laikinojo antidempingo reglamento 27-39 konstatuojamosiose dalyse nustatyta, kad šiam tyrimui svarbūs ne visi kriterijai. Brosmann byloje vertinant, kurių rūšių batai priklausė nagrinėjamajam produktui, taip pat remtasi tik tais trimis kriterijais, kurie laikyti svarbiais. Kadangi suinteresuotosios šalys nenurodė jokių priežasčių, dėl kurių objektyviai taikant kriterijus būtų galima padaryti išvadą, kad moduliai ir elementai yra skirtingi produktai, šio argumento priimti negalima.
(68)
Be to, primenama, kad elementų ir modulių pagrindinė galutinio naudojimo paskirtis yra ta pati, t. y. jie parduodami integravimui į fotovoltines saulės energijos sistemas. Kaip nurodyta laikinojo antidempingo reglamento 28 konstatuojamojoje dalyje, modulių veikimas yra tiesiogiai susijęs su elementų veikimu.
(69)
Viena suinteresuotoji šalis teigė, kad neįtraukus plokštelių į produkto apibrėžtąją sritį ir dėl sudėtingo elementų perdirbimo į modulius proceso taip pat paneigiamas argumentas, kad elementų ir modulių pagrindinė galutinio naudojimo paskirtis yra ta pati. Ji taip pat tvirtino, jog išvada, kad modulių ir elementų pagrindinė galutinio naudojimo paskirtis yra ta pati, yra pagrįsta prielaida, kad plokštelių, modulių ir elementų gamybos procesas yra toks pats.
(70)
Visų pirma, neteisinga teigti, jog išvada, kad modulių ir elementų pagrindinė galutinio naudojimo paskirtis yra ta pati, padaryta remiantis gamybos procesu. Nors abu teiginiai iš tiesų išdėstyti toje pačioje laikinojo antidempingo reglamento 36 konstatuojamojoje dalyje, tai nereiškia, kad viena išvada pagrįsta kita prielaida. Abu teiginius skiria žodis „be to“, todėl aišku, kad antras teiginys nėra pagrįstas pirmuoju. Be to, šie du teiginiai susiję su dviem skirtingais klausimais, išdėstytais skirsnyje „Galutinio naudojimo paskirtis ir pakeičiamumas“. Pirmasis teiginys dėl gamybos proceso susijęs su pakeičiamumu, o antrasis - su galutinio naudojimo paskirtimi. Todėl daryti prielaidą, jog išvada, kad modulių ir elementų pagrindinė galutinio naudojimo paskirtis yra ta pati, yra pagrįsta prielaida, kad plokštelių, modulių ir elementų gamybos procesas yra toks pats, yra neteisinga.
(71)
Kalbant apie faktinę elementų ir modulių galutinio naudojimo paskirtį, suinteresuotosios šalys neginčija to, kad moduliai ir elementai parduodami integravimui į fotovoltines saulės energijos sistemas. Todėl išvada, kad modulių ir elementų pagrindinė galutinio naudojimo paskirtis yra ta pati, patvirtinama.
2.3.10. Produktai plona plėvele
(72)
Viena suinteresuotoji šalis teigė, kad nagrinėjamojo produkto apibrėžčiai derėtų priskirti fotovoltinius produktus plona plėvele, nes jų pagrindinės fizinės, cheminės ir techninės savybės ir galutinio naudojimo paskirtis yra tokios pačios.
(73)
Fotovoltiniai produktai plona plėvele aiškiai nepriskirti produkto apibrėžčiai - žr. 40 konstatuojamąją dalį. Iš tiesų fotovoltinių produktų plona plėvele fizinės, cheminės ir techninės savybės skiriasi nuo nagrinėjamojo produkto savybių. Jie gaminami naudojant kitą gamybos procesą, be to, jie gaminami ne iš kristalinio silicio, kuris yra pagrindinė modulių ir elementų gamybos žaliava. Jų energijos konversijos naudingumo koeficientas yra žemesnis, be to, jų galios vatais atidavimas yra mažesnis, todėl jie netinka tai pačiai paskirčiai kaip nagrinėjamasis produktas. Tuo remiantis argumentus teko atmesti.
2.3.11. Pusgaminiai
(74)
Taip pat teigta, kad elementus derėtų laikyti maitinimo linijos pusgaminiais, o moduliai yra galutinis produktas, todėl jų nederėtų laikyti vienu produktu.
(75)
Kaip minėta pirmiau, pagrindiniai kriterijai vienam produktui apibrėžti - tos pačios fizinės, cheminės ir techninės savybės ir ta pati galutinio naudojimo paskirtis. Atsižvelgiant į 47-49 konstatuojamąsias dalis daroma išvada, kad skirtumas tarp pusgaminių ar gatavų produktų nelaikomas lemiamu veiksniu. Dėl to šis tvirtinimas turėtų būti atmestas.
2.3.12. Saulės įkrovikliai
(76)
Viena suinteresuotoji šalis prašė produkto apibrėžtajai sričiai nepriskirti saulės baterijų plokščių, skirtų tik 12V elementams įkrauti, remdamasi tuo, kad šių plokščių galutinio naudojimo paskirtis skiriasi nuo modulių, skirtų prisijungimui prie tinklų, nes jos generuoja daug mažesnę įtampą ir todėl nėra skirtos jungtis prie tinklų.
(77)
Pranešime apie inicijavimą nurodyta, kad tiriamajam produktui nepriskiriami iš mažiau kaip šešių elementų sudaryti nešiojami saulės įkrovikliai, kurių paskirtis tiekti elektrą prietaisams arba įkrauti elementus. Iš daugiau kaip šešių elementų sudaryti moduliai, skirti tik elementams įkrauti, pasižymi tomis pačiomis pagrindinėmis savybėmis ir veiksmingumu, kaip moduliai, kurie skirti jungtis prie tinklų. Jie naudoja atviros grandinės įtampą, kurios įtampa yra mažesnė nei jungimuisi prie tinklų skirtuose moduliuose naudojamos grandinės įtampa. Nepaisant šio skirtumo, atlikus tyrimą nustatyta, kad šios rūšies moduliai gali būti jungiami prie tinklo. Mažesnę įtampą galima lengvai kompensuoti didesniais matmenimis ir (arba) didesniu elementų skaičiumi. Todėl elementams įkrauti skirti moduliai, sudaryti iš daugiau kaip šešių elementų priskiriami nagrinėjamojo produkto apibrėžčiai.
(78)
Suinteresuotosios šalys taip pat teigė, kad „iš mažiau kaip šešių elementų sudarytų saulės įkroviklių“ apibrėžtis yra per siaura ir turėtų būti išplėsta įtraukiant į šią apibrėžtį neįtrauktus produktus, kurių funkcija panaši, pvz., panašaus dydžio produktus, kuriuose naudojama daugiau mažesnių elementų.
(79)
Be to, suinteresuotosios šalys teigė, kad apibrėžtis „fotovoltiniai produktai iš kristalinio silicio, visam laikui įmontuoti į elektros prietaisus“ yra per siaura, kadangi į ją neįtraukiami tik surinkti elektros prietaisai, o saulės energijos sistemų sudėtinės dalys, parduodamos integravimui į elektros prietaisus, gali būti į ją įtrauktos.
(80)
Iš tiesų, išnagrinėjus įvairių suinteresuotųjų šalių pateiktus teiginius paaiškėjo, kad tinkamiau tokių produktų nepriskyrimą produkto apibrėžtajai sričiai pagrįsti techniniais standartais, o ne elementų skaičiumi. Konkrečiai nustatyta, kad standarto „IEC 61730-1 Taikymo klasė C“ apibrėžtyse geriau apibrėžiami produktai, kurie neturėti būti įtraukti į priemonių taikymo sritį.
(81)
Po galutinio faktų atskleidimo gauta pastabų dėl produktų nepriskyrimo remiantis minėtu tarptautiniu standartu. Teigta, kad būtų tikslingiau apibrėžti nepriskirtinus produktus remiantis išėjimo įtampa ir atiduodamąja galia („moduliai ar plokštės, kurių išėjimo galia neviršija 50 V nuolatinės srovės, o atiduodamoji galia neviršija 50 W, ir kurie skirti tik tiesiogiai naudoti kaip baterijų įkrovikliai tokios pačios įtampos ir galios sistemose“), o ne remtis standartu. Ši teiginį būtų galima priimti, o pagal šią apibrėžtį galiausiai nuspręsta nepriskirti nagrinėjamajam produktui.
2.3.13. Stoge įmontuoti saulės energijos moduliai
(82)
Kita suinteresuotoji šalis tvirtino, kad stoge įmontuoti saulės moduliai neturėtų būti įtraukti į tyrimo produkto apibrėžtąją sritį, nes jie atlieka ne tik saulės energijos modulio, bet ir stogo čerpių arba šiferio funkciją. Todėl jie negali tiesiogiai pakeisti standartinių saulės energijos modulių.
(83)
Tačiau atlikus tyrimą nustatyta, kad tiek standartiniai moduliai, tiek stoge įmontuoti saulės energijos moduliai turi atitikti tuos pačius elektros standartus. Ir nors stoge įmontuoto saulės energijos modulio negalima paprasčiausiai pakeisti standartiniu moduliu, jį galima pakeisti standartiniu moduliu ir stogo čerpėmis ar šiferiu. Todėl šie produktai pasižymi tokiomis pačiomis pagrindinėmis techninėmis elektros energijos gamybos iš saulės šviesos savybėmis. Papildoma funkcija (kurią kitu atveju turi stogo danga) nelaikyta svarbia ir ja negalima pagrįsti stoge įmontuotų saulės energijos modulių nepriskyrimo prie produkto apibrėžtosios srities.
(84)
Po galutinio faktų atskleidimo ta pati suinteresuotoji šalis, remdamasi su avalyne (9), o konkrečiai - atletikai skirta specialios technologijos avalyne „STAF“, susijusiu atveju, teigė, jog tai, kad stoge įmontuotų saulės energijos modulių negalima pakeisti standartiniais saulės energijos moduliais ir atvirkščiai, rodo, kad stoge įmontuotų saulės energijos modulių nereikėtų įtraukti į priemonių apibrėžtąją sritį. Tačiau „STAF“ avalynė į priemonių apibrėžtąją sritį neįtraukta dėl daugelio priežasčių ir, kaip nusprendė Bendrasis Teismas Brosmann (10) byloje, abipusio pakeičiamumo nebuvimas nėra pakankama priežastis; tai patvirtino, kad visiškai skirtingi produktai, kaip antai bateliai ir pasivaikščiojimams skirta avalynė, nepaisant jų skirtumų, tame pačiame antidempingo tyrime gali iš tiesų būti laikomi nagrinėjamuoju produktu.
(85)
Be to, suinteresuotoji šalis tvirtino, kad tai, jog produktas ES negaminamas ir tai, kad intelektinės nuosavybės teisės priklauso suinteresuotajai šaliai, tariamai patvirtina, kad stoge įmontuoti saulės energijos moduliai yra novatoriškas produktas, kuris skiriasi nuo kitų. Tačiau, kalbant apie suinteresuotosios šalies paminėtą su avalyne susijusį atvejį, Bendrasis Teismas Brosmann byloje nusprendė, kad „dėl argumentų, susijusių su […] šios rūšies avalynės negaminimu Bendrijoje ir su patentu, reikia konstatuoti, kad jie nėra lemiami“ (11). Taigi, patentuotos technologijos avalynė toje byloje laikyta nagrinėjamuoju produktu.
(86)
Suinteresuotoji šalis taip pat tvirtino, kad stoge įmontuoti saulės energijos moduliai neturėtų būti įtraukti į nagrinėjamojo produkto apibrėžtį, nes jie parduodami už gerokai didesnę kainą nei standartiniai moduliai. Taip pat su avalyne susijusiu atveju „STAF“ avalynė, kurios kaina viršijo tam tikrą nustatytą kainą, buvo neįtraukta į nagrinėjamojo produkto apibrėžtį. Šiuo atžvilgiu pažymima, kad stoge įmontuoti saulės energijos moduliai turi dvejopą - saulės energijos modulio ir stogo čerpės ar šiferio - funkciją, kaip nurodyta 83 konstatuojamojoje dalyje. Tiesiogiai lyginti kainas nėra prasmės, nes savaime suprantama, kad produktas su papildoma funkcija kainuoja brangiau.
(87)
Atsakydama į šį teiginį, suinteresuotoji šalis tvirtino, kad remiantis šiais argumentais niekada nebūtų įmanoma remtis kainų skirtumu kaip papildomu rodikliu, kuriuo būtų galima pagrįsti nepriskyrimą prie produkto apibrėžtosios srities. Tačiau šis aiškinimas yra pernelyg platus. Ankstesnėje konstatuojamojoje dalyje tiesiog teigiama, kad šiuo konkrečiu atveju, kai stoge įmontuoti saulės energijos moduliai turi nagrinėjamojo produkto ir kito produkto (šiuo atveju stogo čerpės ar šiferio) funkciją, kaina savaime suprantama nėra reikšminga. Tai jokiu būdu nereiškia, kad kitais atvejais kainos skirtumas negali būti naudingas rodiklis nustatant, ar produktas turėtų būti neįtrauktas į nagrinėjamojo produkto apibrėžtį.
(88)
Galiausiai, suinteresuotoji šalis teigė, kad stoge įmontuotų saulės energijos modulių tiekėjui turėtų būti suteikta galimybė dalyvauti minimalios kainos įsipareigojime. Tačiau pasirodo, kad susijęs Kinijos eksportuotojas nebendradarbiavo atliekant tyrimą, todėl kaip nebendradarbiaujanti šalis jis neturi teisės dalyvauti įsipareigojime. Todėl šio prašymo nebuvo galima priimti.
2.3.14. Monokristalinio ir polikristalinio silicio elementai
(89)
Viena suinteresuotoji šalis teigė, kad Sąjungoje nebuvo gaminami monokristalinio silicio elementai ir jos eksportuojami monokristalinio silicio elementai nekonkuravo su ES pramone. Tačiau tyrime atskleista, kad Sąjungoje monokristalinio silicio elementai buvo iš tiesų gaminami. Todėl šis teiginys atmestas. Bet kokiu atveju, Brosmann byloje Bendrasis Teismas nusprendė, kad konkrečios rūšies produkto negaminimas Bendrijoje nėra lemiamas veiksnys.
2.3.15. Išlyga dėl siunčiamų produktų
(90)
Kai kurios suinteresuotosios šalys teigė, kad tyrimo apibrėžtosios srities išplėstimas į ją įtraukiant iš KLR siunčiamus produktus buvo nepagrįstas, nes tyrime iš pradžių nagrinėti tik KLR kilmės produktai.
(91)
Tačiau iš KLR siunčiamos prekės buvo įtrauktos jau inicijavimo etapu. Pranešimo apie inicijavimą 5 punkte nurodyta, kad „bendrovės, kuriuos nagrinėjamąjį produktą siunčia iš Kinijos Liaudies Respublikos, tačiau mano, kad dalis eksportuojamų produktų arba jie visi nėra Kinijos Liaudies Respublikos muitinės kilmės, raginamos pranešti apie save per šį tyrimą ir pateikti visą reikalingą informaciją“. Todėl aišku, kad visos iš KLR produktą siunčiančios bendrovės turėjo galimybę bendradarbiauti atliekant šį tyrimą. Be to, kadangi tiriamojo produkto sudėtyje dažnai būna sudėtinų dalių ir detalių iš skirtingų šalių, pranešimo apie inicijavimą 5 punkte taip pat nurodyta, kad siekiant spręsti šį klausimą „galima nustatyti specifines nuostatas“.
(92)
Todėl laikoma, kad visiems susijusiems ekonominės veiklos vykdytojams buvo tinkamai pranešta, kad prireikus gali būti nustatytos specifinės nuostatos dėl iš KLR siunčiamų produktų, ir jie buvo paraginti bendradarbiauti atliekant tyrimą. Taigi, tyrimo apibrėžtoji sritis nebuvo išplėsta į ją įtraukiant iš KLR siunčiamus produktus, nes jie buvo įtraukti nuo tyrimo pradžios.
(93)
Po faktų atskleidimo suinteresuotosios šalys teigė, kad, nepaisant 91 konstatuojamojoje dalyje nurodytų pranešimo apie inicijavimą nuostatų, atliekant tyrimą nagrinėtos tik KLR kilmės prekės ir neįvertintas iš KLR siunčiamų prekių daromas poveikis.
(94)
Šiuo atžvilgiu pažymima, kad siekiant užtikrinti, kad atliekant tyrimą būtų įvertintos ne tik KLR kilmės, bet visos iš KLR siunčiamos prekės, imtasi toliau išvardytų priemonių.
-
Atliekant tyrimą visos bendrovės, siunčiančios nagrinėjamąjį produktą iš KLR, nepaisant to, kokia prekių kilmė, buvo paragintos pranešti apie save.
-
Pranešimo apie inicijavimą A priede eksportuotojų paprašyta pateikti informacijos apie visus bendrovės gaminamus produktus. Ši informacija apėmė ne tik KLR kilmės prekes.
-
Remiantis šia informacija, kuri pateikta apie visą eksportą į ES, neatsižvelgiant į tai, kokia prekių kilmė, atrinktos tipiškos bendrovės.
-
Atrinktiems gamintojams nusiųstas klausimynas, skirtas „į Europos Sąjungą eksportuojantiems gamintojams“, kuriame KLR vadinama „nagrinėjamąja šalimi“, o ne kilmės šalimi. Todėl akivaizdu, kad atliekant tyrimą nagrinėtos visos prekės, neatsižvelgiant į jų kilmę.
(95)
Tuo remiantis daroma išvada, kad atliekant tyrimą nagrinėtos visos KLR kilmės arba iš jos siunčiamos prekės, ir tyrimo išvados, įskaitant dėl dempingo ir žalos, apima visas KLR kilmės ar iš jos siunčiamas prekes.
(96)
Po galutinio atskleidimo suinteresuotosios šalys tvirtino, kad skunde pateikti tik su importuojamomis KLR kilmės saulės baterijų plokštėmis, o ne iš KLR siunčiamomis prekėmis susiję prima facie įrodymai. Šiuo atžvilgiu reikia paaiškinti, kad skundas iš tiesų apėmė prekes „iš KLR“ - tai matyti iš pareiškėjo pateikto dokumento pirmo puslapio, ant kurio uždėtas antspaudas. Prieš šį puslapį byloje yra kitas puslapis, kuriame iš tiesų vartojama formuluotė „Kinijos Liaudies Respublikos kilmės“. Tačiau šiuo atveju tai ne skundo pateikėjo pateiktas dokumentas, o Komisijos tarnybų pridėtas titulinis puslapis, kuriame įrašytas tyrimo pavadinimas, o ne pakartotas skundo pavadinimas. Todėl laikoma, kad skundas apėmė visas prekes iš KLR - tiek KLR, tiek kitų šalių kilmės.
(97)
Eksportuojantys Kinijos gamintojai taip pat tvirtino, kad negalima pagrįstai tikėtis, kad eksportuojantys trečiųjų šalių gamintojai turėjo žinoti, kad jų produktai taip pat gali būti nagrinėjami atliekant tyrimą. Šiuo atžvilgiu pažymima, kad priemonės netaikomos tranzitu vežamoms prekėms, kaip apibrėžta GATT V straipsnyje. Todėl eksportuojantiems gamintojams, kurie nevykdo veiklos KLR, priemonės poveikio nedaro. Be to, apie save nepranešė jokie trečiųjų šalių eksportuojantys gamintojai, kurie būtų nurodę, kad jų eksportuojamiems produktams taikomos priemonės.
(98)
Tie patys eksportuojantys gamintojai teigė, kad trečiųjų šalių eksportuojantys gamintojai nebuvo paraginti pranešti apie save ir jiems nesuteikta galimybė įrodyti, kad jų produktai nėra subsidijuojami. Institucijos mano, kad nustačius priemones nedaromas poveikis KLR jokios veiklos nevykdantiems eksportuojantiems gamintojams, nes jų prekės, jei jos siunčiamos iš KLR, bus vežamos tranzitu. Visiems kitiems eksportuojantiems gamintojams pranešimu apie inicijavimą pranešta, kad jų vykdoma veikla tikrinama atliekant tyrimą.
2.3.16. Išvada
(99)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, produktas galutinai apibrėžiamas kaip Kinijos Liaudies Respublikos kilmės arba jos siunčiami fotovoltiniai moduliai arba plokštės iš kristalinio silicio ir tam tikrų rūšių elementai, naudojami fotovoltiniuose moduliuose arba plokštėse iš kristalinio silicio, išskyrus vežamus tranzitu, kaip apibrėžta GATT V straipsnyje. Elementų storis neviršija 400 mikrometrų. Šio produkto KN kodai šiuo metu: ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 ir ex 8541 40 90.
(100)
Nagrinėjamojo produkto apibrėžčiai nepriskiriami šių rūšių produktai:
-
iš mažiau kaip šešių elementų sudaryti nešiojami saulės įkrovikliai, kurių paskirtis tiekti elektrą prietaisams arba įkrauti elementus;
-
fotovoltiniai produktai plona plėvele;
-
fotovoltiniai produktai iš kristalinio silicio, visam laikui įmontuoti į elektros prietaisus, kurių paskirtis nėra energijos gamyba ir kurie naudoja integruoto (-ų) fotovoltinio (-ių) elemento (-ų) iš kristalinio silicio gaminamą elektrą.
-
moduliai ar plokštės, kurių išėjimo galia neviršija 50 V nuolatinės srovės, o atiduodamoji galia neviršija 50 W, ir kurie skirti tik tiesiogiai naudoti kaip baterijų įkrovikliai tokios pačios įtampos ir galios sistemose.
3. SUBSIDIJAVIMAS
(101)
Skundo pateikėjas teigė, kad KLR labai subsidijuoja savo fotovoltinių produktų pramonę ir nurodė keletą politinių ir planavimo dokumentų bei teisės aktų, kuriais grindžiama valstybės parama sektoriui. Komisija peržiūrėjo ir išnagrinėjo skunde minėtus dokumentus ir papildomus atliekant tyrimą KLR vyriausybės ir atrinktų eksportuojančių gamintojų pateiktus dokumentus bei nustatė, kad remiantis dauguma šių dokumentų KLR fotovoltinių produktų pramonei sudarytos įvairių sričių lengvatinės sąlygos.
(102)
12-tajame penkmečio plane (12) KLR vyriausybė fotovoltinių produktų pramonę įtraukė į strateginių pramonės šakų sąrašą. KLR vyriausybė taip pat paskelbė specialų saulės energijos fotovoltinių produktų pramonės planą (pridedamą prie pagrindinio 12-tojo penkmečio plano), t. y. 12-tąjį saulės energijos fotovoltinių produktų pramonės penkmečio planą. Šiame plane KLR vyriausybė nurodė remianti „pažangias įmones“ (13)ir „pagrindines įmones“ (14), įsipareigojo „padėti įgyvendinti fotovoltinių produktų pramonės skatinimo politiką“ (15) ir „plėtoti pramonės, finansų ir mokesčių sritims remti skirtas politikos kryptis…“ (16).
Valstybės tarybos sprendime Nr. 40 nurodyta, kad KLR vyriausybė aktyviai rems naujos energetikos pramonės vystymą ir spartins saulės energijos srities vystymą (17), visoms finansų įstaigoms nurodoma teikti kreditinę paramą tik skatinamiems projektams (šiai kategorijai priskiriami fotovoltinių produktų projektai) ir žadama įgyvendinti „kitus politinius veiksmus, kuriais teikiamos lengvatos skatinamiems projektams“ (18). Kitame 2010 m. spalio 10 d. Valstybės tarybos sprendime kalbama apie „mokesčių ir finansų politikos paramos intensyvumo“ išplėtimą, finansų įstaigos raginamos „išplėsti kreditų paramą“ ir įsipareigojama naujoms strateginėms pramonės šakoms, kurioms priskiriama saulės energijos fotovoltinių produktų pramonė, „taikyti lengvatines mokesčių politikos priemones, pavyzdžiui, rizikos kompensavimą“ (19). Nacionalinėse vidutinio ir ilgo laikotarpio mokslo ir technologijų vystymo gairėse (2006-2020 m.) žadama „daugiausia dėmesio skirti politikos finansavimui“, „raginti finansų įstaigas suteikti lengvatinę kreditinę paramą pagrindiniams nacionaliniams mokslo ir technologijų industrializacijos projektams“, „skatinti finansų įstaigas gerinti ir stiprinti finansų paslaugas aukštųjų technologijų įmonėms“ ir „įgyvendinti lengvatinę mokesčių politiką aukštųjų technologijų įmonių vystymui skatinti“ (20).
KLR mokslo ir technologijų pažangos įstatyme taip pat nurodyta daug priemonių, skirtų strateginėms pramonės šakoms, įskaitant saulės energijos fotovoltinių produktų pramonę, remti. Be kita ko, jame taip pat nurodoma, kad valstybė skatins finansų įstaigas ir joms nurodys remti aukštųjų ir naujų technologijų pramonės šakas suteikiant paskolas (21), su politikos sritimi susijusioms finansų įstaigoms nurodoma pirmenybę teikti aukštųjų ir naujų technologijų pramonės šakoms siūlant joms finansų paslaugas (22), nurodoma tam tikroms įmonėms „taikyti mažesnes palūkanas ir suteikti paskolas“, o su politikos sritimi susijusioms finansų įstaigoms nurodyta teikti „specialią pagalbą“ valstybės skatinamiems projektams (23). Toliau nurodoma, kaip šios priemonės taikomos praktiškai.
3.1. Pirminės pastabos
(103)
KLR vyriausybė ir atrinkti eksportuojantys Kinijos gamintojai pateikė klausimyno atsakymus ir sutiko, kad būtų atliktas jų pateiktų atsakymų patikrinimas vietoje (24).
(104)
Dėl KLR vyriausybės, išnagrinėjus klausimyno atsakymus Komisija nusiuntė raštą dėl pateiktos informacijos neišsamumo ir raštą prieš patikrinimą vietoje bei pateikė informaciją apie tikrinamojo vizito darbotvarkę. Komisija KLR vyriausybei suteikė pakankamai laiko, kai to pagrįstai prašoma, pastaboms parengti ir pateikti. Iš tiesų, KLR vyriausybei skyrus net 30 dienų pratęsimą klausimyno atsakymams pateikti ji iš viso turėjo 69 dienas klausimyno atsakymams pateikti; Komisija KLR vyriausybei suteikė 25 dienų laikotarpį atsakymui į raštą dėl informacijos neišsamumo pateikti. Todėl iš viso KLR vyriausybė turėjo daugiau nei tris mėnesius Komisijos prašomai informacijai pateikti.
(105)
Per patikrinimo vietoje vizitą Kinijos prekybos ministerijoje Pekine ir keturiose finansų įstaigose (Kinijos plėtros banke, Kinijos eksporto ir importo banke, Huaxia banke ir SINOSURE) Komisija pagal pagrindinio reglamento 11 ir 26 straipsnių nuostatas stengėsi patikrinti informaciją, pateiktą remiantis patvirtinamaisiais dokumentais, kurie naudoti KLR vyriausybės atsakymams rengti. Tai darydama Komisija padarė preliminarią išvadą, kad neturėdama pakankamai informacijos ir patvirtinamųjų dokumentų ji negalėjo tinkamai patikrinti KLR vyriausybės klausimyno atsakymų. Be to, kai kurios informacijos iš viso nepateikta, nors būtent tos informacijos prašyta, o į kai kuriuos klausimus paprasčiausiai neatsakyta. Todėl KLR vyriausybei pranešta apie nebendradarbiavimo pasekmes pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnio 1 ir 6 dalis.
(106)
KLR vyriausybė taip pat nurodė, kad Komisija KLR vyriausybę nepagrįstai apsunkino ir kad klausimyne bei vėliau pateiktame rašte dėl informacijos neišsamumo ji prašė nesusijusios ir nereikalingos informacijos.
(107)
Dėl prašomos informacijos Komisija pažymi, kad ji prašė pateikti tik informacijos apie skunde nurodytus įtarimus, kuri laikoma būtina tinkamoms išvadoms padaryti, be to, per tyrimą nuosekliai prašė pateikti tuos pačius duomenis bei informaciją ir pageidavo, kad KLR vyriausybė paaiškintų pateiktą informaciją ir kaip ji susijusi su tiriamosiomis schemomis. Kitaip tariant, Komisija tik prašė pateikti informacijos, kuri buvo reikalinga nagrinėjamojo produkto subsidijavimui taikant skunde nurodytas subsidijavimo schemas ir jo lygiui nustatyti.
3.2. Nebendradarbiavimas
(108)
Kaip jau nurodyta 105 konstatuojamojoje dalyje, surengus patikrinimą vietoje 2013 m. gegužės 23 d. Komisija pranešė KLR vyriausybei, kad ji ketina remtis turimais faktais pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnį. Komisija išsiuntė šį raštą, nes ji padarė preliminarią išvadą, kad dėl nepakankamos KLR vyriausybės pateiktos informacijos ir patvirtinamųjų dokumentų nebuvo galima tinkamai patikrinti antisubsidijų klausimyno, rašto dėl informacijos neišsamumo atsakymų ir kitos vykstančiame tyrime KLR vyriausybės pateiktos informacijos. Be to, atliekant tikrinamąjį vizitą nustatyta, kad klausimyno atsakymuose ir vėlesnėse KLR vyriausybės pateiktose pastabose nepateikta tam tikros informacijos, kurios specialiai paprašė Komisija. Be to, į kai kuriuos klausimus paprasčiausiai neatsakyta. Turimais faktais ketinta remtis pagal vyriausybės planus, projektus, įvairius teisės aktus ir kitus dokumentus; lengvatines paskolas, kitą finansavimą, garantijas ir draudimą; PBOC aplinkraščius; tikrinimus bankuose; eksporto kredito draudimą ir tikrinimą Sinosure; programą „Golden Sun Demonstration“; tiesioginio atleidimo nuo mokesčių ir mokesčių mažinimo programas; netiesioginio mokesčio ir importo tarifo programas; žaliavų po (polikristalinio silicio, aliuminio ekstruzijų ir stiklo) tiekimą už mažesnį nei tinkamas atlygį; žemėnaudos teisių nuostatas.
(109)
2013 m. birželio 3 d. rašte KLR vyriausybė prieštaravo preliminariam Komisijos ketinimui taikyti pagrindinio reglamento 28 straipsnio nuostatas ir teigė, kad šiuo atveju nesilaikyta sąlygų, kurių privaloma laikytis jei neatsižvelgiama į pateiktą informaciją arba jei „užpildomos informacijos spragos“.
(110)
KLR vyriausybė teigė, kad dėl abejonių, kurios kilo tik todėl, kad Komisija negalėjo visiškai patenkinamai patikrinti pateiktos informacijos, negalėjo būti neatsižvelgiama į informaciją. Komisija su šiuo argumentu nesutinka, nes jis neatspindi tikrovės. Netiesa, kad Komisija neatsižvelgė į pateiktą informaciją tik dėl to, kad ji negalėjo patikrinti šios informacijos atlikdama patikrinimą vietoje. Tačiau nustačius, kad KLR vyriausybės pateikta informacija ir paaiškinimas buvo prieštaringi ir (arba) nepakankami, palyginti su kita Komisijos turima informacija, ir tuo pat metu jų buvo neįmanoma patikrinti atliekant patikrinimą vietoje, Komisija negalėjo remtis tokia gauta informacija. Atskiri duomenys yra vertinami atsižvelgiant į tai, koks buvo KLR vyriausybės bendradarbiavimo lygis. Taip pat pažymima, kad Komisija prieštaravo ne dėl pateiktos informacijos formato, kaip teigė KLR vyriausybė, o dėl informacijos netikslumo ir (arba) neišsamumo.
(111)
KLR vyriausybė taip pat teigė, kad pateikti kai kurios informacijos, kurios prašė Komisija, buvo taip sudėtinga, kad KLR vyriausybė neturėjo galimybės ją pateikti. Šiuo atžvilgiu pažymima, kad Komisija prašė tik informacijos, kuri buvo būtina skundo pateikėjo teiginiams patikrinti (pagrįstiems prima facie įrodymais), ir suteikė KLR vyriausybei pakankamai laiko ir galimybių tokiai informacijai pateikti. Be to, Komisija gerai žino, kad dėl gausių ir išsamių skundo pateikėjo teiginių šiuo atveju ji turėjo prašyti KLR vyriausybės pateikti daug informacijos. Tačiau, kaip paaiškinta pirmiau (104-107 konstatuojamosiose dalyse), prašomos informacijos apimtis nebuvo per didelė ir suteikta pakankamai laiko jai pateikti.
(112)
Be to, KLR vyriausybė nurodė, kad yra skirtumas, ar į pateiktą informaciją neatsižvelgiama, ar gauta informacija papildoma įrašuose esančiais duomenimis. Nors Komisija visiškai supranta šį skirtumą ir vadovaujasi atitinkamomis pagrindinio reglamento 28 straipsnio nuostatomis, ji nurodo, kad tuo atveju, kai pateikta informacija prieštarauja kitai Komisijos turimai informacijai tuo pačiu klausimu, tokios informacijos papildyti negalima. Tokiais atvejais (pvz., pateikta informacija apie bankų nuosavybės teises) Komisija turėjo nuspręsti, kuri informacija patikimesnė. Taip Komisija užtikrino, kad turimų faktų naudojimas nėra mažiau palankus ir pagrįstas iš tiesų turimais faktais.
(113)
KLR vyriausybė teigė, kad šiuo atveju Komisija neturėjo pagrindo laikyti KLR vyriausybę nebendradarbiaujančia, nes ji neatsižvelgė arba neteisingai suprato savo prievolę atsižvelgti į KLR vyriausybės praktines galimybes įvykdyti jos prašymą. KLR vyriausybės teigimu, tyrimas iš esmės buvo pernelyg didelė našta ir bendradarbiauti apskritai buvo neįmanoma, o Komisija, kaip tyrimą atliekanti institucija, nuolat atsisakė bendradarbiauti su KLR vyriausybe ir sumažinti tokią naštą. Šiuo teiginiu akivaizdžiai iškreipiami faktai. Komisija, siekdama vykdyti savo teisinius įsipareigojimus gavus reikiamais dokumentais pagrįstą skundą ir tuo pat metu laikydamasi atitinkamų PPO sprendimų, KLR vyriausybės prašė tik informacijos, būtinos skunde pateiktiems teiginiams, pagrįstiems pakankamais įrodymais, patikrinti ir įvertinti. Prie klausimyno pridėtame rašte ir pačiame klausimyne Komisija siūlėsi padėti KLR vyriausybei. Rašte dėl pateiktos informacijos neišsamumo KLR vyriausybė taip pat paraginta susisiekti su Komisija kilus klausimų dėl prašomos informacijos. Komisija taip pat išimtinai ilgam pratęsė terminą informacijai pateikti (žr. 104 konstatuojamąją dalį). Be to, atlikdama šį tyrimą, Komisija KLR vyriausybės paprašė informacijos apie sandorius, susijusios tik su atrinktais eksportuotojais, o ne visais Kinijos saulės baterijų plokščių gamintojais, taigi prašomos informacijos apimtis buvo kiek įmanoma sumažinta. Todėl Komisija pažymi, kad panašu, jog KLR vyriausybė sudeda argumentus dėl praktinių galimybių pateikti duomenis su kitais klausimais.
Pavyzdžiui, aptariant tariamai nepagrįstą Komisijos prašymą pateikti daug informacijos apie bankus ir finansų įstaigas, ji argumentus grindžia daugiausia tariamai nepakankamai pagrįstu skundu ir tvirtina, kad skundas pagrįstas „neteisėtomis išvadomis“ byloje dėl plono kreidinio popieriaus. Todėl KLR vyriausybės skundas yra veikiau susijęs su inicijavimą pagrindžiančių įrodymų kokybe, o ne praktinėmis galimybėmis pateikti informaciją. Iš tiesų, 2013 m. birželio 3 d. rašte KLR vyriausybė pakartojo ankstesniuose raštuose pateiktą teiginį, kad tyrimo inicijavimas dėl daugelio programų neatitiko PPO SSKP 11 straipsnio 2 dalyje nurodytos įrodymų ribos ir kad inicijuodama tyrimą dėl šių programų Komisija pažeidė PPO SSKP 11 straipsnio 3 dalį. Komisija rašte ir memorandume KLR vyriausybė jau atsakė į šiuos teiginius ir kadangi 2013 m. birželio 3 d. rašte nepateikta naujų teiginių, šiame reglamente nebereikia iš naujo svarstyti tų pačių teiginių.
(114)
KLR vyriausybė taip pat teigė, kad Komisija nepateikė KLR vyriausybei pakankamai laiko atsakyti į klausimyną. Tai netiesa. Kaip paaiškinta 104 konstatuojamojoje dalyje, Komisija KLR vyriausybei ilgam pratęsė terminą ir suteikė KLR vyriausybei ilgiausią įmanomą laikotarpį, kurį taikant nebūtų kliudoma laiku užbaigti bylą. Klausimyno ir rašto dėl pateiktos informacijos neišsamumo atsakymų terminai buvo gerokai ilgesni nei pagrindinio reglamento 11 straipsnio 2 dalyje nurodytas laikotarpis.
(115)
KLR vyriausybė teigė, kad Komisija nereagavo į jos prašymą padėti nustatyti santykinę klausimyno atsakymų svarbą siekiant išvengti išvadų pagrindimo turimais faktais. Savo pareiškime ji nurodė prašymą, kad Komisija paaiškintų, kokiu tikslu prašoma konkrečios informacijos ir kokios faktinės išvados bus ja grindžiamos, siekiant „užtikrinti, kad vyriausybė pagal turimas galimybes galėtų kuo geriau bendradarbiauti ir suteikti būtiniausią informaciją“. Savaime suprantama, Komisija, negavusi faktinės informacijos, negalėjo žinoti, kokios išvados bus padarytos remiantis šia informacija. KLR vyriausybė taip pat tvirtina, kad dėl Komisijos klausimyno struktūros buvo „funkciškai neįmanoma“ jo užbaigti, o Komisija siekė gauti informacijos, nesusijusios su šiuo tyrimu. Komisija kategoriškai atmeta šiuos teiginius. Kaip paaiškinta, klausimyne prašyta tik informacijos, kuri buvo būtina išvadoms padaryti.
(116)
KLR vyriausybė taip pat tvirtino, kad Komisija reikalavo pateikti dokumentus, kurių KLR vyriausybė teisiškai negalėjo parengti arba įpareigoti parengti, ir atsižvelgdama į tai nurodė susijusius ES ir PPO teisės aktus, kuriuose aiškiai nurodyta, kad turėtų būti neatsižvelgiama tik į melagingą ar klaidinančią informaciją, bei nurodė, kad ji neturėjo „praktinių galimybių“ pateikti tam tikrą informaciją, kurią griežtai uždrausta platinti dėl valstybės paslapties arba kitais vidaus teisės aktais. Be to, ji tvirtino, kad atitinkamos PPO antidempingo susitarimo ir SSKP nuostatos, kuriomis nustatoma, kaip konfidenciali informacija gali būti pateikta tyrimą atliekančiomis institucijomis ir laikoma konfidencialia, ne visada taikomos tuo atveju, kai informaciją turi pateikti trečiosios šalies institucija, šiuo atveju KLR vyriausybė. KLR vyriausybė taip pat teigė, kad Komisija pažeistų SSKP nuostatas, jei atsisakytų pripažinti teisinį skirtumą vyriausybės praktinės galimybės teikti informaciją, kurią jai teisiškai uždrausta atskleisti, ir kitokio pobūdžio konfidencialios informacijos, kurią vyriausybė gali paprašyti laikyti konfidencialia vykdant įprastą tyrimą.
(117)
Netiesa, kad Komisija neatsižvelgė į informaciją, kurios KLR vyriausybė nepateikė, kad ir kokia būtų priežastis, nes paprasčiausiai neįmanoma neatsižvelgti į tai, kas nebuvo pateikta. Kita vertus, jei KLR vyriausybė nepateikė tam tikros informacijos arba tikrinant neleido su ja susipažinti, o panašaus pobūdžio informaciją Komisija gavo iš kitų šaltinių (dažniausiai viešai prieinamą, pateiktą bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų arba pateiktą tam tikrų bankų atliekant tikrinimą vietoje); Komisija įtraukė šią informaciją į bylos dokumentus ir ja rėmėsi darydama išvadas. Komisija nesutinka su teiginiu, kad PPO antidempingo susitarimo ir SSKP nuostatos, kuriomis numatoma, kaip konfidenciali informacija gali būti pateikta tyrimą atliekančioms institucijoms ir laikoma konfidencialia, netaikomos KLR vyriausybei. Šiuo atžvilgiu KLR vyriausybė teigia, kad vyriausybėms turėtų būti taikomi kiti bendradarbiavimo standartai nei eksportuotojams ir kad dėl vyriausybių padėties joms daromos šiokios tokios nuolaidos, kurios netaikomos eksportuotojams. Dėl kompensacinių muitų tyrimų vykdymo, Komisija šiam teiginiui negali pritarti. Vadovaujantis pagrindiniu reglamentu KLR vyriausybė yra viena iš tyrimo suinteresuotųjų šalių ir tuo pat metu, kaip „suinteresuota valstybė“, KLR privalo laikytis PPO nuostatų ir praktikos.
Pagrindinio reglamento 28 straipsnio 1 dalyje nustatyta: „Tais atvejais, kai bet kuri suinteresuota šalis atsisako sudaryti galimybių gauti informaciją, kitokiu būdu nesuteikia reikalingos informacijos per šiame reglamente nurodytą laiką arba žymiai trukdo atlikti tyrimą, preliminarios ar galutinės, teigiamos ar neigiamos išvados gali būti padarytos pagal turimus faktus.“ PPO SSKP 12 straipsnio 7 dalyje aiškiai nurodyti vyriausybių („suinteresuota valstybė“) nebendradarbiavimo padariniai: „Tais atvejais, kai bet kuri suinteresuota valstybė arba suinteresuota šalis atsisako sudaryti galimybių gauti informaciją, kitokiu būdu nesuteikia reikalingos informacijos per pagrįstą laiką arba žymiai trukdo atlikti tyrimą, preliminarios ir galutinės, teigiamos ar neigiamos išvados gali būti padarytos pagal turimus faktus.“ Tais atvejais kai tyrimą atliekanti valstybė, šiuo atveju ES, naudojasi savo PPO teisėmis atlikti kompensacinio muito tyrimą ir prašo informacijos, kuri, jos nuomone, reikalinga tyrimui atlikti, vyriausybėms ir eksportuotojams taikoma ta pati prievolė bendradarbiauti. Atliekant tyrimą KLR vyriausybė dažnai rėmėsi konfidencialumo taisyklėmis pagrįsdama tikrinimui prašomos informacijos, pvz., PBOC aplinkraščių, nepateikimą. Pastebima, kad net jei KLR vyriausybė, kaip ji teigia, „teisiškai negalėjo atskleisti tokios informacijos“, ji vis tiek privalo laikytis PPO prievolės pateikti tyrimui atlikti reikalingą informaciją. Šiuo požiūriu dėl PPO narės savivaldos teisės aktų ar vidaus taisyklių ji nėra atleidžiama nuo PPO prievolių bendradarbiauti atliekant tyrimus; tokio nesutarimo atveju būtent KLR vyriausybė turi pasiūlyti būdus, kaip sudaryti galimybę susipažinti su informacija ir ją tinkamai patikrinti. Neprieštaraujant tam, kas išdėstyta, KLR vyriausybė iš tiesų niekada nepaaiškino šio teiginio ir šiuo atžvilgiu niekada nepateikė jokių įrodymų (pvz., teisinių nuostatų, kuriomis jai „teisiškai draudžiama“ pateikti tokią informaciją).
(118)
Be to, KLR vyriausybė teigė, kad 2013 m. kovo 25 d. raštas prieš patikrinimą vietoje buvo nepakankamai išsamus ir jame nepateikta konkrečių klausimų, kurie bus nagrinėjami per patikrinimą vietoje. Šiuo atžvilgiu reikia pažymėti, kad nors nėra reikalavimo, kad Komisija siųstų visų klausimų, kurie bus užduodami per patikrinimą vietoje, sąrašą (ir Komisija mano, kad tai netinkama), 2013 m. kovo 25 d. rašte prieš patikrinimą vietoje pateiktas sąrašas labai konkrečių ir išsamių klausimų ir dokumentų, kurie bus nagrinėjami pagal pagrindinio reglamento 26 straipsnio 3 dalį ir PPO reikalavimus. Tačiau rašte aiškiai nurodyta, kad sąrašas neišsamus ir kad prireikus gali būti nagrinėjami kiti klausimai ir įrodymai. Šiuo atžvilgiu taip pat reikėtų pažymėti, kad KLR vyriausybė neprieštaravo šio rašto turiniui prieš patikrinimą, nors, kita vertus, ji atsisakė aptarti tam tikrus klausimus, kurie nebuvo aiškiai nurodyti rašte, kaip antai informaciją apie didžiausius KLR bankus, Kinijos komunistų partijos (KKP) dalyvavimą tam tikrų bankų valdyme arba kai kurių bankų prieigą prie valstybės užsienio valiutos administracijos užsienio valiutos atsargų, tvirtindama, kad ji nepasiruošusi atsakyti į šiuos klausimus.
(119)
KLR vyriausybė taip pat tvirtino, kad atlikdama patikrinimą vietoje Komisija veikė nelanksčiai ir iš tikrųjų „nustatė galutinį terminą visiems KLR vyriausybės pakeitimų prašymams“. Be to, ji tvirtino, kad Komisija nepriėmė jokių „tinkamų“ KLR vyriausybės sprendimų dėl Nacionalinio statistikos biuro (NSB) tikrinimo ir atsisakė pratęsti NSB tikrinimą iki pirmadienio, 2013 m. balandžio 22 d. Be to, KLR vyriausybės nuomone, Komisijos pareigūnai beveik kiekvieną darbo dieną atvykdavo vėlai ir todėl per vėlai pradėjo tikrinimą.
(120)
Atsižvelgdama į minėtus teiginius, Komisija pabrėžia, kad jos pareigūnų lankstumas atliekant tikrinimus buvo visiškas ir besąlygiškas. Komisijos pareigūnai išimties tvarka pasiūlė patikrinti dokumentus ir įrodymus, kuriuos KLR vyriausybė siekė įtraukti baigus nagrinėti tam tikrą klausimą, daugeliu atvejų ne tik įprastomis darbo valandomis. Tai padaryta keletą kartų, net jei dėl to teko labai vėlai vykti į kitas tikrinamas patalpas ir (arba) grįžti į tas patalpas, kuriose Komisijos pareigūnai jau buvo ir jau turėjo galimybę patikrinti dokumentus. Deja, tačiau KLR vyriausybė minėtais atvejais šiuos pasiūlymus atmetė, taigi veikiausiai, kad ji Komisijos prašomų dokumentų nepateikė įprastomis darbo valandomis ne dėl laiko stokos ar Komisijos nenoro juos patikrinti. Dėl vėlavimo pradėti tikrinamąjį vizitą, Komisija pažymi, kad pareigūnai buvo laiku kiekvieną dieną, tačiau, deja, kai kada buvo vėluojama dėl KLR vyriausybės reikalaujamų registracijos procedūrų norint patekti į tikrinamas patalpas arba tiesiog dėl KLR vyriausybės atstovų nebuvimo pareigūnams atvykus į tikrinamas patalpas, todėl pareigūnai buvo priversti ilgai laukti prieš tikrinimą. Komisija taip pat pažymi, kad tikrinamieji vizitai kasdien užsitęsdavo po įprastų darbo valandų ir kad tikrinamojo vizito pirmą dieną pati KLR vyriausybė atšaukė popietinę sesiją, nes Technologijų ministerijos atstovai nusprendė nedalyvauti (žr. 122 konstatuojamąją dalį). Iš tiesų, jei KLR vyriausybė būtų sutikusi su visais pakartotinais Komisijos pareigūnų siūlymais patikrinti dokumentus pasibaigus darbo valandoms, vizitai būtų buvę ilgesni; taip neįvyko būtent dėl KLR vyriausybės nenoro visapusiškai bendradarbiauti.
(121)
KLR vyriausybė toliau nesutiko Komisijos praktikai pasibaigus tikrinimo sesijai nepriimti su ta sesija susijusių naujų dokumentų ir įrodymų, kuriuos būtina patikrinti. Šiuo atžvilgiu reikia pažymėti, kad Komisija niekada iš karto neatmeta ir neketino atmesti tokiu būdu pateiktos informacijos. Komisija atsižvelgė į visą pateiktą informaciją, išnagrinėjo jos kokybę (pvz., ištrauka iš auditorių patikrintos finansinės ataskaitos vertinama kitaip nei paprasta Excel lentelė arba Word dokumentas, kuriame skaičiai nėra pagrįsti jokiais oficialiais šaltiniais) ir, atsižvelgdama į tai, kad ji negalėjo patikrinti šios informacijos atlikdama patikrinimą vietoje, atitinkamai ją įvertino.
(122)
Dėl šešių atliekant tyrimą KLR vyriausybės pateiktų dokumentų (25), kurių turinį KLR vyriausybė atsisakė aptarti atliekant patikrinimą vietoje, KLR vyriausybė teigė, kad Komisija neturi jokio pagrindo remtis turimais faktais pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnį. Be to, teigta, kad Komisijai nepadėjo KLR vyriausybei suprasti reikalavimo pateikti šiuos dokumentus ir įrodyti, kad visi nagrinėjami dokumentai buvo susiję, nepaisant to, kad KLR vyriausybė „prieš prasidedant tikrinimui konkrečiai paragino Komisiją padėti KLR vyriausybei suprasti reikalavimą pateikti šiuos dokumentus ir įrodyti, kad visi nagrinėjami dokumentai buvo susiję“. Atsižvelgiant į tai, visų pirma pažymima, kad visi dokumentai yra tiesiogiai susiję su nagrinėjama pramone (26) ir todėl jų įtraukimas į tikrinimo apibrėžtąją sritį buvo labai susijęs.
Antra, KLR vyriausybės 2013 m. balandžio 11 d. rašte Komisijai naudota formuluotė buvo kitokia nei nurodyta 2013 m. birželio 3 d. rašte. Iš tikrųjų, KLR vyriausybė 2013 m. balandžio 11 d. rašte nurodė, kad minėtų dokumentų tikrinimas „sustabdomas, nebent Komisija galės įtikinamai įrodyti, kiek šie dokumentai laikomi susijusiais su šiuo tyrimu, ypač tariamomis subsidijomis“. Kadangi visi šie dokumentai tiesiogiai susiję su nagrinėjama pramone ir net konkrečiomis subsidijų schemomis, kaip antai lengvatinio skolinimo ar mokesčių lengvatų schemomis, kaip akivaizdu iš jų formuluotės, Komisija nesuprato, kas dar gali būti įrodyta, kad jos yra susijusios. Komisija nustebo, kad KLR vyriausybė suabejojo, ar šie dokumentai yra susiję, ne tuomet, kai jie buvo pateikti, o tik tada, kai Komisija paprašė paaiškinimų.
(123)
2013 m. gegužės 23 d. rašte Komisija nurodė, kad ji negalėjo patikrinti didžiosios dalies pateiktos informacijos pagal dokumentų originalus ir sutikrinti su šaltinio duomenimis, naudotais KLR vyriausybės atsakymams parengti dėl informacijos, susijusios su KLR finansų rinka ir finansų įstaigomis. KLR vyriausybė pareiškė, kad, atsižvelgiant į „visiškai bendro pobūdžio ir nekonkrečią pastabą“, Komisija nesuteikė KLR vyriausybei galimybės pateikti reikšmingų pastabų ir todėl neleido KLR vyriausybei tinkamai pasinaudoti gynybos teise. Šis teiginys neteisingas. Klausimyne Komisija pateikė labai konkrečius klausimus ir, remdamasi įprasta daugelio tyrimą atliekančių institucijų praktika, ji bandė patikrinti KLR vyriausybės atsakymus atliekant patikrinimą vietoje.
(124)
Konkrečiai, KLR vyriausybė klausimyno atsakymuose nurodė, kad „nagrinėjamai pramonei suteiktos paskolos sudaro labai nedidelę visų suteiktų paskolų dalį. Pavyzdžiui, kai kurie bankai papildomame klausimyne nurodė, kad nagrinėjamai pramonei suteiktos paskolos sudarė mažiau nei 1 proc. visų paskolų“. Atliekant tikrinimą KLR vyriausybė negalėjo pagrįsti šio teiginio jokiais įrodymais ir paprasčiausiai nurodė Komisijai kreiptis į bankus.
(125)
Komisija taip pat paprašė statistinių duomenų apie paskolas nagrinėjamai pramonei. KLR vyriausybė teigė, kad ji tokių apskaitos dokumentų neturi. Komisijai pasiteiravus, ar KLR vyriausybės bandė rinkti tokią statistiką, ir paprašius šios informacijos iš bankų, dalyvavęs CBRC (KLR bankų reguliavimo institucijos) pareigūnas tikrinimo metu atsakė, kad jis apie tai nežino, nes už šiuos statistinius duomenis atsakingas kitas CBRC padalinys. KLR vyriausybė statistinių duomenų nepateikė nei klausimyno atsakymuose, nei vėlesnėse procedūrose, susijusiose su informacijos neišsamumu. Komisija rašte prieš patikrinimą vietoje dar kartą nurodė, kad šis klausimas bus nagrinėjamas.
(126)
Dėl bankų, Komisija per tikrinamąjį vizitą taip pat pasiteiravo apie rizikos ir kreditingumo vertinimą, bendrą veiklos padėtį, valdymo padėtį, kredito lygį, finansų naudojimą, grąžinimo galimybes, garantijų modelį bei bankų ir paskolų gavėjų bendradarbiavimą, nes KLR vyriausybė pateikė su šiais klausimais susijusius teiginius klausimyno atsakymuose. Be to, nepaisant to, kad šie klausimai buvo nurodyti rašte prieš patikrinimą vietoje, KLR vyriausybė negalėjo pateikti jokių jos teiginius pagrindžiančių įrodymų ir nurodė Komisijai kreiptis į bankus.
(127)
Rašto dėl pateiktos informacijos neišsamumo atsakymuose KLR vyriausybė pateikė tam tikros informacijos apie procentinę vyriausybės akcijų dalį kai kuriuose bankuose. Pažymima, kad iš pradžių KLR vyriausybė klausimyno atsakymuose nurodė nuturinti tokios informacijos ir kad ji pateikė informaciją šiuo klausimu tik po to, kai Komisija nurodė, kad pagal Komercinės bankininkystės įstatymo 24 straipsnį reikalaujama, kad bankai teiktų šią informaciją CBRC. Kai Komisija per tikrinamąjį vizitą pasiteiravo apie šios informacijos šaltinį, dalyvavęs CBRC pareigūnas teigė, kad jis nežinojo, nes už šių duomenų rinkimą atsakingas kitas CBRC padalinys. Pagal laikinųjų reglamentų dėl stebėtojų tarybų pagrindinėse valstybės finansų įstaigose (kurį pateikė EXIM bankas savo atsakyme į raštą dėl pateiktos informacijos neišsamumo) 2 straipsnį, „valstybės finansų įstaigų, į kurias Valstybės taryba skiria stebėtojų tarybas, sąrašą rekomenduoja valstybės finansų įstaigų stebėtojų tarybų administravimo organas“. Kadangi ši teisinė nuostata susijusi su valstybės finansų įstaigų stebėtojų tarybų administravimo organu, panašu, jog KLR vyriausybė žino, kurios finansų įstaigos jai priklauso. Tačiau dėl KLR vyriausybės nebendradarbiavimo Komisija negalėjo patikrinti šios informacijos arba bent nustatyti informacijos šaltinio. Remiantis viešai prieinama informacija, be KLR vyriausybės rašto dėl pateiktos informacijos neišsamumo atsakyme (27) nurodytų bankų yra ir kitų valstybės bankų (kurie teikė paskolas atrinktiems eksportuojantiems gamintojams).
(128)
2013 m. birželio 3 d. rašte KLR vyriausybė teigė, kad Komisija nei klausimyne, nei rašte dėl pateiktos informacijos neišsamumo „neprašė pagrindžiančių įrodymų arba duomenų šaltinio“ ir „šiuo metu netikėtai tvirtina, kad nepateikta pagrindžiančių įrodymų arba duomenų šaltinio“. Siekdama išsiaiškinti padėtį Komisija, kaip ir bet kuri kita tyrimą atliekanti institucija, patikrina visų šalių pateiktus duomenis, ir KLR vyriausybė apie tai žinojo, nes Komisija jau klausimyne ir prie jo pridėtame rašte nurodė, kad atsakymai gali būti tikrinami. Be to, rašte prieš patikrinimą vietoje Komisija taip pat įtraukė šį konkretų klausimą į tikrinimo metu nagrinėtinus klausimus (28). Todėl tai, kad Komisija parašo KLR vyriausybės pateiktus teiginius pagrindžiančių įrodymų tikrai nebuvo netikėta KLR vyriausybei; tai standartinė procedūra, kurią Komisiją taiko kiekviename tyrime.
(129)
Kai per tikrinimą Komisija paprašė KLR vyriausybės pateikti dešimties didžiausių KLR bankų sąrašą ir nurodyti jų rinkos dalis, CBRC atsakė, kad ji gali pateikti tokią informaciją, tačiau ji galės atsakyti į šį klausimą tik tada, kai jis bus pateiktas raštu. Komisija paaiškino, kad per tikrinamąjį vizitą žodžiu užduotas klausimas yra tokios pačios svarbos kaip ir pateikiamas raštu, ir atkreipė dėmesį į tai, kad gavus kitus žodžiu pateiktus klausimus KLR vyriausybė prieš atsakydama neprašė jų pateikti raštu. Nepaisant šio paaiškinimo, KLR vyriausybė vis tiek informacijos nepateikė.
(130)
Klausimyne Komisija paprašė dokumentų, kuriais buvo grindžiamas CBRC steigimas ir jai suteikti įgaliojimai. KLR vyriausybė pateikė Nacionalinio liaudies kongreso dokumentą, kuriame paprasčiausiai teigiama, kad bus įsteigta CBRC. Komisijai pasiteiravus, ar yra kokių nors kitų dokumentų, kuriuose nurodomi CBRC įgaliojimai ir tikslas, dalyvaujantis CBRC pareigūnas pareiškė, kad yra daug kitų įstatymų dėl CBRC, tačiau, jei Komisija norėjo gauti šiuos dokumentus, ji turėjo paprašyti prieš tikrinimą. Pažymima, kad klausimyne Komisija prašė KLR vyriausybės „pateikti dokumentus, kuriais remtasi steigiant šią instituciją ir jai suteikiant įgaliojimus“, taigi ji paprašė šių dokumentų prieš tikrinimą.
(131)
Kai Komisija paprašė bankų, TL suteikusių paskolas atrinktiems eksportuotojams, statistinių duomenų ir ataskaitų, ji nurodė KLR bankų sektoriaus reguliavimo ir priežiūros įstatymo 33 straipsnį (29), kuriame nurodyta, kad tokius statistinius duomenis renka CBRC. Dalyvavęs CBRC pareigūnas nurodė, kad jis visų pirma turi gauti teisės departamento leidimą, tačiau iki tikrinimo pabaigos jis apie tai nepateikė jokios informacijos. Dar kartą reikia pabrėžti, kad Komisija paprašė šios informacijos klausimyne ir rašte dėl pateiktos informacijos neišsamumo bei rašte prieš patikrinimą vietoje nurodė, kad atliekant tikrinimą bus nagrinėjami statistiniai duomenys.
(132)
KLR vyriausybė taip pat teigė, kad skunde pateikti pareiškimai dėl to, kad Kinijos bankai yra valstybinės įstaigos, yra pagrįsti vien tik paprastais teiginiais, kad valstybei priklauso akcijų paketas, kurie savo ruožtu pagrįsti „neteisėtomis“ išvadomis Plono kreidinio popieriaus byloje. Šis teiginys iškreipia skunde pateiktus faktus. Skunde skundo pateikėjas nurodo ne tik tai, kad valstybei priklauso akcijų paketas, bet ir, inter alia, paskolas, kurias bankai suteikė pagal politinius nurodymus, vyriausybės agentūras, kurios finansų įstaigoms nurodo didinti kreditą ir skolinimą įmonėms, naujoms technologijoms ir produktams skatinti (įskaitant fotovoltinių produktų pramonę). Plono kreidinio popieriaus bylos išvados, kad Kinijos bankai yra valstybinės įstaigos, buvo pagrįsti ne vien tik nuosavybės teisėmis, bet ir kitais elementais (pvz., vyriausybės intervencija ir nurodymu bankams suteikti lengvatines paskolas popieriaus pramonei pagal vyriausybės planus) ir šios išvados visiškai atitinka ES ir PPO teisę. Be to, išvados apie valstybės bankų kaip valstybinių įstaigų statusą taip pat patvirtintos Organinėmis medžiagomis dengtų plieno produktų byloje.
(133)
KLR vyriausybė taip pat teigė, kad ji neturėjo praktinių galimybių pateikti informacijos apie 3 800 KLR bankų ir finansų įstaigų ir kad bet kuriuo atveju CBRC nesaugo įrašų apie procentinę vyriausybės akcijų dalį bankuose. Komisija negali suprasti, kodėl KLR vyriausybė pakartotinai mini visus KLR bankus, susijusius su KLR vyriausybės nuosavybe juose, kai prašoma informacija yra aiškiai susijusi tik su bankais, „kuriuose KLR vyriausybei tiesiogiai ar netiesiogiai priklauso akcijų paketas“ (30). Kaip paaiškinta 127 konstatuojamojoje dalyje, KLR vyriausybės teiginys, kad CBRC (ar kitos valstybės institucijos) nesaugo įrašų apie nuosavybės dalis bankuose, prieštarauja kelių Kinijos teisės aktų nuostatoms.
(134)
2013 m. birželio 3 d. rašte KLR vyriausybė pakartojo savo tvirtinimą, kad ji neturi įgaliojimų reikalauti, kad „nepriklausomi bankai“ pateiktų konfidencialią informaciją, ir nurodė raštą, kuris tariamai buvo nusiųstas bankams šiuo klausimu. Atliekant tikrinimą KLR vyriausybė iš tiesų parodė bankams skirto rašto originalą, bet Komisijai paprašius KLR vyriausybės pateikti įrodymų, į kuriuos bankus ir finansų įstaigas šis raštas buvo išsiųstas, KLR vyriausybė tokių įrodymų negalėjo pateikti. KLR vyriausybė taip pat teigė, kad kai kurios rašto dėl pateiktos informacijos neišsamumo 7 priede nurodytos institucijos nebuvo bankai. Šiuo atžvilgiu Komisija pažymi, kad atrinkti eksportuojantys gamintojai nurodė Komisijai, kad šios institucijos joms suteikė paskolas.
(135)
KLR vyriausybė teigė, kad Komisija klausimyne arba rašte dėl pateiktos informacijos neišsamumo niekada neminėjo PBOC aplinkraščių YinFa [2003 m. ir 2004 m.]. Pažymima, kad rašte prieš patikrinimą vietoje Komisija nurodė, kad atliekant tikrinimą taip pat bus nagrinėjami „PBOC taisyklės, aplinkraščiai ir (arba) vidaus dokumentai, susiję su KLR palūkanų normos reguliavimu“. Akivaizdu, kad šiai kategorijai priskiriami abu aplinkraščiai. Atsakyme į raštą dėl pateiktos informacijos neišsamumo KLR vyriausybė netgi nurodė PBOC svetainės straipsnį, kuriame nurodytas vienas iš aplinkraščių. Tačiau KLR vyriausybė nepateikė jokių PBOC aplinkraščių ir pateikė tik PBOC svetainėje pateiktą informaciją, kurios, palyginti su internete pateiktais aplinkraščiais YinFa [2003 m. ir 2004 m.], duomenys apie paskolų ir indėlių palūkanų normų valdymą Kinijoje buvo neišsamūs. Taip pat pažymima, kad KLR vyriausybė atsisakė pateikti šiuos dokumentus grįsdama ne tuo, kad ji buvo nepasirengusi atsakyti į tokį klausimą, bet dėl tariamo aplinkraščių konfidencialumo. Šiuo atžvilgiu reikia paminėti, kad KLR vyriausybės teiginys dėl PBOC aplinkraščių konfidencialumo neatitinka jos pačios praktikos atliekant šį tyrimą. Pastabose po galutinio atskleidimo KLR pateikė išsamią kito PBOC aplinkraščio versiją, pagrįsdama teiginį, kad KLR valstybės komercinių bankų (toliau - VKB) suteiktos specialios paskolos buvo panaikintos ir šiuo atveju minėtas teiginys dėl konfidencialumo nebuvo kliūtimi. Dėl PBOC interneto svetainės duomenų ištraukų, Komisija atsižvelgė į juos ir jų turinį. Tačiau siekiant gauti visą informaciją šiuo klausimu taip pat buvo reikalinga abiejuose aplinkraščiuose pateikta informacija, papildanti KLR vyriausybės pateiktą informaciją.
3.3. Individualus nagrinėjimas (IN)
(136)
IN prašymus pagal pagrindinio reglamento 27 straipsnio 3 dalį pateikė 6 bendradarbiaujantys eksportuojantys gamintojai, t. y. bendrovės CNPV Dongying Solar Power Co. Ltd., Jiangsu Runda PV Co., Ltd., Kinve Solar Power Co., Ltd (Maanshan), Phono Solar Technology Co. Ltd., Shandong Linuo Photovoltaic Hi-Tech Co. Ltd. ir Shandong Linuo Solar Power Holdings Co. Ltd. Nė vienai šių bendrovių nebuvo galima taikyti individualaus nagrinėjimo, nes dėl didelio tariamų subsidijavimo schemų skaičiaus ir dėl to, kad tyrimas ilgai trunka, būtų pernelyg apsunkintas tyrimas ir būtų trukdoma jį laiku baigti.
3.4. Konkrečiai taikomos schemos
(137)
Remdamasi skunde pateikta informacija Komisija rinko informaciją, susijusią su toliau nurodytomis schemomis, kurias taikydama vyriausybės institucija, kaip įtariama, teikė subsidijas:
i)
Lengvatinės paskolos, kitas finansavimas, garantijos ir draudimas
-
lengvatinės paskolos;
-
kredito linijų teikimas;
-
eksporto kredito subsidijų programos;
-
eksporto garantijos ir ekologiškų technologijų draudimas;
-
nauda, teikiama suteikiant prieigą prie lengvatinio apmokestinimo patronuojančiųjų bendrovių ir vyriausybės lėšomis apmokamų paskolų;
ii)
Dotacijų programos
-
eksportuojamo produkto mokslinių tyrimų plėtros fondas;
-
subsidijos programoms „Žinomiausi prekių ženklai“ ir „Kinijos prekių ženklai pasaulyje“;
-
Guangdongo provincijos pramonės internacionalizavimo fondas;
-
programa „Golden Sun Demonstration“;
iii)
Tiesioginio atleidimo nuo mokesčių ir mokesčių mažinimo programos
-
užsienio kapitalo įmonėms taikoma programa, pagal kurią pirmus dvejus metus atleidžiama nuo viso mokesčio, o tolesnius trejus metus jis sumažinamas per pusę;
-
pajamų mokesčio sumažinimas eksportuojančioms užsienio kapitalo įmonėms;
-
pajamų mokesčio lengvata užsienio kapitalo įmonėms pagal geografinę vietovę;
-
mokesčio lengvata užsienio kapitalo įmonėms, įsigijusioms Kinijoje pagamintos įrangos;
-
mokesčių atskaita už užsienio kapitalo įmonių vykdomus tyrimus ir technologinę plėtrą;
-
mokesčio grąžinimas už užsienio kapitalo įmonių pelno reinvestavimą į eksportuojančias bendroves;
-
lengvatinių mokesčių programos užsienio kapitalo įmonėms, pripažintoms aukštųjų ir naujų technologijų įmonėmis;
-
mokesčio lengvata aukštųjų ir naujų technologijų įmonėms, vykdančioms tam tikrus projektus;
-
lengvatinė pajamų mokesčio politika šiaurės rytų regiono įmonėms;
-
Guandong provincijos mokesčių programos;
iv)
Netiesioginio mokesčio ir importo tarifo programos
-
atleidimas nuo PVM ir importo tarifo lengvatos už naudojimąsi importuojama įranga;
-
PVM lengvatos užsienio kapitalo įmonėms, įsigijusioms Kinijoje pagamintos įrangos;
-
atleidimas nuo PVM, jei įsigyjama ilgalaikio turto pagal užsienio prekybos plėtros fondų programą;
v)
Vyriausybės tiekiamos prekės ir teikiamos paslaugos už mažesnį nei tinkamas atlygį
-
vyriausybės polikristalinio silicio tiekimas už mažesnį nei tinkamas atlygį;
-
vyriausybės aliuminio ekstruzijų tiekimas už mažesnį nei tinkamas atlygį;
-
vyriausybės stiklo tiekimas už mažesnį nei tinkamas atlygį;
-
vyriausybės energijos tiekimas;
-
vyriausybės žemės ir žemėnaudos teisių suteikimas už mažesnį nei tinkamas atlygį.
3.4.1. Lengvatinės paskolos, kitas finansavimas, garantijos ir draudimas
a) Nebendradarbiavimas ir turimų faktų naudojimas
- Kinijos finansų rinkos ir institucijos
(138)
Komisija prašė KLR vyriausybės pateikti informacijos apie tai, kokią paskolų dalį tiek visai pramonei, tiek su šiuo tyrimu susijusiai pramonės šakai suteikė bankai, kurių didžiausia arba vienintelė akcininkė yra KLR vyriausybė, bankai, kurių akcininkas (bet ne didžiausias) yra KLR vyriausybė, bankai, kurių akcininku nėra KLR vyriausybė, ir užsienio kapitalo bankai. KLR vyriausybė atsakė, kad ji nesaugo įrašų apie valstybės bankų suteiktų paskolų sumas ir procentus ir kad KLR vyriausybė nesaugo įrašų apie paskolas fotovoltinių produktų pramonei. KLR vyriausybė nenurodė kito tokios informacijos šaltinio.
(139)
Komisija prie pradinio antisubsidijų klausimyno pridėjo specialų klausimyną (A priedėlis), skirtą bankams ir finansų įstaigoms, ir paprašė KLR vyriausybės perduoti jį bankams ir (arba) finansų įstaigoms, kurios teikė paskolas nagrinėjamai pramonei. A priedėlio tikslas - patikrinti skunde pateiktus teiginius, kad Kinijos valstybės bankai yra valstybinės įstaigos. Inter alia, Komisija taip pat prašė pateikti informacijos apie vyriausybės kontrolės tuose Kinijos bankuose struktūrą ir vyriausybės politikos įgyvendinimą ar interesų tenkinimą fotovoltinių produktų pramonės sektoriuje (t. y. direktorių valdyba, akcininkų valdyba, akcininkų ir (arba) direktorių susirinkimų protokolai, akcininkų ir (arba) direktorių pilietybė, skolinimo politika ir rizikos vertinimas, susijęs su bendradarbiaujantiems eksportuojantiems gamintojams suteiktomis paskolomis). Klausimyno atsakymuose KLR vyriausybės pateikti atsakymai į A priedėlio klausimus buvo susiję tik su penkiais bankais (Kinijos plėtros banku (CDB), EXIM banku, Šanchajaus banku, Kinijos banku (31) ir Huaxia banku). Rašte dėl pateiktos informacijos neišsamumo Komisija pakartojo pradinį prašymą pateikti informacijos. Siekdama sudaryti geresnes sąlygas KLR vyriausybei bendradarbiauti Komisija pateikė atrinktoms bendrovėms paskolas teikusių bankų ir (arba) finansų įstaigų sąrašą ir dar kartą paprašė KLR vyriausybės perduoti šioms įstaigoms A priedėlį. Rašto dėl pateiktos informacijos neišsamumo atsakyme nepateikta jokių papildomų A priedėlio atsakymų.
(140)
Be to, Komisija siekė gauti informacijos apie valstybės bankus ir finansų įstaigas. Atsakydama į klausimyną KLR vyriausybė nurodė, kad ji nesaugo jokių įrašų dėl akcijų nuosavybės ir nepateikė jokių pasiūlymų, kaip gauti šią informaciją. Kai Komisija rašte dėl pateiktos informacijos neišsamumo nurodė, kad šią informaciją privaloma įtraukti į bankų įstatus ir KLR vyriausybė, kaip akcininkė, gali su ja susipažinti, KLR vyriausybė pateikė informaciją apie 16 bankų akcijų nuosavybę. Tačiau, išskyrus penkis bankus, kurių metines ataskaitas KLR vyriausybė nurodė kaip šaltinį, ji nepateikė jokių informaciją patvirtinančių įrodymų ir neatskleidė šios informacijos šaltinio. Dėl kitų bankų, kurie teikė paskolas nagrinėjamai pramonei, KLR vyriausybė nepateikė visiškai jokios informacijos apie savo nuosavybės dalį. Todėl Komisija negalėjo patikrinti pateiktų duomenų apie valstybei priklausančias bankų ir finansų įstaigų akcijas tikslumo ir teisingumo.
(141)
KLR vyriausybė teigė, kad atrinktiems eksportuojantiems gamintojams taikomas BB reitingas (pagal kurį nustatoma paskolos riba) yra „ypač nepalankus“ ir Komisija, „atsižvelgdama į faktinius bylos duomenis nepaaiškino, kodėl ji padarė išvadą, kad ši išvada yra teisinga arba pagrįsta“. KLR vyriausybė taip pat teigė, kad dėl šio metodo prieita prie „neleistinos neigiamos išvados“. Nors šis teiginys susietas su tokiu pačiu teiginiu, padarytu viename iš ankstesnių tyrimų (t. y. Plono kreidinio popieriaus byloje) ir pateiktas prieš atskleidžiant informaciją, susijusią su tyrime atrinktiems eksportuojantiems gamintojams taikomu reitingu, reikia paminėti, kad Komisija šiuo ar kitais atvejais, kuriuos nurodė KLR vyriausybė, netaikė „turimų neigiamų faktų“. Komisija tik padarė atitinkamas išvadas pagal turimus faktus, pagal kuriuos trūko tinkamo kredito rizikos vertinimo, žr. 175-178 konstatuojamąsias dalis. Reikėtų paminėti, kad per TL Kinijos fotovoltinių produktų pramonė veikė labai nuostolingai ir buvo akivaizdu, kad jos finansinė padėtis buvo labai sudėtinga. Remiantis keliais atrinktų bendrovių pateiktais kredito rizikos vertinimais BB vertinimas visam TL laikotarpiui nebuvo nepagrįstas. Iš tiesų, kai kuriuose kredito rizikos vertinimuose aiškiai nurodyta, kad kai kurios grupės iš tiesų buvo daugiau ar mažiau nemokios.
- Tikrinimas bankuose
(142)
Rašte prieš patikrinimą vietoje Komisija numatė patikrinti bankus, kurie pateikė klausimyno A priedėlio atsakymus ir suteikė didelę dalį paskolų atrinktiems eksportuojantiems gamintojams, t. y. Kinijos plėtros banką, Kinijos eksporto ir importo banką, Šanchajaus banką ir Huaxia banką; šiame rašte pateiktas išsamus klausimų, kurie bus nagrinėjami atliekant tikrinimą, sąrašas. Pradiniame KLR vyriausybei skirtame klausimyne Komisija jau paaiškino, kad klausimyno atsakymuose pateikta informacija gali būti tikrinama vietoje. Komisija rašte prieš patikrinimą vietoje taip pat nurodė, kad KLR vyriausybė paprašyta „pateikti visus patvirtinamuosius dokumentus, kurie buvo naudojami pagrindiniams atsakymams parengti, įskaitant pradinio šaltinio dokumentus ir praktines priemones“. Du kiti pagrindiniai lengvatinio finansavimo paslaugų atrinktiems eksportuojantiems gamintojams teikėjai prašomos informacijos nepateikė visiškai (Kinijos žemės ūkio bankas) arba ši informacija pateikta jų vardu, be galimybės ją patikrinti (Kinijos bankas).
- Šanchajaus bankas
(143)
2013 m. kovo 25 d. rašte prieš patikrinimą vietoje Komisija pranešė KLR vyriausybei apie ketinimą patikrinti Šanchajaus banką (toliau - BoS) ir siekdama KLR vyriausybei sudaryti geresnes tikrinamojo vizito sąlygas pasiūlė, jei reikia, pratęsti tikrinamąjį vizitą iki 2013 m. balandžio 22 d. (32) Balandžio 5 d. pradiniame atsakyme į rašte prieš patikrinimą vietoje KLR vyriausybė nepatvirtino, ar bus surengtas BoS tikrinimas, bet pasiteiravo, ar Komisija norėtų atlikti tikrinimą Šanchajaus banko patalpose kitoje vietoje nei atliekamas visas tikrinimas (t. y. Šanchajuje vietoj Pekino). Siekdama sudaryti geresnes sąlygas surengti tikrinamąjį vizitą, Komisija išimties tvarka sutiko; tačiau ji paragino KLR vyriausybę patvirtinti tikrinimą Šanchajuje vėliausiai balandžio 9 d. (t. y. trys darbo dienos iki tikrinimo Pekine pradžios), kad grupė galėtų praktiškai pasirengti tokiam pakeistam tikrinimo planui. KLR vyriausybė tik balandžio 11 d. (viena darbo diena prieš pradedant tikrinimą) patvirtino, kad BoS buvo įmanoma patikrinti 2013 m. balandžio 23 arba 24 d. Tą pačią dieną Komisija pranešė KLR vyriausybei, kad dėl tokio pavėluoto patvirtinimo buvo neįmanoma pakeisti tvarkaraščio. Be to, KLR vyriausybės siūlomos datos (balandžio 23 arba 24 d.) buvo vėlesnės už KLR vyriausybės ir Komisijos sutartą tikrinimo laikotarpį ir netgi vėlesnės už Komisijos pasiūlytą pratęstą terminą. Todėl Komisija negalėjo patikrinti BoS A priedėlio atsakymų ir informacijos apie atrinktiems eksportuojantiems gamintojams suteiktas šio banko paskolas. Todėl Komisija 2013 m. gegužės 23 d. rašte pranešė KLR vyriausybei, kad ji ketina taikyti Reglamento (EB) Nr. 597/2009 28 straipsnį dėl to, kad buvo nepatikrinta BoS pateikta informacija.
(144)
2013 m. birželio 3 d. rašte KLR vyriausybė teigė, kad BoS tikrinimas nebuvo surengtas dėl Komisijos nelankstumo, nes Komisija nepasiūlė alternatyvios tikrinimo datos ir tiesiog „atsisakė svarstyti Šanchajaus banko tikrinimą“. Šie teiginiai yra paprasčiausiai klaidingi. Komisija savo rašte prieš patikrinimą vietoje aiškiai nurodė, kad iš pradžių siūlyta bankus patikrinti 2013 m. balandžio 17 ir 18 d. ir galimą papildomą dieną - balandžio 22 d., bet leido KLR vyriausybei per visą tikrinimo laikotarpį pasiūlyti tinkamą laiką tikrinimui bankuose surengti (t. y. visą darbo savaitę ir papildomą dieną). Tačiau KLR vyriausybės siūlomos BoS tikrinimo datos neatitinka šiuo laikotarpio ir pasiūlytos tik vieną darbo dieną prieš pradedant tikrinamąjį vizitą. Komisijos nuomone, pasiūlymas buvo pakankamai lankstus ir iš viso BoS tikrinimui pasiūlytos šešios galimos dienos, priešingai nei teigė KLR vyriausybė.
- Hua Xia bankas
(145)
2013 m. gegužės 23 d. rašte Komisija paaiškino KLR vyriausybei, kad ji negalėjo patikrinti tam tikrų Huaxia banko (toliau - Huaxia) A priedėlio atsakymų, t. y. nuosavybės struktūros, atrinktų eksportuojančių gamintojų kreditingumo vertinimo ir rizikos priedų, taikomų įvairioms pramonės šakoms, ypač nagrinėjamai pramonei.
(146)
2013 m. birželio 3 d. atsakyme KLR vyriausybė teigė, kad Huaxia paaiškino nuosavybės struktūrą ir pateikė Komisijai išsamesnės informacijos ir paaiškinimų dėl jos akcininkų, o klientų kreditingumo vertinimui taikomi banko informacijos slaptumo įstatymai bei bankų ir klientų sutartys.
(147)
Dėl nuosavybės struktūros pažymima, kad A priedėlio atsakyme Huaxia teigė, kad bankas įsteigtas „be jokių vyriausybės akcijų“ ir jis neatskleidė jokios informacijos apie vyriausybei priklausančią akcijų dalį, nors Komisija A priedėlyje to konkrečiai klausė. Komisija nurodė, kad tai prieštarauja kitai KLR vyriausybės pateiktai informacijai ir jog Huaxia pripažino, kad kai kurie akcininkai priklauso valstybei, bei pateikė raštą kinų kalba apie kai kuriuos iš jų. Vis dėlto pagal Huaxia pateiktą informaciją neaišku, kokia banko akcijų dalis priklauso valstybei.
(148)
Dėl kreditingumo vertinimo, Komisija pažymi, kad bankas pateikė tokį dokumentą dėl vienos iš bendrovių (apsaugojęs bendrovės konfidencialumą tam tikromis pataisomis dokumente), o dėl kitų prašomų dokumentų jis teigė, kad jiems taikomi banko informacijos slaptumo įstatymai bei bankų ir klientų sutartys. Šį neatitikimą sunku suprasti.
- Kinijos eksporto ir importo bankas (Export Import Bank of China)
(149)
2013 m. gegužės 23 d. rašte Komisija pranešė KLR vyriausybei, kad Kinijos eksporto ir importo banko (toliau - EXIM) A priedėlio ir raštų dėl pateiktos informacijos neišsamumo atsakymai buvo neišsamūs ir kad EXIM nepateikė tam tikrų dokumentų, kurių buvo konkrečiai paprašyta, t. y. įstatų, Valstybės tarybos išduoto pranešimo apie Kinijos eksporto ir importo banko steigimą arba Kinijos eksporto ir importo banko eksportuojantiems aukštųjų technologijų produktų pardavėjams skirtų kreditų valdymo priemonių. Dėl įstatų, KLR vyriausybė 2013 m. birželio 3 d. rašte teigė, kad dėl savo vidaus politikos EXIM negalėjo pateikti įstatų (kurie yra vidaus valdymo dokumentas), bet nurodė internete pateiktą versiją, su kuria tariamai siūlyta susipažinti naudojantis EXIM nešiojamuoju kompiuteriu atliekant tikrinimą. Komisijai šis paaiškinimas yra nesuprantamas. Jei atliekant tikrinimą dokumentą buvo galima rasti internete, Komisija nemato priežasčių, dėl kurių jo nebuvo galima pateikti, kaip jau ne kartą prašyta klausimyne, rašte dėl pateiktos informacijos neišsamumo ir dar kartą atliekant tikrinimą. Iš tiesų, tvirtinimas, kad EXIM leido su šiuo dokumentu susipažinti nešiojamajame kompiuteryje atliekant tikrinimą yra neteisingas. EXIM pareiškė, kad Komisija turėtų peržiūrėti dokumentą internete, bet Komisijos pareigūnas paaiškino, kad tikrinimo patalpose jis neturi galimybės naudotis internetu. Be to, EXIM net nepateikė nuorodos į įstatų versiją internete.
(150)
Dėl kitų dviejų dokumentų, EXIM tvirtino, kad jų nebuvo galima pateikti dėl konfidencialumo ir vidaus taisyklių. Atsakyme į raštą dėl pateiktos informacijos neišsamumo pats EXIM nurodė, kad „EXIM bankas buvo įsteigtas ir veikia pagal Valstybės tarybos išduotą pranešimą apie Kinijos eksporto ir importo banko steigimą ir Kinijos eksporto ir importo banko įstatus“. Todėl manyta, kad tai labai svarbus dokumentas siekiant patikrinti skunde nurodytus teiginius, kad EXIM yra valstybinė įstaiga, tačiau Komisija neturėjo prieigos prie šio dokumento. Šiomis aplinkybėmis pažymima, kad kitas politiką vykdantis bankas, t. y. CDB, pateikė panašų dokumentą dėl jo steigimo; atliekant šį tyrimą taip pat pateikti keli kiti Valstybės tarybos pranešimai. EXIM savo teiginių dėl konfidencialumo taip pat nepatvirtino jokiais įrodymais. Be to, kaip paaiškinta 117 konstatuojamojoje dalyje, vyriausybės negali paprasčiausiai remtis vidaus taisyklėmis siekdamos išvengti įsipareigojimų pagal SSKP ir pagrindinį reglamentą. Tas pats pasakytina apie Kinijos eksporto ir importo banko eksportuojantiems aukštųjų technologijų produktų pardavėjams skirtas kreditų valdymo priemones, dėl kurių konfidencialumo EXIM nepateikė jokių patvirtinančių įrodymų ir net atsisakė aptarti šio dokumento tikslą.
(151)
EXIM taip pat nepateikė informacijos apie direktorių valdybos ir stebėtojų tarybos sudėtis, kurių buvo jau ne kartą prašyta, ir paaiškino, kad „direktorių valdybos sudėtis kinta“, o Komisijos klausimai dėl KKP ryšių su valdybos nariais „yra netinkami intervenciniai klausimai atliekant antisubsidijų tyrimą.“ Tai, kad direktorių valdybos sudėtis kinta, yra nesusiję su šiuo tyrimu. Svarbu yra tai, kaip valstybė dalyvauja EXIM valdybose; tačiau KLR vyriausybė ir EXIM atsisakė pateikti šią informaciją. Komisija taip pat mano, kad aukštesnio lygio EXIM (ir visų kitų bankų) vadovų narystė KKP yra svarbi nustatant valstybės įtaką bankų valdyme. Pagal KKP konstituciją „partija privalo saugoti ir gerinti pagrindinę ekonomikos sistemą, kurioje valstybinė nuosavybė užima svarbiausią padėtį, o įvairūs ekonomikos sektoriai vystomi labai glaudžiai…“ (33), todėl atliekant šį tyrimą buvo svarbu nagrinėti KKP įtaką EXIM, visų pirma siekiant įvertinti valstybės kontrolės bankuose lygį.
(152)
Dėl statistinių duomenų apie įvairių kategorijų produktų eksportą, kurių jau prašyta klausimyne ir kuriuos EXIM yra teisiškai įsipareigojusi pateikti CBRC, 2013 m. birželio 3 d. rašte KLR vyriausybė teigė, kad jai reikia daugiau laiko tokiai informacijai parengti. Šiuo atžvilgiu pažymima, kad Komisija tokios informacijos jau prašė pradiniame klausimyne, KLR vyriausybė turėjo daugiau nei tris su puse mėnesio šiai informacijai parengti, bet to neatliko. EXIM teigė, kad „tokio pobūdžio informacija pateikiama metinėse ataskaitose“, tačiau tai netiesa. KLR vyriausybės nurodyta metinių ataskaitų informacija apima skirtingus laikotarpius, palyginti su informacija, kurios Komisija paprašė klausimyne bei per tikrinamąjį vizitą.
(153)
KLR vyriausybė pagrįstai teigė, kad klausimyno atsakymuose ji pateikė, inter alia, mechaninių ir elektros produktų ir naujų aukštųjų technologijų produktų eksportui taikytų eksporto kredito sumas. Pažymima, kad Komisija niekada neginčijo šių sumų pateikimo. Komisija prieštaravo dėl to, kad, kai ji bandė patikrinti šiuos skaičius per tikrinamąjį vizitą, EXIM negalėjo pateikti jokių patvirtinamųjų įrodymų ar bent paaiškinti iš kur šie duomenys gauti. Be to, Komisijai nebuvo leista patikrinti duomenų apie eksporto kredito fotovoltinių produktų pramonei santykinę dalį, kuriuos KLR vyriausybė pateikė klausimyno atsakymuose. Stebėtina, kad EXIM nelaikė šių skaičių konfidencialiais, bet Komisija paprašius duomenų šaltinio, kad galėtų juos patikrinti, EXIM dėl konfidencialumo priežasčių atsisakė leisti su jais susipažinti. EXIM pateikė tuos pačius argumentus dėl eksporto kredito atrinktiems gamintojams ir bendradarbiaujantiems gamintojams sumų. Atsakyme į raštą dėl pateiktos informacijos neišsamumo jis pateikė duomenis, tačiau dėl konfidencialumo priežasčių neleido Komisijai jų patikrinti. Todėl didžiosios dalies EXIM pateiktų statistinių duomenų nebuvo įmanoma patikrinti.
(154)
EXIM taip pat atsisakė paaiškinti ir pagrįsti atitinkamais įrodymais atrinktų eksportuojančių gamintojų kredito reitingus ir tyrimus, pagal kuriuos šie reitingai nustatyti.
- Kinijos plėtros bankas (China Development Bank) (CDB)
(155)
2013 m. birželio 3 d. rašte KLR vyriausybė nurodė, kad jai kelia susirūpinimą, jog Komisija klausė „asmeninių klausimų, susijusių su valdybos narių ir aukštesnio lygmens vadovybės naryste politinėje partijoje“. Šis tvirtinimas neteisingas. Klausimai dėl valdybos narių ir aukštesniojo lygmens vadovų ryšių su KKP buvo tik techninio pobūdžio ir, kaip paaiškinta 151 konstatuojamojoje dalyje, jie užduoti siekiant nustatyti KKP vaidmenį Kinijos ekonomikoje.
(156)
Atlikdama tikrinimą Komisija bandė patikrinti atrinktų eksportuojančių gamintojų kreditingumo vertinimą. CDB pateikė tam tikros bendro pobūdžio informacijos, tačiau atsisakė atskleisti informaciją, susijusią su atrinktų eksportuojančių gamintojų kreditingumo vertinimu ar bent fotovoltinių produktų pramonės rizikos vertinimu ir vertinimo ataskaita.
(157)
Atsakyme į raštą dėl pateiktos informacijos neišsamumo CDB pateikė rizikos priedo nagrinėjamai pramonei duomenis. Atliekant patikrinimą CDB ištaisė savo atsakymą šiuo atžvilgiu, tačiau nepateikė jokių įrodymų, patvirtinančių pateiktus duomenis, arba paaiškinimo, kaip šie duomenys gauti, nepaisant pakartotinių Komisijos prašymų tikrinamojo vizito metu.
b) Kinijos valstybės bankai yra valstybinės įstaigos.
(158)
Skundo pateikėjas teigia, kad KLR VKB yra valstybinės įstaigos, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 2 straipsnio b dalyje.
(159)
PPO apeliacinė taryba pranešime „Jungtinės Valstijos - galutiniai tam tikrų produktų iš Kinijos antidempingo ir kompensaciniai muitai“ (34) (Apeliacinės tarybos pranešimas) valstybinę įstaigą apibrėžė kaip subjektą, kuris „turi vyriausybės galių, jam tokios galios suteiktos arba jis tokiomis galiomis naudojasi“. Apeliacinės tarnybos teigimu, įrodymai, kad vyriausybė vykdo reikšmingą subjekto arba jo veiklos kontrolę, gali būti naudojami kaip įrodymas, kad atitinkamas subjektas turi vyriausybės galių ir tokiomis galiomis naudojasi vyriausybės funkcijoms atlikti. Jei įrodymai rodo, kad yra daug oficialių vyriausybės kontrolės požymių, bei yra įrodymų, kad tokia kontrolė buvo taikoma, remiantis tokiais įrodymais galima daryti išvadą, kad atitinkamas subjektas naudojasi vyriausybės galiomis (35). Be to, Apeliacinės tarybos manymu valstybinėms įstaigoms taip pat būdinga „vykdyti vyriausybės funkcijas“ (36), kurios „paprastai pagal teisinę susijusios valstybės narės sistemą laikomos vyriausybės veiklos dalimi“ (37).
(160)
Toliau nagrinėjama, ar susiję KLR VKB vykdo funkcijas, kurios paprastai laikomos vyriausybės veiklos dalimi Kinijoje, ir jei taip, ar taip darydamos jos veikia kaip vyriausybės valdžios institucija. Atliekant tyrimą nustatyta, kad Kinijos finansų rinkai būdinga, kad į ją kišasi vyriausybė, nes dauguma didžiųjų bankų yra valstybės bankai. Kinijos valdžios institucijos pateikė labai nedaug informacijos apie KLR bankų akcijų paketus ir (arba) nuosavybės teises. Tačiau, kaip nurodyta toliau, Komisija surinko esamą informaciją, kad galėtų padaryti tinkamą išvadą. Analizuodama, ar bankai yra subjektai, turintys vyriausybės galių, kuriems tokios galios suteiktos arba kurie tokiomis galiomis naudojasi (valstybinės įstaigos), Komisija taip pat rinko informaciją ne tik apie vyriausybės turimas bankų nuosavybės teises, bet ir apie kitus veiksnius, pvz., vyriausybės dalyvavimą direktorių valdybos darbe, vyriausybės vykdomą jų veiklos kontrolę, vyriausybės politikos vykdymą ar interesų tenkinimą, taip pat apie tai, ar subjektai įsteigti pagal įstatymus.
(161)
Remiantis turima informacija padaryta išvada, kad KLR valstybės bankams tenka didžiausia rinkos dalis ir kad šie bankai yra dominuojantys Kinijos finansų rinkos veikėjai. Pagal 2006 m. Deutsche Bank atliktą KLR bankų sektoriaus tyrimą (38), valstybės bankams gali tekti daugiau nei du trečdaliai Kinijos rinkos. Tuo pačiu klausimu atliktoje PPO Kinijos prekybos politikos apžvalgoje teigiama, kad „kitas pastebimas Kinijos finansų sektoriaus bruožas - valstybei nuosavybės teise priklauso didelė šio sektorius subjektų dalis“ (39) ir „Kinijos bankų sektoriaus, kuriame dominuoja valstybės bankai, rinkos struktūra mažai keitėsi“ (40). Būtina pažymėti, kad penki didžiausi valstybės komerciniai bankai (Agricultural Bank, Bank of China, Construction Bank of China, Bank of Communications ir Industrial and Commercial Bank) užima daugiau nei pusę Kinijos bankų sektoriaus (41). Tai, kad vyriausybei priklauso penki didžiausi valstybės bankai KLR vyriausybė taip pat patvirtino rašto dėl pateiktos informacijos neišsamumo atsakyme.
(162)
Komisija taip pat prašė pateikti informacijos apie vyriausybės kontrolės tuose Kinijos bankuose struktūrą ir vyriausybės politikos įgyvendinimą ar interesų tenkinimą fotovoltinių produktų pramonės sektoriuje (t. y. direktorių valdyba, akcininkų valdyba, akcininkų ir (arba) direktorių susirinkimų protokolai, akcininkų ir (arba) direktorių pilietybė, skolinimo politika ir rizikos vertinimas, susijęs su bendradarbiaujantiems eksportuojantiems gamintojams suteiktomis paskolomis). Tačiau, kaip nurodyta 139 konstatuojamojoje dalyje, KLR vyriausybė pateikė labai nedaug informacijos šiuo klausimu ir didžiosios dalies pateiktos informacijos neleido patikrinti. Todėl Komisija turėjo naudotis turimais faktais. Komisija padarė išvadą, kad remiantis turimais duomenimis minėtus bankus kontroliuoja vyriausybė - bankai priklauso vyriausybei, ji atlieka bankų komercinės veiklos administracinę kontrolę, įskaitant indėlių ir paskolų palūkanų normų ribas (žr. 164-167 konstatuojamąsias dalis), o kai kuriais atvejais bankai kontroliuojami teisės aktais (42).
Pirmiau minėtoms išvadoms padaryti naudoti susiję duomenys gauti remiantis KLR vyriausybės pateikta informacija, metinėmis Kinijos bankų ataskaitomis, kurias pateikė KLR vyriausybė arba kurios buvo viešos, iš 2006 m. Deutsche Bank atlikto Kinijos bankų sektoriaus tyrimo gauta informacija (43), PPO Kinijos politikos apžvalga (2012 m.) (44), Pasaulio banko ataskaita „Kinija 2030 m.“ (45) arba 2010 m. EBPO ekonomine apžvalga dėl Kinijos (46), bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų ir skunde pateikta informacija. Nepriklausomų šaltinių vertinimu užsienio bankai sudaro mažą Kinijos bankų sektoriaus dalį, taigi jų vaidmuo, susijęs su skolinimo politika, yra nereikšmingas; iš susijusios informacijos matyti, kad užsienio bankai gali sudaryti tik 2 proc. Kinijos rinkos (47). Remiantis vieša informacija taip pat patvirtinama, kad Kinijos bankai, ypač dideli komerciniai bankai, vis dar priklauso nuo valstybės akcininkų ir vyriausybės, kai reikia papildomo kapitalo dėl kreditų padidėjimo atsiradus kapitalo trūkumui (48).
(163)
Bendradarbiaujantiems eksportuojantiems gamintojams paskolas daugiausia teikė valstybės bankai. Iš tiesų, remiantis turima informacija (49) nustatyta, kad valstybės bankai ir kiti valstybės subjektai suteikė didžiąją dalį paskolų bendradarbiaujantiems eksportuojantiems gamintojams. Tai buvo pagrindiniai KLR komerciniai ir politikos bankai, pvz., Kinijos plėtros bankas, EXIM bankas, Kinijos žemės ūkio bankas, Kinijos bankas, China Construction bankas ir Kinijos pramonės ir prekybos bankas. Dėl likusių susijusių valstybės bankų Komisija taip pat paprašė pateikti tokios pačios informacijos, kaip minėta pirmiau - apie vyriausybės vykdomą kontrolę ir vyriausybės politikos įgyvendinimą ar interesų tenkinimą fotovoltinių produktų pramonės sektoriuje. Šios išsamios informacijos nepateikta. Todėl daroma išvada, kad bankus kontroliuoja vyriausybė. Tokią reikšmingą kontrolę parodo, inter alia, ir vyriausybės politika remti šį pramonės sektorių, kuria nurodoma bankams teikti konkrečią paramą (žr. 102 konstatuojamąją dalį). Todėl KLR valstybės komercinius ir politikos bankus reikėtų laikyti valstybinėmis įstaigomis.
(164)
Kitas KLR vyriausybės kišimosi į Kinijos finansų rinką požymis - PBOC vaidmuo nustatant konkrečius apribojimus palūkanų normoms nustatyti ir tokių normų svyravimo apribojimus. Iš tikrųjų, atlikus tyrimą nustatyta, kad PBOC nustatęs konkrečias taisykles palūkanų normų svyravimui KLR reguliuoti. Remiantis turima informacija, šios taisyklės nustatytos PBOC aplinkraštyje dėl indėlių ir paskolų palūkanų normų koregavimo aspektų, Yinfa (2004) Nr. 251 (toliau - Aplinkraštis 251). Finansų įstaigų prašoma nustatyti tokias paskolų palūkanų normas, kurios atitiktų tam tikras PBOC lyginamąsias paskolų palūkanų normas. Komercinių bankų paskolų ir politikos bankų paskolų, kurios tvarkomos komerciniu pagrindu, atveju nėra viršutinės, o tik apatinė riba. Miesto kreditų kooperatyvams ir kaimo kreditų kooperatyvams taikomos tiek viršutinė, tiek apatinė ribos. Lengvatinių paskolų ir Valstybės tarybos konkrečiai reguliuojamų paskolų palūkanų normos negali kilti. Komisija prašė KLR vyriausybės paaiškinti Aplinkraštyje 251, taip pat ankstesniuose teisės aktuose (PBOC aplinkraštis dėl finansų įstaigos paskolų palūkanų normos svyravimo normos išplėtimo, YinFa [2003] Nr. 250) pateiktą apibrėžtį ir formuluotę. Tačiau, kaip aprašyta 135 konstatuojamojoje dalyje, KLR vyriausybė atsisakė pateikti šiuos aplinkraščius, todėl Komisija negalėjo jų patikrinti ir gauti paaiškinimų. Kadangi KLR vyriausybė šiuo klausimu nepateikė jokios susijusios informacijos, iš kurios būtų matyti, kad padėtis nuo 2013 m. kovo mėn., kai Komisija baigė antisubsidijų tyrimą dėl organinėmis medžiagomis dengtų plieno produktų (50), pasikeitė, daroma išvada, kad PBOC yra susijęs su valstybės komercinių bankų palūkanų normų nustatymu ir turi tam poveikio. KLR vyriausybė nepateikė jokių įrodymų, kad padėtis, kaip nustatyta Plono kreidinio popieriaus ir Organinėmis medžiagomis dengtų plieno produktų bylose, pasikeitė. Todėl, remiantis turimais faktais ir kitais nurodytais įrodymais, padaryta išvada, kad per visą TL padėtis, susijusi su palūkanų normų nustatymo metodika, nepasikeitė.
(165)
Dėl paskolų palūkanų normų ribojimo ir indėlių palūkanų viršutinių normų kai kurie bankai teikia pigų kapitalą (dėl indėlių palūkanų normų reguliavimo), ir gali skolinti tam tikrai pramonei palankiomis normomis.
(166)
Bankams taip pat taikomos teisinės taisyklės, kuriomis reikalaujama, kad jie, inter alia, teiktų paskolas pagal nacionalinės ekonomikos poreikius (51), teikti kreditinę paramą skatinamiems projektams (52) arba teiktų pirmenybę aukštųjų ir naujų technologijų pramonės vystymui (53). Bankai privalo laikytis šių taisyklių. Atrinkti eksportuojantys gamintojai priklauso skatinamųjų projektų kategorijai bei aukštųjų ir naujų technologijų pramonei.
(167)
Remiantis įvairiais nepriklausomais informacijos šaltiniais, valstybės dalyvavimas Kinijos finansų sektoriuje yra didelis ir tebevykstantis. Pavyzdžiui, i) 2006 m. TVF darbiniame dokumente pateikta išvada, kad bankų liberalizavimo procesas KLR nėra baigtas ir kad kredito rizika nėra tinkamai vertinama (54); ii) 2009 m. TVF ataskaitoje pabrėžiama, kad palūkanų normos Kinijoje nėra liberalizuojamos (55); iii) 2010 m. TVF šalies ataskaitoje nurodyta, kad kapitalo sąnaudos Kinijoje yra palyginti mažos, kreditai kartais suteikiami neatsižvelgiant į kainas, o didelės įmonių santaupos iš dalies susijusios su mažomis įvairių veiksnių ir žaliavų (įskaitant kapitalą ir žemę) sąnaudomis (56); iv) 2010 m. EBPO Kinijos ekonomikos apžvalgoje (57) ir EBPO ekonomikos departamento darbiniame dokumente Nr. 747 dėl Kinijos finansų sektoriaus reformų (58) teigiama, kad finansų įstaigos daugiausia yra valstybinės ir dėl to kyla klausimas, ar bankų sprendimai dėl skolinimo yra pagrįsti tik komercinėmis aplinkybėmis, nes panašu, kad tradicinis bankų vaidmuo - vyriausybinių agentūrų veikla, susijusi su vyriausybe.
(168)
Remiantis pateiktais įrodymais daroma išvada, kad valstybės komerciniai ir politikos bankai vykdo vyriausybės funkcijas, t. y. privalomai skatina tam tikrus ekonomikos sektorius pagal valstybės planavimo ir politikos dokumentus. Tai, kad vyriausybei priklauso didelė valstybės bankų dalis, bei kita informacija apie valstybės bankų ir vyriausybės sąsajas (įskaitant KLR vyriausybė nebendradarbiavimą šiuo atžvilgiu) patvirtina, kad vyriausybė kontroliuoja bankų vykdomą viešąją veiklą. KLR vyriausybė reikšmingai kontroliuoja valstybės komercinius ir politikos bankus vis daugiau dalyvaudama finansų sektoriuje ir reikalaudama, kad valstybės bankai laikytųsi vyriausybės politikos. Todėl valstybės komerciniai ir politikos bankai laikomi valstybinėmis įstaigomis, nes jie turi vyriausybės galių, jiems tokios galios suteiktos arba jie tokiomis galiomis naudojasi.
c) Privatūs KLR bankai veikia vyriausybės pavedimu ir nurodymu.
(169)
Komisija taip pat tyrė, ar KLR vyriausybė privatiems komerciniams KLR bankams paveda arba nurodo teikti lengvatines (subsidijuojamas) paskolas fotovoltinių produktų gamintojams, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto iv papunktyje.
- KLR vyriausybės politikos egzistavimas
(170)
Remiantis pirmesniu skirsniu dėl valstybės kišimosi į fotovoltinių produktų sektorių (101 konstatuojamoji dalis) bei toliau pateiktomis išvadomis akivaizdu, kad KLR vyriausybė taiko lengvatinį skolinimą fotovoltinių produktų sektoriuje, nes valstybinės įstaigos (valstybės komerciniai bankai) (59) dalyvauja teikiant tokias paskolas, be to, jie dominuoja rinkoje, o tai jiems leidžia siūlyti mažesnes nei rinkos palūkanų normas.
- Politikos taikymas privatiems bankams
(171)
Komercinės bankininkystės įstatymas [2003] vienodai taikomas valstybės komerciniams bankams ir privatiems komerciniams bankams. Pvz., šio įstatymo 38 straipsnyje visiems komerciniams bankams (t. y. ir privatiems bankams) nurodoma „paskolos normą nustatyti pagal PBOC nustatytą viršutinę ir apatinę paskolos palūkanų normos ribą“, o Komercinės bankininkystės įstatymo 34 straipsnyje komerciniams bankams nurodoma „teikti paskolas atsižvelgiant į nacionalinės ekonomikos ir socialinės plėtros poreikius, taip pat vadovaujantis valstybės pramonės politika“.
(172)
Valdžios sektoriaus planavimo politikos dokumentuose ir teisės aktuose nurodytos lengvatinis skolinimas fotovoltinių produktų pramonei. Pavyzdžiui, 2010 m. spalio 10 d. Valstybės tarybos sprendime dėl 7 naujų strateginių pramonės šakų vystymo žadama plėsti fiskalinės ir finansų politikos paramą strateginėms pramonės šakoms (60) (įskaitant fotovoltinių produktų pramonę), finansų įstaigos raginamos „išplėsti kreditinę paramą“ šioms pramonės šakoms ir „taikyti mokesčių lengvatas, pavyzdžiui, rizikos kompensavimą“. Nacionalinėse vidutinio ir ilgo laikotarpio mokslo ir technologijų vystymo gairėse (2006-2020 m.) saulės energija ir fotovoltiniai elementai nurodomi kaip pagrindinės prioritetinės sritys (61) ir žadama „raginti finansų įstaigas suteikti lengvatinę kreditinę paramą pagrindiniams nacionaliniams mokslo ir technologijų industrializacijos projektams“ bei nurodoma vyriausybei „skatinti finansų institucijas ir privataus kapitalo įstaigas dalyvauti mokslo ir technologijų vystyme“. KLR įstatyme dėl mokslo ir technologijų pažangos (KLR prezidento įsakymas Nr. 82) nurodoma, kad valstybė skatina ir teikia rekomendacijas finansų įstaigoms remti aukštųjų ir naujų technologijų pramonės vystymą teikiant paskolas ir kad į politiką orientuotos finansų įstaigos teikia pirmenybę aukštųjų ir naujų technologijų pramonės vystymui (62). Pagal tą patį įstatymą į politiką orientuotos finansų įstaigos, pagal savo veiklą, įmonių nepriklausomų inovacijų projektams, kuriuos remia valstybė, teikia specialią pagalbą (63).
(173)
Be to, nurodytas PBOC ribojimas dėl palūkanų normų nustatymo (164 ir 165 konstatuojamosios dalys) taip pat yra privalomas privatiems komerciniams bankams.
(174)
Iš pirmiau pateiktų bankų sektoriaus įstatymų ir reglamentų citatų matyti, kad KLR vyriausybės politiką taikyti lengvatinį skolinimą fotovoltinių modulių gamintojams vykdo ir privatūs komerciniai bankai - iš tiesų KLR vyriausybė jiems nurodo „skolinti atsižvelgiant į nacionalinės ekonomikos ir socialinės plėtros poreikius, taip pat vadovaujantis valstybės pramonės politika“ (64).
- Kredito rizikos vertinimas
(175)
Komisija prašė KLR vyriausybės pateikti susijusios informacijos, kad galėtų įvertinti, kaip KLR bankai, prieš nuspręsdami dėl paskolos suteikimo ir dėl suteiktų paskolų sąlygų, vykdo fotovoltinių produktų įmonių kredito rizikos vertinimą. Klausimyno A priedėlyje Komisija prašė pateikti informacijos apie tai, kaip teikdami paskolas bankai atsižvelgia į riziką, kaip įvertinamas paskolos gavėjo kreditingumas, kokias priemokas už riziką bankas taiko skirtingoms Kinijos bendrovėms ir (arba) pramonės sektoriams, į kokius veiksnius bankas atsižvelgia, vertindamas paraišką paskolai suteikti, tokios paraiškos aprašymą ir tvirtinimo procedūrą ir pan. Tačiau nei KLR vyriausybė, nei klausimyne nurodyti pavieniai bankai šiuo klausimu jokių įrodymų nepateikė (išskyrus 176 konstatuojamojoje dalyje nurodytą išimtį). KLR vyriausybė tik pateikė bendro pobūdžio atsakymus, kurie nebuvo pagrįsti jokiais įrodymais, kad iš tiesų atliekamas bet koks kredito rizikos vertinimas.
(176)
Atlikdama vieno iš bankų tikrinimą Komisija galėjo ištirti vieną rizikos vertinimą. Dalis to kredito rizikos vertinimo buvo susijusi su vyriausybės parama saulės energijos bendrovėms ir valstybės planais apskritai skatinti fotovoltinių produktų pramonę; tai teigiamai atsispindėjo bendrovei suteiktame kredito reitinge. Šis pavyzdys rodo, kaip vyriausybės politika (ir tam tikrų sektoriui skirtos subsidijos ) turi įtakos bankų sprendimų priėmimui sprendžiant dėl finansavimo sąlygų saulės energijos bendrovėms.
(177)
Be to, Komisija bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų prašė pateikti tą pačią informaciją ir bandė ją patikrinti per atrinktų eksportuojančių gamintojų patikrinimo vietoje vizitą. Dauguma eksportuojančių gamintojų atsakė, kad bankai prašo pateikti tam tikrus dokumentus ir prieš suteikdami paskolas atlieka tam tikrą kredito rizikos vertinimą. Tačiau šių teiginių jie negalėjo patvirtinti jokiais įrodymais. Per patikrinimą vietoje Komisija prašė pateikti įrodymų, kad bankai prašė tokių dokumentų, kad bendrovės tokius dokumentus pateikė bankams ar kokią nors bankų parengtą ataskaitą, įrodančią, kad tokie kredito rizikos vertinimai buvo atliekami. Tačiau atrinktos eksportuojančių gamintojų grupės negalėjo pateikti tokių įrodymų, kaip ir jokių kitų įrodymų savo teiginiams pagrįsti.
(178)
Suinteresuotųjų šalių pakartotinai prašyta pateikti informacijos apie kredito rizikos vertinimą, nes manyta, kad ji yra ypač svarbi, inter alia, atsižvelgiant į 167 konstatuojamojoje dalyje nurodytą informaciją.
(179)
Atsižvelgiant į tai, išvados dėl KLR kredito rizikos vertinimo taikomos valstybės komerciniams bankams, privatiems komerciniams bankams ir politikos bankams. Iš tiesų remiantis pateikta informacija galima daryti išvadą, kad privatūs bankai KLR turi vykdyti vyriausybės politiką dėl skolinimo, visų pirma fotovoltinių produktų pramonei, ir veikti taip pat kaip valstybės bankai, kurie, kaip nustatyta 168 konstatuojamojoje dalyje, yra valstybinės įstaigos. Todėl daroma išvada, kad privatūs bankai KLR vyriausybės pavedimu ir nurodymu atlieka funkcijas, kurios paprastai pavedamos vyriausybei, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto iv papunktyje.
(180)
Be to, remiantis minėtais faktais net jei valstybės bankai nebūtų laikomi valstybinėmis įstaigomis, būtų laikoma, kad jie KLR vyriausybės pavedimu ir nurodymu atlieka funkcijas, kurios paprastai pavedamos vyriausybei, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto iv papunktyje.
d) Kinijos finansų rinkos iškraipymai
(181)
Remiantis šiame tyrime surinkta informacija galima daryti išvadą, kad valstybės bankams tenka daugiau nei du trečdaliai Kinijos rinkos. Penki didžiausi valstybės komerciniai bankai (Agricultural Bank, Bank of China, Construction Bank of China, Bank of Communications ir Industrial and Commercial Bank) užima daugiau nei pusę Kinijos bankų sektoriaus (65). Be to, Kinijos plėtros bankas ir Kinijos eksporto ir importo bankas visiškai priklauso valstybei. Šie septyni bankai suteikė didžiąją dalį paskolų aštuoniems atrinktiems eksportuojantiems gamintojams saulės baterijų plokščių tyrime. Valstybės nuosavybės dalis vis didėja, Kinijos finansų rinkoje yra iškraipymų, o Kinijos vyriausybės politika siekiama tiesiogiai teikti pigias paskolas pasirinktoms pramonės šakoms, todėl trukdoma sudaryti vienodas tarptautinės prekybos sąlygas ir sukuriami neteisėti pranašumai Kinijos gamintojams.
(182)
KLR bankai negali visiškai laisvai spręsti dėl paskolų teikimo sąlygų. Dėl palūkanų normų, jos privalo neviršyti Kinijos liaudies banko (PBOC) nustatytų ribų. Dėl šių ribų ir indėlių palūkanų viršutinių normų ribojimo kai kurie bankai gali gauti pigaus kapitalo (dėl indėlių palūkanų normų reguliavimo) ir gali jį skolinti pasirinktoms pramonės šakoms palankiomis sąlygomis.
(183)
Bankams taip pat taikomos taisyklės, kuriomis reikalaujama, kad jie, inter alia, teiktų paskolas pagal nacionalinės ekonomikos poreikius (66), tiektų kreditinę paramą skatinamiems projektams (67) arba teiktų pirmenybę aukštųjų ir naujų technologijų pramonės vystymui (68). Bankai privalo laikytis šių taisyklių.
(184)
Pagal naujausius faktus, kai kuriems dideliems KLR komerciniams bankams sudaryta galimybė naudotis prieiga prie valstybės užsienio valiutos atsargų (69). Tai labai mažina jų kapitalo sąnaudas ir šie „pigiai pasiskolinti pinigai“ naudojami USD ir EUR paskoloms, suteikiamoms atrinktoms bendrovėms ir projektams pagal investavimo užsienyje politiką. Taigi, jie gali taikyti sąlygas, kurių komerciniai bankai negali pasiūlyti.
(185)
Kitas svarbus fotovoltinių produktų pramonės finansavimo iškraipymas - Kinijos plėtros banko (toliau - CDB), kuris yra pagrindinis šios pramonės šakos skolintojas ir atrinktiems eksportuojantiems gamintojams suteikė didelę dalį paskolų arba kredito linijų, privilegijuota padėtis. Beveik visos CDB lėšos yra iš obligacijų pardavimo, o ne indėlių; po Finansų ministerijos, jis yra antras didžiausias obligacijų emitentas šalyje. Taikant šį specialų mechanizmą CDB gali pats pigiai gauti lėšų ir vėliau siūlyti paskolas lengvatinėmis sąlygomis tam tikriems pramonės sektoriams (70).
3.4.1.1. Lengvatinės paskolos
a) Įvadas
(186)
Skundo pateikėjas teigė, kad KLR vyriausybė subsidijuoja fotovoltinių produktų pramonę teikdama lengvatines paskolas ir kreditus.
b) Teisinis pagrindas
(187)
Lengvatinis skolinimas Kinijoje nustatytas toliau nurodytų teisės aktų nuostatomis: KLR komercinės bankininkystės įstatymo, Bendrųjų paskolų taisyklių (kurias įgyvendina Kinijos Liaudies bankas), Valstybės tarybos sprendimo Nr. 40 dėl pramoninės struktūros koregavimų skatinimo laikinųjų priemonių skelbimo ir įgyvendinimo.
c) Tyrimo išvados
(188)
Atsižvelgiant į visus įrodymus daroma išvada, kad didžiąją dalį paskolų atrinktoms eksportuojančių gamintojų grupėms teikia valstybės bankai, kurie pripažinti valstybinėmis įstaigomis 168 konstatuojamojoje dalyje, nes jiems suteiktos vyriausybės galios ir jie vykdo vyriausybės funkcijas. Esama papildomų įrodymų, kad šie bankai veiksmingai naudojasi vyriausybės galiomis, nes, kaip paaiškinta 164 konstatuojamojoje dalyje, valstybė (t. y. PBOC) akivaizdžiai kišasi į komercinių bankų sprendimų dėl Kinijos bendrovėms teikiamų paskolų palūkanų normų priėmimo procesą. Tokiomis aplinkybėmis šių subjektų skolinimo praktika tiesiogiai priskirtina vyriausybei. Tai, kad bankai naudojasi vyriausybės galiomis, patvirtina ir tai, kad Bendrųjų skolinimo taisyklių (kurias įgyvendina PBOC) 7 ir 15 straipsniai, Sprendimas Nr. 40 ir Komercinės bankininkystės įstatymo 34 straipsnis taikomi vykdant vyriausybės pramonės politiką. Daug išsamių įrodymų, kurie pagrįsti objektyviais tyrimais ir ataskaitomis, patvirtina, kad vyriausybė vis dar labai kišasi į Kinijos finansų sistemą, kaip jau paaiškinta 172 ir 178 konstatuojamosiose dalyse. Pagaliau KLR vyriausybė nepateikė informacijos, kuri būtų padėjusi geriau suprasti valstybės bankų sąsają su vyriausybe, kaip paaiškinta 139 ir 140 konstatuojamosiose dalyse. Taigi, dėl KLR valstybės komercinių bankų teikiamų paskolų Komisija priėjo prie išvados, kad fotovoltinių modulių gamintojai gauna finansinį indėlį vyriausybės tiesioginio lėšų pervedimo forma, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktyje. Be to, iš tų pačių įrodymų matyti, kad VKB (ir privatiems bankams) vyriausybė paveda arba nurodo atlikti tam tikras funkcijas, o tai reiškia, kad skiriamas finansinis indėlis, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto iv papunktyje.
(189)
Atsižvelgiant į 169-178 konstatuojamosiose dalyse aprašytą analizę, taip pat nustatyta, kad privatiems bankams KLR vyriausybė nurodo arba paveda teikti paskolas fotovoltinių produktų gamintojams ir kad skiriamas finansinis indėlis, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto i ir iv papunkčiuose.
(190)
Kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 2 dalyje ir 6 straipsnio b punkte, nauda suteikiama, jei vyriausybės paskolos arba vyriausybės pavedimu arba nurodymu privačių subjektų paskolos suteikiamos palankesnėmis sąlygomis nei sąlygos, kurias gavėjas galėtų gauti rinkoje. Pagal nevyriausybines paskolas KLR negalima nustatyti tinkamo rinkos lyginamojo dydžio, nes nustatyta, kad privatūs bankai atlieka veiklą vyriausybės pavedimu arba nurodymu, todėl galima daryti prielaidą, kad jie vadovaujasi valstybės bankų skolinimo praktika. Todėl lyginamieji dydžiai buvo apskaičiuotai remiantis 198-200 konstatuojamosiose dalyse aprašytu metodu. Pagal šį lyginamąjį dydį matyti, kad fotovoltinių produktų pramonės sektoriui paskolos suteikiamos palankesnėmis nei rinkos sąlygomis.
(191)
Fotovoltinių produktų pramonė pagal Sprendimą Nr. 40 priklauso skatinamųjų kategorijai. Sprendimas Nr. 40 - aukščiausio KLR administracinio organo Valstybės tarybos nurodymas, todėl sprendimas kitoms valstybinėms įstaigoms ir ekonominės veiklos vykdytojams yra teisiškai privalomas. Sprendime pramonės sektoriai skirstomi į skatinamuosius, ribojamuosius ir likviduotuosius projektus. Šis teisės aktas - pramonės politikos gairės, kuriose kartu su žinynu parodoma, kaip KLR vyriausybė vykdo politiką skatinti ir remti įmonių grupes ar pramonės sektorius, kaip antai fotovoltinių produktų ir naujų energijos šaltinių pramonės, kurie žinyne įvardijami skatinamaisiais pramonės sektoriais. Pažymima, kad skatinamiesiems sektoriams priskiriami pramonės sektoriai sudaro tik dalį Kinijos ekonomikos. Be to, tik tam tikra šių skatinamųjų sektorių veikla įvardijama skatinamąja. Be to, Sprendimo Nr. 40 17 straipsnyje nurodoma, kad skatinamiesiems investicijų projektams suteikiama konkreti nauda ir paskatos, inter alia, finansinė parama. Kita vertus, dėl ribojamųjų ir likviduotųjų projektų, pagal Sprendimą Nr. 40 valstybės valdžios institucijoms suteikiami įgaliojimai tiesiogiai kištis ir reguliuoti rinką. Iš tikrųjų pagal 18 ir 19 straipsnius atitinkamai valdžios institucijai nurodoma neleisti finansų įstaigoms teikti paskolų tokiems ribojamiesiems ir likviduotiesiems projektams. Todėl akivaizdu, kad Sprendime Nr. 40 nustatomos privalomosios taisyklės visoms ekonominėms institucijoms, t. y. nurodymai skatinti ir remti skatinamuosius pramonės sektorius, vienas kurių - fotovoltinių produktų pramonė.
(192)
Kaip paaiškinta 172 konstatuojamojoje dalyje, KLR vyriausybė lengvatinį skolinimą nurodo taikyti kai kurioms pramonės šakoms; fotovoltinių produktų pramonė yra viena iš jų. Į visa tai atsižvelgus akivaizdu, kad valdžios institucijos leidžia finansų įstaigoms teikti lengvatines paskolas tik tam tikriems KLR vyriausybės politiką atitinkantiems pramonės sektoriams ir (arba) bendrovėms. Remiantis byloje surinktais įrodymais ir šiuo klausimu nebendradarbiaujant KLR vyriausybei daroma išvada, kad subsidijos lengvatinio skolinimo forma įprastai neteikiamos, todėl jos yra konkrečiai taikomos, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies a punkte. Be to, jokia suinteresuotoji šalis nepateikė jokių įrodymų, kad subsidijos būtų skiriamos remiantis objektyviais kriterijais arba sąlygomis, kaip nurodyta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies b punkte.
d) Išvada
(193)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad visos atrinktų eksportuojančių gamintojų grupės tiriamuoju laikotarpiu naudojosi lengvatiniu skolinimu.
(194)
Atitinkamai fotovoltinių produktų pramonės sektoriaus finansavimas turėtų būti laikomas subsidija.
(195)
Atsižvelgiant į tai, kad skiriamas finansinis indėlis, eksportuojantiems gamintojams teikiama nauda ir tai, kad subsidija yra konkrečiai taikoma, ši subsidija turėtų būti laikoma kompensuotina.
e) Subsidijos sumos skaičiavimas
(196)
Kompensuotinos subsidijos suma skaičiuojama atsižvelgiant į gavėjams, kaip nustatyta, per TL suteiktą naudą. Pagal pagrindinio reglamento 6 straipsnio b punktą gavėjams suteikta nauda laikomas sumos, kurią bendrovė moka už vyriausybės paskolą, ir sumos, kurią bendrovė mokėtų už panašią rinkoje gautą komercinę paskolą, skirtumas.
(197)
Kaip paaiškinta 190 konstatuojamojoje dalyje, iš Kinijos bankų teikiamų paskolų matyti, kad vyriausybė labai kišasi į bankininkystės sektorių, be to, neįmanoma nustatyti palūkanų normų, kurios būtų taikomos veikiančioje rinkoje, todėl naudojant toliau aprašytą metodą apskaičiuotas atitinkamas rinkos lyginamasis dydis. Be to, KLR vyriausybei nebendradarbiaujant Komisija turėjo naudotis turimais faktais, kad galėtų nustatyti tinkamą lyginamąją palūkanų normą.
(198)
Apskaičiuojant tinkamą lyginamąjį dydį RMB išduotoms paskoloms manoma, kad būtų tikslinga taikyti Kinijos palūkanų normas, pakoreguotas atsižvelgiant į įprastą rinkos riziką. Iš tikrųjų, tokiomis aplinkybėmis, kai eksportuotojų dabartinė finansinė būklė nustatyta iškraipytoje rinkoje ir nėra patikimos Kinijos bankų informacijos apie rizikos vertinimą ir kredito reitingų nustatymą, manoma, kad reikia atsižvelgti ne į Kinijos eksportuotojų kreditingumą nominaliąja verte, o pritaikyti skirtumą, kad būtų matyti galimas Kinijos iškraipytos rinkos poveikis šių eksportuotojų finansinei padėčiai.
(199)
Padėtis tokia pati ir kalbant apie užsienio valiutomis suteiktas paskolas. Lyginamuoju dydžiu laikytos BB reitingo atitinkamo nominalo įmonių obligacijos, išleistos per TL.
(200)
Dėl to, kaip paaiškinta 138-140 konstatuojamosiose dalyse, tiek KLR vyriausybės, tiek bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų paprašyta pateikti informacijos apie Kinijos bankų skolinimo politiką ir apie tai, kaip paskolos paskirtos eksportuojantiems gamintojams. Nors buvo ne kartą prašyta, tokios informacijos negauta. Kadangi šiuo klausimu nebendradarbiauta, be to, atsižvelgiant į visus turimus faktus ir laikantis pagrindinio reglamento 28 straipsnio 6 dalies nuostatų, manoma, kad būtų tikslinga laikyti, kad visoms bendrovėms Kinijoje būtų suteiktas tik aukščiausias neinvesticinio reitingo obligacijų laipsnis (agentūros Bloomberg suteiktas BB reitingas) ir įprastinei Kinijos liaudies banko skolinimo normai taikoma atitinkama priemoka, tikėtina bendrovių, kurios turi tokį reitingą, išleistų obligacijų atveju. Nauda eksportuojantiems gamintojams apskaičiuota atsižvelgiant į palūkanų normos diferencinį tarifą, išreikštą procentiniu dydžiu ir padaugintą iš likutinės paskolos sumos, t. y. per TL nesumokėtų palūkanų. Tada ši suma paskirstyta visai bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų apyvartai.
(201)
Atrinktiems eksportuojantiems gamintojams pagal šią schemą per TL nustatyta subsidijų norma:
Lengvatinės paskolos
Bendrovė arba grupė
Subsidijų norma
Wuxi Suntech Power Co. Ltd, KLR ir susijusios bendrovės
1,14 %
Yingli Green Energy Holding Company ir susijusios bendrovės
0,61 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd ir susijusios bendrovės
0,25 %
JingAo Group ir susijusios bendrovės
0,92 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd ir susijusios bendrovės
1,80 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. ir susijusios bendrovės
0,02 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,84 %
Jinko Solar Co Ltd ir susijusios bendrovės
0,85 %
3.4.1.2. Kredito linijų teikimas
a) Įvadas
(202)
Skundo pateikėjas teigė, kad Kinijos bankai eksportuojantiems Kinijos nagrinėjamojo produkto gamintojams neproporcingai padidino kredito linijas. Atlikus tyrimą patvirtinta, kad, iš tiesų, visos nagrinėtos bendrovės gavo didelės apimties kredito linijas iš Kinijos bankų, kurios, daugeliu atvejų buvo teikiamos nemokamai arba už labai mažą mokestį. Įprastomis rinkos sąlygomis tokioms kredito linijoms taikomi dideli įsipareigojimai ir administravimo mokesčiai, kuriais bankai kompensuoja išlaidas ir riziką.
b) Tyrimo išvados
(203)
EB - Orlaiviai Apeliacinės tarybos ataskaitoje patvirtinta, kad tokios kredito linijos, kurių poveikis viršija individualias paskolas, gali būti tiesioginis lėšų pervedimas pagal pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktį ir todėl yra finansiniai indėliai. Ekspertų grupė nustatė, kad galimo lėšų pervedimo nauda gaunama vien dėl prievolės tiesiogiai pervesti lėšas. Grupė taip pat nustatė, kad kredito linija savaime suteikiama nauda gaunančiai įmonei, taigi buvo galimas lėšų pervedimas, nesusijęs su tiesioginiu lėšų pervedimu suteikiant individualias paskolas (71).
(204)
Kredito linijas atrinktiems eksportuojantiems gamintojams suteikė tie patys bankai, suteikę minėtas lengvatines paskolas. Kaip minėta, šie bankai yra valstybinės įstaigos (158-166 konstatuojamosios dalys) arba KLR vyriausybės pavedimu ir nurodymu teikia lengvatinį finansavimą fotovoltinių produktų pramonei (169-178 konstatuojamosios dalys).
(205)
Kaip jau paaiškinta (158-185 konstatuojamosiose dalyse) Kinijos rinka yra iškreipta dėl teisės aktų ir valstybės bankų praktikos; taip pat nustatyta, kad daugeliu atvejų kredito linijos buvo teikiamos nemokamai arba už labai nedidelį mokestį. Įprastomis rinkos sąlygomis tokioms kredito linijoms taikomi dideli įsipareigojimai ir administravimo mokesčiai, kuriais bankai kompensuoja išlaidas ir riziką.
(206)
Naudos sumą sudaro bendrovėms teikiamoms komercinėms kredito linijoms paprastai taikomi mokesčiai, nuo kurių atrinkti eksportuojantys gamintojai daugeliu atveju buvo atleisti. Komisija taikė vienam iš atrinktų eksportuojančių gamintojų užsienio komercinio banko suteiktos kredito linijos mokesčius.
(207)
Fotovoltinių produktų pramonė pagal Sprendimą Nr. 40 priklauso skatinamųjų kategorijai. Sprendimas Nr. 40 - aukščiausio KLR administracinio organo Valstybės tarybos nurodymas, todėl sprendimas kitoms valstybinėms įstaigoms ir ekonominės veiklos vykdytojams yra teisiškai privalomas. Sprendime pramonės sektoriai skirstomi į skatinamuosius, ribojamuosius ir likviduotuosius projektus. Šis teisės aktas - pramonės politikos gairės, kuriose kartu su žinynu parodoma, kaip KLR vyriausybė vykdo politiką skatinti ir remti įmonių grupes ar pramonės sektorius, kaip antai fotovoltinių produktų ir naujų energijos šaltinių pramonės, kurie žinyne įvardijami skatinamaisiais pramonės sektoriais. Pažymima, kad skatinamiesiems sektoriams priskiriami pramonės sektoriai sudaro tik dalį Kinijos ekonomikos. Be to, tik tam tikra šių skatinamųjų sektorių veikla įvardijama skatinamąja. Be to, Sprendimo Nr. 40 17 straipsnyje nurodoma, kad skatinamiesiems investicijų projektams suteikiama konkreti nauda ir paskatos, inter alia, finansinė parama. Kita vertus, dėl ribojamųjų ir likviduotųjų projektų, pagal Sprendimą Nr. 40 valstybės valdžios institucijoms suteikiami įgaliojimai tiesiogiai kištis ir reguliuoti rinką. Iš tikrųjų pagal 18 ir 19 straipsnius atitinkamai valdžios institucijai nurodoma neleisti finansų įstaigoms teikti paskolų tokiems ribojamiesiems ir likviduotiesiems projektams. Todėl akivaizdu, kad Sprendime Nr. 40 nustatomos privalomosios taisyklės visoms ekonominėms institucijoms, t. y. nurodymai skatinti ir remti skatinamuosius pramonės sektorius, vienas kurių - fotovoltinių produktų pramonės dalis.
(208)
Kaip paaiškinta 172 ir 192 konstatuojamosiose dalyse KLR vyriausybė nurodo taikyti lengvatinį skolinimą; kai kurioms pramonės šakoms kredito linijų teikimas yra svarbiausia tokių lėšų dalis. Fotovoltinių produktų pramonė priskiriama tokių pramonės šakų grupei ir gauna naudos dėl diskriminacinio lengvatinio skolinimo.
(209)
Į visa tai atsižvelgus akivaizdu, kad valdžios institucijos leidžia finansų įstaigoms teikti lengvatines kredito linijas tik tam tikriems KLR vyriausybės politiką atitinkantiems pramonės sektoriams ir (arba) bendrovėms. Remiantis byloje surinktais įrodymais ir šiuo klausimu nebendradarbiaujant KLR vyriausybei daroma išvada, kad subsidijų neproporcingų kredito linijų teikimo forma apskritai neteikiama, todėl jos yra konkrečiai taikomos, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies a punkte. Be to, jokia suinteresuotoji šalis nepateikė jokių įrodymų, kad subsidijos būtų skiriamos remiantis objektyviais kriterijais arba sąlygomis, kaip nurodyta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies b punkte.
c) Išvada
(210)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad tiriamuoju laikotarpiu visos atrinktų eksportuojančių gamintojų grupės pasinaudojo kredito linijomis, teikiamomis nemokamai arba už mažesnį nei rinkos mokestį.
(211)
Atitinkamai tokių kredito linijų teikimas fotovoltinių produktų pramonei turėtų būti laikomas subsidija.
(212)
Atsižvelgiant į tai, kad skiriamas finansinis indėlis, eksportuojantiems gamintojams teikiama nauda ir tai, kad subsidija yra konkrečiai taikoma, ši subsidija turėtų būti laikoma kompensuotina.
d) Subsidijos sumos skaičiavimas
(213)
Kredito linijų teikimas nemokamai arba už mažesnį negu rinkos mokestį yra finansinių paslaugų teikimas (pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto iii papunktis) už mažesnį nei tinkamą atlygį. Kompensuotinos subsidijos suma skaičiuojama atsižvelgiant į gavėjams, kaip nustatyta, per TL suteiktą naudą. Dėl 158-185 konstatuojamosiose dalyse aprašytų rinkos iškraipymų ir atsižvelgiant į KLR vyraujančias rinkos sąlygas nebuvo galima nustatyti atlygio už finansines paslaugas (šiuo atveju kredito linijas). Todėl pagal pagrindinio reglamento 6 straipsnio d punkto ii papunktį gavėjams suteikta nauda laikomas sumos, kurią bendrovė moka už Kinijos bankų teikiamas kredito linijas, ir sumos, kurią bendrovė mokėtų už panašią komercinę kredito liniją rinkoje, skirtumas. Kredito linijos taip pat galėtų būti vienas iš lėšų pervedimo būdų pagal pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktį.
(214)
Vienas iš atrinktų eksportuojančių gamintojų gavo kredito liniją iš banko, kurio būstinė yra ne KLR finansinėje jurisdikcijoje ir šiai kredito linijai buvo taikomi pasaulio finansų rinkose įprasti įsipareigojimai ir tvarkymo mokesčiai. Nors kredito liniją teikė minėto banko patronuojamoji Kinijos bendrovė, ji laikyta tinkama lyginamajam dydžiui nustatyti. Šiai kredito linijai taikomus mokesčius nutarta taikyti kaip lyginamąjį dydį pagal pagrindinio reglamento 6 straipsnio d dalies ii punktą.
(215)
Subsidijai apskaičiuoti lyginamasis mokesčių lygis taikytas proporcingai kiekvienai kredito linijos sumai (atėmus faktiškai sumokėtus mokesčius). Tais atvejais, kai kredito linija teikta daugiau kaip vienerius metus, visa subsidijos suma buvo paskirstyta pagal kredito linijos teikimo trukmę ir atitinkamą sumą, priskiriamą TL.
(216)
Atrinktiems eksportuojantiems gamintojams pagal šią schemą per TL nustatyta subsidijų norma:
Kredito linijų teikimas
Bendrovė arba grupė
Subsidijų norma
Wuxi Suntech Power Co. Ltd ir susijusios bendrovės
1,97 %
Yingli Green Energy Holding Company ir susijusios bendrovės
2,14 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd ir susijusios bendrovės
1,09 %
JingAo Group ir susijusios bendrovės
1,28 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd ir susijusios bendrovės
0,92 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. ir susijusios bendrovės
0,24 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,50 %
Jinko Solar Co Ltd ir susijusios bendrovės
2,59 %
3.4.1.3. Eksporto kredito subsidijų programos
(217)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad pagal šią programą per TL atrinktos bendrovės naudos negavo.
3.4.1.4. Eksporto garantijos ir ekologiškų technologijų draudimas
a) Įvadas
(218)
Skunde tvirtinta, kad China Export & Credit Insurance Corporation (Sinosure) teikia eksporto kredito draudimą lengvatinėmis sąlygomis nagrinėjamojo produkto gamintojams, inter alia, pagal programą „Green Express“. Skunde nurodyta, kad Sinosure eksporto kredito draudimo nepakanka net šios programos ilgalaikėms veiklos sąnaudoms ir nuostoliams tinkamai padengti.
b) Nebendradarbiavimas ir turimų faktų naudojimas
(219)
Kaip minėta 104 ir 105 konstatuojamosiose dalyse, Komisija paprašė pateikti informacijos klausimyne, rašte dėl pateiktos informacijos neišsamumo ir per tikrinamąjį vizitą KLR vyriausybėje ir Sinosure, kurios nei KLR vyriausybė, nei Sinosure nepateikė.
(220)
Komisija paprašė Sinosure, kaip oficialaus valstybės eksporto kredito draudiko, institucinės struktūros ir susijusių veiklos dokumentų. KLR vyriausybė pateikė tik 2004 m. bendrą Prekybos ministerijos (MOFCOM) ir Sinosure paskelbtą pranešimą, bet nepateikė kelių kitų atitinkamų dokumentų, įskaitant, pavyzdžiui, vadinamąjį 840-ąjį planą, įtrauktą į 2009 m. gegužės 27 d. Valstybės tarybos pranešimą (72).
(221)
Dėl klausimyno ir 1 priedo atsakymų dėl Sinosure patikimumo, Komisija negalėjo gauti tam tikrų dokumentų ir patikrinti nemažai informacijos, kurios paprašyta vietoje. Visų pirma, Sinosure nepateikė tokios Komisijos prašomos informacijos ir reikalaujamų įrodymų: a) 2012 m. finansinių ataskaitų, kurių, kaip pranešta, dar nebuvo Sinosure interneto svetainėje; b) atitinkamų dokumentų dėl eksporto kredito draudimo dviem atrinktiems bendradarbiaujantiems eksportuotojams, įskaitant sutartis, rizikos vertinimo, korespondencijos ir priemokų mokėjimų įrodymų; c) konkrečios informacijos apie Valstybės tarybos paskirtą aukštesnio lygio vadovybę; d) įrodymų dėl 2004 m. bendrame Prekybos ministerijos (MOFCOM) ir Sinosure paskelbtame pranešime nurodytos informacijos ir lengvatų, įskaitant patvirtinimą dėl ribojimo, dėl normų lankstumo ir nuolaidos priemokų kitimo ribose; e) įrodymų, dėl ilgalaikių veiklos sąnaudų ir eksporto kredito draudimo veiklos pelno; f) įrodymų dėl fotovoltinių produktų rinkos padėties vertinimo.
(222)
Komisija taip pat negalėjo patikrinti kai kurios klausimyno atsakymų informacijos dėl Sinosure veiklos, įskaitant, visų pirma, atsakymų dėl rizikos vertinimo, faktinio priemokų nustatymo ir taikymo bei patvirtinimo procedūros, nes Sinosure atsisakė aptarti konkrečias sutartis su atrinktais bendradarbiaujančiais eksportuotojais. Sinosure taip pat negalėjo paaiškinti arba pateikti patvirtinamųjų dokumentų dėl skaičių neatitikimų ir kitos Komisijos nurodytos informacijos, pateiktos klausimyno ir rašto dėl pateiktos informacijos neišsamumo atsakymuose.
(223)
Atliekant tikrinamąjį vizitą ir KLR vyriausybės 2013 m. birželio 3 d. rašte KLR vyriausybė ir Sinosure siekė pagrįsti nebendradarbiavimą konfidencialumo priežastimis. Šiuo atžvilgiu rašte prieš patikrinimą vietoje ir vėlesnėje korespondencijoje e. paštu labai aiškiai išdėstyta, kad Komisija siekia, jog tikrinimas būtų prasmingas, todėl akivaizdžiai imsis visų būtinų atsargumo priemonių pateiktos konfidencialios informacijos arba tiesiog patikrinimui pateiktos informacijos konfidencialumui užtikrinti, atsižvelgdama į savo teisinius įsipareigojimus apsaugoti šią informaciją pagal atitinkamas griežtas ES taisykles. Dėl dokumentų, kuriuos Sinosure bandė pateikti pasibaigus tikrinamajam vizitui, ir kurių Komisija negalėjo tinkamai patikrinti, į juos negali būti atsižvelgta, nes jie buvo specialiai parengti tyrimui ir Komisija negalėjo patikrinti pirminių dokumentų.
(224)
Atsižvelgiant į nepakankamą KLR vyriausybės ir Sinosure bendradarbiavimą, Komisija negalėjo patikrinti tam tikros informacijos dėl Sinosure eksporto kredito draudimo atrinktiems bendradarbiaujantiems eksportuojantiems nagrinėjamojo produkto gamintojams padengimo. Todėl kai kurios Komisijos išvados pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnį pagrįstos byloje surinkta informacija.
c) Sinosure yra valstybinė įstaiga
(225)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad Sinosure yra valstybinė įstaiga, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 2 straipsnio b dalyje ir atitinkamoje PPO teismo praktikoje (73), nes ji turi vyriausybės galių, jai tokios galios suteiktos arba ji tokiomis galiomis naudojasi. Visų pirma, KLR vyriausybė reikšmingai kontroliuoja Sinosure (74), o Sinosure vykdo vyriausybės pavestas funkcijas ir turi vyriausybės galių.
(226)
Komisija pastebi, kad Sinosure eksporto kredito draudimo veikla yra neatsiejama platesnio masto finansų sektoriaus, į kurį, kaip nustatyta, vyriausybė tiesiogiai kišasi ir iškraipo normalią finansų rinkos veiklą KLR, dalis (žr. 185 ir tolesnes konstatuojamąsias dalis).
(227)
Sinosure atlieka vyriausybės pavestas funkcijas veikdama kaip vienintelė oficiali eksporto kredito draudimo KLR įstaiga. Todėl eksporto kredito draudimo rinkoje jos padėtis yra monopolinė. Bendrovė patvirtino, kad ši rinka nėra atvira, nors yra keletas konkuruojančių tarptautinių bendrovių, netiesiogiai vykdančių veiklą KLR.
(228)
Sinosure visiškai priklauso vyriausybei; vyriausybė atlieka visišką jos finansų kontrolę. Sinosure priklauso tik valstybei (ji 100 proc. priklauso Valstybės tarybai). Registruotas 4 mlrd. RMB kapitalas gautas iš eksporto kredito draudimo rizikos kapitalo fondo pagal valstybės finansų biudžetą. Be to, 2011 m. valstybė suteikė 20 mlrd. RMB per China Investment Corporation, nepriklausomą Kinijos turto fondą (75). Įstatuose nurodyta, kad bendrovės kompetentinga verslo įstaiga yra finansų ministerija, ir reikalaujama, kad bendrovė pateiktų finansų ir apskaitos ataskaitas ir mokestinio biudžeto ataskaitą finansų ministerijai išnagrinėti ir patvirtinti.
(229)
Dėl vyriausybės kontrolės, Sinosure priklauso tik valstybei, todėl direktorių valdybos nėra. Kalbant apie stebėtojų tarybą, visus stebėtojus skiria Valstybės taryba; jie vykdo savo pareigas pagal „svarbių valstybės finansų įstaigų stebėtojų tarybos laikinąjį reglamentą“. Aukštesniojo lygmens Sinosure vadovybę taip pat skiria vyriausybė. Remiantis bendrovės 2011 m. metine ataskaita Sinosure pirmininkas yra partijos komiteto sekretorius, o didžioji aukštesniojo lygmens vadovybės dalis taip pat yra partijos komiteto nariai. Atsižvelgiant į Sinosure atsisakymą pateikti daugiau informacijos apie aukštesniojo lygmens vadovybę, galima daryti išvadą, kad vadovybė tiesiogiai atstovauja vyriausybei, kuri tiesiogiai skiria stebėtojų tarybos narius ir aukštesniojo lygmens vadovus. Todėl vyriausybė reikšmingai kontroliuoja Sinosure.
(230)
Sinosure vykdomos vyriausybės funkcijos ir politika yra tokios akivaizdžios, kad galima daryti išvadą, jog bendrovė tiesiogiai atstovauja pačiai vyriausybei. Sinosure 2011 m. metinėje ataskaitoje yra keletas su šiuo klausimu susijusių teiginių, t. y.: Sinosure„aktyviai atliko eksporto kredito agentūros politikos funkcijas (…) ir pasiekė gerų pradinių rezultatų pirmaisiais 12-tojo penkmečio plano metais“ (2011 m. metinės ataskaitos 4 p.); „tolesnė korporacijų reformos plėtra sustiprino Sinosure kaip eksporto kredito agentūros vaidmenį. KKPCK ekonomikos konferencijoje pabrėžta tokios funkcijos svarba ir nustatyti aiškūs kredito draudimo reikalavimai, kuriais grindžiama mūsų plėtra.“ (2011 m. metinės ataskaitos 5 p.) „Per 2011 m. metus Sinosure įgyvendino KKP centrinio komiteto ir Valstybės tarybos strategijas, sprendimus ir priemones bei valstybės politiką diplomatijos, užsienio prekybos, pramonės ir finansų srityse, visiškai panaudojo savo politikos funkcijas ir sparčiai vystėsi“ (2011 m. metinės ataskaitos 11 p.); „Sinosure visiškai įvykdė valstybinės politikos „specialiąją priemonę, skirtą didelių įrangos rinkinių eksporto draudimo finansavimui“ ir įvykdė valstybės įsipareigojimus“ (2011 m. metinės ataskaitos 11 p.).
(231)
KLR vyriausybės paskelbta institucinė struktūra bei kiti dokumentai, kuriais vadovaudamasi veikia Sinosure, dar geriau įrodo, kad ji atlieka valstybinės įstaigos funkcijas ir kad jai suteiktas įgaliojimas atlikti vyriausybės politiką. 2004 m. MOFCOM ir Sinosure bendrai paskelbė pranešimą dėl strategijos, susijusios su prekybos skatinimu taikant mokslą ir technologijas bei naudojant eksporto kredito draudimą, įgyvendinimo (Shang Ji Fa (2004 m.) Nr. 368, 2004 m. liepos 26 d.); Sinosure veikla iki šiol reglamentuojama šiuo dokumentu. Šio pranešimo tikslai - remti aukštųjų ir naujų technologijų bei didelės pridėtinės vertės produktų eksportą toliau taikant eksporto kredito draudimą. Pranešime Sinosure aiškiai suteikiami įgaliojimai remti pagrindines eksporto pramonės šakas, nurodytas 2006 m. Kinijos aukštųjų ir naujų technologijų produktų kataloge. Šiame kataloge taip pat be kitų produktų, kuriems tai taikoma, įtraukti ir „saulės energijos elementai ir moduliai“, todėl galima laikyti, kad Sinosure juos tiesiogiai remia. Pranešime nurodytos tokios lengvatos: „žaliasis kanalas“, t. y. speciali parama į katalogą įtrauktiems produktams, kuri turėtų būti patvirtinama per penkias dienas, jei laikomasi garantijų sąlygų ir ribojimo patvirtinimo prioritetiniam draudimui; prašymo greitis - parengiama per tris mėnesius nuo tos dienos, kai pateikiami prašymo dokumentai; normų lankstumas, kurį sudaro didžiausios nuolaidos Sinosure priemokos kitimo ribose. Pranešime taip pat numatyta, kad regionų ir vietos prekybos institucijos imasi tolesnių priemonių kataloge nenurodytiems produktams remti. Pranešime reikalaujama, kad Sinosure pritaikytų garantijų modelį, pagrįstą nacionaline pramonės politika ir aukštųjų ir naujų technologijų produktų eksporto ypatybėmis, ir remtų inovacijas bei mokslo ir tyrimų plėtros pramonę, ypač remiamą valstybės.
(232)
Komisija žino apie kitus dokumentus, įrodančius, kad Sinosure tiesiogiai vykdo vyriausybės politiką, kuria, inter alia, teikiama nauda eksportuojantiems gamintojams. Vadinamasis 840-asis planas išsamiai išdėstytas 2009 m. gegužės 27 d. Valstybės tarybos pranešime (76). Jo pavadinimas siejamas su 84 mlrd. USD naudojimu eksporto draudimui ir tai yra viena iš šešių priemonių, kurias Valstybės taryba pradėjo 2009 m. eksporto paklausai stabilizuoti vykstant pasaulinei krizei ir vis didėjant eksporto kredito draudimo paklausai. Šešios priemonės apima visų pirma platesnę eksporto kredito draudimo aprėptį, trumpalaikio eksporto kredito draudimo (84 mlrd. USD 2009 m.) teikimą ir priemokos normos sumažinimą. Sinosure yra vienintelė politinė institucija garantuojanti eksporto kredito draudimą, todėl nurodyta kaip plano vykdytoja. Dėl draudimo priemokos sumažinimo, Sinosure turėjo užtikrinti, kad vidutinė trumpalaikio eksporto kredito draudimo norma būtų sumažinta 30 %, remiantis bendra vidutine 2008 m. norma.
(233)
Vadinamasis 421-asis planas buvo įtrauktas į 2009 m. birželio 22 d. Prekybos ministerijos ir Finansų ministerijos bendrai paskelbtą pranešimą dėl didelių įrangos rinkinių eksporto draudimo specialių finansavimo nuostatų įgyvendinimo klausimų. Ši politikos sritis buvo taip pat svarbi, nes pagal ją buvo remiama Kinijos investavimo užsienyje politika, parengta reaguoti į 2009 m. pasaulinę finansų krizę; taikant šią politiką suteikta 42,1 mlrd. USD lėšų draudimui, skirtam didelių įrangos rinkinių eksportui remti. Lėšas valdytų ir teiktų Sinosure ir kai kurios kitos finansų įstaigos. Įmonėms, kurioms taikomas šis dokumentas, galėtų būtų taikomos lengvatinės finansinės priemonės, įskaitant eksporto kredito draudimą. Dėl Kinijos vyriausybės nebendradarbiavimo Komisija negalėjo prašyti papildomos informacijos apie šį pranešimą. Nesant priešingų įrodymų, Komisija turi pagrindo manyti, kad į šį dokumentą taip pat įtraukta fotovoltinė įranga ir fotovoltinių produktų sektorius.
(234)
Kiti dokumentai, įrodantys vyriausybės paramą teikiant trumpalaikį eksporto kredito draudimą, apima du dokumentus dėl finansinės paramos strateginėms besivystančioms pramonės šakoms didinimo. Valstybės tarybos pranešimo dėl vystymo ir plėtros, susijusio su strateginiu sprendimu dėl spartesnio besivystančių pramonės šakų plėtojimo (Guo Fa (2010 m.), Nr. 32, 2010 10 18) 7 dalies C punkte finansų įstaigos raginamos padidinti finansinę paramą. Strateginių naujų pramonės šakų vystymo įgyvendinimo gairėse, kurias bendrai paskelbė visos atsakingos ministerijos (t. y. Nacionalinė plėtros ir reformų komisija, Prekybos ministerija, Mokslo ministerija, Pramonės ir informacinių technologijų ministerija, Aplinkos apsaugos ministerija, Finansų ministerija, Valstybinė mokesčių inspekcija, Generalinė muitinės administracija, Generalinė kokybės priežiūros administracija, Intelektinės nuosavybės teisių tikrinimo biuras) (Guo Fa (2011 m.), Nr. 310, 2011 m. spalio 21 d.), taip pat konkrečiai nurodyta XXVII dalis dėl aktyvios paramos, inter alia, teikiant eksporto kredito draudimą strateginėms besivystančioms pramonės šakoms. Šios strateginės besivystančios pramonės šakos daugiausia dėmesio skiria produktams, technologijoms ir paslaugoms, skirtiems tarptautinei rinkai vystyti, kosmosui, aukščiausios klasės įrangos gamybai, didelės apimties arba skatinamai vietos patentuotai technologijai ir standartiniams strateginės naujos pramonės eksporto produktams. Todėl, nesant priešingų įrodymų, pagrįstai manoma, kad nagrinėjamasis produktas ir atrinkti eksportuotojai priklauso „strateginėms besivystančioms pramonės šakoms“ ir jiems gali būti teikiama susijusi nauda.
(235)
Remdamasi tuo, kas minėta, Komisija daro išvadą, kad Sinosure yra valstybinė įstaiga, kuriai suteikti įgaliojimai vykdyti vyriausybės politiką, ją reikšmingai kontroliuoja vyriausybė ir ji atlieka vyriausybės funkcijas.
d) Teisinis pagrindas
(236)
Šios programos teisinis pagrindas: MOFCOM ir Sinosure bendrai paskelbtas pranešimas dėl strategijos, susijusios su prekybos skatinimu taikant mokslą ir technologijas bei naudojant eksporto kredito draudimą, įgyvendinimo (Shang Ji Fa (2004 m.) Nr. 368,); 2006 m. Kinijos aukštųjų ir naujų technologijų produktų eksporto katalogas; vadinamasis 840-asis planas, įtrauktas į 2009 m. gegužės 27 d. Valstybės tarybos pranešimą; vadinamasis 421-asis planas, įtrauktas į 2009 m. birželio 22 d. Prekybos ministerijos ir Finansų ministerijos bendrai paskelbtą pranešimą dėl didelių įrangos rinkinių eksporto draudimo specialių finansavimo nuostatų įgyvendinimo klausimų; Valstybės tarybos pranešimas dėl vystymo ir plėtros, susijęs su strateginiu sprendimu dėl spartesnio besivystančių pramonės šakų plėtojimo (Guo Fa (2010 m.), Nr. 32, 2010 m. spalio 18 d.) ir jo įgyvendinimo gairės (Guo Fa (2011 m.), Nr. 310, 2011 m. spalio 21 d.).
e) Tyrimo išvados
(237)
Sinosure yra valstybinė įstaiga, kuriai suteiktos vyriausybės galios ir ji vykdo valstybės teisės aktus ir planus; eksporto kredito draudimo teikimas nagrinėjamojo produkto gamintojams yra finansinis indėlis galimo vyriausybės tiesioginio lėšų pervedimo forma, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktyje.
(238)
Dėl priemokos, kurią mokėjo eksportuojantys gamintojai, vietos valdžios institucijų sumokėtos dalies atskaitos, tai taip pat yra tiesioginis lėšų pervedimas dotacijos forma pagal pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktį.
(239)
Pagal pagrindinio reglamento 3 straipsnio 2 dalį ir 6 straipsnio c dalį nauda yra tokia, kad Sinosure teikia eksporto kredito draudimą palankesnėmis sąlygomis nei sąlygos, kurias gavėjas galėtų įprastai gauti rinkoje, arba ji teikia tokį draudimą, kurio būtų neįmanoma gauti rinkoje. Papildoma eksportuojančio gamintojo gauta nauda, kaip apibrėžta 3 straipsnio 2 dalyje, yra tų vietovių, kuriose veikia kai kurie eksportuojantys gamintojai, vietos institucijų grynaisiais pinigais grąžinama Sinosure sumokėtos draudimo įmokos dalis.
(240)
2004 m. pranešime nurodyta visa Sinosure ir (arba) vietos institucijų suteikta nauda 2006 m. kataloge nurodytoms įmonėms, atitinkančioms nacionalinės politikos kryptis. Atlikus tyrimą nustatyta, kad Sinosure ir atrinktų eksportuojančių gamintojų draudimo sutartys ir vietos institucijų taikytas draudimo įmokos grąžinimas visiškai atitinka tokią naudą. Pagal programą „Green Express“ supaprastinamas ir pagreitinamas draudimo suteikimas ir ieškinių sprendimas skubiai įvertinant patirtą žalą ir sumokant išmokas klientui.
(241)
Atlikus tyrimą taip pat nustatyta, kad pagal priemones, kurių buvo imtasi po 2009 m. finansų krizės ir išsamiai aprašytos 840-ajame ir 421-ajame planuose, o vėliau aprašytos 2011 m. priemonėse strateginėms besivystančioms pramonės šakoms, suteikta didelė nauda eksportuojantiems gamintojams. Šios priemonės padidino galimybes gauti draudimą ir dar labiau sumažinti Sinosure mokamą draudimo įmoką, nepaisant sunkios ekonominės padėties ir labai išaugusios Sinosure rizikos, kurią ji patiria suteikdama rizikos draudimą; šiose priemonėse visiškai atsižvelgta į Sinosure taikomą draudimą, suteikiamą eksportuojantiems gamintojams. Visų pirma atlikus tyrimą nustatyta, kad atitinkamais TL metais draudimo sąlygos ir taikomos įmokos iš esmės nepakito arba pagerėjo, nepaisant didesnio ieškinių, kuriuos kompensavo Sinosure skaičiaus ir iš esmės pablogėjusios fotovoltinių produktų pramonės sektoriaus padėties.
(242)
Dėl naudos, Komisija pirmiausia išnagrinėjo, kokiu mastu Sinosure įmokomis padengė trumpalaikio eksporto kredito draudimo sąnaudas. Sinosure pateikė teiginį, pagrįstą PPO susitarimo dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių (toliau - SSKP) j punktu, kuriame teigiama, kad draudžiama teikti eksporto subsidijas, kaip apibrėžta to susitarimo 3 straipsnio 1 dalies a punkte, taikant eksporto kredito draudimo programas, kuriose nustatytos įmokos yra nepakankamos ilgalaikėms veiklos sąnaudoms ir programų nuostoliams padengti. Klausimyno atsakyme Sinosure paprasčiausiai nurodė pastarųjų penkių metų pelną ir nuostolius ir padarė išvadą, kad atsižvelgiant į tai, jog apskritai per šį laikotarpį ji veikė pelningai, eksportuojantiems gamintojams suteiktas trumpalaikis eksporto kredito draudimas nebuvo subsidija pagal PPO SSKP. Kaip paaiškinta pirmiau (žr. 221 ir 222 konstatuojamąsias dalis), Komisija paprašė Sinosure pateikti konkrečią informaciją ir įrodymus dėl jos ilgalaikio eksporto kredito draudimo veiklos pelningumo, įskaitant pajamas iš įmokų ir veiklos sąnaudas bei programos nuostolius pagal PPO SSKP. Tačiau Sinosure nepateikė per tikrinamąjį vizitą prašytų dokumentų ir įrodymų, primygtinai nurodydama audituotose metinėse ataskaitose pateiktus duomenis apie bendrą pelningumą.
(243)
Komisija pažymi, kad, net jei ji paprasčiausiai remtųsi Sinosure metinės ataskaitos duomenimis negalėdama patikrinti šiose ataskaitose nurodytų skaičių ir duomenų, ji negalėtų daryti išvados, kad Sinosure eksporto kredito draudimo padalinys, atitinkantis j punkte nurodytą programą, gavo ilgalaikį pelną. Be eksporto kredito draudimo Sinosure vykdo įvairią veiklą, o metiniame pranešime pateikti skaičiai ir duomenys yra konsoliduoti visos šios veiklos duomenys, tiksliai neatskirti pagal veiklos rūšis. Pagal kai kurias metines ataskaitas (išskyrus naujausią ataskaitą) trumpalaikis eksporto kredito draudimas yra svarbiausia Sinosure veikla, bet tiksli procentinė dalis nėra nurodyta. Sinosure atsisakė pateikti tik su pastarąja veikla susijusią prašomą informaciją ir įrodymus, reikalingus PPO SSKP 1 priedo j punkte nurodytai programai ištirti, todėl Komisija turi padaryti išvadas pagal turimus įrodymus.
(244)
Komisija visų pirma pažymi, kad Sinosure įstatų 11 straipsnyje nustatyta, jog bendrovės veikla nėra nei nuostolinga, nei pelninga. Kitaip tariant, pagal įstatus Sinosure nesiekia gauti kuo didesnio pelno ir pakanka, kad kaip vienintelis oficialus KLR eksporto kredito draudikas ji dirba nenuostolingai. Kaip paaiškinta pirmiau, remiantis turimais duomenimis, Sinosure veikia teisinėje ir politinėje aplinkoje, pagal kurią bendrovė privalo vykdyti vyriausybės politiką ir planus pagal viešosios politikos įgaliojimus. Iš visų atrinktų valstybės konkrečiai remiamų pramonės sektorių ir įmonių, eksportuojantys gamintojai turėjo galimybę nevaržomai gauti Sinosure eksporto kredito draudimą lengvatinėmis įmokų normomis net po 2009 m. pasaulinės krizės ir net kuomet per TL fotovoltinių produktų pramonės sektorius patyrė precedento neturinčią krizę. Todėl Sinosure fotovoltinių produktų pramonės sektoriui teikia neribotas galimybes gauti draudimą, o jos taikoma ypač maža draudimo įmoka neatspindi faktinės rizikos, patiriamos apdraudžiant šio sektoriaus eksportą. Atsižvelgiant į visus šiuos elementus galima daryti išvadą, kad negalima atmesti galimybės, jog tikėtina, kad Sinosure taikomos įmokos būtų nepakankamos bendrovės ilgalaikei veiklai padengti; iš tiesų tai būtų tikėtina.
(245)
Nebendradarbiaujant Sinosure Komisija svarstė net ir papildomą informaciją, pagrindžiančią šią išvadą. Iš viešai pateiktų įrodymų aiškiai matyti, kad iš tikrųjų ilgalaikė Sinosure veikla yra nuostolinga (77). Komisija taip pat išanalizavo atitinkamus 2006-2011 metinių ataskaitų, kurias Sinosure pateikė klausimyno atsakymuose pateiktiems pelningumo rodikliams pagrįsti, pajamų ataskaitose pateiktus skaičius. Šie skaičiai rodo, kad Sinosure įtraukė didelius ilgalaikės bendro draudimo veiklos nuostolius, kuriems nepriskyrė investicinių pajamų ir kitų pajamų. Tiksliau tariant, kiekvienais metais nuo 2006 m. iki 2011 m. (išskyrus tik 2010 m.) išmokėtos draudimo išmokos jau (beveik) arba (gerokai) viršija Sinosure grynąsias gautas įmokas. Iš grynųjų įmokų atskaičius veiklos sąnaudas ir komisinių sąnaudas gaunamas nuostolis dar didesnis. Iš šių duomenų matyti, kad, nepaisant nedidelio pelno 2010 m., visą laikotarpį patirti dideli bendros draudimo veiklos nuostoliai. Remiantis metine ataskaita, didelė dalis bendrų Sinosure pajamų yra investicinės pajamos ir kitos pajamos, kurios nėra svarbios eksporto kredito draudimo programos įgyvendinamumui įvertinti. Trumpalaikis eksporto kredito draudimas sudaro didžiausią Sinosure verslo veiklos dalį, todėl nesant priešingų įrodymų daroma išvada, kad pagal eksporto kredito draudimo programą Sinosure patyrė didelius ilgalaikius nuostolius.
Atsižvelgiant į tai, kad Sinosure patiria nuostolių dėl eksporto kredito draudimo programos, tai, ar buvo gauta naudos, nustatoma palyginant eksportuojančių gamintojų sumokėtas įmokas su rinkos įmokomis. Sinosure yra vienintelis oficialus eksporto kredito draudikas ir todėl visiškai kontroliuoja vidaus rinką. KLR nėra tokių priemonių komercinių lyginamųjų dydžių, todėl turint omenyje tai, kad KLR finansų rinka iškraipoma dėl valstybės kišimosi, lyginamasis ne KLR rinkos dydis, t. y. įprastomis rinkos sąlygomis mokamos įmokos, taikomas pagrįstai. Todėl, kaip aprašyta skirsnyje dėl subsidijų sumos skaičiavimo, įmokos yra mažesnės nei rinkos normos ir yra teikiama nauda.
(246)
Minėtos subsidijos priklauso nuo eksporto veiklos, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 4 dalies a punkte, nes jos teikiamos tik jei vykdomas eksportas. Be to, jos taip pat yra konkrečiai taikomos pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies a punktą, nes jomis naudotis gali tik tam tikros įmonės. Saulės elementai ir moduliai yra išskirtinai nurodyti 2006 m. aukštųjų ir naujų technologijų produktų kataloge, o tai yra būtina sąlyga pasinaudoti 2004 m. pranešime nurodytu lengvatiniu režimu. Be to, vienas iš pagrindinių Sinosure tikslų - įgyvendinti nacionalinę politiką ir planus, įskaitant 12-ąjį penkmečio planą dėl fotovoltinių produktų pramonės sektoriaus. Fotovoltinių produktų pramonės sektorius taip pat gauna naudos pagal 840-ąjį ir 421-ąjį planus; šie planai taip pat taikomi ir keliems kitiems sektoriams, nurodytiems minėtuose planuose (žr. 232 ir 233 konstatuojamąsias dalis). Fotovoltinių produktų pramonės sektorius taip pat laikomas vienas iš skatinamųjų pramonės sektorių pagal Sprendimą Nr. 40 ir kitus planavimo dokumentus ir teisės aktus (žr. 207 ir 208 konstatuojamąsias dalis). Ši pramonė taip pat priskiriama „strateginėms ir besivystančioms pramonės šakoms“, kurioms pagal vyriausybės politiką suteikiama tam tikra nauda (žr. 102 konstatuojamąją dalį). Dauguma eksportuojančių gamintojų taip pat turi oficialų aukštųjų ir naujų technologijų įmonių statusą, pagal kurį taikant palankią vyriausybės politiką joms suteikiama tam tikrų pranašumų.
(247)
Todėl akivaizdu, kad Sinosure teikiama nauda arba vietos valdžios institucijų atlyginama draudimo įmokos dalis netaikoma visiems pramonės sektoriams ir visoms įmonėms, o taikoma tik sektoriams ir įmonėms, konkrečiai atitinkantiems tam tikrą vyriausybės paramos politiką ir ją pagrindžiančius dokumentus. Komisija daro išvadą, kad nagrinėjamojo produkto gamintojams Sinosure ir (arba) vietos valdžios institucijų teikiama nauda yra konkreti, kaip nurodyta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies a punkte. Be to, kadangi nebuvo įrodymų, kad subsidija yra pagrįsta objektyviais kriterijais arba sąlygomis pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies b punktą, nauda yra konkreti taip pat ir šiuo atžvilgiu.
f) Išvada
(248)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad šešios atrinktų eksportuojančių gamintojų grupės tiriamuoju laikotarpiu naudojosi Sinosure teikiamu eksporto kredito draudimu.
(249)
Sinosure eksporto kredito draudimas, taikomas fotovoltinių produktų pramonei, turi būti laikomas subsidija, jeigu įmokos mažesnės už rinkos normas.
(250)
Atsižvelgiant į tai, kad skiriamas finansinis indėlis, eksportuojantiems gamintojams teikiama nauda ir tai, kad subsidija yra konkrečiai taikoma, ši subsidija turėtų būti laikoma kompensuotina.
g) Subsidijos sumos skaičiavimas
(251)
Kompensuotinos subsidijos suma skaičiuojama atsižvelgiant į gavėjams, kaip nustatyta, per TL suteiktą naudą. Nauda skaičiuojama panašiai kaip ir paskolų garantijoms. Pagal pagrindinio reglamento 6 straipsnio c punktą gavėjams suteikta nauda laikomas įmokos sumos, kurią bendrovė moka už Sinosure teikiamą trumpalaikį draudimą, ir įmokos sumos, kurią bendrovė mokėtų už panašų rinkoje gautą eksporto kredito draudimą, skirtumas.
(252)
Sinosure teikiamas trumpalaikis eksporto kredito draudimas pagrįstas valstybės politikos tikslais, o Sinosure užima monopolinę padėtį vidaus rinkoje ir veikia kaip vienintelė oficiali eksporto kredito agentūra, todėl atitinkamas rinkos lyginamasis dydis apskaičiuotas taikant toliau aprašytą metodą. Be to, KLR vyriausybė ir Sinosure nebendradarbiaujant Komisija turėjo naudotis turimais faktais, kad galėtų nustatyti tinkamą rinkos draudimo įmoką, taikomą fotovoltinių produktų gamintojams.
(253)
Komisija mano, kad tinkamiausias lyginamasis dydis, kurį galima nustatyti pagal turimą informaciją, yra įmokos normos, kurias taiko Jungtinių Amerikos Valstijų eksporto ir importo bankas (toliau - Ex-Im bankas). Remiantis viešai prieinama informacija, (78) Ex-Im bankas yra oficiali JAV federalinės vyriausybės eksporto kredito agentūra ir pats save išlaiko. Ex-Im banko veikla apima eksporto kredito draudimą ir kitą veiklą, kaip antai apyvartinių lėšų garantijas ir paskolų garantijas (pirkėjo finansavimą). Banko misija - kurti ir remti JAV darbo vietas remiant tarptautiniams pirkėjams skirtą JAV eksportą. Ex-Im bankas veikia kaip vyriausybės įstaiga Jungtinių Amerikos Valstijų kongreso nurodymu. Todėl jo veikla panaši į Sinosure ir bankas laikomas palyginimui tinkama įstaiga.
(254)
Lyginamoji įmoka buvo apskaičiuota pagal faktinius eksportui į EBPO šalis taikytus mokesčius pagal bendrą apyvartą, taikant 90 proc. sumos draudimą 120 dienų laikotarpiui. Faktinės įmokos apskaičiuotos kaip penkių skirtingų kategorijų užsienio pirkėjų, atsižvelgiant į jų mokumą ir įsipareigojimų nevykdymo riziką, vidurkis. Tai yra artimiausias lyginamasis dydis siekiant apskaičiuoti įmoką, kurią nagrinėjamojo produkto gamintojai turėtų mokėti rinkoje.
(255)
Naudos dydis apskaičiuotas naudojant KLR vyriausybės pateiktą informaciją ir atspindi sumas, kurioms Sinosure taikė eksporto kredito draudimą, ir per TL už tokį draudimą sumokėtus mokesčius. Informacija, kurią bendradarbiaujančios bendrovės pateikė Sinosure, nesinaudota, nes buvo aišku, kad KLR vyriausybės pateikta informacija buvo išsamesnė (pvz., ne visos bendrovės klausimyno atsakymuose nurodė Sinosure draudimo liudijimus arba apie juos pranešė tikrinamojo vizito metu).
(256)
Dėl vietos valdžios institucijų mokamos draudimo įmokos dalies, nauda apskaičiuojama pagal lengvatų lygį ir subsidijas atrinktoms bendrovėms TL laikotarpiu.
(257)
Atrinktiems eksportuojantiems gamintojams pagal šią schemą per TL nustatyta subsidijų norma:
Eksporto garantijos ir draudimas
Bendrovė arba grupė
Subsidijų norma
Wuxi Suntech Power Co. Ltd ir susijusios bendrovės
0,58 %
Yingli Green Energy Holding Company ir susijusios bendrovės
0,95 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd Solar Group ir susijusios bendrovės
0,71 %
JingAo Group ir susijusios bendrovės
0,50 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd ir susijusios bendrovės
0,39 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. ir susijusios bendrovės
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,63 %
Jinko Solar Co. Ltd ir susijusios bendrovės
0,00 %
3.4.1.5. Nauda, teikiama suteikiant prieigą prie lengvatinio apmokestinimo patronuojančiųjų bendrovių ir vyriausybės lėšomis apmokamų paskolų
(258)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad pagal šią programą per TL atrinktos bendrovės naudos negavo.
3.4.2. Dotacijų programos
3.4.2.1. Eksportuojamo produkto mokslinių tyrimų plėtros fondas
(259)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad pagal šią programą per TL atrinktos bendrovės naudos negavo.
3.4.2.2. Subsidijos programoms „Žinomiausi prekių ženklai“ ir „Kinijos prekių ženklai pasaulyje“
(260)
Komisija nustatė, kad tam tikri atrinkti eksportuojantys gamintojai pasinaudojo šiomis schemomis per TL. Tačiau dėl nedidelių gautos naudos sumų ir jų nežymaus poveikio subsidijų skirtumui, Komisija nemanė, kad būtina nagrinėti schemų kompensuojamumą.
3.4.2.3. Guangdongo provincijos pramonės internacionalizavimo fondas
(261)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad pagal šią programą per TL atrinktos bendrovės naudos negavo.
3.4.2.4. Programa „Golden Sun Demonstration“
a) Įvadas
(262)
Skunde tvirtinta, kad nagrinėjamojo produkto gamintojai gavo subsidijas pagal programą „Golden Sun Demonstration“ (toliau - „Golden Sun“), kurią Kinijos vyriausybė įgyvendino 2009 m. liepos mėn. Jame pateikta prima facie įrodymų, kad pagal šią programą keturi iš atrinktų eksportuotojų gavo tiesiogines subsidijas nagrinėjamam produktui. Be to, nurodyta, kad vienas iš atrinktų eksportuotojų pasirinktas kaip nagrinėjamojo produkto tiekėjas; 2011 m. jam teko 70 proc. bendrų projekto vykdytojų (t. y. bendrovių, gaminančių ir parduodančių fotovoltinių sistemų pagamintą elektros energiją) įrengtų pajėgumų. Skunde taip pat pateikta informacijos, kad „Golden Sun“ lėšos projekto vykdytojams skirtos neskaidriai ir nekonkurencingai.
b) Nebendradarbiavimas ir turimų faktų naudojimas
(263)
Komisija klausimyne, rašte dėl pateiktos informacijos neišsamumo ir tikrinamojo vizito KLR vyriausybės patalpose metu prašė informacijos apie programą „Golden Sun“; kaip išsamiai nurodyta 104 ir 105 konstatuojamosiose dalyse, KLR vyriausybė informacijos nepateikė.
(264)
Dėl klausimyne ir rašte dėl pateiktos informacijos neišsamumo prašytos informacijos, KLR vyriausybė atkakliai tvirtino, kad ši dotacijų programa nėra skirta nagrinėjamojo produkto gamintojams. Todėl KLR vyriausybė nepateikė atsakymų į klausimus dėl programos ir nagrinėjamojo produkto gamintojams teikiamos naudos ir nurodė„netaikoma“. KLR vyriausybė taip pat nepateikė visų atitinkamų įstatymų, teisės aktų, administracinių gairių ir kitų klausimyne prašytų teisės aktų; ji pateikė tik pagrindinius teisės aktus.
(265)
Programos „Golden Sun“ tikrinimo pradžioje Komisija paprašė KLR vyriausybės pateikti visus pateiktų pagrindinių teisės aktų priedus ir pasiteiravo, ar ji ketina pateikti papildomų su programa susijusių oficialių dokumentų. KLR vyriausybė pateikė prašomus priedus, bet atsakė, kad ji neketina pateikti jokių papildomų dokumentų. Tada Komisija KLR vyriausybei parodė bendradarbiaujančių eksportuotojų pateiktą Finansų ministerijos išduotą biudžeto dokumentą dėl faktiškai finansuotų projektų ir pagal šią programą skirtų sumų (2010 m. gruodžio 2 d. Finansų ministerijos dokumentas Nr. 965 [2010 m.]). Remiantis šio dokumento priedėliais, vienam iš atrinktų eksportuotojų skirta didelė „Golden Sun“ lėšų suma; šios lėšos skirtos jo projektams bei kaip reikalavimus atitinkančios įrangos tiekėjui keliems projektams, kuriems lėšos skiriamos pagal programą „Golden Sun“. Finansų ministerijos atstovai, dalyvavę atliekant tikrinimą, žinojo apie dokumentą; Komisija jų paprašė pateikti visus panašius biudžeto dokumentus, kuriuos Finansų ministerija išdavė programos „Golden Sun“ įgyvendinimo laikotarpiu. Nors Finansų ministerijos atstovai iš esmės sutiko pateikti dokumentus, bet Komisijai jų nepateikė.
(266)
Komisija Finansų ministerijai taip pat parodė vieno bendradarbiaujančio eksportuotojo pateiktus provincijos finansų departamento ir savivaldybės išduotus dokumentus, susijusius su programa „Golden Sun“, ir paprašė KLR vyriausybės pateikti atitinkamus su programa susijusius panašius dokumentus (t. y. išduotus provincijų ar savivaldybių). KLR vyriausybė atsakė, kad šie dokumentai buvo susiję su atitinkamomis provincijomis ir (arba) savivaldybėmis, todėl ji šių dokumentų neturėjo ir negalėjo pateikti.
(267)
2013 m. birželio 3 d. rašte KLR vyriausybė dar kartą tvirtino, kad programa „Golden Sun“ nėra skirta nagrinėjamojo produkto gamintojams ir patikslino, kad nors šie gamintojai galėjo gauti naudos pagal šią programą, jie tokią naudą gavo kaip elektrinių projektų operatoriai, o ne kaip saulės baterijų plokščių gamintojai, nes pagal šią programą subsidijų gali gauti tik projektų operatoriai. Šiame rašte taip pat teigiama, kad Komisija tik paprašė trijų konkrečiai nurodytų dokumentų, kuriuos KLR vyriausybė pateikė. Tai netiesa, nes atlikdama tikrinimą Komisija paprašė konkrečių Finansų ministerijos išduotų biudžeto dokumentų (kurie taip pat konkrečiai nurodyti 2013 m. gegužės 23 d. Komisijos rašte) ir vietovių, kuriose veikia eksportuojantys gamintojai, padalinių išduotų dokumentų (Komisija nurodė konkrečius dokumentus, kuriuos pateikė eksportuojantys gamintojai), bet KLR vyriausybė jų nepateikė.
(268)
Komisija taip pat paprašė konkrečios informacijos apie vieno atrinkto bendradarbiaujančio eksportuotojo pagal programą „Golden Sun“ gautas lengvatas; šis eksportuotojas tiekė nagrinėjamąjį produktą ir pajamas gavo tiesiogiai iš vyriausybės. Atliekant tikrinamąjį vizitą KLR vyriausybė vėl negalėjo paaiškinti padėties ir pateikti informacijos bei paprasčiausiai susisiekė su bendrovės teisininku, kuris tariamai paaiškino, kad Komisijos pareigūnams padėtis buvo paaiškinta atliekant tikrinamąjį vizitą, tačiau tai nebuvo tiesa. Padėtis papildomai paaiškinta 276-278 konstatuojamosiose dalyse. Kaip paaiškinta 275-278 konstatuojamosiose dalyse, atlikus tyrimą nustatyta, kad atrinkti bendradarbiaujantys gamintojai iš tiesų gavo naudos dėl dotacijų pagal programą „Golden Sun“, įskaitant konkrečias dotacijas nagrinėjamojo produkto tiekimui. KLR vyriausybės nuomonei, kad pagal šią programą nėra suteikiama nauda nagrinėjamojo produkto gamybai, neginčytinai prieštarauja tyrime gauti įrodymai ir faktai.
(269)
Atsižvelgiant į nepakankamą KLR vyriausybės bendradarbiavimą Komisija negalėjo patikrinti kelių itin svarbių programos „Golden Sun“ aspektų ir faktinės nagrinėjamojo produkto gamintojams suteiktos naudos. Be to, KLR vyriausybė nepateikė visų prašytų susijusių dokumentų, visų pirma Finansų ministerijos išduotų biudžeto dokumentų dėl programos „Golden Sun“ asignavimų programos įgyvendinimo metais. Todėl kai kurios išvados pagrįstos geriausiais turimais faktais pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnį.
c) Teisinis pagrindas
(270)
Pagrindinis teisinis pagrindas yra Finansų ministerijos, Mokslo ministerijos ir Nacionalinės energijos valdybos išleistas 2009 m. liepos 16 d. pranešimas dėl programos „Golden Sun Demonstration“ įgyvendinimo ir pridėtos Laikinosios programos „Golden Sun Demonstration“ finansinės paramos fondų valdymo priemonės, byla CaiJian Nr. 397 [2009 m.]; aplinkraštis dėl sėkmingai įgyvendintų programos „Golden Sun Demonstration“ įgyvendinimo priemonių, byla Nr. 718 [2009 m.]; aplinkraštis dėl sėkmingai įgyvendintos 2010 m. programos „Golden Sun Demonstration“, byla Nr. 622 [2010 m.]; 2010 m. gruodžio 2 d. Finansų ministerijos išleistas aplinkraštis dėl nurodymų, susijusių su finansų subsidijų biudžeto rodikliais, taikomais 2010 m. programos „Golden Sun Demonstration“ statybos sąnaudoms, byla Nr. 965 [2010 m.]; 2011 m. rugsėjo 1 d. Hebei finansų poskyrio išleistas aplinkraštis dėl 2011 m. programai „Golden Sun“ skirtų mokestinių subsidijų biudžeto tikslų skirstymo, JCJ byla Nr. 336; 2011 m. lapkričio 8 d. Hengshui savivaldybės finansų biuro išleistas aplinkraštis dėl 2011 m. programos „Golden Sun Demonstration“ skirtų mokestinių subsidijų biudžeto rodiklių skirstymo, HCJ byla Nr. 135.
d) Tyrimo išvados
(271)
Programa „Golden Sun“ buvo sukurta 2009 m., siekiant skatinti technologijų pažangą ir bendrą susiskaidžiusios saulės fotovoltinių produktų sistemos pramonės plėtrą. Centro lygmeniu už programą atsako Finansų ministerija, Mokslo ministerija ir Nacionalinė energijos valdyba. Pranešime dėl programos „Golden Sun“ įgyvendinimo nurodyti tam tikri kriterijai, kuriuos atitinkančios bendrovės galėtų gauti lėšų pagal programą, įskaitant: a) įmonės turi būti įtrauktos į vietos programos „Golden Sun Demonstration“ įgyvendinimo planą; b) įrengtas galingumas ne mažesnis kaip 300 kWh; c) statybos laikotarpis ne ilgesnis kaip vieneri metai, o eksploatacijos laikotarpis - ne trumpesnis kaip 20 metų; d) fotovoltinių produktų projektų savininkų turtas iš viso turi būti bent 100 mln. RMB, o kapitalas - ne mažiau kaip 30 proc. investicinių išlaidų; e) integruotos sistemų ir pagrindinės įrangos, naudojamos fotovoltinių produktų generavimo projektams, gamintojai turėtų būti atrenkami konkurso tvarka. Vyriausybė gali kompensuoti iki 50 proc. visų reikalavimus atitinkančių projektų investicinių sąnaudų, o projektų savininkams atokiose vietovėse, kuriose nėra įrengto elektros energijos tinklo, ši riba padidinama iki 70 proc.
(272)
Kalbant apie procedūrą, įmonės, siekiančios gauti finansavimą pagal programą, turi pateikti paraiškas ir patvirtinamuosius dokumentus atitinkamai valdžios institucijai. Provincijų lygmens finansų, technologijų ir energijos departamentai, atsakingi už programos organizavimą, pateikia bendrą sutrumpintą ataskaitą Finansų ministerijai, Mokslo ministerijai ir Nacionalinei energijos valdybai, kurios yra atsakingos už provincijos projektų, susijusių su techninėmis programomis, statybos sąlygomis, finansavimu ir visais kitais aspektais, peržiūrą. Gavus galutinį vyriausybės pritarimą Finansų ministerija skiria lėšas tiesiogiai projekto savininkui ir saugo atitinkamus patvirtinimo ir lengvatų dokumentus.
(273)
Praktikoje projektų operatoriai vyriausybei pateikia paraiškas dėl finansavimo sudarę sutartis su reikalavimus atitinkančios fotovoltinės įrangos (t. y. nagrinėjamojo produkto) tiekėju (-ais). Pagal atitinkamus teisės aktus šie reikalavimus atitinkančios fotovoltinės įrangos tiekėjai atrenkami konkurso būdu. Tačiau KLR vyriausybė nepaaiškino, kaip ji savo nuožiūra atrenka projekto vykdytojus vietos programos „Golden Sun Demonstration“ įgyvendinimo planams ir kaip šie projektų operatoriai savo ruožtu pasirenka reikalavimus atitinkančios fotovoltinės įrangos teikėjus. KLR vyriausybė ir suinteresuotosios šalys nepateikė atitinkamų dokumentų ir neįrodė, kad atrankos procedūra yra atvira, skaidri ir nediskriminacinė. Nėra jokių požymių, kad buvo įsigyta užsienio fotovoltinės įrangos. Didžiąją dalį reikalavimus atitinkančios fotovoltinės įrangos tiekė vienas atrinktas bendradarbiaujantis gamintojas. Remdamosi turimais faktais institucijos daro išvadą, kad programa „Golden Sun“ taikyta siekiant dirbtinai sukurti atrinktų Kinijos gamintojų gaminamo nagrinėjamo produkto paklausą. Jei vyriausybės nuomone projektas atitinka reikalavimus, jam turi būti skiriamos lėšos.
(274)
Programa „Golden Sun“ yra subsidija, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktyje ir 3 straipsnio 2 dalyje, suteikiama pervedant KLR vyriausybės lėšas dotacijų forma nagrinėjamojo produkto gamintojams.
(275)
Konkrečiai, atlikus tyrimą nustatyta, kad kai kurie atrinkti bendradarbiaujantys gamintojai tiesiogiai gavo dotacijas pagal programą „Golden Sun“ saulės energija generuojamos elektros energijos įrangai jų patalpose. Šios atrinktiems bendradarbiaujantiems gamintojams išmokėtos dotacijos kompensuoja dalį sąnaudų, kurios būtų patiriamos, todėl jos yra tiesiogiai susiję su nagrinėjamuoju produktu.
(276)
Be to, atlikus tyrimą nustatyta, kad atrinkti bendradarbiaujantys gamintojai taip pat gavo naudos, nes pagal šią programą jie gavo lėšų už nagrinėjamojo produkto tiekimą nesusijusiems projekto vykdytojams. Visų pirma, atlikus tikrinimą vietoje nustatyta, kad bent vienas atrinktas bendradarbiaujantis eksportuotojas iš KLR vyriausybės tiesiogiai gavo didelę vienkartinę išmoką už visus 40 projektų, finansuojamų pagal programą „Golden Sun“, kuriai jis tiekė nagrinėjamąjį produktą. Klausimyno atsakymuose atrinktas bendradarbiaujantis eksportuojantis gamintojas tokios sumos nenurodė. 2010 m. finansų ministerijos aplinkraščio duomenimis, bendradarbiaujantis eksportuotojas pasirinktas tiekti nagrinėjamąjį produktą keliems nesusijusiems privataus ir viešojo sektorių projektų vykdytojams. Komisija KLR vyriausybės prašė informacijos dėl šios tiesioginės išmokos atrinktam bendradarbiaujančiam eksportuotojui, nes pagal 2009 m. Pranešimo dėl laikinųjų programos „Golden Sun“ priemonių 13 straipsnį aiškiai reikalaujama, kad subsidijos būtų mokamos tiesiogiai projekto vykdytojui (t. y. ne fotovoltinės įrangos tiekėjui) ir atliekant patikrinimą KLR vyriausybė tai aiškiai patvirtino. Kaip paaiškinta, tikrinamojo vizito metu KLR vyriausybė negalėjo paaiškinti, kodėl atrinktam eksportuotojui tiesiogiai skirtos lėšos. 2013 m. birželio 3 d. rašte KLR vyriausybė pateikė pastabas tik dėl vieno iš 40 projektų, paprasčiausiai teigdama, kad buvo sudarytas projekto vykdytojo ir atrinkto bendradarbiaujančio eksportuojančio gamintojo finansinis susitarimas, nes vykdytojas neturėjo pakankamai lėšų sumokėti atrinktam eksportuojančiam gamintojui, todėl susitarta, kad subsidija bus sumokėta tiesiogiai atrinktam bendradarbiaujančiam eksportuojančiam gamintojui. Šis nepagrįstas ir labai trumpas paaiškinimas tik dėl vieno projekto, susijusio tik su vienu atrinktu bendradarbiaujančiu eksportuotoju iš 40 Finansų ministerijos dokumente išvardytų projektų, yra visiškai nepakankamas, kad Komisija galėtų išsiaiškinti padėtį.
(277)
2013 m. birželio 24 d. rašte atrinktas bendradarbiaujantis eksportuotojas siekė paaiškinti, kad šios 40 nagrinėjamų projektų tiesiogiai skirtos lėšos nebuvo nurodytos, nes tai „naudotojo“ subsidija projekto vykdytojui, o ne tiekėjui. Šis eksportuotojas patvirtino, kad gavo tiesioginę išmoką, susijusią su tiekimu, nurodytu Finansų ministerijos aplinkraštyje dėl 40 projektų, ir papildė, kad vyriausybė gali pervesti lėšas tiesiogiai tiekėjui ir kad tai atliekama siekiant užtikrinti, kad šios dotacijos naudojamos tik fotovoltinių produktų sistemoms, kurioms išduoti leidimai, ir sudaryti geresnes kontrolės sąlygas. Tačiau eksportuotojas savo atsakyme pateikė informaciją tik apie vieną projektą, su kuriuo susiję dokumentai surinkti atliekant tikrinimą vietoje, ir neatsižvelgė į kitus 39 projektus, kuriems pagal programą „Golden Sun“ tiesiogiai skirtos lėšos. Nors eksportuotojas įrodė, kad konkrečiai šiam projektui lėšos užregistruotos apskaitoje kaip gaunamos įplaukos, o ne kaip iš anksto mokama vyriausybės dotacija, nepateikta jokių kitų įrodymų dėl faktinio šio arba kitų projektų užbaigimo, įskaitant faktinį nagrinėjamojo produkto tiekimą, už kurį gautos lėšos. Tai taip pat nepaaiškino vyriausybės tiesioginio mokėjimo neatitikties susijusioms minėtoms įgyvendinimo taisyklėms, pagal kurias KLR vyriausybė pajamas paprastai perveda projekto vykdytojui, o ne įrangos tiekėjui.
(278)
Komisija mano, kad KLR vyriausybės paaiškinimas dėl projekto vykdytojo ir atrinkto bendradarbiaujančio eksportuotojo finansinio susitarimo nėra įtikinamas, nes atrodo keistai, kad du privatūs subjektai savarankiškai nusprendžia sudaryti susitarimą, apimantį ir vyriausybės veiksmus (t. y. tiesioginės vyriausybės išmokos tiekėjui nukrypstant nuo 2009 m. pranešimo 13 straipsnio), jei vyriausybė nėra įtraukta arba net to nežino. KLR vyriausybė nepateikė daugiau įrodymų ar pastabų šiuo tiesioginių išmokų tiekėjams klausimu ir nusprendė pateikti atsakymą tik dėl 1 neįvardyto projekto iš 40 projektų, kuriuos vykdo atrinkti bendradarbiaujantys eksportuotojai. Šiuose eksportuotojo pateiktuose paaiškinimuose taip pat nekalbama apie KLR vyriausybės pastabą dėl sunkios vykdytojo finansinės padėties, susijusios su KLR vyriausybės neįvardytu projektu. Be to, eksportuotojo teiginiai dėl galimos tiesioginės išmokos ir jų pagrindas neatitinka kitų šaltinių ir KLR vyriausybės pateiktos informacijos.
(279)
Atsižvelgiant į tai ir priešingai, nei nurodyta KLR vyriausybės ir atrinkto bendradarbiaujančio eksportuotojo pateiktose pastabose, vienintelis susijęs aspektas ir galima išvada yra tai, kad tiesioginė vienkartinė KLR vyriausybės išmoka atrinktam bendradarbiaujančiam eksportuotojui buvo būtina, kad šis eksportuotojas gautų pajamas, nes kitaip dėl projekto vykdytojo patiriamų finansinių sunkumų jis negautų pajamų. Tačiau atrinktas bendradarbiaujantis eksportuotojas negalėjo paaiškinti, kaip jis panaudojo vienkartinę vyriausybės išmoką, ar projekto vykdytojai galiausiai gavo fotovoltinę įrangą ir kokią kainą sumokėjo projekto vykdytojai (jei jie mokėjo). Atsižvelgiant į tai, kad Komisija neturi jokių kitų tinkamų įrodymų, pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnį daroma išvada, kad vienkartinė išmoka bendradarbiaujančiam eksportuotojui yra tiesioginė dotacija pagal pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktį.
(280)
Komisija taip pat daro išvadą, kad nagrinėjamojo produkto tiekėjams suteiktos dotacijos, kurios jiems skiriamos kaip projektų vykdytojams arba už tariamą fotovoltinės įrangos tiekimą nesusijusiems projekto vykdytojams, pagal pagrindinio reglamento 3 straipsnio 2 dalį laikomas jiems teikiama nauda. Projekto vykdytojais laikomi nagrinėjamojo produkto gamintojai gaudami lėšų pagal programą „Golden Sun“ gali sumažinti išlaidas saulės energija generuojamos elektros energijos įrangai jų patalpose. Fotovoltinę įrangą nepriklausomiems projektų vykdytojams tiekiantys nagrinėjamojo produkto gamintojai pagal programą „Golden Sun“ gautas lėšas pasilieka ir neprivalo faktiškai tiekti įrangos ir (arba) tai apsaugo juos nuo rizikos, kad nesusiję projektų vykdytojai bus nemokūs. Pastaruoju atveju nagrinėjamojo produkto gamintojai gauna mokėjimą, kurio jie negautų iš nesusijusio projekto vykdytojo.
(281)
Kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies a punkte, ši subsidijų schema taip pat yra laikoma konkrečiai taikoma, nes pagal teisės aktą, kuriuo vadovaujasi subsidiją suteikianti institucija, teisė naudotis šia schema suteikiama konkretiems projektų vykdytojams, atitinkantiems teisės aktuose nustatytus kriterijus, ir platesniu mastu tik projektų vykdytojams, priklausantiems saulės energijos pramonės sektoriui. Be to, atsižvelgiant į tai, kad nei fotovoltinės įrangos tiekėjas, nei projektų vykdytojai nėra pasirinkti atviro, skaidraus ir nediskriminacinio konkurso būdu, ir į tai, kad KLR vyriausybė tiesiogiai mokėjo fotovoltinės įrangos tiekėjams, ši schema taip pat yra konkrečiai taikoma, nes tik tam tikri fotovoltinės įrangos tiekėjai galėjo de facto ja pasinaudoti. Ši programa atitinka pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies b punkte nurodytus konkrečios subsidijos reikalavimus, nes tinkamumo pasinaudoti sąlygos ir faktiniai atrankos kriterijai, pagal kuriuos įmonės įtraukiamos į vietos projektų įgyvendinimo planus ir pagal kuriuos atsižvelgiant į skirtingus techninius ir finansinius aspektus atrenkami galutiniai projektai, nėra objektyvūs ir netaikomi automatiškai.
e) Išvada
(282)
Programa „Golden Sun“ yra konkreti subsidija, suteikta kaip dotacija. Atlikus tyrimą nustatyta, kad šia subsidija naudojosi kai kurie atrinkti bendradarbiaujantys eksportuotojai.
f) Subsidijos sumos skaičiavimas
(283)
Atrinktiems eksportuojantiems gamintojams pagal šią schemą per TL nustatyta subsidijų norma:
Programa „Golden Sun Demonstration“
Bendrovė arba grupė
Subsidijų norma
Wuxi Suntech Power Co. Ltd ir susijusios bendrovės
0,00 %
Yingli Green Energy Holding Company ir susijusios bendrovės
0,24 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd ir susijusios bendrovės
0,09 %
JA Group
0,00 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd ir susijusios bendrovės
0,00 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. ir susijusios bendrovės
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,02 %
Jinko Solar Co. Ltd ir susijusios bendrovės
0,05 %
3.4.3. Tiesioginio atleidimo nuo mokesčių ir mokesčių mažinimo programos
3.4.3.1. Užsienio kapitalo įmonėms taikoma programa, pagal kurią pirmus dvejus metus atleidžiama nuo viso mokesčio, o tolesnius trejus metus jis sumažinamas per pusę
a) Įvadas
(284)
Skunde nurodomi konkretūs teisės aktai (nuo 1991 m.), skirti skatinti užsienio investicijas Kinijoje taikant Užsienio kapitalo įmonių ir užsienio įmonių pajamų mokesčio įstatymą (toliau - Užsienio kapitalo įmonių mokesčių įstatymas). Kalbant apie naudą užsienio kapitalo įmonėms, egzistuoja subsidijavimo programa, pagal kurią užsienio kapitalo įmonės pirmus dvejus pelningos veiklos metus tiesiogiai visiškai atleidžiamos nuo mokesčio, o tolesnius trejus metus taikomas pajamų mokestis sumažinamas per pusę.
(285)
Šios programos variantas taip pat taikomas bendrovėms, kurios laikomos kaip naujų ir aukštųjų technologijų įmonės ir kurios veikia tam tikrose nurodytose vietovėse. Pagal šį programos variantą nauda taip pat gali būti gaunama po 2013 m. Atlikus tyrimą nustatyta, kad vienas bendradarbiaujančių eksportuotojų (Yingli Hainan) gauna naudos pagal šią programą nuo 2011 m. - jis visiškai atleidžiamas nuo mokesčių 2011 ir 2012 metais, o tolesnius trejus metus mokestis sumažinamas 50 proc.
(286)
Komisija siekė patikrinti šią programą per tikrinamąjį vizitą KLR vyriausybės patalpose. Tačiau KLR vyriausybė nepateikė informacijos apie šį minėtos programos variantą. 2013 m. birželio 3 d. rašte KLR vyriausybė tvirtino, kad ši programa nebuvo nurodyta skunde ir šis variantas nepakeičia skunde nurodytos minėtos programos užsienio kapitalo įmonėms, kuri taikoma be geografinių apribojimų. Komisija atkreipia dėmesį į šiuos KLR vyriausybės pateiktus paaiškinimus ir supranta, kad ši mokesčio programa oficialiai yra atskira programa nei minėta užsienio kapitalo įmonėms taikoma programa. Tačiau, atsižvelgiant į tai, kad pagal ją nauda teikiama ir baigus taikyti užsienio kapitalo įmonėms taikytą schemą, tokios schemos taikymas, pobūdis ir nauda yra tokie patys, kaip ir pagal užsienio kapitalo įmonėms taikomą programą; be to, šią programą nurodė vienas atrinktas bendradarbiaujantis eksportuotojas, todėl Komisija mano, kad jis yra glaudžiai susijęs su užsienio kapitalo įmonėms taikoma programa ir yra tos programos tęsinys, todėl ji turėtų būti kompensuojama. Šiuo atžvilgiu Komisija pažymi, kad pagal pagrindinio reglamento 10 straipsnio 1 dalį leidžiama tirti skundo pateikėjo nurodytą „tariamą subsidiją“, o ne bet kokią tariamą subsidijų programą. Kadangi šiuo atveju abi programos susijusios su ta pačia subsidija, t. y. negaunamomis pelno mokesčio pajamomis, Komisija turi teisę jas nagrinėti kaip vieną subsidiją.
b) Teisinis pagrindas
(287)
Šios programos teisinis pagrindas - Užsienio kapitalo įmonių mokesčio įstatymo 8 straipsnis ir KLR užsienio kapitalo įmonių ir užsienio įmonių pajamų mokesčio įstatymo įgyvendinimo taisyklių 72 straipsnis. KLR vyriausybės teigimu, ši programa buvo baigta 2007 m. kovo 16 d. 5-ojoje Kinijos Liaudies Respublikos 10-ojo Nacionalinio liaudies kongreso sesijoje priėmus 2008 m. Įmonių pajamų mokesčio įstatymą, t. y. Įmonių pajamų mokesčio įstatymo 57 straipsnį, numatant iki 2012 m. pabaigos nuosekliai mažinti teikiamą naudą.
(288)
Teisinis specialios programos, pagal kurią pirmus dvejus metus atleidžiama nuo viso mokesčio, o tolesnius trejus metus jis sumažinamas per pusę, pagrindas yra Dekretas Nr. 40 [2007 m.] t. y. Valstybės tarybos pranešimas dėl pereinamojo laikotarpio lengvatinės pajamų mokesčio politikos aukštųjų technologijų įmonėms, įsteigtoms specialiojoje ekonominėje Šanchajaus Pudong naujojo rajono zonoje, pagrįstas KLR įmonių pajamų mokesčio įstatymo 57 straipsnio 3 dalimi, bei administracinės aukštųjų ir naujų technologijų įmonių nustatymo priemonės.
c) Tyrimo išvados
(289)
Nuo pajamų mokesčio atleidžiamos ik užsienio kapitalo gamybos įmonės, kurių veikla numatoma ne trumpiau kaip dešimčiai metų. Nuo mokesčio atleidžiama nuo tų metų, kai įmonė pradeda veikti pelningai, ir pirmus dvejus metus atleidžiama nuo viso mokesčio, o tolesnius trejus metus taikomas mokestis sumažinamas per pusę.
(290)
Dėl specialaus schemos varianto, reikalavimus atitinkančios įmonės taip pat turi turėti pripažintą naujų ir aukštųjų technologijų įmonių statusą, patvirtintą administracine pažyma, t. y. įmonės, kurių pagrindinė veikla susijusi su intelektine nuosavybe ir atitinkančios reikalavimus, nustatytus KLR įmonių pajamų mokesčio įstatymo įgyvendinimo nuostatų 93 straipsnyje.
(291)
Bet kuri šia schema ketinanti pasinaudoti įmonė valstybinei mokesčių inspekcijai turi pateikti metinę pajamų mokesčio deklaraciją ir finansines ataskaitas. Ši praktika taip pat taikoma specialiam schemai variantui.
(292)
KLR vyriausybė tvirtino, kad ši programa buvo pamažu panaikinama įsigaliojus 2008 m. Įmonių pajamų mokesčio įstatymui ir ja galima naudotis iki 2012 m. pabaigos. Be to, KLR vyriausybė nurodė, kad nėra šias programas pakeičiančių užsienio kapitalo įmonėms skirtų programų, o užsienio kapitalo įmonių apmokestinimo tvarka dabar tokia pati kaip kitų juridinių mokesčių mokėtojų. Komisija pažymi, kad pagal šio mokesčio programą per TL buvo teikiama nauda, nes keletas fotovoltinių produktų gamintojų ja pasinaudojo per TL. Be to, neatmetama galimybė, kad pagal šią programą vis dar teikiama nauda arba kad panaši pakaitinė programa yra taikoma arba bus nustatyta ateityje. Iš tikrųjų, kaip jau paaiškinta, atlikus tyrimą nustatyta, kad yra ir kitų programos, pagal kurią pirmus dvejus metus atleidžiama nuo viso mokesčio, o tolesnius trejus metus jis sumažinamas per pusę, variantų, pagal kuriuos ir toliau taikoma nauda saulės baterijų plokščių gamintojams. Taigi vis dėlto nustatyta, kad ši programa yra kompensuotina.
(293)
Specialiu schemos variantu naudojosi vienas bendradarbiaujantis eksportuotojas, t. y. Yingli Green Energy.
d) Išvada
(294)
Ši programa yra subsidija, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje ir 3 straipsnio 2 dalyje, nes vyriausybė atsisako pajamų, o bendrovėms gavėjoms suteikiama nauda.
(295)
Kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies a punkte, ši subsidijavimo schema yra laikoma konkrečiai taikoma, nes pagal teisės aktą, kuriuo vadovaujasi subsidiją skirianti institucija, teisė naudotis šia schema suteikiama tam tikroms įmonėms, laikomoms užsienio kapitalo bendrovėmis ir atitinkančioms konkrečius atitinkamuose teisės aktuose nurodytus kriterijus.
(296)
Atitinkamai ši subsidija turėtų būti laikoma kompensuotina.
(297)
Šis schemos variantas turėtų būti laikomas subsidija, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje ir 3 straipsnio 2 dalyje, nes vyriausybė negauna pajamų, o bendrovėms gavėjoms suteikiama nauda.
(298)
Kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies a punkte, ši subsidijavimo schema yra laikoma konkrečiai taikoma, nes pagal teisės aktą, kuriuo vadovaujasi subsidiją skirianti institucija, teisė naudotis šia schema suteikiama tam tikroms skatinamosiomis įvardijamoms įmonėms ir pramonės sektoriams, pvz., priklausantiems fotovoltinių produktų pramonei. Schema taip pat yra konkrečiai taikoma pagal 4 straipsnio 3 dalį, nes teisė pasinaudoti suteikiama tik tam tikriems regionams.
(299)
Atitinkamai šis schemos variantas turėtų būti laikomas kompensuotinu.
e) Subsidijos sumos skaičiavimas
(300)
Kompensuotinos subsidijos suma skaičiuojama atsižvelgiant į gavėjams, kaip nustatyta, per TL suteiktą naudą. Gavėjams suteikta nauda laikoma pagal įprastinę mokesčių normą mokėtinų visų mokesčių suma, atėmus mokesčio, sumokėto pagal lengvatinę mokesčio normą, sumą. Kompensuojamos sumos grindžiamos 2011 m. bendrovių mokesčių deklaracijų duomenimis. Kadangi nebuvo nė vieno atrinkto bendradarbiaujančio gamintojo 2012 mokestinių metų audituotos mokesčių deklaracijos, atsižvelgta į visų 2011 mokestinių metų duomenis.
(301)
Pagal pagrindinio reglamento 7 straipsnio 2 dalį ši subsidijos suma (skaitiklis) buvo paskirstyta visai bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų pardavimo apyvartai per TL, nes subsidija nepriklauso nuo to, ar vykdomas eksportas, ir ją skiriant neatsižvelgta į perdirbtą, pagamintą, eksportuotą arba vežtą kiekį.
(302)
Atrinktiems eksportuojantiems gamintojams pagal šią schemą per TL nustatyta subsidijų norma:
Programa, pagal kurią pirmus dvejus metus atleidžiama nuo viso mokesčio, o tolesnius trejus metus jis sumažinamas per pusę
Bendrovė arba grupė
Subsidijų norma
Wuxi Suntech Power Co. Ltd ir susijusios bendrovės
0,31 %
Yingli Green Energy Holding Company ir susijusios bendrovės
0,35 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd ir susijusios bendrovės
0,00 %
JingAo Group ir susijusios bendrovės
0,47 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd ir susijusios bendrovės
0,00 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. ir susijusios bendrovės
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,00 %
Jinko Solar Co. Ltd ir susijusios bendrovės
1,03 %
3.4.3.2. Pajamų mokesčio sumažinimas eksportuojančioms užsienio kapitalo įmonėms
(303)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad pagal šią programą per TL atrinktos bendrovės naudos negavo.
3.4.3.3. Pajamų mokesčio sumažinimas užsienio kapitalo įmonėms pagal geografinę vietovę
(304)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad pagal šią programą per TL atrinktos bendrovės naudos negavo.
3.4.3.4. Mokesčio sumažinimas užsienio kapitalo įmonėms, įsigijusioms Kinijoje pagamintos įrangos
(305)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad pagal šią programą per TL atrinktos bendrovės naudos negavo.
3.4.3.5. Mokesčių atskaita užsienio kapitalo įmonių vykdomiems tyrimams ir technologinei plėtrai
a) Įvadas
(306)
Skunde tvirtinta, kad užsienio kapitalo įmonių mokslinių tyrimų ir plėtros veiklai gali būti taikoma lengvatinio mokesčio politika, taikant 150 proc. jų išlaidų dydžio mokesčio kompensavimą, jeigu šios išlaidos, palyginti su praėjusiais metais, padidėjo 10 proc. ar daugiau.
(307)
KLR vyriausybė teigė, kad ši schema buvo nutraukta priėmus 2008 m. Įmonių pajamų mokesčio įstatymą ir taikomas pereinamasis laikotarpis. Tačiau kai kurie atrinkti bendradarbiaujantys eksportuotojai nurodė, kad jie gavo naudos pagal panašią programą pagal 2008 m. Įmonių pajamų mokesčio įstatymą; tai rodo, kad lengvatinė MTTP išlaidų kompensavimo programa užsienio kapitalo įmonėms buvo pakeista konkrečia programa 2008 m. Klausimyno ir rašto dėl pateiktos informacijos neišsamumo atsakymuose KLR vyriausybė nepateikė daugiau informacijos apie 150 proc. dydžio mokesčių kompensaciją.
b) Teisinis pagrindas
(308)
Ši schema pagrįsta Įmonių pajamų mokesčio įstatymo 30 straipsnio 1 dalimi, KLR įmonių pajamų mokesčio įstatymo įgyvendinimo taisyklių 95 straipsniu ir Aukštųjų ir naujų technologijų įmonių nustatymo administracinėmis priemonėmis (Guo Ke Fa Huo [2008 m.] Nr. 172) ir Įmonių pajamų mokesčio įstatymo įgyvendinimo reglamento 93 straipsniu kartu su Valstybinės mokesčių inspekcijos pranešimu dėl klausimų, susijusių su Aukštųjų ir naujų technologijų įmonių pajamų mokesčių mokėjimu (Guo Shui Han [2008 m.] Nr. 985).
(309)
95 straipsnyje nurodyta, kad aukštųjų ir naujų technologijų produktams taikomoms mokslinių tyrimų ir technologijų plėtros išlaidos, nurodytos 30 straipsnio 1 punkte, gali būti papildomai sumažinamos 50 proc., skaičiuojant nusidėvėjimą pagal 150 proc. nematerialiojo turto sąnaudų.
c) Tyrimo išvados
(310)
Kaip minėta pirmiau, KLR vyriausybė klausimyno atsakymuose ir atsakyme į raštą dėl informacijos neišsamumo apie šią schemą nepateikė jokios susijusios informacijos. Ši schema pripažinta kompensuotina plono kreidinio popieriaus tyrime (79) ir organinėmis medžiagomis padengtų plieno produktų tyrime (80). Pagal atitinkamas teisines nuostatas iš tiesų matyti, kad pagal šią schemą teikiama nauda tik bendrovėms, kurios yra oficialiai pripažintos aukštųjų ir naujų technologijų įmonėmis. Šios bendrovės taip pat turi patirti MTTP išlaidų naujoms technologijoms, produktams ir amatams kurti. Reikalavimus atitinkančioms įmonėms gali būti papildomai išskaitoma 50 proc. MTTP išlaidų iš jų pelno mokesčio įsipareigojimų. Reikalavimus atitinkančioms įmonėms taip pat gali būti išskaitoma 150 proc. faktinių išlaidų iš jų nematerialiojo MTTP turto išlaidų.
(311)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad pagal šią schemą naudos gaunančios bendrovės turi pateikti pajamų mokesčio deklaracijas ir atitinkamus priedus. Faktinis naudos dydis yra įtrauktas tiek į mokesčių deklaraciją, tiek į V priedą. Šia schema gali pasinaudoti tik bendrovės, kurios gavo oficialų sertifikatą, kuriuo jos pripažįstamos aukštųjų ir naujų technologijų įmonėmis.
d) Išvada
(312)
Ši schema yra subsidija, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje ir 3 straipsnio 2 dalyje, nes vyriausybė atsisako pajamų, o bendrovėms gavėjoms suteikiama nauda.
(313)
Ši subsidija yra konkreti, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies a punkte, nes pačiuose teisės aktuose šios schemos taikymas nustatytas tik tam tikroms įmonėms, oficialiai pripažintoms aukštųjų ir naujų technologijų įmonėmis ir patiriančioms MTTP išlaidų naujoms technologijoms, produktams ir amatams kurti.
(314)
Atitinkamai ši subsidija turėtų būti laikoma kompensuotina.
e) Subsidijos sumos skaičiavimas
(315)
Kompensuotinos subsidijos suma skaičiuojama atsižvelgiant į gavėjams, kaip nustatyta, per TL suteiktą naudą. Gavėjams suteikta nauda laikoma visų pagal įprastinę mokesčių normą mokėtinų mokesčių suma, atėmus sumas, kurios buvo sumokėtos atėmus papildomus 50 proc. nuo faktinių patvirtintų projektų MTP išlaidų. Kompensuojamos sumos grindžiamos 2011 m. bendrovių mokesčių deklaracijų duomenimis. Kadangi nebuvo nė vieno atrinkto bendradarbiaujančio gamintojo 2012 mokestinių metų audituotos mokesčių deklaracijos, atsižvelgta į visų 2011 mokestinių metų duomenis.
(316)
Pagal pagrindinio reglamento 7 straipsnio 2 dalį ši subsidijos suma (skaitiklis) buvo paskirstyta visai bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų pardavimo apyvartai per TL, nes subsidija nepriklauso nuo to, ar vykdomas eksportas, ir ją skiriant neatsižvelgta į perdirbtą, pagamintą, eksportuotą arba vežtą kiekį.
(317)
Atrinktiems eksportuojantiems gamintojams pagal šią schemą per TL nustatyta subsidijų norma:
Mokesčių atskaita moksliniams tyrimams ir technologinei plėtrai
Bendrovė arba grupė
Subsidijų norma
Wuxi Suntech Power Co. Ltd ir susijusios bendrovės
0,10 %
Yingli Green Energy Holding Company ir susijusios bendrovės
0,49 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd ir susijusios bendrovės
0,00 %
JingAo Group ir susijusios bendrovės
0,02 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd ir susijusios bendrovės
0,00 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. ir susijusios bendrovės
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,29 %
Jinko Solar Co. Ltd ir susijusios bendrovės
0,33 %
3.4.3.6. Mokesčio grąžinimas už užsienio kapitalo įmonių pelno reinvestavimą į eksportuojančias bendroves
(318)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad pagal šią programą per TL atrinktos bendrovės naudos negavo.
3.4.3.7. Lengvatinių mokesčių programos užsienio kapitalo įmonėms, veikiančioms aukštųjų ir naujų technologijų sektoriuose
(319)
Atlikus tyrimą buvo patvirtinta, kad atrinktos bendrovės pagal programą negavo jokios naudos per TL, nes įmonės gavo naudos pagal naują programą, pakeitusią šį lengvatinį režimą. Daugiau informacijos pateikta 3.4.4.8. punkte.
3.4.3.8. Mažesni mokesčiai aukštųjų ir naujų technologijų įmonėms, vykdančioms tam tikrus projektus
a) Įvadas
(320)
Pagal šią programą įmonei, pripažįstamai aukštųjų ir naujų technologijų įmone, taikoma sumažinta 15 proc. pajamų mokesčio norma, palyginti su įprasta 25 proc. norma. Plono kreidinio popieriaus tyrime ir organinėmis medžiagomis padengtų plieno produktų tyrime ES nustatė, kad ši programa buvo kompensuotina; JAV valdžios institucijos ją taip pat laikė kompensuotina.
b) Teisinis pagrindas
(321)
Šios programos teisinis pagrindas - Įmonių pajamų mokesčio įstatymo 28 straipsnio 2 dalis kartu su Aukštųjų ir naujų technologijų įmonių nustatymo administracinėmis priemonėmis (Guo Ke Fa Huo [2008 m.] Nr. 172) ir Įmonių pajamų mokesčio įstatymo įgyvendinimo reglamento 93 straipsnis kartu su Valstybinės mokesčių inspekcijos pranešimu dėl klausimų, susijusių su Aukštųjų ir naujų technologijų įmonių pajamų mokesčių mokėjimu (Guo Shui Han [2008 m.] Nr. 985).
c) Tyrimo išvados
(322)
Ši schema taikoma pripažintoms aukštųjų ir naujų technologijų įmonėms, kurioms reikalinga esminė valstybės parama. Šios įmonės turi pagrindines nepriklausomas intelektinės nuosavybės teises ir turi atitikti tam tikrus reikalavimus: i) jų gamintojai yra įtraukti į aukštųjų technologijų sričių, kurioms teikiama esminė valstybės parama, produktų apibrėžtąją sritį; ii) visos MTTP sąnaudos sudaro tam tikrą bendrų pardavimo pajamų dalį; iii) pajamos iš aukštųjų ir naujų technologijų produktų sudaro tam tikrą bendrų pardavimo pajamų dalį; iv) su MTTP susiję darbuotojai sudaro tam tikrą visų darbuotojų dalį; v) laikomasi kitų 2008 m. aukštųjų ir naujų technologijų įmonėms nustatytų administracinių priemonių reikalavimų.
(323)
Pagal šią schemą naudos gaunančios bendrovės turi pateikti pajamų mokesčio deklaracijas ir atitinkamus priedus. Faktinis naudos dydis yra įtrauktas tiek į mokesčių deklaraciją, tiek į V priedą.
d) Išvada
(324)
Atitinkamai schema turėtų būti laikoma subsidija, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje ir 3 straipsnio 2 dalyje, nes teikiamas finansinis indėlis - vyriausybė negauna pajamų, o bendrovėms gavėjoms suteikiama nauda. Pagal šią programą gavėjams suteikiama nauda - sutaupyti mokesčiai, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 2 dalyje.
(325)
Ši subsidija yra konkreti, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies a punkte, nes ji taikoma tik įmonėms, gaunančioms aukštųjų ir naujų technologijų įmonių sertifikatą ir atitinkančioms visus 2008 m. administracinių priemonių reikalavimus. Be to, teisės aktais ar subsidijas skiriančių valdžios institucijų nenustatyta objektyvių tinkamumo pasinaudoti šia schema kriterijų, todėl pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies b punktą ši schema nėra automatiškai taikoma.
(326)
Atitinkamai ši subsidija turėtų būti laikoma kompensuotina.
e) Subsidijos sumos skaičiavimas
(327)
Kompensuotinos subsidijos suma skaičiuojama atsižvelgiant į gavėjams, kaip nustatyta, per TL suteiktą naudą. Gavėjams suteikta nauda laikoma pagal įprastinę mokesčių normą mokėtinų visų mokesčių suma, atėmus mokesčio, sumokėto pagal lengvatinę mokesčio normą, sumą. Kompensuojamos sumos grindžiamos 2011 m. bendrovių mokesčių deklaracijų duomenimis. Kadangi nebuvo nė vieno atrinkto bendradarbiaujančio gamintojo 2012 mokestinių metų audituotos mokesčių deklaracijos, atsižvelgta į visų 2011 mokestinių metų duomenis.
(328)
Atrinktiems eksportuojantiems gamintojams pagal šią schemą per TL nustatyta subsidijų norma:
Mažesni mokesčiai aukštųjų ir naujų technologijų įmonėms, vykdančioms tam tikrus projektus
Bendrovė arba grupė
Subsidijų norma
Wuxi Suntech Power Co. Ltd ir susijusios bendrovės
0,31 %
Yingli Green Energy Holding Company ir susijusios bendrovės
0,42 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd ir susijusios bendrovės
0,35 %
JingAo Group ir susijusios bendrovės
0,13 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd ir susijusios bendrovės
0,86 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. ir susijusios bendrovės
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,00 %
Jinko Solar Co. Ltd ir susijusios bendrovės
0,00 %
3.4.3.9. Lengvatinė pajamų mokesčio politika šiaurės rytų regiono įmonėms
(329)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad pagal šią programą per TL atrinktos bendrovės naudos negavo.
3.4.3.10. Guangdongo provincijos mokesčių programos
(330)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad pagal šią programą per TL atrinktos bendrovės naudos negavo.
3.4.4. Netiesioginio mokesčio ir importo tarifo programos
3.4.4.1. Atleidimas nuo PVM ir importo tarifo lengvatos už naudojimąsi importuojama įranga
a) Įvadas
(331)
Pagal šią programą užsienio kapitalo įmonės arba vietos įmonės atleidžiamos nuo PVM ir importo tarifų, jei importuoja gamyboje naudojamą pagrindinę įrangą. Jei norima tokiu atleidimu pasinaudoti, įranga negali būti įtraukta į reikalavimus neatitinkančios įrangos sąrašą, o šios lengvatos prašanti įmonė turi gauti Kinijos valdžios institucijų arba NPRK išduodamą Valstybės skatinamųjų projektų pažymėjimą pagal susijusius investicijų, mokesčių ir muitų teisės aktus. Antisubsidijų tyrimuose dėl plono kreidinio popieriaus ir organinėmis medžiagomis padengtų plieno produktų ši programa laikyta kompensuojama.
b) Teisinis pagrindas
(332)
Šios programos teisinis pagrindas - Valstybės tarybos aplinkraštis dėl importuojamai įrangai taikomų mokesčių politikos koregavimo, Guo Fa Nr. 37/1997, Finansų ministerijos, Muitinės administracijos ir Valstybinės mokesčių inspekcijos pranešimas dėl tam tikros lengvatinės importo muitų politikos pakeitimų, Finansų ministerijos, Muitinės administracijos ir Valstybinės mokesčių inspekcijos pranešimas [2008 m.] Nr. 43, 2006 m. vasario 22 d. NPRK pranešimas Nr. 316 2006 dėl patvirtinamojo rašto dėl valstybės remiamų vidaus ar užsienio kapitalo projektų tvarkymo aspektų ir 2008 m. užsienio kapitalo įmonių ar vidaus įmonių importuojamų nuo muitų neatleidžiamų prekių katalogas.
c) Tyrimo išvados
(333)
Ši programa laikoma finansiniu indėliu KLR vyriausybės negautų pajamų forma, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje, nes užsienio kapitalo įmonės ir kitos teisę pasinaudoti programa turinčios vietos įmonės atleidžiamos nuo PVM ir (arba) tarifų, kurie turėtų būti mokami. Todėl pagal šią programą bendrovėms gavėjoms suteikiama nauda, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 2 dalyje. Kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies a punkte, ši programa yra laikoma konkrečiai taikoma, nes pagal teisės aktą, kuriuo vadovaujasi subsidiją skirianti institucija, teisė naudotis šia schema suteikiama tam tikroms įmonėms, kurios investuoja pagal konkrečias verslo kategorijas, išsamiai apibrėžtas teisės aktuose, priskiriamoms skatinamosioms arba priskiriamoms B kategorijai pagal užsienio kapitalo pramonės sektorių ir technologijų perdavimo gairių katalogą arba toms, kurios veikia pagal pagrindinių valstybės skatinamų pramonės sektorių, produktų ir technologijų katalogą. Be to, nėra objektyvių kriterijų teisei šia programa pasinaudoti apriboti ir įtikinamų įrodymų išvadai, kad teisė pasinaudoti suteikiama automatiškai pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies b punktą, padaryti.
d) Subsidijos sumos skaičiavimas
(334)
Kompensuotinos subsidijos suma skaičiuojama atsižvelgiant į gavėjams, kaip nustatyta, per TL suteiktą naudą. Manoma, kad gavėjams suteikta nauda yra PVM ir muitų, nuo kurių atleidžiama importuojant įrangą, suma. Siekiant užtikrinti, kad kompensuotina suma apima tik TL laikotarpį, gauta nauda buvo paskaičiuota per visą įrangos nusidėvėjimo laikotarpį pagal įprastas bendrovės apskaitos procedūras.
(335)
Atrinktiems eksportuojantiems gamintojams pagal šią schemą per TL nustatyta subsidijų norma:
Atleidimas nuo PVM ir importo tarifo lengvatos už naudojimąsi importuojama įranga
Bendrovė arba grupė
Subsidijų norma
Wuxi Suntech Power Co. Ltd ir susijusios bendrovės
0,24 %
Yingli Green Energy Holding Company ir susijusios bendrovės
0,44 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd ir susijusios bendrovės
0,38 %
JingAo Group ir susijusios bendrovės
0,35 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd ir susijusios bendrovės
0,78 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. ir susijusios bendrovės
0,07 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,63 %
Jinko Solar Co. Ltd ir susijusios bendrovės
0,00 %
3.4.4.2. PVM lengvatos užsienio kapitalo įmonėms, įsigijusioms Kinijoje pagamintos įrangos
a) Įvadas
(336)
Šioje programoje nustatyta, kad užsienio kapitalo įmonės atleidžiamos nuo PVM, taikomo vidaus rinkoje įsigytai įrangai. Norint pasinaudoti atleidimu, įranga turi būti neįtraukta į reikalavimų neatitinkančios įrangos sąrašą ir įrangos vertė neturi viršyti tam tikros ribos. Ši programa nagrinėta antisubsidijų tyrimuose dėl plono kreidinio popieriaus ir organinėmis medžiagomis padengtų plieno produktų.
b) Teisinis pagrindas
(337)
Teisinis pagrindas - laikinosios mokesčių grąžinimo administravimo priemonės, taikomos užsienio kapitalo įmonių įsigytai šalyje pagamintai įrangai, bandomosios mokesčio atskaitos administravimo priemonės, taikomos užsienio kapitalo projektams įsigytai Kinijoje pagamintai įrangai, ir Finansų ministerijos ir Valstybinės mokesčių inspekcijos pranešimas apie užsienio kapitalo įmonių įsigytai šalyje pagamintai įrangai taikomos mokesčio atskaitos politikos panaikinimą.
c) Tyrimo išvados
(338)
KLR vyriausybė atsakydama į antisubsidijų klausimyną teigė, kad ši programa nebetaikoma nuo 2009 m. sausio 1 d. ir nurodė Finansų ministerijos ir Valstybinės mokesčių inspekcijos aplinkraštį dėl užsienio kapitalo įmonių įsigytai vietoje pagamintai įrangai taikomos grąžinimo politikos panaikinimo (CAISHUI {2008 m.} Nr. 176). Tačiau atlikus tyrimą buvo nustatyta, kad keli atrinkti eksportuojantys gamintojai pagal šią schemą tiriamuoju laikotarpiu gavo naudos. Atrinkti susiję eksportuotojai pateikė išsamios informacijos dėl šios schemos, įskaitant suteiktos lengvatos sumą. Atsižvelgiant į tai buvo padaryta išvada, kad KLR vyriausybė nepateikė tikslios informacijos apie šią programą, nes pagal kai kurių eksportuojančių gamintojų padėtį matyti, kad programa toliau taikoma.
(339)
KLR vyriausybė prašomos informacijos nepateikė, tad Komisija rėmėsi atrinktų eksportuojančių gamintojų pateikta informacija.
(340)
Ši programa laikoma finansiniu indėliu KLR vyriausybės negautų pajamų forma, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje, nes užsienio kapitalo įmonės atleidžiamos nuo PVM ir (arba) tarifų, kurie turėtų būti mokami. Todėl pagal šią programą bendrovėms gavėjoms suteikiama nauda, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 2 dalyje. Kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies a punkte, ši programa yra laikoma konkrečiai taikoma, nes pagal teisės aktą, kuriuo vadovaujasi subsidiją skirianti institucija, teisė naudotis šia schema suteikiama užsienio kapitalo įmonėms, kurios perka šalies viduje pagamintą įrangą ir priskiriamos skatinamosioms arba priskiriamos B kategorijai pagal užsienio kapitalo pramonės katalogą, o vidaus rinkoje įsigyta įranga priskiriama pagal pagrindinių valstybės skatinamų pramonės sektorių, produktų ir technologijų katalogą. Be to, pagal užsienio kapitalo projektams įsigytai Kinijoje pagamintai įrangai taikomo mokesčio grąžinimo administravimo bandomąsias priemones nauda suteikiama užsienio kapitalo įmonėms, priskiriamoms skatinamųjų kategorijai pavyzdiniame užsienio kapitalo pramonės kataloge arba Kinijos vidurio ir vakarų regionų užsienio kapitalo įmonių, kurioms taikomos lengvatos, kataloge. Be to, nėra objektyvių kriterijų teisei šia programa pasinaudoti apriboti ir įtikinamų įrodymų išvadai, kad teisė pasinaudoti suteikiama automatiškai pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies b punktą, padaryti. Kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 4 dalies b punkte, ši programa yra laikoma konkrečiai taikoma, nes jos taikymas priklauso nuo to, ar naudojamos vidaus rinkos, ar importuotos prekės.
d) Subsidijos sumos skaičiavimas
(341)
Kompensuotinos subsidijos suma skaičiuojama atsižvelgiant į gavėjams, kaip nustatyta, per TL suteiktą naudą. Manoma, kad gavėjams suteikta nauda yra PVM, nuo kurio atleidžiama importuojant įrangą, suma. Siekiant užtikrinti, kad kompensuotina suma apima tik TL laikotarpį, gauta nauda buvo paskaičiuota per visą įrangos nusidėvėjimo laikotarpį pagal įprastą pramonės praktiką.
(342)
Atrinktiems eksportuojantiems gamintojams pagal šią schemą per TL nustatyta subsidijų norma:
PVM lengvatos užsienio kapitalo įmonėms, įsigijusioms Kinijoje pagamintos įrangos
Bendrovė arba grupė
Subsidijų norma
Wuxi Suntech Power Co. Ltd ir susijusios bendrovės
0,00 %
Yingli Green Energy Holding Company ir susijusios bendrovės
0,00 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd ir susijusios bendrovės
0,00 %
JingAo Group ir susijusios bendrovės
0,07 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd ir susijusios bendrovės
0,03 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. ir susijusios bendrovės
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,15 %
Jinko Solar Co. Ltd ir susijusios bendrovės
0,05 %
3.4.4.3. Atleidimas nuo PVM, jei įsigyjama ilgalaikio turto pagal užsienio prekybos plėtros fondų programą
(343)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad pagal šią programą per TL atrinktos bendrovės naudos negavo.
3.4.5. Vyriausybės tiekiamos prekės ir teikiamos paslaugos už mažesnį nei tinkamas atlygį
3.4.5.1. Vyriausybės polikristalinio silicio tiekimas už mažesnį nei tinkamas atlygį
(344)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad pagal šią programą per TL atrinktos bendrovės naudos negavo.
3.4.5.2. Vyriausybės aliuminio ekstruzijų tiekimas už mažesnį nei tinkamas atlygį
(345)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad pagal šią programą per TL atrinktos bendrovės naudos negavo.
3.4.5.3. Vyriausybės stiklo tiekimas už mažesnį nei tinkamas atlygį
(346)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad pagal šią programą per TL atrinktos bendrovės naudos negavo.
3.4.5.4. Vyriausybės energijos tiekimas
a) Įvadas
(347)
Skundo pateikėjas teigė, kad kai kurie Kinijos polikristalinio silicio gamintojai pasinaudojo pigia elektros energija, tiekiama už mažesnį nei tinkamą atlygį.
b) Tyrimo išvados
(348)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad daugumos atrinktų eksportuojančių gamintojų bendrovių grupėms priklausė polikristalinio silicio gamintojai. Nustatyta, kad viena iš atrinktų eksportuojančių gamintojų grupių, t. y. LDK Solar, reguliariai iš Xin Yu ekonominės zonos finansų biuro gavo dideles elektros energijos mokesčio subsidijas. Nors tokiu atveju bendrovė negavo tiesioginės naudos dėl žemesnio nei rinkos elektros energijos tarifo, dėl didelių Xin Yu ekonominės zonos finansų biuro nuolaidų galiausiai bendrovė gavo naudą dėl tiekiamos pigios elektros energijos, kuri funkciškai lygiavertė vyriausybės tiekimui mažesnėmis nei rinkos kainomis. Bet kokiu atveju, net jeigu grąžinamoji išmoka laikoma dotacija, priemonė yra glaudžiai susijusi su skundo pateikėjo teiginiais ir patenka į tyrimo aprėptį. Iš tikrųjų, susijusiai LDK grupės bendrovei per TL buvo beveik visiškai grąžinti elektros energijos mokesčiai.
(349)
Per susijusį polikristalinio silicio gamintoją LDK Solar grupė gavo finansinį indėlį, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto iii papunktyje, nes vietos valdžia teikė elektros energijos mokesčio subsidijas, arba kaip apibrėžta 3 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktyje. Tai vertinama kaip vyriausybės finansinis indėlis prekes tiekiant ne per bendrąją infrastruktūrą, kaip apibrėžta pagrindiniame reglamente. Kita vertus, tai yra tiesioginis lėšų pervedimas.
(350)
LDK Solar suteikta naudos, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 2 dalyje, nes vyriausybė elektrą tiekė už mažesnį nei tinkamas atlygį. Nustatyta, kad dėl elektros energijos mokesčio subsidijos šis eksportuotojas faktiškai naudojosi žemesniu tarifu, palyginti su tuo, kuris taikomas įprastai. Tiesioginis lėšų pervedimas laikomas nauda, nes tai yra rinkoje netaikoma negrąžintina subsidija.
(351)
Kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies a punkte, subsidija, kuri teikiama tiekiant pigią elektros energiją taikant grąžinamąją išmoką vienam iš atrinktų gamintojų, laikoma konkrečiai taikoma, nes elektros energijos mokesčių subsidijos išmokėtos tik LDK. Subsidija taip pat yra taikoma konkrečiam regionui, nes taikoma tam tikroms įmonėms Xin Yu ekonominėje zonoje. LDK ir KLR vyriausybė nebendradarbiavo ir apie šią subsidiją nepranešė, todėl minėtos išvados daromos remiantis turimais faktais.
c) Subsidijos sumos skaičiavimas
(352)
Subsidijos suma buvo lygi grąžinamos permokos sumai TL laikotarpiu.
(353)
Atrinktiems eksportuojantiems gamintojams pagal šią schemą per TL nustatyta subsidijų norma:
Elektros energija už mažesnį nei tinkamas atlygį
Bendrovė arba grupė
Subsidijų norma
Wuxi Suntech Power Co. Ltd ir susijusios bendrovės
0,00 %
Yingli Green Energy Holding Company ir susijusios bendrovės
0,00 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd ir susijusios bendrovės
0,00 %
JingAo Group ir susijusios bendrovės
0,00 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd ir susijusios bendrovės
2,45 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. ir susijusios bendrovės
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,00 %
Jinko Solar Co. Ltd ir susijusios bendrovės
0,00 %
3.4.5.5. Žemėnaudos teisių suteikimas už mažesnį nei tinkamas atlygį
a) Įvadas
(354)
Skundo pateikėjas teigė, kad Kinijos nagrinėjamojo produkto gamintojai iš KLR vyriausybės gauna žemėnaudos teises už mažesnį nei tinkamą atlygį, nes nacionalinės arba vietos vyriausybės teises suteikia neatsižvelgdamos į rinkos principus.
(355)
KLR vyriausybė tvirtino, kad žemės rinka yra konkurencinga, sunorminta ir tvarkinga, o žemėnaudos teisės turi būti viešai parduodamos pagal žemės rinkos įstatymą. KLR vyriausybė taip pat nurodė, kad pramoninės ir komercinės paskirties žemė turėtų būtų įgyjama sumokant kompensaciją už naudojimą atviroje rinkoje konkurso būdu ir „neatsižvelgiant į pasiūlymų skaičių arba pradinę kainą, o galutinė mokama kaina atitinka rinkos kainą, kurią lemia laisvosios rinkos pasiūla ir paklausa“. KLR vyriausybė taip pat teigė, kad perduodant žemėnaudos teises pranešime apie perdavimą konkurso, kotiravimo arba aukciono būdu nėra nurodyta apribojimų, kurie turėtų poveikio sąžiningai konkurencijai.
(356)
KLR vyriausybė nepateikė duomenų apie faktines žemėnaudos teisių kainas ir vyriausybės nustatytą pradinę žemės kainą. KLR vyriausybės pateikta informacija apie žemėnaudos teisių sandorius, kurios buvo prašoma klausimyne, buvo neišsami. Per tikrinamąjį vizitą koreguodama savo pradinius klausimyno atsakymus KLR vyriausybė taip pat patvirtino, kad kai kuriems nurodytiems sandoriams buvo taikoma konkurso procedūrą. Tačiau nepateikta jokios klausimyne prašytos informacijos apie pasiūlymų skaičių ir pradinės ir galutinės kainos skirtumą.
(357)
Per tikrinimą Komisija prašė KLR vyriausybės pateikti įrodymų tvirtinimui, kad žemėnaudos teisės Kinijoje skiriamos per konkursus, kotiravimą ar aukcionus, pagrįsti. Pažymima, kad Valstybei priklausančių statybų paskirties žemėnaudos teisių suteikimo per konkursą, aukcionus ir kotiravimą priemonių 11 straipsnyje nustatyta, kad atsakinga valstybės institucija skelbia pranešimą apie vykstančią konkurso, aukciono arba kotiravimo procedūrą. Todėl siekdama surinkti ir patikrinti klausimyne prašytą informaciją Komisija paprašė visų viešų pranešimų apie sandorius, kuriems taikytos šios procedūros. KLR vyriausybė tokių pranešimų nepateikė ir teigė, kad „jų nebėra“. Todėl Komisija negalėjo patikrinti informacijos, susijusios su atrinktų eksportuojančių gamintojų žemėnaudos teisių sandoriais.
(358)
Komisija pranešė KLR vyriausybei apie ketinimą taikyti Reglamento (EB) Nr. 597/2009 28 straipsnio nuostatas šiai subsidijų schemai; atsižvelgiant į tai, kad KLR vyriausybė atsakydama į Komisijos 2013 m. gegužės 23 d. raštą nepateikė patenkinamo paaiškinimo ar naujų įrodymų šiuo klausimu, Komisija turėjo padaryti išvadas remdamasi patikimiausiais turimais faktais, t. y. šiuo atveju atrinktų eksportuojančių gamintojų pateikta informacija ir kita viešai skelbiama informacija.
(359)
Be to, Komisija, darydama prielaidą, kad KLR nėra žemės rinkos kainos, prašė, kad KLR vyriausybė pateiktų savo nuomonę dėl galimų lyginamųjų dydžių. Tuo metu, kai KLR vyriausybei buvo nusiųstas klausimynas, tai buvo tik prielaida ir jokiais būdais ne nustatytas faktas ar išvada, tačiau KLR vyriausybė pareiškė, kad ši prielaida yra neteisinga ir nepateikė jokios konkrečios informacijos apie galimus lyginamuosius dydžius. KLR vyriausybė tik pareiškė, kad „jei taikomas lyginamasis dydis, tai turėtų būti kainos, kurias už panašią žemę moka Kinijos pramonės šakos, kurioms nesudarytos palankesnės sąlygos“. Kadangi KLR vyriausybė neatskleidė, kurioms pramonės šakoms nėra sudarytos palankesnės sąlygos ir nepateikė jokios informacijos apie kainas, kurias šios pramonės šakos moka už pramoninę žemę Kinijoje, Komisija negalėjo įvertinti, ar jos yra tinkami lyginamieji dydžiai. Šiuo atžvilgiu pažymima, kad ankstesniuose tyrimuose dėl plono kreidinio popieriaus ir organinėmis medžiagomis padengtų plieno produktų Komisija nustatė, kad žemėnaudos teisės šioms pramonės šakoms taip pat nėra suteikiamos laikantis rinkos principų.
b) Teisinis pagrindas
(360)
Žemėnaudos teisės Kinijoje reglamentuojamos Kinijos Liaudies Respublikos žemės administravimo įstatymu.
c) Tyrimo išvados
(361)
Pagal Žemės administravimo įstatymo 2 straipsnį visa žemė priklauso vyriausybei, nes pagal Kinijos Konstituciją ir susijusias teisines nuostatas žemė kolektyvinėmis teisėmis priklauso Kinijos liaudžiai. Žemė negali būti parduodama, tačiau pagal įstatymus galima suteikti žemėnaudos teises. Valstybės valdžios institucijos tokias teises gali suteikti per viešą konkursą, kotiravimą ar aukcioną.
(362)
Bendradarbiaujantys eksportuojantys gamintojai pateikė informacijos apie jų turimą žemę ir daugumą susijusių žemėnaudos teisių sutarčių ir (arba) pažymėjimų, tačiau KLR vyriausybė pateikė labai nedaug informacijos apie žemėnaudos teisių kainodarą.
(363)
Kai minėta pirmiau, KLR vyriausybė teigė, kad žemėnaudos teisės Kinijoje skiriamos kotiruojant, rengiant konkursus ar aukcionus. Taip numatyta ir Kinijos Liaudies Respublikos daiktinių teisių įstatymo 137 straipsnyje.
(364)
Tačiau nustatyta, kad taip KLR vyriausybės aprašyta sistema praktikoje ne visada veikia. Tikrindama atrinktus eksportuojančius gamintojus Komisija gavo kai kurių susijusių institucijų paskelbtus pranešimus dėl žemėnaudos teisių perdavimo. Viename pranešime nurodyta, kad žemėnaudos teises įsigyti gali tik fotovoltinių produktų pramonė (81), o kitame nurodoma, kad kaina neturi viršyti institucijų nustatytos pradinės kainos ir neleidžiama rinkai nustatyti kainos (82). Pačiuose aukcionuose nebuvo galima užtikrinti tikros konkurencijos, nes daugelyje per eksportuojančių gamintojų patikrinimus vietoje matytų pavyzdžių pasiūlymą pateikė tik viena bendrovė (tik atrinktas fotovoltinių produktų gamintojas) ir todėl jos pradinis pasiūlymas (vietinio žemės biuro nustatyta vertė) buvo galutinė kaina už kvadratinį metrą.
(365)
Šie įrodymai prieštarauja KLR vyriausybės teiginiams, kad už žemėnaudos teises KLR sumokėtos kainos atitinka rinkos kainą, kuri nustatoma pagal laisvą rinkos pasiūlą ir paklausą, ir kad perduodant žemėnaudos teises pranešime apie perdavimą konkurso, kotiravimo arba aukciono būdu nėra nurodyta apribojimų, kurie turėtų poveikio sąžiningai konkurencijai. Taip pat buvo nustatyta, kad tam tikriems atrinktiems eksportuojantiems gamintojams vietos valdžios institucijos kompensavo (jau ir taip mažas) kainas, kurias jie mokėjo už žemėnaudos teises.
(366)
Be taikomų mažų kainų kai kurie atrinkti eksportuojantys gamintojai gavo kitų lėšų, susijusių su žemėnaudos teisių įsigijimu, dėl kurių dar labiau sumažėjo faktinė kaina, sumokėta už žemėnaudos teises.
(367)
Per tyrimą nustatytais faktais patvirtinama, kad su žemės suteikimu ir įsigijimu susijusi padėtis KLR yra neaiški ir neskaidri ir kad kainas dažnai nustato valdžios institucijos pasirinktinai. Valdžios institucijos kainas nustato remdamosi Miesto teritorijų žemės vertinimo sistema, pagal kurią nustatydamos pramoninės paskirties žemės kainą jos be kitų kriterijų turi remtis pramonės politika (83).
(368)
Be to, iš nepriklausomos viešos informacijos matyti, kad žemė KLR suteikiama už mažesnę nei įprastos rinkos kainos (84).
d) Išvada
(369)
Atitinkamai KLR vyriausybės suteikiamos žemėnaudos teisės turėtų būti laikomos subsidija, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto iii papunktyje ir 3 straipsnio 2 dalyje, nes vyriausybė suteikia prekių ir bendrovėms gavėjoms tokiu būdu suteikiama nauda. Kaip paaiškinta 364-367 konstatuojamosiose dalyse, KLR nėra veikiančios žemės rinkos, o iš to, kad naudojamas išorinis lyginamasis dydis (žr. 372 konstatuojamąją dalį), matyti, kad atrinkti eksportuotojai už žemėnaudos teises sumokėjo gerokai mažiau, palyginti su įprastine rinkos kaina. Be to, vietos valdžios institucijos grąžintos lėšos yra tiesioginis lėšų pervedimas, laikomas nauda, nes tai yra rinkoje netaikoma negrąžintina subsidija. Pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies a ir c punktus ši subsidija yra konkrečiai taikoma, nes pramoninės paskirties žemę pagal įstatymą gali naudoti tik tam tikroms pramonės šakoms priklausančios bendrovės (šiuo atveju - fotovoltinių produktų pramonei), tik keli sandoriai sudaryti įvykus konkursui, kainas dažnai nustato valdžios institucijos, o vyriausybės praktika šioje srityje neaiški ir neskaidri. KLR žemės padėtis taip pat aptarta TVF darbiniame dokumente, kuriuo patvirtinama, kad žemėnaudos teisių suteikimas Kinijos pramonei neatitinka rinkos sąlygų (85).
(370)
Todėl ši subsidija laikoma kompensuotina.
e) Subsidijos sumos skaičiavimas
(371)
Kaip jau nustatyta, žemėnaudos teisės KLR nepriklauso nuo rinkos sąlygų, be to, panašu, kad KLR apskritai nėra jokių privačių lyginamųjų dydžių. Todėl nėra naudinga koreguoti KLR sąnaudų ar kainų. Tokiomis aplinkybėmis manoma, kad KLR nėra rinkos, ir pagal pagrindinio reglamento 6 straipsnio d dalies ii punktą nustatant naudos dydį naudojamas išorinis lyginamasis dydis. Kadangi KLR vyriausybė nebendradarbiavo ir nepateikė jokio pasiūlymo dėl išorinio lyginamojo dydžio, Komisija turėjo naudotis turimais faktais, kad galėtų nustatyti tinkamą išorinį lyginamąjį dydį. Dėl to manoma, kad tinkamam lyginamajam dydžiui nustatyti būtų tinkama naudoti Taivano atskirosios muitų teritorijos informaciją. Ši informacija taip pat naudota ankstesniuose tyrimuose dėl plono kreidinio popieriaus ir organinėmis medžiagomis padengtų plieno produktų.
(372)
Komisija mano, kad Taivano žemės kainos yra tinkamiausios, palyginti su teritorijomis KLR, kuriose įsikūrę bendradarbiaujantys eksportuojantys gamintojai. Dauguma eksportuojančių gamintojų įsikūrę išsivysčiusiose ir dideliu BVP pasižyminčiose provincijose, kuriose itin didelis gyventojų tankumas.
(373)
Kompensuotinos subsidijos suma skaičiuojama atsižvelgiant į gavėjams, kaip nustatyta, per TL suteiktą naudą. Gavėjams suteikta nauda apskaičiuojama atsižvelgiant į kiekvienos bendrovės už žemėnaudos teises faktiškai sumokėtos sumos (atkaičius vietos valdžios institucijų grąžintas sumas) ir sumos, kurią paprastai reikėtų mokėti remiantis Taivano lyginamuoju dydžiu, skirtumą.
(374)
Skaičiuodama Komisija naudojo vidutinę Taivane nustatytą vieno kvadratinio metro žemės kainą, pakoreguotą atsižvelgiant į valiutos nuvertėjimą ir BVP pokyčius nuo atitinkamų žemėnaudos teisių sutarčių sudarymo dienos. Informacija apie pramoninės paskirties žemės kainas gauta iš Taivano ekonomikos reikalų ministerijos Pramonės departamento svetainės. Taivano valiutos nuvertėjimas ir BVP pokyčiai apskaičiuoti remiantis Taivano infliacijos normomis ir BVP vienam gyventojui einamosiomis kainomis JAV doleriais pokyčiais, kaip TVF paskelbė 2011 m. Pasaulio ekonomikos apžvalgoje. Pagal pagrindinio reglamento 7 straipsnio 3 dalį ši subsidijos suma (skaitiklis) buvo paskirstyta per TL, pasitelkiant įprastinį pramoninės žemės žemėnaudos teisių galiojimo laiką, t. y. 50 metų. Tada ši suma buvo paskirstyta visai bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų pardavimo apyvartai per TL, nes subsidija nepriklauso nuo to, ar vykdomas eksportas, ir ją skiriant neatsižvelgta į perdirbtą, pagamintą, eksportuotą arba vežtą kiekį.
(375)
Atrinktiems eksportuojantiems gamintojams pagal šią schemą per TL nustatyta subsidijų norma:
Žemės naudojimo teisės už mažesnį nei tinkamas atlygį
Bendrovė arba grupė
Subsidijų norma
Wuxi Suntech Power Co. Ltd ir susijusios bendrovės
0,31 %
Yingli Green Energy Holding Company ir susijusios bendrovės
0,77 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd ir susijusios bendrovės
0,65 %
JingAo Group ir susijusios bendrovės
1,31 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd ir susijusios bendrovės
4,28 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. ir susijusios bendrovės
0,32 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
1,73 %
Jinko Solar Co. Ltd ir susijusios bendrovės
1,66 %
3.5. Šalių pastabos po galutinio atskleidimo
(376)
KLR vyriausybė išreiškė nepasitenkinimą, kodėl tam tikrą galutinio atskleidimo dokumento informaciją po atskleidimo citavo kai kurios žiniasklaidos priemonės ir suinteresuotosios šalys. Dėl to pažymima, kad Komisija dokumento viešai nepaskelbė. Tačiau Komisija negali kontroliuoti kelių šimtų atskleidimo dokumentą gavusių suinteresuotųjų šalių veiksmų. Jei kai kurios šalys nusprendė paviešinti atskleidimo dokumentą arba išreikšti savo nuomonę dėl jo, Komisija neturėjo priemonių joms neleisti to daryti.
3.5.1. KLR vyriausybės pastabos dėl tariamai klaidingų teiginių galutinio atskleidimo dokumente
(377)
KLR vyriausybė teigė, kad Komisija pažeidė SSKP 12 straipsnio 1 dalies reikalavimą „suteikti pakankamai galimybių“. KLR vyriausybės tvirtinimu šiuo atveju nepakako Komisijos prailgintų terminų klausimyno atsakymams parengti (kaip išsamiai nurodyta 104 konstatuojamojoje dalyje). Be to, KLR vyriausybė teigė, kad „pagrįstą laikotarpį“ pagal SSKP 12 straipsnio 7 dalį taip pat galima vertinti kaip „pakankamai galimybių“ pagal SSKP 12 straipsnio 1 dalį, kurios skirtos visiems kitiems su klausimynu susijusiems dokumentams parengti. KLR vyriausybė taip pat teigė su atrinktais eksportuojančiais gamintojais galėjusi susisiekti tik tada, kai buvo baigta atranka, todėl atsakymams rengti skirtas laikotarpis nuo klausimyno gavimo iki sprendimo dėl atrinktų bendrovių priėmimo buvo beprasmis. KLR vyriausybė teigė, kad panašu, jog Komisijos „troškimas“ greitai pabaigti tyrimą yra svarbesnis už „nesvarstytiną reikalavimą“ pagal 12 straipsnio 1 dalį suteikti pakankamai galimybių. Komisija su šiais tvirtinimais nesutinka, nes ji padarė viską, ką galėjo, kad skirtų KLR vyriausybei ilgiausią įmanomą laikotarpį klausimyno atsakymams ir atsakymui į raštą dėl informacijos neišsamumo pateikti. KLR vyriausybei taip pat pranešta, kad prašomus dokumentus galima pateikti iki tikrinamojo vizito dienos.
Komisija netrukdė KLR vyriausybei per visą tyrimą teikti bet kokios informacijos ir įvairiomis progomis KLR vyriausybei primindavo apie galimybę prašyti surengti klausymą, per kurį KLR vyriausybė galėtų pateikti informacijos ir išsakyti nuomonę. Pažymima, kad jokia KLR vyriausybės per visą tyrimą pateikta informacija nebuvo atmesta nurodant, kad nesilaikyta terminų. KLR vyriausybės tvirtinimas, kad laikotarpis atsakymams rengti nuo klausimyno gavimo iki sprendimo dėl atrinktų bendrovių priėmimo buvo beprasmis, yra neteisingas. Didžioji klausimyno dalis buvo susijusi su bendru susijusios pramonės (nagrinėjamojo produkto) subsidijavimo lygiu, o sprendimo dėl atrinktų bendrovių priėmimas jokiu būdu netrukdė KLR vyriausybei rinkti bendro pobūdžio informacijos. Pabrėžtina, kad atrinkus bendroves KLR vyriausybė dar turėjo 43 dienas konkrečiai informacijai, susijusiai su atrinktais eksportuojančiais gamintojais, rinkti. Komisija laikėsi SSKP 12 straipsnio 1 dalies nuostatų ir suteikė KLR vyriausybei pakankamai galimybių visiems jos manymu susijusiems įrodymams pateikti atsižvelgdama į tai, kad tokia prievolė negali būti taikoma be termino, jei norima užtikrinti, kad tyrimą būtų galima baigti laiku.
(378)
KLR vyriausybė taip pat teigė, kad Komisija pradžioje prašė pateikti išsamią informaciją apie neatrinktus eksportuojančius gamintojus ir kad tai buvo „nereikalinga informacija“ tyrimui, kuris grindžiamas atrinktų bendrovių duomenimis. Dėl to pažymima, kad tuo metu, kai buvo išsiųstas KLR vyriausybei skirtas klausimynas, dar nebuvo priimtas galutinis sprendimas dėl to, ar šiame tyrime bus taikoma atranka. Gavusi eksportuojančių Kinijos gamintojų atrankos klausimyno atsakymus, kai buvo akivaizdu, kad eksportuotojų bendradarbiavimo lygis yra aukštas, ir kai tapo aišku, kad atrinkti eksportuotojai bendradarbiaus tinkamai atsakydami į klausimyno klausimus, Komisija nebereikalavo, kad neatrinkti eksportuojantys gamintojai pateiktų konkrečios su bendrove susijusios informacijos apie subsidijavimą. Todėl Komisija su tuo nesutinka.
(379)
KLR vyriausybė teigė, jog galutinio atskleidimo dokumente Komisija klaidingai nurodo, kad KLR vyriausybė klausimyno atsakymuose ir vėliau pateikdama pastabų nuslėpė tam tikrą informaciją. Šis tvirtinimas neteisingas. Kaip Komisija jau yra nurodžiusi 2013 m. gegužės 23 d. rašte KLR vyriausybei, KLR vyriausybė nepateikė prašomos informacijos apie valstybės finansų įstaigas, su Sinosure ir eksporto kredito draudimo teikimu susijusių dokumentų, taip pat dokumentų, susijusių su „Golden Sun Demonstration“ programa ir informacijos, susijusios su žemėnaudos teisių suteikimu.
(380)
KLR vyriausybės teigimu Komisija trūkstamai informacijai papildyti nesinaudojo turimais faktais, kaip tą nurodo daryti Grupės ir PPO ginčų sprendimų mechanizmai (86), o vietoje to „neigiamą išvadą panaudojo kaip baudžiamąją priemonę ir toliau pažeidinėjo SSKP nuostatas“. KLR vyriausybė toliau tvirtino, kad Komisija nenaudojo turimų faktų „vien tam, kad pakeistų informaciją, kurios gali trūkti, o tam, kad tuo specialiai remdamasi pagrįstų visas išvadas dėl subsidijavimo visiškai neatsižvelgdama į didelį KLR vyriausybės ir susijusių finansų įstaigų pateiktos informacijos kiekį, dažniausiai tai pagrįsdama tariamu nesugebėjimu pateikti idealių atsakymų ar įrodyti kiekvieną skaičių“. Komisija taip nesielgė. Svarstyta ir analizuota visa KLR vyriausybės pateikta informacija, įskaitant planus ir teisės aktus, o išvados pagrįstos šiais KLR vyriausybės pateiktais dokumentais, jei buvo sudarytos galimybės su jais susipažinti ir jų tikslumas buvo patvirtintas juos patikrinus. Daugybė šių dokumentų citatų, kuriomis pagrindžiamos išvados, yra pavyzdys, kaip Komisija apdorojo KLR vyriausybės pateiktą informaciją. 110 konstatuojamojoje dalyje Komisija aiškiai nurodė situacijas, kai pateikta informacija nebuvo remtasi.
(381)
KLR vyriausybė taip pat teigė, kad galutinio atskleidimo dokumente Komisija sau prieštaravo tvirtindama, kad atlikdama šį tyrimą reikalavo pateikti tik atrinktų eksportuotojų su sandoriais susijusios konkrečios informacijos, nes tame pačiame dokumente kitose vietose teigė, kad „vyriausybei skirto klausimyno klausimai nėra susiję tik su atrinktais eksportuotojais“. Tai netiesa. Komisijos teiginiai nėra sau prieštaraujantys. Kaip jau paaiškinta 378 konstatuojamojoje dalyje, Komisija pradžioje prašė pateikti su bendrove susijusios konkrečios informacijos, tačiau, kai buvo priimtas sprendimas taikyti atranką, prašyta pateikti tik su atrinktais eksportuojančiais gamintojais susijusios konkrečios informacijos. Tačiau norėdama įvertinti, ar tariamos subsidijų schemos yra kompensuotinos, Komisija prašė pateikti ne tik su atrinktais eksportuojančias gamintojais susijusios informacijos, o, pvz., informacijos apie Kinijos finansų rinkas arba žemėnaudos teisių rinką. Todėl paminėta, kad „vyriausybei skirto klausimyno klausimai nėra susiję tik su atrinktais eksportuotojais“.
(382)
KLR vyriausybė teigė, kad Komisija veikiausiai neatsižvelgė į tai, kad informacijos negalima atmesti vien dėl to, jog jos negalima pateikti per tikrinimą. Tai nėra Komisijos informacijos apdorojimo šiame tyrime būdas. Nebuvo nė vieno atvejo, kad visos informacijos nepriimta vien dėl to, jog „jos negalima patikrinti“. Tačiau jei turima informacija buvo prieštaringa ir tuo pačiu metu KLR vyriausybė negalėjo jos pagrįsti jokiais įrodymais, tokios informacijos nebuvo galima priimti.
(383)
KLR vyriausybės teigimu galutinio atskleidimo dokumento 85 dalyje (pakartota 117 konstatuojamojoje dalyje) Komisija „pripažino“, kad KLR vyriausybė nekontroliuoja bankų ir finansų įstaigų ir negali jų priversti teikti informacijos. Pažymima, kad Komisija apie tokį tvirtinimą nežino, be to, peržiūrėjus minėtos konstatuojamosios dalies tekstą tai taip pat nepasitvirtino.
(384)
KLR vyriausybė teigė, kad Komisija, atrodo, sutiko su KLR vyriausybe, kad atliekant tyrimą ES pagrindinis reglamentas arba SSKP negali viršyti nacionalinių teisės aktų. KLR vyriausybės pateikta sąsaja su tariamai konfidencialios informacijos nepateikimu neatitinka tikrovės. Tačiau Komisija tvirtino (117 konstatuojamoji dalis), kad dėl PPO narės savivaldos teisės aktų ar vidaus taisyklių ji nėra atleidžiama nuo PPO prievolių bendradarbiauti atliekant tyrimus, o nesutarimo atveju būtent KLR vyriausybė turi pasiūlyti būdus, kaip sudaryti galimybę susipažinti su informacija ir ją tinkamai patikrinti. KLR vyriausybė nurodė situaciją, kai vienas banko pareigūnas pateikė vieną atrinktos bendrovės kredito rizikos vertinimą kaip pavyzdį, kaip būtų galima patikrinti tariamai riboto pobūdžio informaciją, ir teigė, kad „Komisija vis tiek buvo nepatenkinta“. Priešingai, 148 konstatuojamojoje dalyje aiškiai nurodyta, kad Komisija šį konkretų dokumentą priėmė net jo netikrindama ir darydama išvadas visapusiškai atsižvelgė į šią informaciją. Tačiau tai buvo išskirtinis atvejis ir, deja, dėl panašaus pobūdžio per šį tyrimą prašytos informacijos tokių dokumentų daugiau pateikta nebuvo.
(385)
Dėl to KLR vyriausybė toliau tvirtino, kad bankų „konfidencialūs vidaus dokumentai“ pagal SSKP laikyti susijusia informacija, o jų nepateikus nebuvo galima naudotis turimais faktais. Komisija mano, kad šis teiginys yra per daug bendro pobūdžio, ir nemato, kaip galima visais atvejais atlikti tinkamus tikrinimus (laikantis tinkamų konfidencialumo procedūrų), jei tokie dokumentai (įskaitant sandorius su klientais) paprasčiausiai nuslepiami. Neturint galimybių patikrinti, gali tekti naudotis turimais faktais trūkstamai informacijai gauti.
(386)
KLR vyriausybė pakartotinai tvirtino, kad rašte prieš patikrinimą vietoje nebuvo nurodyti konkretūs tikrinimo klausimai, ir nurodydavo 2013 m. gegužės 23 d. Komisijos raštą, kuriame buvo tokia formuluotė. Tačiau galutinio atskleidimo dokumento 86 dalyje (pakartota 118 konstatuojamojoje dalyje) Komisija nurodė, kad 2013 m. kovo 25 d. rašte prieš patikrinimą vietoje, visapusiškai laikantis pagrindinio reglamento 26 straipsnio 3 dalies ir PPO reikalavimų, buvo pateiktas labai konkretus ir išsamus klausimų ir dokumentų, kurie bus nagrinėjami per tikrinimą, sąrašas. Tai, kad nebuvo pateiktas konkrečių klausimų sąrašas, kurio pateikti nereikalaujama nei remiantis pagrindiniu reglamentu, nei PPO taisyklėmis, nėra pasiteisinimas, kodėl KLR vyriausybė negalėjo visapusiškai bendradarbiauti per tikrinimą.
(387)
KLR vyriausybė teigė, kad Komisija per tikrinimą buvo visiškai nelanksti. Tai faktų ir situacijos iki tikrinamojo vizito ir per jį iškraipymas. Kaip jau paaiškinta galutinio atskleidimo dokumento 88-90 dalyse (pakartota 120-122 konstatuojamosiose dalyse), Komisija buvo visapusiškai ir besąlygiškai lanksti. Deja, KLR vyriausybės bandymai pateikti informacijos, kurios nebuvo įmanoma patikrinti per patikrinimo vietoje vizitus, reiškė, kad šios informacijos nebuvo galima sutikrinti su kitais šaltiniais ir laikyti patikrintu dokumentu. KLR vyriausybė Komisijai taip pat priminė apie PPO teismo praktiką tiriant EB - lašišos bylą, kad tai, ar dokumentą galima patikrinti, ne visada lemia tik galimybė atlikti patikrinimą vietoje, ir teigė, kad Komisija negali atmesti informacijos tik dėl to, kad jos nebuvo pateikta per tikrinamąjį vizitą. Komisija pažymi, kad tokia informacija, kurios patikimumo ir tikslumo negalima patikrinti per patikrinimą vietoje, gali būti laikoma mažiau aktualia nei tuo atveju, jei ji būtų buvusi tinkamai patikrinta, ir kad šiuo atveju kartais taip pasitaikė.
(388)
KLR vyriausybė nesutinka su Komisijos tariama praktika po tikrinamojo vizito nepriimti naujų su tokiu tikrinimu susijusių dokumentų ir įrodymų, kuriuos reikia patikrinti. Kaip paaiškinta galutinio atskleidimo dokumento 89 dalyje (pakartota 121 konstatuojamojoje dalyje), taip nėra ir nebuvo daroma. Iš tiesų tikrinamajam vizitui jau pasibaigus Komisija negali įprastai priimti dokumentų kaip tikrinimo daiktinio įrodymo, nes tokių dokumentų praktiškai neįmanoma patikrinti, tačiau KLR vyriausybei niekas nekliudo tokius dokumentus pateikti raštu, kas šioje byloje taip pat pasitaikė.
(389)
KLR vyriausybė tvirtino, kad Komisija nepaaiškino, kodėl prašanti pateikti 122 konstatuojamojoje dalyje nurodytus šešis dokumentus, todėl jų patikrinti nebuvo leista. Šį klausimą KLR vyriausybė jau buvo iškėlusi 2013 m. birželio 3 d. rašte ir Komisija į jį išsamiai atsakė 122 konstatuojamojoje dalyje. Dar kartą pažymima, kad visi šie dokumentai susiję su nagrinėjama pramone ir net konkrečiomis subsidijų schemomis, kaip antai lengvatinio skolinimo arba lengvatinių mokesčių schemomis. Todėl iš jų pavadinimų ir turinio akivaizdu, kad jie yra susiję su tyrimu. Tačiau KLR vyriausybė per tikrinimą paprasčiausiai atsisakė atsakyti į visus klausimus šiuo atžvilgiu, kaip vienintelę priežastį minėdama tai, kad dokumentas tariamai nesusijęs su tyrimu.
(390)
KLR vyriausybė tvirtino negalinti pateikti įrodymų, patvirtinančių informaciją apie nagrinėjamai pramonei suteiktų paskolų procentinę dalį, kurią pateikė klausimyno atsakymuose, nes šią informaciją turi bankai, kurie yra nepriklausomi subjektai, o ne KLR vyriausybės departamentai, ir kad Komisija duomenis turėtų tikrinti bankuose. KLR vyriausybė nurodė Komercinės bankininkystės įstatymo nuostatas, kuriose teigiama, kad bankai savo veiklą vykdo pagal įstatymą (4 straipsnis) ir kad vietos vyriausybės ar įvairių lygmenų vyriausybės departamentai, valstybinės organizacijos ar asmenys į jų veiklą nesikiša (5 straipsnis). KLR vyriausybė taip nurodė klausimyno atsakymuose, tačiau šio teiginio pagrįsti negalėjo. Bankai, kurios Komisija bandė patikrinti, šios informacijos taip pat negalėjo pagrįsti jokia kita informacija. Jei tai būtų laikoma priimtina praktika, tiriamoji šalis galėtų paprasčiausiai pateikti bet kokį tvirtinimą savo informacijai pagrįsti, o tiriančioji institucija paprasčiausiai turėtų ją priimti, neturėdama galimybių patikrinti, ar ši informacija atspindi tikrovę. Tai yra ypač svarbu atsižvelgiant į tai, kad ši konkreti informacija prieštarauja byloje surinktai informacijai. Yra ir kitų Komercinės bankininkystės įstatymo straipsnių, kuriais bankai įpareigojami paskolų verslą vykdyti atsižvelgdami į nacionalinės ekonomikos ir socialinės raidos poreikius ir laikydamiesi valstybės pramonės politikos (34 straipsnis). Kaip KLR vyriausybė teisingai pastabose pažymėjo, bankai verslą vykdo pagal įstatymą, t. y. taip pat pagal minėtas Komercinės bankininkystės įstatymo 34 straipsnio nuostatas. Todėl šis tariamai aiškus vyriausybės ir bankų atskyrimas nebuvo pagrįstas faktais.
(391)
KLR vyriausybė teigė, kad ji pateikė visą turimą informaciją apie bankų nuosavybės teises. Ji taip pat teigė, kad nurodyti skaičiai, susiję su bankų nuosavybės teisėmis, yra oficialūs CBRC duomenys, todėl nebuvo priežasties manyti, kad KLR vyriausybės pateikta informacija būtų neteisinga arba klaidinanti, ir taikyti pagrindinio reglamento 28 straipsnio nuostatas. KLR vyriausybė taip pat teigė nežinanti Komisijos teiginio galutinio atskleidimo dokumento 95 dalyje (pakartotas 127 konstatuojamojoje dalyje) šaltinio („Iš viešai prieinamos informacijos matyti, kad yra ir kitų valstybės bankų, kurie teikė paskolas atrinktiems eksportuojantiems gamintojams“), t. y. be tų bankų, kuriuos KLR vyriausybė, atsakydama į raštą dėl informacijos neišsamumo, nurodė kaip valstybės bankus. Šių tvirtinimų priimti negalima. Pažymima, kad KLR vyriausybė pradžioje klausimyno atsakymuose teigė neturinti jokios informacijos apie jai priklausančią nuosavybės dalį bankuose. Tik po to, kai Komisija rašte dėl informacijos neišsamumo pažymėjo, kad pagal Kinijos teisės aktus KLR vyriausybė privalo rinkti tokią informaciją, KLR vyriausybė šiuo klausimu pateikė tam tikros informacijos. Per tikrinimą CBRC pareigūnas atsisakė duomenis dėl banko nuosavybės teisių pagrįsti įrodymais, nesutiko atskleisti informacijos šaltinio ir nepaaiškino, iš kur tokia informacija buvo gauta. Taip pat pažymima, kad KLR vyriausybė neužginčijo to, kad bent 5 kiti bankai, kuriuos Komisija įvardijo galutinio atskleidimo dokumente (žr. 127 konstatuojamosios dalies išnašą), yra valstybės bankai.
(392)
KLR vyriausybė nesutiko su galutinio atskleidimo dokumento 97 dalies teiginiu (pakartotas 129 konstatuojamojoje dalyje), kad CBRC atsisakė atsakyti į klausimą dėl 10 didžiausių Kinijos bankų, nes šis klausimas nebuvo pateiktas raštu, ir teigė, kad Komisija neteisingai aiškino faktus, kadangi pagrindinė priežastis, kodėl į šį klausimą nebuvo atsakyta, yra tai, kad rašte prieš patikrinimą vietoje jis nebuvo nurodytas, o tokiam atsakymui parengti reikėjo laiko. Iš tiesų tai KLR vyriausybė neteisingai aiškina faktus šiuo klausimu. Komisija nereikalavo iš karto atsakyti į šį klausimą, tačiau CBRC atsisakė net pažiūrėti į klausimą ta dingstimi, kad jis nebuvo iš anksto pateiktas raštu. Jei priežastis buvo laiko trūkumas atsakymui parengti, KLR vyriausybė galėjo atsakymą pateikti vėliau per tikrinimą arba e. paštu (nors ir be galimybės Komisijai jį patikrinti), kaip ji darė keleto kitų dokumentų atveju. Tačiau KLR vyriausybė taip nepadarė.
(393)
KLR vyriausybė teigė, kad ji pateikė visus Komisijos klausimyne prašytus dokumentus dėl CBRC įsteigimo ir jam suteiktų įgaliojimų, ir kadangi Komisija dėl to nieko neužsiminė rašte dėl informacijos neišsamumo ir neprašė šio dokumento pateikti pagal rašto prieš patikrinimą vietoje 2 priedo „dokumentų, kurie turi būti pateikti prieš pradedant tikrinamąjį vizitą, sąrašą“, KLR vyriausybė nemanė, kad ji būtų įpareigota pateikti kitus dokumentus. Šis teiginys neteisingas. Komisija prašė pateikti visus dokumentus, kuriais remiantis įsteigtas CBRC ir jam suteikti įgaliojimai, tačiau KLR vyriausybė pateikė tik kai kuriuos jų. Tik remdamasi CBRC pareigūno pareiškimu Komisija sužinojo, kad šiuo klausimu esama ir kitų dokumentų. Iš tiesų KLR vyriausybės klausimyno atsakymuose šiuo klausimu pateikta neišsami ir klaidinanti informacija, nes KLR vyriausybė (CBRC) aiškiai žinojo apie tai, kad esama tokių papildomų dokumentų, kaip tą pripažino CBRC per patikrinimą vietoje.
(394)
KLR vyriausybė teigė, kad per tikrinimą Komisija iš tiesų neprašė bankų, kurie atrinktiems eksportuotojams per TL teikė paskolas, statistinių duomenų ir ataskaitų. Teigta, kad Komisija prašė tik 2012 m. statistinės ataskaitos, kurią Kinijos bankas pateikė CBRC, o tam dėl konfidencialumo įsipareigojimų CBRC pareigūnas turėjo atsiklausti susijusių teisinių tarnybų. Šis tvirtinimas neteisingas. Per tikrinimą Komisija pakartojo klausimyne ir rašte dėl informacijos neišsamumo pateiktą prašymą pateikti visų bankų, kurie atrinktiems eksportuotojams teikė paskolas, statistinius duomenis (87).
(395)
KLR vyriausybė teigė, kad skundo pateikėjo skunde pateikta nuoroda į Plono kreidinio popieriaus bylą, kurioje Komisija, remdamasi „neigiamomis išvadomis“, nustatė, kad VKB veikia kaip valstybinės įstaigos, yra „nepagrįstas tvirtinimas, kurį darant neturėta pakankamai informacijos apie nagrinėjamąjį produktą gaminantiems eksportuotojams suteiktos subsidijos pobūdį ir egzistavimą, todėl tokia nuoroda negali būti laikoma pakankamu įrodymu“, jog vyriausybės ar valstybinės įstaigos skiria finansinę paramą, kaip apibrėžta SSKP 11 straipsnio 2 dalyje. Pirma, pažymėtina, kad susijusios Plono kreidinio popieriaus bylos išvados pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnį buvo paremtos turimais faktais, o ne neigiamomis išvadomis, ir kad nėra vėlesnio sprendimo, kuriuo būtų patvirtintas KLR vyriausybės tvirtinimas, kad Komisijos išvada šiuo klausimu yra pagrįsta „netinkamu turimų faktų naudojimu“. Priešingai, Komisija prie panašių išvadų dėl VKB priėjo kitoje antisubsidijų byloje dėl importo iš Kinijos (Organinėmis medžiagomis dengtas plienas), be to, kitos tyrimą atliekančios institucijos, tiksliau Jungtinės Valstijos, priėjo prie išvados, kad Kinijos VKB yra valstybinės įstaigos, kurią patvirtino PPO apeliacinės taryba. (88)
(396)
KLR vyriausybė toliau tvirtino, kad Komisija prašė pateikti tam tikros informacijos apie visus Kinijoje įsteigtus bankus ir kad KLR vyriausybė praktiškai negalėjo pateikti tokios informacijos apie „daugiau kaip 3 800“ bankus. Komisija su šiuo tvirtinimu nesutinka ir dar kartą nurodo raštą dėl informacijos neišsamumo, kuriame, gavusi KLR vyriausybės klausimyno atsakymus, sumažino prašomos informacijos apimtį ir prašė pateikti informacijos tik apie tuos bankus, kuriuose KLR vyriausybė yra tiesioginė arba netiesioginė akcininkė (89).
(397)
KLR vyriausybė taip pat tvirtino, kad Komisijos teiginys, kad ji atsižvelgė į per tikrinimą pateiktas susijusių PBOC aplinkraščių santraukas interneto svetainėje, yra neteisingas ir kad tai įrodo galutinio atskleidimo dokumento 133 dalis (pakartota 164 konstatuojamojoje dalyje). Šis tvirtinimas neteisingas. 164 konstatuojamojoje dalyje nėra prieštaravimų ištraukų iš interneto svetainės turiniui. Į šias santraukas atsižvelgiama, tačiau remiamasi faktiniu aplinkraščių turiniu, dėl kurio KLR vyriausybė iki šios dienos iš tiesų nė karto neprieštaravo, kad jis būtų netikslus.
(398)
KLR vyriausybė teigė, kad Komisija „iš įvairių dokumentų išrinko įvairius terminus ir frazes be konteksto“, neteisingai aiškino kitus terminus ir frazes ir bandė juos sujungti, kad galėtų nustatyti, jog KLR vyriausybė skatina pramonę gaminti nagrinėjamąjį produktą, arba nustatyti, jog VKB yra valstybinės įstaigos. Ji tvirtina, kad „nuosekliai perskaičius“ šiuos dokumentus (planus, gaires ir sprendimus) būtų įrodyta, kad nėra Komisijos išvadų teisinio pagrindo ir jos nepagrįstos įrodymais. Šis tvirtinimas neteisingas. Komisija nuosekliai analizavo ir svarstė visus šiuos dokumentus, įskaitant nurodytus 102 konstatuojamojoje dalyje, būtent tokiu būdu, kurį siūlo KLR vyriausybė.
(399)
Dėl Sprendimo Nr. 40 KLR vyriausybė teigė, kad galutinio atskleidimo dokumente Komisija sprendimą citavo be konteksto, „kad būtų iškraipyta tikroji prasmė“. KLR vyriausybės teigimu, atsižvelgiant į kitas Sprendimo Nr. 40 nuostatas, akivaizdu, kad jis skirtas atsinaujinančiųjų išteklių energijos naudojimo vystymui, o ne saulės energijos modulių ir elementų priskyrimui bet kurios vystymo politikos tikslams, kaip siūlo Komisija. Netiesa, kad Komisijos nuoroda į Sprendimo Nr. 40 V straipsnio tekstą buvo be konteksto. Komisija nesiginčija dėl to, ar vienu šio sprendimo tikslų buvo atsinaujinančiųjų išteklių energijos naudojimo vystymas. Svarbu tai, kad Sprendime Nr. 40 Valstybės taryba naujas energijos pramonės šakas ir su saulės energija susijusias pramonės šakas priskyrė prioritetinei pramonei, todėl Pramonės restruktūrizavimo žinyne jos priskiriamos skatinamų projektų kategorijai. Atsižvelgiant į Sprendimo Nr. 40 17, 18 ir 19 straipsnius, finansų įstaigos paskolas gali teikti tik šiai kategorijai priklausančioms pramonės šakoms arba įmonėms. Tai akivaizdus požymis, kad fotovoltinių produktų pramonės įmonės, gaminančios, inter alia, saulės energijos modulius ir elementus, yra prioritetinės.
(400)
KLR vyriausybė teigė, kad spalio 10 d. Valstybės tarybos sprendimo tekste nėra nuorodos į saulės energijos modulius ir elementus ar fotovoltinių produktų pramonę ir kad jei ir buvo skatinama finansinė parama, ji yra susijusi su alternatyviųjų energijos šaltinių naudojimo tikslais, o tai neturi poveikio modulių ir elementų gamybos plėtrai apskritai. Tačiau Komisija su tuo nesutinka. Pažymėtina, kad panašu, jog šis Valstybės tarybos sprendimas nėra skirtas tik alternatyviųjų energijos šaltinių naudojimo skatinimui. Iš jo pavadinimo (Valstybės tarybos sprendimas dėl strateginių besivystančių pramonės šakų rėmimo ir plėtros spartinimo) ir turinio (inter alia, 1 straipsnio 1 ir 2 dalys, 2 straipsnio 2 dalis) akivaizdu, kad jis skirtas atrinktų pramonės šakų (šiuo atveju strateginių besivystančių pramonės šakų) plėtrai remti. Tą patvirtina ir tai, kad šiame sprendime nustatyti tikslai tiesiogiai susiję su strateginių besivystančių pramonės šakų produkcija ir veikla (2 straipsnio 3 dalis). Be to, sprendime akivaizdžiai susietos strateginės besivystančios pramonės šakos ir fotovoltinių produktų pramonė, kurios įmonės gamina, inter alia, saulės energijos modulius ir elementus. Pirma, neabejotina, kad fotovoltinių produktų pramonė yra alternatyviosios energijos pramonės, kuri sprendimo 2 straipsnyje nurodyta kaip pramonė, kurią valstybė turėtų remti ir plėtoti, segmentas. Antra, atrinkti eksportuojantys gamintojai priklauso aukštųjų technologijų pramonės įmonėms, kurios minimos sprendimo 2 straipsnio 2 dalyje. Panašiai 12-ajame penkmečio plane saulės energijos pramonė nurodyta kaip strateginė pramonės šaka, o 12-ajame saulės energijos fotovoltinių produktų pramonės penkmečio plane patvirtinama, kad Valstybės tarybos sprendime „saulės energijos fotovoltinių produktų pramonė nurodyta kaip svarbi strateginių besivystančių pramonės šakų sritis, kurią mūsų šalis ateityje plėtos“. (90)
(401)
KLR vyriausybės teigimu, Komisija citavo Vidutinio ir ilgo laikotarpio mokslo ir technologijų planą, tačiau nenurodė nė vieno jo punkto ar nuostatos, kurioje aukštųjų technologijų įmonėms būtų priskirtos modulius ir elementus gaminančios įmonės arba fotovoltinių produktų pramonė apskritai. KLR vyriausybės teigimu gairių tikslai susiję tik su alternatyviųjų energijos šaltinių plėtojimu priklausomybei nuo iškastinio kuro mažinti. Komisija su tuo nesutinka. Daugumai tirtų atrinktų eksportuojančių gamintojų suteikti aukštųjų ir naujų technologijų įmonių sertifikatai, tuo remiantis jos naudojosi subsidijomis, kurios teikiamos tik aukštųjų ir naujų technologijų įmonėms (pvz., atleidimas nuo mokesčių). Atrinkti eksportuotojai naudojosi tomis pačiomis individualiomis paramos programomis, kurios yra paminėtos šiame plane.
(402)
KLR vyriausybė tvirtina, kad Komisijos teiginys, jog KLR mokslo ir technologijų pažangos įsakyme išvardyta keletas priemonių strateginėms pramonės šakoms, įskaitant fotovoltinių produktų pramonę, remti, nepagrįstas jokiai faktais ir kad šiame įstatyme neminima fotovoltinių produktų pramonė ar strateginės pramonės šakos, todėl nėra pagrindo teigti, kad nagrinėjamajam produktui yra taikomas šis įstatymas. Šis tvirtinimas neteisingas. Šio teiginio pagrindas - minėto įstatymo 18 ir 34 straipsniai. Pagal 18 straipsnį valstybė skatina finansų įstaigas remti aukštųjų ir naujų technologijų pramonės įmonių vystymą ir nurodo tai daryti. Pagal 34 straipsnį į politiką orientuotos finansų įstaigos siūlo specialią pagalbą valstybės skatinamiems įmonių projektams. Fotovoltinių produktų pramonė priskiriama aukštųjų ir naujų technologijų pramonės įmonių kategorijai ir įmonių, kurių projektus skatina valstybė, kategorijai. Be to, to paties įstatymo 17 straipsnyje subjektams, kurie dalyvauja projektuose pagal nacionalinius mokslo ir technologijų planus, žadama lengvatinių mokesčių politika. Iš 401 konstatuojamosios dalies akivaizdu, kad fotovoltinių produktų pramonės bendrovių projektai patenka į šią taikymo sritį. Taigi, bent trys aiškūs požymiai rodo, kad šis įstatymas taikomas fotovoltinių produktų pramonei ir bendrovėms, kurios gamina ir eksportuoja nagrinėjamąjį produktą.
(403)
KLR vyriausybė taip pat teigė, kad Komisija KLR planus, sprendimus ir įstatymus vertino kaip turinčius vienodą teisinį poveikį ir vertę, neatsižvelgdama į teisinio aiškinimo principus, Kinijos teisės įstatymą ir pakartotinus KLR vyriausybės argumentus. KLR vyriausybės teigimu nuoroda į bendrą penkmečio planą ir konkrečius fotovoltinių produktų pramonės planus nėra teisinė nuoroda, nes nepateikta įrodymų, kad šie planai būtų teisiškai privalomi. Tai neteisinga, nes KLR vyriausybės teiginys, kad planai nėra privalomi, nepagrįstas jokiais įrodymais. Priešingai, KLR vyriausybės klausimyno atsakymuose pateiktame plane aiškiai teigiama: „Šis planas svarstytas ir patvirtintas Nacionaliniame liaudies kongrese ir veikia kaip įstatymas.“ (91) KLR vyriausybė pastabose po galutinio atskleidimo nurodė: „Pagal Kinijos teisės įstatymą Konstitucija, įstatymai, administraciniai teisės aktai, vietos lygmens reglamentai ir taisyklės Kinijoje yra teisės aktai.“ Kadangi planas veikia kaip įstatymas, o KLR vyriausybė patvirtino, kad Kinijoje įstatymai yra teisės aktai, Komisija priėjo prie išvados, kad planas iš tiesų yra teisiškai privalomas. Pagal KLR vyriausybės aiškinimą per tikrinamąjį vizitą sektorių ir regionų penkmečio planai rengiami pagal bendrąjį penkmečio planą, todėl Komisija neturėjo pagrindo sektoriaus fotovoltinių produktų pramonės penkmečio plano (2011-2015 m.) aiškinti kitaip nei bendrojo penkmečio plano.
(404)
KLR vyriausybė „Komisijos parengtas gaires dėl kompensavimo/grąžinimo“ cituoja kaip panašaus neprivalomo ES dokumento pavyzdį. Komisija mano, kad KLR vyriausybė nurodė „Komisijos pranešimą dėl antidempingo muitų grąžinimo“ (OL C 127 2002 5 29, p. 10). Iš tiesų netikslu šias gaires laikyti neprivalomomis, nes jos įpareigoja Komisiją jų laikytis, kiek jos nepažeidžia aukštesnę teisinę galią turinčių taisyklių. Komisija nustatė, kad Kinijos planai yra teisiškai privalomi. Tačiau net spėjant, jog šiuo atveju taip nėra, akivaizdu, kad nacionaliniai, sektorių ir regionų planai, rengiami aukščiausiu vyriausybės lygmeniu ir kuriuose nustatoma ekonominė ir pramonės plėtros vyriausybės politika, yra aukščiausios įrodomos vertės, atsižvelgiant į de facto privalomą juose pateiktų tikslų pobūdį. Taip pat akivaizdu, kad juos vyriausybė gali panaudoti ir pareikšti papeikimą subjektams, kurie planų tinkamai nevykdė. Todėl jie yra labai susiję su išvadomis dėl vyriausybės kišimosi į ekonomiką ir su nurodymais tam tikroms pramonės šakoms bei tų šakų kontrole.
3.5.2. Šalių pastabos dėl lengvatinių paskolų politikos, kito finansavimo, draudimo garantijų
(405)
KLR vyriausybė teigė, kad dėl to, jog ji neatsakė į A priedėlio klausimus, neturėtų būti naudojami turimi faktai pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnį. KLR vyriausybės teigimu, jei Komisija iš tiesų būtų ketinusi tikrinti skunde pateiktus įtarimus, kad Kinijos valstybės bankai yra valstybinės įstaigos, ji nebūtų turėjusi išplėsti klausimynų reikalavimais pateikti vidinių, konfidencialių, su konkrečiais sandoriais susijusių duomenų apie bankus, kurių daugelis jokiu būdu nepriklausė vyriausybei. Dėl to KLR vyriausybė nurodė informaciją apie konkrečias paskolas, kurias bankas suteikė atrinktiems eksportuojantiems gamintojams. Komisija su šiuo tvirtinimu nesutinka. A priedėlyje prašoma informacija ketinta tikrinti, ar Kinijos bankai yra valstybinės įstaigos ir ar jiems vyriausybė paveda funkcijas ir jiems vadovauja. KLR vyriausybė nenurodė, kurią kitą informaciją, išskyrus informaciją apie konkrečias paskolas, laiko šiuo tikslu nesusijusia.
(406)
Primenama, kad A priedėlio klausimuose prašyta pateikti informacijos apie bankų nuosavybės teises, direktorių valdybos ir akcininkų valdybos sudėtį, akcininkų (direktorių) susirinkimų protokolus, aukščiausių valdymo organų sąsajas su valstybės valdžios institucijomis, paskolų suskirstymą pagal sektorius, skolinimo politiką ir rizikos vertinimą, susijusį su bendradarbiaujantiems eksportuojantiems gamintojams suteiktomis paskolomis. KLR vyriausybė teigė, kad norint padaryti išvadas dėl valstybinių įstaigų tokie prašymai buvo „aiškiai nesaikingi“, be to, prašomos informacijos apimtis buvo per plati. Be to, KLR vyriausybė tvirtino, kad pradinę išvadą dėl to, ar subjektas yra valstybinė įstaiga, reikia padaryti prieš prašant tokios informacijos. Komisija nesutinka. Atsižvelgiant į aukštus standartus, kuriuos PPO apeliacinė taryba nustatė DS 379 (92) byloje, visa prašoma informacija yra reikalinga, įskaitant išvadas dėl vyriausybės kišimosi į finansų sistemą. Pavyzdžiui, įrodymais, kad subjektai veikia nekomerciškai, ir atsižvelgiant į vyriausybės kišimosi požymius galima įrodyti, kad subjektams pavedamos funkcijos ir jiems vadovaujama. Bet kuriuo atveju pažymėtina, kad paaiškėjus, jog atrinkti eksportuojantys gamintojai bendradarbiaus, Komisija nusprendė sumažinti prašomos informacijos kiekį ir prašyti tik informacijos apie paskolas toms bendrovėms, ir nedarė jokių išvadų dėl to, kad KLR vyriausybė nepateikė kitos informacijos apie konkrečias paskolas, kurios pradžioje buvo prašyta. Tačiau visi kiti informacijos prašymai su tyrimu buvo susiję. Dėl KLR vyriausybės tvirtinimo, kad ji negalėjo pateikti kai kurios informacijos A priedėlyje, pažymima, kad KLR vyriausybė atsisakė pateikti A priedėlį apskritai, išskyrus informaciją apie kelis bankus. Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, padaryta išvada, kad per pagrįstą laikotarpį KLR vyriausybė nepateikė likusios prašomos informacijos.
(407)
KLR vyriausybė, pasinaudodama PPO apeliacinės tarybos pranešimu JAV - Karšto valcavimo plienas (99 dalis) (93), tvirtina, kad praktiškai negalėjo patenkinti Komisijos „nesaikingų“ informacijos prašymų ir kad tai, jog Komisija nesugebėjo šio klausimo išspręsti ir įvairių prašymų susieti su faktinėmis išvadomis, su kuriomis jie susiję, reiškia, kad Komisija veikė negarbingai. Nors cituota byla yra susijusi su eksportuotojų bendradarbiavimu per antidempingo tyrimą, Komisija sutinka, kad vyriausybėms skirtų klausimynų atliekant kompensacinių muitų tyrimus atveju reikia rasti pusiausvyrą tarp reikiamos informacijos ir praktinių atsakovo galimybių tokią informaciją pateikti. Tačiau šią pusiausvyrą reikia rasti atsižvelgiant į visus faktus. Išvados dėl Kinijos valstybės bankų valstybinių įstaigų statuso jau padarytos Plono kreidinio popieriaus ir Organinėmis medžiagomis dengtų plieno produktų bylose, o šioje byloje skundo pateikėjas pateikė pakankamai prima facie įrodymų, kad valstybės bankai ir toliau lieka valstybinėmis įstaigomis. Todėl KLR vyriausybė turėjo tikėtis faktų imlaus tyrimo, jei šį teiginį norėjo paneigti. Deja, KLR vyriausybė toliau tvirtino, pvz., kad ji turėjo labai nedaug informacijos apie vyriausybei priklausančias bankų akcijas arba visai tokios informacijos neturėjo (labai svarbus veiksnys priimant sprendimą dėl valstybinių įstaigų statuso), o tai rodo, kad ji nedėjo tiek pastangų, kiek galėjo, ir neleido susipažinti su reikiama informacija. Tai viena „nedaugelio aplinkybių“, kai galima taikyti SSKP 12 straipsnio 7 dalį (kaip teigiama PPO grupės pranešime (94)). Be to, Komisija suprato, kad ji prašo neišvengiamai didelės apimties informacijos, tačiau bendradarbiavimas yra dvipusis procesas, o KLR vyriausybės pradinė reakcija buvo paprasčiausiai reikalauti paaiškinimų, su kuriomis faktinėmis išvadomis buvo susieti prašymai (to iš anksto nustatyti neįmanoma), o ne siūlyti būdus, kaip būtų galima pagrįstai patenkinti informacijos prašymus.
(408)
Dėl Šanchajaus banko tikrinimo KLR vyriausybė teigė, kad faktas, jog tikrinimas neįvyko, nėra pakankama priežastis turimiems faktams naudoti ir kad bet kuriuo atveju Komisija yra atsakinga už tai, kad tikrinimas neįvyko. Atsakydama Komisija pažymi, kad faktinė padėtis, susijusi su Šanchajaus banko tikrinamojo vizito organizavimu, aprašyta galutinio atskleidimo dokumento 111 ir 112 dalyse (pakartota 143 ir 144 konstatuojamosiose dalyse). Su tikrinimu susijusi faktinė padėtis nepasikeitė, todėl Komisija nesutinka su tuo, kaip KLR vyriausybė aiškina šiuos faktus, ir užtikrina dėjusi visas pastangas, kad tikrinimas įvyktų, tačiau tai buvo neįmanoma dėl KLR vyriausybės daromų kliūčių. KLR vyriausybė remiasi PPO grupės pranešimu (95), kuriame padaryta išvada, jog neatlikus tikrinamojo vizito lieka kitų galimybių dokumentams patikrinti. Tačiau šiame tyrime KLR vyriausybė apie galimybę patikrinti banką Komisijai pranešė likus tik vienai darbo dienai iki tikrinimo KLR vyriausybėje pradžios (jau ir taip prailginus terminą tokiam patvirtinimui pateikti), taip nesudarant daugiau jokių galimybių atlikti tikrinimo vietoje, nes vizitui jau buvo pasirengta ir nieko keisti nebuvo galima. Tokiomis aplinkybėmis daroma išvada, kad KLR vyriausybė nedėjo tiek pastangų, kiek galėjo, ir Komisija nemato jokių būdų, kaip patikrinimus per tikrinamąjį vizitą būtų galima pakeisti kitomis priemonėmis.
(409)
KLR vyriausybė teigė, kad Komisija negali neatsižvelgti į HuaXia banko pateiktą informaciją apie nuosavybės struktūrą dėl to, kad ji nėra „ideali visais aspektais“. Komisija pažymi, kad ji šios informacijos nepriėmė ne todėl, kad ji nebuvo ideali visais aspektais. Kaip jau paaiškinta 147 konstatuojamojoje dalyje, HuaXia bankas iki tikrinamojo vizito neatskleidė jokios informacijos apie vyriausybei priklausančias banko akcijas, nors šios informacijos Komisija prašė jau pradiniame klausimyne. Kai Komisija pažymėjo, kad HuaXia banke yra keli valstybiniai akcininkai, bankas pateikė popieriaus lapą su informacija iš nežinomo šaltinio, be to, ši informacija neatitiko kitos byloje turimos informacijos. Šios informacijos nebuvo galima priimti.
(410)
Dėl HuaXia banko sprendimo pateikti tik kai kuriuos kreditingumo vertinimus, kaip aprašyta 148 konstatuojamojoje dalyje, KLR vyriausybė teigė, kad Komisijai pateiktas pagrįstas paaiškinimas, kodėl kitų vertinimų pateikti negalima. Komisija nesutinka. Rašte prieš patikrinimą vietoje aiškiai nurodyta, kad per tikrinamąjį vizitą šie dokumentai bus nagrinėjami, nes nepakanka paaiškinimo, kad „dvi rizikos vertinimo ataskaitas tvarkė kiti banko padaliniai, o su atsakingais darbuotojais tuo metu nebuvo galima susisiekti“. Be to, KLR vyriausybė pateikė argumentą, kurį pastabose pakartojo, kad informacijos nebuvo galima pateikti dėl kliento konfidencialumo reikalavimų. Komisija pažymi, kad per kompensacinio muito tyrimus taikomos konfidencialios informacijos tvarkymo nuostatos (96) ir kad bet kuriuo atveju Komisija dėl šio ar kitų klausimų daugiausia prašė sudaryti galimybių informaciją patikrinti, o ne ją dauginti. Bet kuriuo atveju Komisija pastebi, jog griežtai taikant „kliento konfidencialumo“ principą daugumos kompensacinių muitų tyrimams svarbios informacijos būtų neįmanoma patikrinti. Tokiais atvejais būtų neįmanoma eksportuotojo atsakymų į daugelį klausimų sutikrinti su kitais šaltiniais ir atlikti atsitiktines tam tikrų schemų naudotojų tikrinimus tai atvejais, kai eksportuotojai nebendradarbiauja arba kai tyrimas atliekamas naudojant suvestinius duomenis.
(411)
KLR vyriausybė teigė, kad EXIM bankas per tyrimą visapusiškai bendradarbiavo, o kai kurių Komisijos prašytų dokumentų negalėjo pateikti dėl vidaus politikos taisyklių, valstybės paslapties, konfidencialumo ar kitų įstatymų. Todėl turimais faktais negalima naudotis dėl to, kad nebuvo pateikti minėti dokumentai. Pagal Komercinės bankininkystės įstatymą EXIM banko pareigūnai šių dokumentų negalėjo pateikti per tikrinimą. Dėl to, ir priešingai, nei manė Komisija, pagrindinis reglamentas ir SSKP negali būti laikomi viršesniais už KLR valstybės įstatymus. KLR vyriausybė taip pat teigė, kad klausimai dėl aukštesnio rango pareigūnų narystės politinėje partijoje yra nesusiję, be to, jie trikdo KLR vyriausybę. Komisija su tuo nesutinka. PPO taisyklės (kuriomis iš esmės yra pagrįstas pagrindinis reglamentas) negali būti laikomos viršesnėmis už šalies įstatymus, tačiau jos netrukdo Komisijai daryti išvadų, jei tokie šalies įstatymai trukdo patenkinti pagrįstus informacijos prašymus. Be to, EXIM bankas pateikė kai kuriuos klausimyno A priedėlio atsakymus, bet atsisakė pagrįsti beveik visą tokią informaciją ir nurodyti duomenų šaltinius ar pateikti kokius nors įrodymus. Todėl informacija yra vertinama tik kaip žodinis pareiškimas, nepatvirtintas patikrintais raštiškais dokumentais. Jei tokios praktikos būtų laikomasi, EXIM bankas būtų galėjęs pateikti praktiškai bet kokią informaciją, o tyrimą atliekanti institucija būtų turėjusi ją priimti, negalėdama patikrinti jos tikslumo.
Klausimai dėl narystės politinėje partijoje ir KKP darinių EXIM banke (ar bet kuriame kitame susijusiame banke) yra labai svarbūs siekiant nustatyti valstybės kišimosi į bankų valdymą mastą, atsižvelgiant į konkretų KKP vaidmenį pagal KLR konstituciją. Be tokių klausimų pagrindimo, kurį Komisija pateikė 151 konstatuojamojoje dalyje, taip pat pažymima, kad pagal KKP konstituciją visos organizacijos, įskaitant privačias komercines įmones, jei jose dirba bent trys partijos nariai, turi įsteigti „pirmines partijos organizacijas“. Šios organizacijos užtikrina ir prižiūri partijos ir valstybės principų bei politikos įgyvendinimą ir padeda akcininkų susirinkimui, direktorių valdybai, stebėtojų tarybai ir valdytojams pagal įstatymą vykdyti funkcijas ir įgaliojimus (97). KLR bendrovių įstatymu visos Kinijos bendrovės taip pat įpareigojamos savo organizacinėje struktūroje įsteigti KKP organizaciją, kuri vykdytų KKP veiklą (98). Todėl KKP akivaizdžiai susijusi su KLR vyriausybės veikla ir Kinijos įmonių ir institucijų visų rūšių veikla; todėl klausimai apie narystę partijoje šiuo atveju yra teisiškai pagrįsti.
(412)
Dėl CDB tikrinimo KLR vyriausybė tą patį tvirtino, kalbėdama apie klausimus dėl vadovų politinių pažiūrų ir KKP vaidmens banke. Dėl to Komisija nurodo 151 ir 411 konstatuojamosiose dalyse pateiktą pagrindimą. KLR vyriausybė taip pat teigė, kad CDB prašomų kredito rizikos vertinimo ataskaitų negalėjo pateikti dėl konfidencialumo priežasčių ir kad jis pateikė kredito reitingo formą ir konkretų bendrovės, kurios pavadinimas nenurodytas, kredito rizikos vertinimo pavyzdį. Pažymima, kad kredito reitingo forma ir nežinomos pramonės šakos nežinomos bendrovės kredito reitingas nėra vieno atrinkto eksportuotojo kredito rizikos vertinimo įrodymas, kurio prašė Komisija. Dėl konfidencialumo aspekto Komisija nurodo 410 konstatuojamojoje dalyje pateiktą paaiškinimą.
(413)
KLR vyriausybė teigė, kad Komisijos išvada, jog VKB yra valstybinės įstaigos, neatitinka SSKP 1 straipsnio 1 dalies, nes Komisija išvados nepagrindė jokiais įrodymais ir nepateikė pagrįsto ir tinkamo aiškinimo, kaip prieita prie išvados, kad vyriausybės kišimasis į Kinijos finansų sektorių yra toks didelis, jog bankai turi vykdyti lengvatinę politiką. Komisija iš esmės nesutinka su šiuo teiginiu. Iš nepriklausomos informacijos, kuri nurodyta 162-168 konstatuojamosiose dalyse, matyti, kad bankai įgyvendina lengvatinę politiką, tai aišku ir iš kitų 102 konstatuojamojoje dalyje nurodytų Kinijos planų, įstatymų ir politikos dokumentų. Komisija peržiūrėjo, išanalizavo ir citavo daug dokumentų, kuriuos paskelbė tarptautinės organizacijos, kaip antai PPO, Pasaulio bankas, TVF ir EBPO, ir kuriuose padaryta išvada, jog valstybė aktyviai kišasi į Kinijos bankų sektorių, ypač privilegijuotų paskolų gavėjų ir palūkanų nustatymo atveju.
(414)
KLR vyriausybė abejoja kelių dokumentų, kurie naudoti kaip geriausi turimi faktai ir kuriuos Komisija nurodė priimdama sprendimą dėl VKB valstybinių įstaigų statuso, aktualumu. Pirmiausia pažymėtina, kad Komisija geriausiais turimais faktais turėjo naudotis tik dėl to, kad KLR vyriausybė nebendradarbiavo ir nesutiko pateikti prašomos informacijos.
(415)
KLR vyriausybė teigė, kad Deutsche Bank tyrimų ataskaitoje (toliau - DB ataskaita), kurią Komisija cituoja 161 konstatuojamojoje dalyje, aprašyta istorinė padėtis Kinijoje ir šia ataskaita negalima pagrįstai remtis vertinant Kinijos bankų sektorių po 7 metų. Pirma, KLR vyriausybė neteisi teigdama, kad ataskaita yra pagrindas padėčiai „po 7 metų“ vertinti. Ataskaita parengta 2007 m., o TL, t. y. susijęs laikotarpis Kinijos bankų sektoriui vertinti šiame tyrime, prasideda 2011 m. Taigi, ataskaitoje kalbama apie 4 metų senumo (iki susijusio laikotarpio) padėtį. Antra, DB ataskaita nėra vienintelis dokumentas, kuriuo Komisija remiasi darydama išvadą, tai veikiau Komisijos atliktos Kinijos bankų sektoriaus, tiksliau nuosavybės struktūros, analizės pradinis taškas. Trečia, kita informacija, kurią Komisija nurodo Kinijos bankų sektoriaus nuosavybės struktūrai nustatyti (PPO, TVF ir EBPO ataskaitos ir darbiniai dokumentai), atitinka DB ataskaitos išvadas. Tokiomis aplinkybėmis pažymėtina, kad pati KLR vyriausybė pateikė tik mažą dalį pakartotinai prašytos informacijos šiuo klausimu ir iš tiesų niekada neprieštaravo dėl faktiniu pagrindu padarytų Komisijos išvadų, susijusių su valstybės nuosavybės bankų sektoriuje dalimi ir kišimosi į bankų sektorių lygiu.
(416)
KLR vyriausybė taip pat nesutinka su Komisijos nuoroda į 2012 m. PPO prekybos politikos apžvalgos ataskaitą ir teigia, kad tvirtinimas, jog „Kinijos bankų sektoriaus rinkos struktūra apskritai mažai pasikeitė“, pateiktas padėtį lyginant su ankstesniu peržiūros laikotarpiu (2010 m.). Komisija šiam tvirtinimui neprieštarauja. Iš tiesų Komisija galutinio atskleidimo dokumente 2010 ir 2012 m. PPO prekybos politikos apžvalgų ataskaitas citavo toje pačioje 161 konstatuojamojoje dalyje, kad įrodytų, jog per dvejus metus pokyčių būta mažai. 2010 m. ataskaitoje teigta, kad „kitas pastebimas Kinijos finansų sektoriaus bruožas - valstybei nuosavybės teise priklauso didelė šio sektorius subjektų dalis“, o 2012 m. ataskaitoje patvirtinta, kad šioje srityje pokyčių būta mažai. KLR vyriausybė taip pat pacitavo 2012 m. ataskaitą ir, remdamasi tomis citatomis, tvirtino, jog ataskaita prieštarauja Komisijos 161 konstatuojamojoje dalyje pateiktam vertinimui. Šio tvirtinimo priimti negalima. Nė viena ataskaitos citata, kurią KLR vyriausybė pateikė pastabose po galutinio atskleidimo, neprieštarauja Komisijos 161 konstatuojamojoje dalyje pateiktam vertinimui ir neleidžia juo suabejoti.
(417)
KLR vyriausybė taip pat teigė, kad 162 konstatuojamojoje dalyje pateiktos Komisijos išvados neparemtos įrodymais, nes Komisija (be DB ataskaitos ir PPO prekybos politikos apžvalgų, kurios aptartos pirmesnėje konstatuojamojoje dalyje) „paprasčiausiai nurodo Pasaulio banko ataskaitą ir ekonomikos apžvalgą ir pan., nepateikdama pagrįstų ir tinkamų paaiškinimų išvadai pagrįsti“. Šio tvirtinimo priimti negalima. Dėl to pažymima, kad Pasaulio banko ataskaitoje teigiama, inter alia: „Nepaisant įspūdingos pastarųjų trijų dešimtmečių finansų sektoriaus reformų ir plėtros pažangos Kinijos finansų sistema yra prislopinta, jai žalą daro dideli struktūriniai neatitikimai. Dabartinė sistema, kurioje dominuoja valstybės bankai, esama stipraus valstybės kišimosi ir kontroliuojamos palūkanų normos, sėkmingai veikia mobilizuojant taupymo pajamas ir skiriant kapitalą strateginiams sektoriams Kinijos ekonominio pakilimo metu“, arba „Tuo pačiu metu turėtų būti mažinama tiesioginė ir netiesioginė finansų įstaigų kontrolė ir pereinama prie oficialių rinka grindžiamų susitarimų. Tai reikštų, kad autonominis centrinis bankas vykdytų atviros rinkos operacijas ir taikytų palūkanų normas, o ne kredito limitą likvidumui valdyti. Komerciniai bankai vadovautųsi komerciniais principais ir vykdytų kreditingumo analizes, o ne lauktų vyriausybės signalo paskoloms teikti“ ir „Vyriausybė buvo visais lygmenimis glaudžiai susijusi su finansų įstaigų komercinėmis operacijomis per turimas akcijas arba darydama netiesioginį poveikį daugiausia dėl to, kad ji labai priklauso nuo komercinių banko kreditų naudojimo politikos tikslams siekti.“ 2010 m. EBPO Kinijos ekonomikos apžvalgoje PBOC žemiausių skolinimo normų ir aukščiausių indėlių normų politika įvardijama kaip kliūtis bankams tinkamai įkainoti riziką ir priešingus rezultatus duodanti bankų sektoriaus konkurencijos priemonė, taip pat teigiama, kad tikslas - užtikrinti bankų sektoriaus, kuriame dominuoja valstybės bankai, pelningumą.
(418)
KLR vyriausybė toliau tvirtina, kad Komisijos išvada, jog PBOC dalyvauja nustatant valstybės komercinių bankų palūkanų normas ir daro šiam procesui poveikį, yra tinkamai nepaaiškinta ir nepagrįsta įrodymais. Dėl to KLR vyriausybė teigė, kad Komisija turėjo žinoti, kad 2013 m. liepos mėn. atsisakyta žemiausių skolinimo normų taikymo. Pirma, pažymėtina, kad Komisija neanalizavo Kinijos bankų rinkos padėties 2013 m. liepos mėn., nes šis laikotarpis nebuvo susijęs su tyrimu. Antra, tvirtinimas, kad Komisijos išvada yra tinkamai nepaaiškinta ir nepagrįsta įrodymais, yra neteisingas. Susijusiuose aplinkraščiuose aiškiai teigiama, kad PBOC nustato skolinimo ir indėlių normų ribas. Trečia, EBPO ekonomikos apžvalgoje „Kinija 2010 m.“, kuri cituojama 162 konstatuojamojoje dalyje, taip pat patvirtinta, kad taikomos tokios ribos.
(419)
KLR vyriausybė teigė, kad „Komisija žinojo, jog aplinkraščiais, įskaitant 2012 m. birželio 8 d. ir liepos 8 d. aplinkraščius, kurie paskelbti po to, kai buvo padarytos išvados Plono kreidinio popieriaus byloje, gerokai pakeista PBOC palūkanų normų praktika.“ Tai netiesa. Komisija negalėjo žinoti, ar keitėsi praktika ir kaip tiksliai ji keitėsi, nes KLR vyriausybė atsisakė pateikti šiuos aplinkraščius. Net per tikrinimą pateiktose santraukose iš PBOC interneto svetainių, su kuriomis, KLR vyriausybės teigimu, Komisija visiškai nesutiko, patvirtinama, kad tokios ribos vis dar taikomos.
(420)
KLR vyriausybė taip pat teigė, kad „Komisija išvadų nepagrindė tikrais „turimais faktais“, kurie neatitinka Komisijos turėtos istorinės informacijos, vietoje to ji reikalavo, kad KLR vyriausybė įrodytų, jog būklė, kuri buvo nagrinėta per organinėmis medžiagomis dengtų plieno produktų tyrimą, pasikeitė.“ Atsižvelgiant į 415-419 konstatuojamosiose dalyse pateiktą aiškinimą, šis teiginys yra neteisingas. Byloje nėra tokių faktų, kurie prieštarautų Komisijos išvadoms, o išvados pagrįstos ne vien istorine informacija, bet ir įrodymais, kurie pagrįsti visa su TL susijusia informacija.
(421)
KLR vyriausybė teigė, kad 166 konstatuojamojoje dalyje Komisijos nurodyti keturi punktai yra neteisingi, trūksta tinkamo jų teisinio vertinimo. KLR vyriausybė tvirtino, kad nuoroda į Komercinės bankininkystės įstatymo 34 straipsnį, jog bankai „paskolų veiklą turi vykdyti atsižvelgdami į nacionalinės ekonomikos poreikius“, yra visiškai neutrali. Neaišku, ką KLR vyriausybė turėjo omenyje vartodama terminą „neutrali“, tačiau remiantis 102 konstatuojamojoje dalyje cituotais planais, politikos dokumentais ir įstatymais, panašu, jog fotovoltinių produktų pramonės vystymas ir finansinė bei kitokio pobūdžio parama jai yra vienas Kinijos nacionalinės ekonomikos poreikių. Kalbant apie šiuose dokumentuose skatinamą nurodytą finansinę paramą, akivaizdu, jog bankai remia fotovoltinių produktų pramonės bendroves. Dėl išvados, jog bankams yra taikomos teisinės taisyklės, pagal kurias jie turi teikti kreditinę paramą skatinamiems projektams, prie kurios prieidama Komisija rėmėsi Valstybės tarybos sprendimo Nr. 40 formuluote, teigiama, kad „išvada padaryta ne vietoje“, nes sprendime nei teigiama, nei užsimenama, kad saulės energijos pramonė būtų priskirta prie skatinamųjų projektų kategorijos. Šis teiginys taip pat neteisingas. Iš 399 konstatuojamosios dalies akivaizdžiai matyti, kad saulės energijos pramonė priskiriama skatinamųjų pramonės šakų (projektų) kategorijai. KLR vyriausybė panašiai tvirtino dėl KLR mokslo ir technologijų pažangos įsakymo ir Komisijos išvados, kad pagal minėtą įsakymą bankai turi teikti pirmenybę aukštųjų ir naujų technologijų pramonės plėtrai ir kad atrinkti gamintojai priskiriami aukštųjų technologijų kategorijai. KLR vyriausybės teigimu Komisija neatliko teisinės analizės ir neišsiaiškino, ar saulės energijos modulių ir elementų gamybos pramonė, apibrėžta kaip aukštųjų technologijų pramonė, patenka į šio įstatymo taikymo sritį. Šis tvirtinimas neteisingas. Komisija nustatė aiškų ryšį tarp aukštųjų technologijų pramonės ir modulius bei elementus gaminančios saulės energijos pramonės. Tai išsamiai paaiškinta 402 konstatuojamojoje dalyje.
(422)
KLR vyriausybė teigė, kad Komisijos tvirtinimas, jog valstybė aktyviai tebedalyvauja Kinijos finansų sektoriaus veikloje, yra nepagrįstas įrodymais. KLR vyriausybė nesutiko su Komisijos cituotais įrodymais ir teigė, kad 2009 m. TVF ataskaita, kurioje pabrėžiama, kad palūkanų norma nėra liberalizuota, yra nesusijusi, nes palūkanų normos Kinijoje visiškai liberalizuotos. Šis tvirtinimas neteisingas. Iš turimų įrodymų matyti, kad palūkanų normų liberalizavimas Kinijoje nėra pabaigtas, tą patvirtino ir tikrinamajame vizite dalyvavęs PBOC pareigūnas. Dėl Komisijos nurodytos 2010 m. TVF šalies ataskaitos KLR vyriausybė teigė, kad Komisija visiškai neatsižvelgė į TVF išvadas dėl finansų sektoriaus liberalizavimo. Šis teiginys neteisingas. Komisija atsižvelgė į visas TVF ataskaitoje pateiktas išvadas, kurios buvo susijusios. TVF išvados, kurias KLR vyriausybė nurodė pastabose, neprieštarauja Komisijos išvadoms dėl valstybės dalyvavimo Kinijos finansų sektoriuje ir neabejotinai neprieštarauja išvadoms dėl valstybinės nuosavybės ar paskolų ir indėlių palūkanų normų politikos. Tai, jog toje ataskaitoje teigiama, kad pastaraisiais metais padaryta pažanga plėtojant labiau rinka grįstą Kinijos finansų sistemą, nereiškia, kad ataskaitoje nurodyta, jog Kinijos finansų sistema yra iš tiesų grįsta rinka. Dėl Komisijos cituotų EBPO apžvalgų KLR vyriausybė teigė, kad išvados, jog bankai Kinijoje neveikia laisvai, negalima daryti remiantis „viena fraze ir neatsižvelgiant į didelę pažangą, kuri padaryta liberalizuojant bankų sektorių“. Dėl šio teiginio pažymėtina, kad Komisija niekada nedarė jokių išvadų remdamasi „viena fraze“, priešingai, kaip pirmiau paaiškinta, Komisija rėmėsi keliais nepriklausomų tarptautinių organizacijų rengtais dokumentais.
(423)
KLR vyriausybė teigė, kad Komisijos analizė valstybinių įstaigų statusui nustatyti „yra visiškai klaidinga“, o 168 konstatuojamojoje dalyje padaryta išvada neatitinka PPO apeliacinės tarybos termino „valstybinė įstaiga“ aiškinimo byloje JAV - Galutiniai antidempingo ir kompensaciniai muitai tam tikriems produktams iš Kinijos. Vienas eksportuojantis gamintojas taip pat tvirtino, kad Komisijos argumentacija dėl valstybinių įstaigų statuso nustatymo yra „teisiškai klaidinga“. KLR vyriausybė teigė, kad Komisija nenustatė, kad VKB turėtų vyriausybės galių, jiems tokios galios būtų suteiktos arba jie tokiomis galiomis naudotųsi, ir jog i) nebuvo nustatyta, kad aptariamos funkcijos, kurias tariamai vykdo VKB, yra funkcijos, kurias apskritai vykdo vyriausybė, t. y. pirmiausia vyriausybės funkcijos, ii) nebuvo nustatytos bendros VKB ir vyriausybės savybės, išskyrus akcijų paketų valdymą, kuris taip pat nebuvo nustatytas visiems VKB, ir iii) visi VKB turi būtinų vyriausybės galių, kad galėtų jomis naudotis, arba jiems buvo suteikti įgaliojimai vykdyti susijusias vyriausybės funkcijas. Šiuos tvirtinimus teko atmesti. Komisija nurodo šio klausimo analizę 158-167 konstatuojamosiose dalyse. Skolinimas pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktyje pateiktoje subsidijos apibrėžtyje minimas kaip vyriausybės funkcija. Šiame tyrime nustatyta, kad VKB per planus ir kitus politikos dokumentus nurodoma skatinti tam tikrus sektorius, įskaitant fotovoltinių produktų pramonės sektorių. Remiantis turimais faktais taip pat padaryta išvada, kad vyriausybei priklauso didelė Kinijos bankų akcijų dalis ir kad vyriausybė aktyviai kontroliuoja VKB. KLR vyriausybė nepateikė prašomos informacijos apie vyriausybei priklausančias visų Kinijos VKB akcijas, todėl Komisija išvadas padarė remdamasi turimais faktais. Taigi, Komisija priėjo prie išvados, kad VKB veikia kaip vyriausybės priemonė valstybės funkcijai atlikti ir KLR vyriausybės lengvatinei skolinimo tam tikriems sektoriams politikai įgyvendinti.
(424)
KLR vyriausybė taip pat tvirtino, jog Komisija nenustatė, kad Kinijos privatiems bankams būtų pavedama ar nurodoma vykdyti tam tikras funkcijas, ir jog Komisija nenustatė, kad KLR vyriausybė būtų aiškiai ir patvirtinamai pavedusi ar nurodžiusi privatiems bankams ir VKB arba juos įpareigojusi ar įgaliojusi teikti lengvatines paskolas. Komisija su šiuo tvirtinimu nesutinka. Kaip paaiškinta 170-173 konstatuojamosiose dalyse, Kinijoje taikoma vyriausybės politika fotovoltinių produktų pramonei suteikti lengvatinio skolinimo paramą. Privatūs bankai privalo įgyvendinti šią vyriausybės politiką. KLR vyriausybė Komercinės bankininkystės įstatymu visiems Kinijos bankams nurodė „paskolų verslą vykdyti atsižvelgiant į nacionalinės ekonomikos ir socialinės raidos poreikius ir laikantis valstybės pramonės politikos“. Šie poreikiai ir valstybės pramonės politika, inter alia, nustatyti įvairiuose planuose ir politikos dokumentuose, o lengvatinio finansavimo skyrimas atrinktoms pramonės šakoms, įskaitant fotovoltinių produktų pramonę, yra vienas tokių poreikių. KLR vyriausybė taip pat teigė, kad susijęs Komercinės bankininkystės įstatymo straipsnis nurodytas be konteksto ir kad jame aiškiai nenurodyta, kad KLR vyriausybė kokiam nors komerciniam bankui pavestų ar nurodytų, jį įpareigotų ar įgaliotų vykdyti kokias nors funkcijas. Kaip jau paaiškinta 390 konstatuojamojoje dalyje, Komisija nesutinka, kad 34 straipsnis nurodytas be konteksto, ir jo formuluotę vertina kaip aiškų ir teisiškai privalomą nurodymą visiems Kinijos bankams. Komisija taip pat nesutinka su KLR vyriausybės teiginiu, kad 102 konstatuojamojoje dalyje nurodyti dokumentai, kuriuose numatomas lengvatinis skolinimas fotovoltinių produktų pramonei, yra „netinkamas teisinis pagrindas“. Tai išsamiai paaiškinta 399-403 konstatuojamosiose dalyse.
(425)
Vienas eksportuojantis gamintojas tvirtino, kad Komisija neįrodė, kad užsienio kapitalo bankams Kinijoje KLR vyriausybė pavestų funkcijas ir jiems nurodytų jas vykdyti. Šį tvirtinimą teko atmesti. Komisija įrodė, kad visiems privatiems bankams Kinijoje, kurių kategorijai priklauso ir užsienio kapitalo bankai, pavedamos funkcijos ir nurodoma jas vykdyti (inter alia, 169-172 ir 424 konstatuojamosios dalys).
(426)
Dėl funkcijų pavedimo ir nurodymo jas vykdyti KLR vyriausybė taip pat teigė, kad Komisija išvadas padarė remdamasi vieno atrinkto eksportuotojo kredito rizikos vertinimu, kurį pateikė vienas bankas, ir pritaikė jas visiems Kinijos bankams, taigi, šiuo atžvilgiu naudojo neigiamas išvadas. Pažymima, kad KLR vyriausybė ir bankai atsisakė pateikti kitų atrinktų eksportuojančių gamintojų kredito rizikos vertinimus. Kadangi Komisija šiuo klausimu turėjo remtis turimais faktais, o pirmiau minėtas kredito rizikos vertinimas yra geriausias turimas faktas, Komisija išvadas iš dalies pagrindė šiuo dokumentu. Tačiau pakartojama, kad išvados padarytos remiantis turimais faktais, o ne neigiamomis išvadomis.
(427)
KLR vyriausybė nesutiko su Komisijos atliktu Kinijos finansų rinkos iškraipymo vertinimu, nes „jis teisiškai klaidingas“. KLR vyriausybė teigė, kad nėra su TL susijusių įrodymų, iš kurių būtų matyti, kad VKB tenka du trečdaliai Kinijos finansų rinkos. Komisija su šiuo teiginiu nesutinka. Neturėdama informacijos apie nuosavybės teises bankų sektoriuje, kurios pakartotinai prašyta ir kurios KLR vyriausybė nepateikė, Komisija rėmėsi turimais faktais. Komisija šiuo klausimu nurodė Apeliacinės tarybos pranešimą, kuriame teigiama, kad VKB tenka daugiau nei du trečdaliai Kinijos finansų rinkos. Šią išvadą dar labiau sustiprina PPO, TVF, EBPO ir Pasaulio banko dokumentų įrodymai, kuriais patvirtinama, kad per TL valstybės dalyvavimas Kinijos bankų sektoriuje mažai pasikeitė. KLR vyriausybė taip pat teigė, kad Komisijos tvirtinimas dėl palūkanų normų (tiksliau, kad bankai turi laikytis PBOC nustatytų ribų) yra neteisingas, nes apatinė skolinimo normos riba buvo visiškai panaikinta. Šis tvirtinimas neteisingas. KLR vyriausybė pastabose iš tiesų teigė, kad apatinė skolinimo normos riba 2013 m. liepos mėn. panaikinta, tačiau tai daugiau nei metai po TL pabaigos. Taip pat teisinga teigti, kad vis dar taikomos indėlių normų viršutinės ribos. Todėl Komisijos išvada, kad bankai negali visiškai laisvai nustatyti paskolų sąlygų (bent per TL), yra teisinga ir pagrįsta surinktais įrodymais. KLR vyriausybė taip pat nesutiko su 183-188 konstatuojamosiose dalyse pateiktomis Komisijos išvadomis remdamasi tuo, kad kai kurie Komisijos cituoti planai, politikos dokumentai ir įstatymai yra tariamai nesusiję. Komisija su šiuo tvirtinimu nesutinka ir nurodo 399-403 konstatuojamąsias dalis, kuriose paaiškinta, kodėl minėti dokumentai yra susiję su tokiomis išvadomis.
KLR vyriausybė taip pat teigė, jog Komisijos išvada, kad tam tikriems bankams sudarytos galimybės naudoti SAFE užsienio valiutos atsargas, yra netinkama, nes Komisijos nurodytuose įrodymuose minimi tik EXIM ir CDB bankai, ir paaiškino, kad iš šių atsargų paskolos teikiamos tik valstybės įmonėms. Komisija nesutinka. Įrodymuose tik teigiama, kad pradžioje ši programa buvo skirta tik CDB ir EXIM politikos bankams, tačiau minima ir didelė Kinijos banko paskola, o tai rodo, kad pradiniai apribojimai buvo panaikinti. Be to, tvirtinimas, kad įrodymuose „aiškiai teigiama, kad paskolos teikiamos tik valstybės įmonėms, pvz., Sinopec“, yra netikslus. Iš tiesų teigiama, kad pirmenybė teikiama didelėms valstybės įmonėms, tačiau nenurodoma, kad tokios paskolos skirtos tik joms. Bet kuriuo atveju, atsižvelgiant į EXIM ir CDB bankų dydį ir jų poveikį Kinijos finansų rinkai, net jei programa ir būtų skirta tik šiems bankams, tai būtų didelis finansų rinkos iškraipymas apskritai.
(428)
KLR vyriausybė taip pat teigė, kad Komisija nenustatė, kad lengvatinis skolinimas būtų skiriamas konkrečioms įmonėms, o jos konkretaus skyrimo analizė yra teisiškai nenuosekli, nes nebuvo nustatyta, ar Sprendimas Nr. 40 skirtas projektams, ar - pramonės šakoms. KLR vyriausybės teigimu „Sprendimas Nr. 40 taikomas labai įvairiems sektoriams ir pramonės šakoms, tačiau pagal šį dokumentą galimybės gauti tariamą subsidiją nėra sudarytos tik tam tikroms įmonėms, nes to reikalaujama pagal nusistovėjusią PPO praktiką“. Komisija su šiuo tvirtinimu nesutinka. Dėl skatinamųjų projektų primenama, kad šie projektai susiję tik su tam tikrų pramonės sektorių konkrečia veikla, todėl tokio klasifikavimo, kuriam priskiriamos tik tam tikros Kinijos įmonės, negalima laikyti bendro pobūdžio ir nekonkrečiu. Komisijos manymu, tai visiškai paprastas aiškinimas, kai nėra kitų paaiškinimų (ir patvirtinamųjų dokumentų), kaip tiksliai KLR vyriausybė taiko fotovoltinių produktų pramonės sąvoką, pvz., vykdydama Sprendimą Nr. 40 ir susijusias Pramonės restruktūrizavimo žinyno nuostatas. Be to, kaip paaiškinta 102 konstatuojamojoje dalyje, saulės energijos fotovoltinių produktų pramonė taip pat priskiriama strateginių pramonės šakų kategorijai, kaip apibrėžta 12-ajame penkmečio plane, dėl to gali naudotis lengvatiniu finansavimu, kas akivaizdžiai matyti iš įvairių planų ir politikos dokumentų bei įstatymų citatų, pateiktų toje pačioje konstatuojamojoje dalyje.
(429)
KLR vyriausybė taip pat teigė, kad Komisija nenustatė, kad lengvatiniu skolinimu būtų suteikta nauda, nes išorinio lyginamojo dydžio naudojimas lengvatai nustatyti nebuvo paremtas Komisijos išvadomis. KLR vyriausybės teigimu, Komisija neturėjo pagrindo taikyti BB reitingo, nes ji nepateikė jokių įrodymų, jog BB reitingas veikiausiai yra neiškraipytas kredito reitingas, palyginti su kitais reitingais, ir jį taikant „padarytos neleistinos neigiamos išvados pažeidžiant SSKP 12 straipsnio 7 dalį“. Šį tvirtinimą teko atmesti. Atsižvelgdama į iškraipymus ir į tai, kad paskolas teikiantys bankai tinkamai neatliko atrinktų eksportuojančių gamintojų kreditingumo arba rizikos vertinimo, Komisija negalėjo panaudoti individualių eksportuojančių gamintojų kredito reitingo (jei jiems apskritai tokie buvo nustatyti) jo nominaliąja verte. BB reitingas šiuo atveju nėra neigiama išvada ir nėra nepalankus eksportuojantiems gamintojams, nes tai geriausias neinvesticinis reitingas rinkoje.
(430)
Skundo pateikėjas teigė, kad kai kuriems eksportuojantiems gamintojams, kurių finansinė padėtis buvo ypač bloga., lyginamajam dydžiui apskaičiuoti Komisija turėjo naudoti mažiau palankų kredito reitingą nei BB laipsnio reitingas. Dėl 429 konstatuojamojoje dalyje paaiškintų priežasčių Komisija manė, kad BB reitingas (neinvesticinio laipsnio) turėtų pakankamai atspindėti atrinktų eksportuojančių gamintojų finansinę padėtį per TL.
(431)
Skundo pateikėjas taip pat reikalavo, kad Komisija atskleistų, kaip buvo apskaičiuotas paskolų Kinijos valiuta skirtumas. Komisija metodiką paaiškino galutinio atskleidimo dokumento 169 dalyje (pakartota 198 konstatuojamojoje dalyje). Atsižvelgdama į plono kreidinio popieriaus ir organinėmis medžiagomis dengtų plieno produktų tyrimuose naudotą metodiką, Kinijos palūkanų normas Komisija pakoregavo tarp geriausio reitingo obligacijų ir BB reitingo obligacijų, kuriomis per TL prekiauta rinkoje, pridėdama palūkanų skirtumą.
(432)
Vienas eksportuojantis gamintojas tvirtino, kad Komisija, norėdama nustatyti iš lengvatinio skolinimo gaunamą naudą, turėtų palyginti palankias sąlygas gaunančių pramonės įmonių ir tokių sąlygų negaunančių pramonės įmonių skolinimo normas. Atsižvelgiant į Komisijos atliktą finansų rinkos analizę (181-185 konstatuojamosios dalys) šį tvirtinimą teko atmesti. Atsižvelgiant į nustatytus iškraipymus, palūkanų normos Kinijos finansų rinkoje laikomos nepatikimomis.
(433)
KLR vyriausybė taip pat teigė, kad analizuodama paskolas eurais ir JAV doleriais Komisija neturėtų naudoti išorinio lyginamojo dydžio, nes vienas svarbiausių elementų, kuriuo Komisija grindė iškraipymų analizę, t. y. PBOC taikomi palūkanų normų apribojimai, tokioms paskoloms netaikomi. Šį tvirtinimą teko atmesti. PBOC taikomi palūkanų normų apribojimai yra tik vienas iš pagrindinių elementų, kuriuos Komisija naudojo analizuodama Kinijos finansų rinką. Kaip paaiškinta 180-185 konstatuojamosiose dalyse, yra dar keletas kitų iškraipymų, kurie pateisina išorinio lyginamojo dydžio naudojimą analizuojant ir eurais bei JAV doleriais suteiktas paskolas.
(434)
Keli eksportuotojai ir KLR vyriausybė teigė, kad eksportuotojų ir tam tikrų valstybės bankų susitarimai (toliau šiame skirsnyje - susitarimai) nėra lygiaverčiai kredito linijoms ir nelaikomi finansine parama, nes juose nėra banko prievolės ar įsipareigojimo finansavimą ateityje teikti pagal tam tikrus terminus ir sąlygas. Jie nurodo EB - Orlaiviai grupės išvadą, kad „vien galimybės“, jog vyriausybė gali pervesti lėšas vykdydama iš anksto apibrėžtą sąlygą, nepakaks norint įrodyti, kad teikiama finansinė parama. Jie atkreipė dėmesį į grupės teiginį, kad pats sutartinis susitarimas „turėtų suteikti gavėjui naudos, t. y. atskiros ir nepriklausomos nuo naudos, kuri gali būti suteikta ateityje pervedant lėšas“.
(435)
Dėl EB - Orlaiviai grupės išvados Komisija pažymi, kad šios išvados nėra išsamios atsižvelgiant į kredito linijų ar kitų panašių susitarimų aprėptį ir šiuo atveju yra nesusijusios su Komisijos pagrindinio reglamento aiškinimu. Vis dėlto Komisija neprieštarauja dėl grupės išvadų, tačiau nesutinka su tuo, kaip KLR vyriausybė jas pritaiko šiam tyrimui. Susitarimuose paprastai numatyta, kad valstybės bankai skolintų reikiamą lėšų kiekį, o kartais kartu gerintų susijusios bendrovės veiklą. Taigi, viena vertus prievolės dėl skolinimo ateityje terminų ir sąlygų susitarimo tekste gali būti ne tokios aiškios ar automatinės kaip kai kuriuose kredito linijos susitarimuose. Kartais prie jų pridedami atskiri paskolos ar kredito susitarimai. Tačiau pastebėta, kad paskolos pagal tokius susitarimus paprastai teikiamos pagal labai panašius, jei net ne identiškus terminus. Kita vertus susitarimuose būna daug nuostatų, kurios aprėpia daug daugiau nei kredito linijos susitarimų nuostatos ir pagal kurias sukuriamas užtikrintos susijusio banko teikiamos paramos mechanizmas. Komisija mano, kad šiuo atveju susitarimų raštiškos nuostatos nebūtinai turi būti galutinės, nes „prievolė“ arba „įsipareigojimas“ pervesti lėšų gali būti išsakyta raštiška arba neraštiška forma ir kad jų egzistavimą reikėtų nustatyti remiantis visais turimais surinktais faktais.
(436)
Tuo remiantis tikslus valstybės bankų įsipareigojimų arba prievolių pagal susitarimus pobūdis priklauso nuo:
a)
Susitarimų teksto: Komisija pažymi, kad svarbiausių susitarimų, susijusių su dideliais valstybės bankais ir konkrečiais eksportuojančiais gamintojais, nuostatos yra labai panašios. Susitarimais sukuriamas glaudus banko ir eksportuotojo ryšys lėšų pervedimo atžvilgiu. Jais numatomas reikiamos lėšų sumos pervedimas, kartais įvykdžius tam tikras su veikla ir kredito reitingu susijusias sąlygas. Susitarimai suteikia bendrovėms teises į „palankų vertinimą“ joms teikiant paraiškas paskolai gauti, palyginti su bendrovėmis, kurios tokių susitarimų nėra pasirašiusios. Kai kurios galimo finansavimo sumos yra milžiniškos, palyginti su bendrovės metine apyvarta. Atrinktiems eksportuotojams pažadėtų kreditų sumos buvo daugiau nei 3 kartus didesnės už jų metinę apyvartą. Be to, susitarimais numatoma, kad bankas skirtų didelę paramą susijusios bendrovės vystymui. Tai ilgalaikė pastovi banko ir bendrovės „strateginė partnerystė“, banko teikiami „prioritetai“ bendrovės pagrindiniams statybos projektams, bendrovei skiriant „ilgalaikę pastovią finansinę paramą“„atsižvelgiant į jos turto įsigijimą ir reorganizaciją, esminį kiekvieno verslo vieneto formavimą, techninį projekto tobulinimą, „Go Global“ projektą ir kitą veiklą (…)“, ir padedant bendrovei „parengti vidutinio laikotarpio ir ilgalaikį plėtros planą remiantis profesiniais, instituciniais ir veiklos privalumais“. Susitarimuose taip pat minima, kad jie atitinka nacionalinę makroekonomikos ir pramonės politiką. Todėl panašu, kad dėl strateginės paramos bendrovei ir „palankaus vertinimo“, kuriuos užtikrina susitarimas, bendrovė veikiausiai automatiškai atitiks kriterijus paskoloms pagal susitarimus gauti.
b)
Skolintojų pobūdžio ir tikslų: Skolintojai - valstybės bankai, kurie, kaip nustatyta, yra valstybinės įstaigos, arba kiti bankai, kuriems, kaip nustatyta, vyriausybė paveda funkcijas ir nurodo jas atlikti, todėl jie vykdo KLR vyriausybės funkcijas. Taip pat nustatyta, kad jie paskolas teikia gerokai mažesnėmis nei rinkos normomis. Pvz., kai kuriuose susitarimuose nurodomas banko „finansavimo privalumas“ ir jo parama „aukštųjų technologijų pramonei (…) prioritetą su vyriausybės pritarimu skiriant plėtrai“.
c)
Vyriausybės požiūrio į skolininką: Kaip paaiškinta 102 konstatuojamojoje dalyje, skolininkai priklauso strateginėms besivystančioms pramonės šakoms.
d)
Vyriausybės bendradarbiavimo atliekant tyrimą bendradarbiavimo lygio: Kredito linijų teikėjai (valstybės bankai ir bankai, kuriems vyriausybė paveda užduotis ir nurodo jas vykdyti), atliekant tyrimą visapusiškai nebendradarbiavo, todėl su jais susijusios išvados padarytos remiantis turimais faktais.
e)
Susitarimų vertinimo rinkoje: Panašu, kad bendrovės susitarimus vertina kaip įrodymą, kad joms garantuotas valstybės užnugaris, ir viešai skelbia apie tokių susitarimų sudarymą, taip rinkai ir potencialiems investuotojams siųsdamos teigiamą ženklą. Pvz., 2010 m. liepos 9 d. Yingli Solar paskelbė pranešimą spaudai apie „strateginio bendradarbiavimo susitarimą“ su CDB, pagal kurį CDB „tikisi už bendrą didžiausią 36 mln. RMB sumą suteikti kreditų Yingli Group ir jos susijusioms įmonėms remti“. Yingli vyriausiasis finansininkas teigė, kad „šiuo susitarimu dviejų šalių bendradarbiavimas perkeltas į naują lygį, kuriame mes galėsime siekti tikslų, leisiančių mums sustiprinti lyderystę fotovoltinių produktų pramonėje.“2011 m. sausio 26 d.Jinko Solar 50 mlrd. RMB dydžio Kinijos banko kredito priemones pavadino „strateginio bendradarbiavimo susitarimu, kuriuo bus toliau stiprinama mūsų, kaip pagrindinio saulės energijos produktų gamintojo, padėtis“. Pranešime spaudai taip pat teigta, kad „gaudami ilgalaikę Kinijos banko paramą esame užtikrinti, kad 2011 m. pasieksime puikių rezultatų ir ilgalaikių augimo tikslų.“2010 m. balandžio 14 d. nurodyta, kad Trina Solar ketina sudaryti „rinkos plėtrai“ skirtą 4,4 mlrd. JAV dolerių kredito susitarimą su CDB. Iš visų šių pranešimų matyti, kad susiję eksportuojantys gamintojai susitarimus vertina kaip pripažintą, o ne kaip neaiškų finansavimo šaltinį.
f)
Susitarimų veikimo: Eksportuojantiems gamintojams suteikta daugybė individualių paskolų, t. y. pagal susitarimus faktiškai pervedamos lėšos paprastai gerokai mažesnėmis nei rinkos normomis.
(437)
Remiantis visais įrodymais padaryta išvada, kad bankai susitarimus siūlo vykdydami vyriausybės strategiją fotovoltinių produktų pramonei skatinti, o susiję eksportuotojai šiuos susitarimus labai vertina, nepaisydami to, ar lėšų iš tiesų yra pervedama. Tai prieštarauja šalių argumentams, kad tokie susitarimai iš tiesų neturi vertės. Nors susitarimai turi įprastų kredito linijų bruožų, jų terminai ir sąlygos yra daug platesni nei įprastų kredito linijų - iš tiesų jie yra veiksmingos strateginės valstybinių įstaigų ir bendrovių partnerystės susitarimai vyriausybės politikai vykdyti. Jie veikia kaip valstybės paramos (garantijų) mechanizmas, kuriuo sustiprinama susijusių eksportuotojų padėtis rinkoje ir sudaromos sąlygos plėsti pajėgumus ir didinti produkciją būnant tikriems, kad gaus reikiamą finansavimą. Neturėdami tokios paramos (garantijų) eksportuotojai rinkose būtų tikrai vertinami kaip esantys prastesnėje padėtyje. Taigi, šie susitarimai vertinami kaip potencialus lėšų pervedimas arba finansinių paslaugų teikimas. Tokia vertinga „garantija“ turėtų turėti didelę vertę rinkoje ir už ją turėtų būti mokamas bent jau didelis mokestis. Atsižvelgiant į tai, susitarimais taip pat suteikiama naudos, kuri EB - Orlaiviai grupės žodžiais „yra atskira ir nepriklausoma nuo naudos, kuri gali būti suteikta ateityje pervedant lėšas“, dėl, inter alia, galimų vyriausybės prievolių atlikti mokėjimus. Tai nėra tik neapibrėžtas „pažadas skirti „pigų“ finansavimą“ (99) - dėl šių susitarimų naudos gavėjų „padėtis yra akivaizdžiai geresnė“ nei tuo atveju, jei susitarimų nebūtų sudarę.
(438)
Naudos suma nustatyta remiantis mokesčiais už kredito liniją, kurią gavo vienas atrinktas eksportuojantis gamintojas. Šią kredito liniją suteikė bankas, kurio centrinė būstinė yra įkurta ne KLR finansinėje jurisdikcijoje, iš jos matyti visi komercinių kredito linijų, kurias galima gauti pasaulio finansų rinkose ir pagal kitus susitarimus finansų sektoriuje, elementai. Taip pat pažymima, kad šių kredito linijų sąlygos nelabai skiriasi nuo kitų komercinių kredito linijų, kurias gavo atrinkti eksportuojantys gamintojai ir už kurias taikomi mokesčiai, įskaitant užsienio bankų kredito linijas. Atsižvelgiant į pateiktą analizę, tai yra tradicinis lyginamasis dydis, nes iš įrodymų matyti, kad iš tiesų bendrovės susitarimus (kaip atskirą priemonę) vertina labiau nei įprastinę kredito liniją. Tačiau Komisija manė, kad mokėtini mokesčiai yra pagrįstas rodiklis, palyginti su mokesčiai, kurie būtų mokėtini pagal susitarimus.
(439)
KLR vyriausybė taip pat teigė, kad su atrinktais eksportuotojais susitarimus sudarę bankai nėra valstybinės įstaigos ir vyriausybė jiems tokių funkcijų nepavedė. Šį tvirtinimą teko atmesti. Sutartis sudarę bankai buvo tie patys bankai, kurie skyrė lengvatinį finansavimą, o 159-168 ir 169-180 konstatuojamosiose dalyse Komisija pateikė išsamų paaiškinimą, kodėl šie bankai yra valstybinės įstaigos ir (arba) kodėl KLR vyriausybė jiems paveda funkcijas ir nurodo jas vykdyti.
(440)
KLR vyriausybė teigė, kad Komisijos tvirtinimas, jog įprastomis rinkos sąlygomis kredito linijų atveju prisiimami dideli įsipareigojimai ir mokami administravimo mokesčiai, yra nepagrįstas, nes tokie mokesčiai taikomi tik už „paskirtas kredito linijas“. Šį tvirtinimą teko atmesti. Kaip nurodyta pirmesnėje konstatuojamojoje dalyje, kaip lyginamasis dydis naudotos kredito linijos sąlygos nelabai skiriasi nuo kitų komercinių kredito linijų, kurias gavo atrinkti eksportuojantys gamintojai, įskaitant užsienio bankų kredito linijas. Be to, panašu, kad vienas bankų, kuris sudarė kelis tokius susitarimus su atrinktais eksportuojančiais gamintojais, taiko panašius mokesčius savo klientams užsienyje (100).
(441)
KLR vyriausybė taip pat teigė, kad Komisija nepateikė įrodymų, kuriais būtų pagrįstas tvirtinimas, kad vyriausybės skiriamos kredito linijos (t. y. susitarimai) yra lengvatinio skolinimo dalis. Šis tvirtinimas neteisingas. Kredito linijų skyrimas yra įprastinė bankų bendrovėms skiriamo finansavimo dalis, o susitarimai yra atskira ir aiški priemonė, priskiriama lengvatinio skolinimo aprėpčiai. Kaip nurodyta 102 konstatuojamojoje dalyje, KLR vyriausybė per įvairius planus ir politikos dokumentus bei įstatymus fotovoltinių produktų pramonei užtikrina lengvatinį skolinimą. Pagal šiuos susitarimus suteikta daugybė paskolų, o tai aiškiai rodo, kad jie yra sudėtinė fotovoltinių produktų pramonės finansavimo dalis.
(442)
Vienas eksportuojantis gamintojas teigė, kad kredito linijų suteikimas nėra konkrečiai taikoma subsidija. Šį tvirtinimą teko atmesti. Kaip paaiškinta 441 konstatuojamojoje dalyje, kredito linijų suteikimas yra sudėtinė lengvatinio skolinimo dalis, todėl konkrečiai taikomų subsidijų analizė 191, 192, 209 ir 428 konstatuojamosiose dalyse taip pat taikoma ir kredito linijų suteikimo atveju.
(443)
Skundo pateikėjo teigimu, Komisija turėjo nustatyti eksporto pirkėjų kreditų panaudojimo subsidijų skirtumą, nes EXIM bankas nesutiko bendradarbiauti. Komisija turėjo naudotis skunde pateikta informacija ir JAV prekybos departamento išvadomis panašioje fotovoltinių produktų byloje. Šio tvirtinimo priimti negalima. Komisija nagrinėjo skunde pateiktus įtarimus, tačiau nenustatė įrodymų, kad atrinkti eksportuojantys gamintojai per TL būtų naudojęsi tokiomis priemonėmis. Pažymėtina, kad skiriasi JAV bylos ir nagrinėjamos bylos tiriamieji laikotarpiai.
3.5.3. Šalių pastabos dėl eksporto garantijų ir ekologiškų technologijų draudimo
(444)
Dėl Komisijos per tikrinamąjį vizitą prašytų dokumentų, kaip nurodyta 220 ir 221 konstatuojamosiose dalyse, KLR vyriausybė teigė, kad nebuvo paaiškinta, kada prašyta pateikti 840-ąjį planą, kad 2012 m. Sinosure finansinės ataskaitos tikrinimo metu nebuvo parengtos ir kad su atrinktomis bendrovėmis susijusi informacija buvo konfidenciali, o susijusios sutartys jokiu būdu nebuvo laikomos Sinosure centrinėje būstinėje. Komisija nurodo paaiškinimus 219, 220 ir 223 konstatuojamosiose dalyse, kuriose atsakyta į visus šiuos argumentus. Dėl 840-ojo plano Komisija papildo, kad ji prašė pateikti visus svarbius dokumentus, susijusius su Sinosure veikla ir tariama subsidijų programa, kuria naudojosi atrinkti eksportuotojai, ir kad šis 840-asis planas iš tiesų yra susijęs su išvadomis, kaip ir visi kiti dokumentai, nurodyti 236 konstatuojamojoje dalyje ir pagrįsti paaiškinimais 232 konstatuojamojoje dalyje. Dėl 2012 m. Sinosure finansinės ataskaitos - Komisija prašė pateikti sąskaitas, jei 2012 m. finansinė ataskaita dar nebuvo baigta, tačiau Sinosure atsisakė pateikti bet kokias 2012 m. sąskaitas.
(445)
KLR vyriausybė taip pat teigė, kad nėra nei teisinių, nei faktinių įrodymų išvadai, kad fotovoltinių produktų pramonė yra „strateginė pramonė“, pagrįsti ir kad ši išvada tėra prielaidos rezultatas. Komisija nurodo paaiškinimą 231 konstatuojamojoje dalyje ir primena, kad būtent šį punktą KLR vyriausybė patvirtino per tikrinamąjį vizitą. Kalbėdama apie panašų tvirtinimą dėl 840-ojo plano, 421-ojo plano ir priemonių „strateginėms besivystančioms pramonės šakoms“ remti ir tvirtinimą, kad planai nėra teisiškai privalomi, Komisija nurodo paaiškinimus atitinkamai 232-234 konstatuojamosiose dalyse. Dar pabrėžiama, kad KLR vyriausybė nepateikė šių dokumentų ir jų neaptarė su Komisija ir kad nėra įrodymų, kad Komisijos išvados būtų neteisingos.
(446)
KLR vyriausybė ir vienas atrinktas eksportuotojas teigia, kad vietos valdžios institucijų suteiktos nuolaidos ir dotacijos eksporto kredito draudimo priemokoms mokėti neteisiškai pripažintos kompensuotinomis, nes nebuvo nustatyta, kad jos būtų subsidijos, kaip apibrėžta PPO SSKP. Komisija nurodo tyrimo išvadų analizę ir ypač 239 ir 247 konstatuojamąsias dalis. Komisija taip pat pažymi, kad nuolaidos ir dotacijos yra neatskiriamai susijusios su eksporto kredito draudimo programa, nes jų grąžinimas yra priemokų Sinosure mokėjimo vykdant pagrindinę eksporto kredito draudimo politiką pasekmė. Pagaliau šios nuolaidos taip pat patenka į MOFCOM ir Sinosure bendrai paskelbto Pranešimo [2004] Nr. 368 taikymo sritį. Šiame pranešime nustatyta, kad „regionų ir vietos valdžios institucijos bendrai deda pastangas įgyvendinti tolesnes paramos priemones, skirtas į žinyną įtrauktų produktų ir aukštųjų ir naujų technologijų įmonių eksporto kredito draudimui“.
(447)
KLR vyriausybė taip pat nesutinka su PPO SSKP 1 priedo j punktu susijusia išvada, kad Sinosure trumpalaikių eksporto kredito draudimo programa buvo vykdoma taikant tokias priemonių normas, kurių nepakako ilgalaikėms programos veiklos sąnaudoms ir nuostoliams padengti. Paremdama šį tvirtinimą KLR vyriausybė nurodo PPO grupės išvadą JAV - Upland Cotton pranešime ir pateikia paaiškinimų, pagrįstų skirtingais Sinosure metinių ataskaitų duomenų rinkiniais ir argumentais. KLR vyriausybė taip pat nesutinka su Komisijos nuoroda į Sinosure įstatų 11 straipsnį ir Stewart Law advokatų kontoros straipsnį. Komisija visus savo argumentus pakartoja 242-245 konstatuojamosiose dalyse ir primena, kad išvados yra pagrįstos geriausiais turimais įrodymais, nes KLR vyriausybė nebendradarbiavo ir Komisija dėl to negavo susijusios informacijos, kurią prašė pateikti. Išvadoms padaryti Komisija nagrinėjo įvairius surinktus duomenis ir įrodymus, tame tarpe Sinosure įstatus ir Stewart Law advokatų kontoros straipsnį. Komisija mano, kad nė vienas minėtų elementų nėra lemiamas, tačiau šie ir visi kiti elementai yra svarbūs išvadai padaryti. Dėl sprendimų JAV - Upland Cotton byloje - Komisija visapusiškai į juos atsižvelgė, o KLR vyriausybės pateiktos šių sprendimų citatos iš tiesų yra labai susijusios.
(448)
Suabejodama Komisijos 245 konstatuojamojoje dalyje pateikta analize KLR vyriausybė pateikia lentelę su skaičiais iš viešai skelbiamų 2006-2011 m. Sinosure metinių pajamų ir nuostolių ataskaitų ir daro išvadą, kad akivaizdu, jog gautos priemokos buvo didesnės už programos veiklos sąnaudas. Pirma, Komisija pažymi, kad KLR vyriausybės pateiktos lentelės eilutėje, susijusioje su Sinosure mokėtų komisinių sumomis, nurodomos tik veiklos išlaidos. Antra, iš skaičių neginčytinai matyti, kad kiekvienais metais nuo 2006 iki 2011 m, išskyrus 2010 m., grynųjų priemokų sumos nė sykio nebuvo didesnės už grynųjų reikalavimų ir veiklos išlaidų sumas, net neatsižvelgiant į mokėtus komisinius, kurių KLR vyriausybė nenurodė. Į šį laikotarpį patenka 2011 m., kurie iš dalies sutampa su tiriamuoju laikotarpiu, o tam tikrais metais (pvz., 2008 m.) nuostolių suma yra gana didelė. Trečia, Komisija pažymi, kad KLR vyriausybė nurodė, kad 2010 m. buvo padengta neproporcingai maža suma grynųjų reikalavimų (nurodyta, kad priemokos yra 20 kartų didesnės už padengtus reikalavimus), tačiau 2010 m. metinėje ataskaitoje to nematyti. Ši KLR vyriausybės nurodyta 2010 m. suma yra pagrįsta daugybiniais ex-post koregavimais, susijusiais su reikalavimų vykdymu ir nepadengtų reikalavimų rezervo pakeitimais, kurie matyti tik 2011 m. ataskaitoje su nuoroda į 2010 m. Šie koregavimai yra išskirtiniai ir neįprasti, jie matyti tik iš kitų metų ataskaitos. Komisija taip pat pažymi, kad 2011 m. sumas KLR vyriausybė nurodė pagal 2011 m. metinės ataskaitos duomenis. Komisijos manymu vėlesnius koregavimus sunku suderinti su faktine padėtimi, ypač atsižvelgiant į tai, kad per tyrimą KLR vyriausybė ir Sinosure nebendradarbiavo ir nepateikė išsamesnių paaiškinimų.
Pagal JAV - Upland Cotton bylą, kurią citavo pati KLR vyriausybė, „j punkte „ilgalaikis“ reiškia pakankamos trukmės laikotarpį objektyviam nagrinėjimui užtikrinti, per kurį galima tinkamai įvertinti programą ir per kurį vengiama suteikti per daug reikšmės specifiniams ar netipiškiems įvykiams tam tikrą dieną, mėnesį, trimestrą, pusmetį, metus ar kitą konkretų laikotarpį“. 2006-2011 m. laikotarpį Komisija laiko pakankamai ilgu nagrinėtinu laikotarpiu, o Sinosure kiekvienais šio laikotarpio metais patyrė nuostolių. 2010 m. padėtį reikėtų vertinti kaip specifinę arba netipišką (atsižvelgus į pakoreguotus duomenis 2011 m. metinėje ataskaitoje) ir todėl nedidelės reikšmės, arba reikia atsižvelgti į 2010 m. metinės ataskaitos susijusius įprastus nekoreguotus duomenis, iš kurių matyti, kad vos išvengta nuostolių. Atsižvelgiant į didelius nuostolius kitais šio laikotarpio metais pasitvirtina Komisijos išvada, kad Sinosure apskritai per 2006-2011 m. laikotarpį patyrė ilgalaikių nuostolių. Be to, net jei 2010 m. duomenys būtų panaudoti kaip tipiški, faktas, kad Sinosure patyrė nuostolių per penkis iš šešių 2006-2011 m. laikotarpio metus, nesikeičia. Kitos KLR vyriausybės pateiktos lentelės ir skaičių rinkiniai Komisijos išvadoms dėl PPO SSKP j punkto paneigti neatitinka kitos gautos informacijos ir (arba) negali būti patikrinti. Bet kuriuo atveju iš jų nematyti, kad Sinosure būtų nepatyręs trumpalaikių eksporto kredito draudimo programos nuostolių 2006-2011 m. laikotarpiu.
(449)
Dėl lyginamojo dydžio gautai naudai apskaičiuoti KLR vyriausybė mano, kad išorinio lyginamojo dydžio naudojimas neatitinka SSKP, tačiau šio teiginio kitais argumentais nepagrindė. Komisija nurodo paaiškinimus 245 konstatuojamojoje dalyje.
(450)
KLR vyriausybė ir vienas atrinktas bendradarbiaujantis gamintojas nesutiko su naudotu lyginamuoju dydžiu ir aiškino, kad Komisija nepateisino, kodėl: i) priemokų skaičiavimas pagrįstas JAV EXIM banko duomenimis; ii) naudojo Italijos, kaip importuojančios šalies, duomenis, o ne Vokietijos, kuri yra pagrindinė nagrinėjamojo produkto eksporto rinka; iii) pasirinko 120 dienų, o ne 60 dienų ar dar trumpesnį laikotarpį; iv) naudojo priemokų už finansinių institucijų pirkėjo kreditų (FIBC) eksporto draudimą skaičiavimą, o ne priemokų už tiesioginį eksportą skaičiavimo. Atsakydama dėl i punkto Komisija nurodo 253 konstatuojamąją dalį. Dėl ii punkto Komisija mano, kad Italija labiausiai tinka kaip vidurkis tarp ES šalies, kurioje rizika mažiausia, ir ES šalių, kuriose rizika daug didesnė, atitinkamai taikomos didesnės priemokos ir kurios taip pat yra nagrinėjamojo produkto rinkos. Dėl iii punkto, kadangi nebuvo galima atlikti modeliavimo remiantis 90 dienų laikotarpiu pagal EXIM banko interneto svetainės duomenis, Komisija mano, kad 120 dienų laikotarpis yra tinkamiausiais tiriamojo laikotarpio pardavimo terminams įvertinti. Dėl iv punkto - Komisija negavo priemokų už tiesioginį eksportą skaičiavimų pavyzdžio, todėl mano, kad pasirinktas lyginamasis dydis rodo bendrą su rizika susijusią padėtį pirkimo šalyje.
(451)
Vienas atrinktas bendradarbiaujantis eksportuotojas tvirtina, kad jis tam tikrai eksporto daliai įsigijo eksporto kredito draudimą, bet mokėjo reguliarias draudimo priemokas ir nesinaudojo „Green Express“ programa ar kita lengvatine skunde nurodyta programa. Neturėdama šio tvirtinimo įrodymų Komisija nurodo šio reglamento 3.4.1.4 skirsnyje pateiktas išvadas dėl minėtos programos. Dėl „Green Express“ programos Komisija nurodo 240 konstatuojamosios dalies išvadas ir pažymi, jog tai yra specifinis Sinosure trumpalaikių kreditų draudimo programos aspektas ir jog Komisijos išvados yra susijusios su visa programa, o ne tik su šiuo aspektu.
3.5.4. „Golden Sun Demonstration“ programa
(452)
KLR vyriausybė toliau tvirtina, kad pagal šią programą dotacijos skiriamos „paskirstytoms saulės energijos fotovoltinėms sistemoms“, o ne nagrinėjamojo produkto gamintojams (eksportuotojams), ir kad susiję teisės aktų kriterijai nėra skirti modulių ir elementų gamintojams. KLR vyriausybė tvirtina pateikusi susijusių programos dokumentų ir net koordinuotai veikusi su atrinktomis bendrovėmis, kad įrodytų šį tvirtinimą. Trys atrinkti bendradarbiaujantys eksportuotojai teigia, kad tai „naudotojui skirta subsidija“, kurią taikant nesukuriama su nagrinėjamuoju produktu susijusi nauda, todėl ši subsidija nėra kompensuotina, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 1 straipsnio 1 dalyje ir 3 straipsnio 2 dalyje, 1994 m. GATT susitarimo VI straipsnio 3 dalyje ir PPO SSKP 19 straipsnio 1 dalyje. Šie eksportuotojai nurodo ES sprendimą byloje Biodyzelinas iš Jungtinių Valstijų (Komisijos reglamento (EB) Nr. 194/2009 97 konstatuojamoji dalis, OL L 67, 2009 3 12, p. 50, ir PPO sprendimus bylose JAV - Švino strypai (grupės pranešimo 6.50, 6.53, 6.56 ir 6.57 dalys), Kanada - Civilinių orlaivių eksportui poveikio turinčios priemonės (grupės pranešimo 9.112 dalis), Brazilija - Orlaivių eksporto finansavimo programa (grupės pranešimo 7.24 dalis) ir Kanada - Civilinių orlaivių eksportui poveikio turinčios priemonės (Apeliacinės tarybos pranešimo 157 ir 159 dalys).
(453)
Komisija nurodo tyrimo išvadas, ypač šio reglamento 243-246 konstatuojamąsias dalis, kuriose pateikiami išsamūs pirmiau minėtų argumentų paaiškinimai ir patvirtinama, kad išvada atitinka susijusias nuostatas ir KLR bei bendradarbiaujančių atrinktų eksportuotojų cituotus sprendimus. Komisija kartoja, kad pagal programą teikiamos dotacijos yra tiesiogiai susijusios su nagrinėjamuoju produktu, nes programos kriterijus atitinkančioms „paskirstytoms saulės energijos fotovoltinėms sistemoms“ visų pirma priskiriamas modulių ir elementų tiekimas kaip didelė projektų dalis, todėl ryšys tarp vyriausybės teikiamos naudos ir nagrinėjamojo produkto yra tiesioginis ir neatsiejamas. Kaip jau nurodyta visų pirma 244 ir 245 konstatuojamosiose dalyse, atlikus tyrimą patvirtinta, kad KLR vyriausybė tiesiogines išmokas skyrė keliems atrinktiems bendradarbiaujantiems eksportuotojams (t. y. saulės baterijų plokštėms įrengti, kad savo suvartojimui, įskaitant nagrinėjamojo produkto gamybą, pagamintų energijos), kurie, inter alia, naudoja savo gamybos saulės energijos modulius ir elementus. Taip pat nustatyta, kad tiesioginės išmokos eksportuotojams, kurie veikia kaip nagrinėjamojo produkto tiekėjai trečiosios šalies projekto vykdytojams, neatitinka susijusių teisės aktų nuostatų ir kad KLR vyriausybė nepateikė įrodymų šiai situacijai pagrįsti (žr. 245 ir 246 konstatuojamąsias dalis).
Iš trumpo KLR vyriausybės ir atrinktų bendradarbiaujančių eksportuotojų pateikto paaiškinimo, kad tiesioginis lėšų pervedimas pažeidžiant Kinijos teisės aktus buvo būtinas, nes projekto vykdytojo finansinė padėti buvo bloga ir norėta užtikrinti, kad dotacijos būtų naudojamos tik leistinoms fotovoltinėms sistemoms, akivaizdžiai matyti, kad negaudamas šio tiesioginio vyriausybės pervedimo atrinktas bendradarbiaujantis eksportuotojas, veikiantis kaip tiekėjas, nebūtų galėjęs gauti lėšų nagrinėjamojo produkto tiekimui ir kad vyriausybė nebūtų galėjusi užtikrinti, kad subsidija bus naudojama numatytam tikslui. Atsižvelgiant į tai ir neturint kitų įrodymų šias išmokas reikia vertinti kaip tiesioginę KLR vyriausybės dotaciją nagrinėjamojo produkto gamintojui, kuris kitu būdu nebūtų gavęs lėšų nagrinėjamojo produkto tiekimui (manant, kad produktas iš tiesų buvo tiekiamas, nors tokių įrodymų vėlgi negauta). Tuo remdamasi Komisija mano, kad KLR vyriausybės ir atrinktų bendradarbiaujančių eksportuotojų pateikti argumentai yra teisiškai nepagrįsti.
(454)
KLR vyriausybė taip pat teigia, kad tokiomis situacijomis, kai pagal programą gauta nauda buvo susijusi su nagrinėjamojo produkto tiekimu nesusijusiems projektų vykdytojams, Komisija privalėjo atlikti analizę šiam dalykui nustatyti, ir nurodė PPO sprendimą byloje JAV - Spygliuočių pjautinė mediena IV (Apeliacinės tarybos pranešimo 141 ir 142 dalys). Šiam tvirtinimui atmesti Komisija nurodo paaiškinimus 244-246 ir 352 konstatuojamosiose dalyse. Be to, KLR vyriausybei ir suinteresuotosioms šalims nebendradarbiavus Komisija negalėjo atlikti minėtos analizės. Todėl analizė nesvarstyta, o cituoti PPO sprendimai šiuo atveju neaktualūs, nes lėšos buvo tiesiogiai mokamos nagrinėjamojo produkto gamintojams ir buvo tiesiogiai susijusios su, inter alia, nagrinėjamojo produkto tiekimu. Kadangi šios išmokos buvo negrąžintinos dotacijos, jos yra laikomos finansine parama (tiesioginis lėšų pervedimas) ir Komisija, neturėdama jokių įrodymų dėl tolesnio susijusių sumų panaudojimo, turi teisę manyti, kad ja gavėjui (gamintojams) suteikiama nauda. Jei išmokas pagal šią programą vyriausybė būtų skyrusi trečiosios šalies projektų operatoriams už jų įgytą įrangą tikrąja rinkos verte, nagrinėjamiems eksportuotojams nebūtų suteikta nauda. Tačiau tuo atveju, kai išmokos skiriamos eksportuojantiems gamintojams, šių bendrovių panaudotos lėšos saulės baterijų plokštėms įrengti suteikia naudos, nes jomis padengiamos išlaidos, kurias jie būtų kitu atveju patyrę. Jei eksportuojantis gamintojas negali įrodyti, kad dalis dotacijos buvo pervesta trečiųjų šalių naudotojams, remiantis turimais faktais manoma, kad šia dotacijos dalimi eksportuotojui suteikiama nauda kaip subsidija apskritai, kuri yra naudinga visai bendrovės veiklai. Šis atvejis yra būtent toks.
(455)
Du atrinkti bendradarbiaujantys eksportuotojai teigia, kad „Golden Sun“ programa nėra konkrečiai taikoma, nes susiję Kinijos teisės aktų reikalavimai yra objektyvūs ir visos juos tenkinančios bendrovės gali pasinaudoti programa, o tinkamumo pasinaudoti programa kriterijai atviri visoms bendrovėms nepaisant to, ar tai nagrinėjamojo produkto gamintojai. Komisija nurodo išvadą dėl konkrečiai taikomų subsidijų 247 konstatuojamojoje dalyje, iš kurios matyti, kad sąlygos ir atrankos kriterijai nėra objektyvūs ir automatiškai taikomi. Susijusiais taikomais kriterijais patvirtinama, kad programa taikoma tik tam tikrai įmonių, tenkinančių tuos kriterijus, grupei, tiksliau toms įmonėms, kurių įrengtieji pajėgumai ne mažesni kaip 300 kWh, o turtas - ne mažiau kaip 100 mln. RMB. Iš atrankos kriterijų taip pat matyti, kad įmonės gavėjos turi būti įtrauktos į „Golden Sun“ programos įgyvendinimo planą, o atlikus tyrimą nustatyta, kad į šiuos vietos lygmens planus įtraukiama vadovaujantis kompetentingų institucijų nuožiūra priimtu sprendimu, kuris nėra nei skaidrus, nei pagrįstas objektyviais kriterijais. Komisija papildo, kad kriterijus atitinkančios „paskirstytos saulės energijos fotovoltinės sistemos“ priklauso nuo saulės energijos pagrindu veikiančių energijos gamybos įrenginių, kurių pagrindą sudaro saulės energijos moduliai ir plokštės, gamybos ir tiekimo. Todėl priešingai atrinktų eksportuotojų argumentams ši schema taip pat yra konkrečiai taikoma, nes tik saulės energijos sistemų arba kitaip tariant nagrinėjamojo produkto gamintojai praktikoje atitinka kriterijus šia programa pasinaudoti tiesiogiai kaip projekto autoriai (vykdytojai) arba netiesiogiai kaip tariami nagrinėjamojo produkto tiekėjai projekto autoriams (vykdytojams).
Taigi, taip pat atsižvelgiant į tai, jog KLR vyriausybė nebendradarbiavo ir nepateikė jokių Komisijos prašytų biudžeto dokumentų (žr. 234-239 konstatuojamąsias dalis), daroma išvada, kad ši programa pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 punkto c dalį taip pat yra de facto konkrečiai taikoma, nes iš tiesų daugiausia šia programa tiesiogiai arba netiesiogiai naudojasi nagrinėjamojo produkto gamintojai. Subsidija taip pat naudojasi tik tam tikros įmonės (nagrinėjamojo produkto gamintojai) arba tos įmonės daugiausia arba neproporcingai ja naudojasi, nes šios įmonės yra tik tariamai potencialių gavėjų grupė, tačiau panašu, kad joms atitenka visos lėšos.
3.5.5. Tiesioginio atleidimo nuo mokesčių ir jų sumažinimo programos
3.5.5.1. Užsienio kapitalo įmonėms taikoma programa, pagal kurią pirmus dvejus metus atleidžiama nuo viso mokesčio, o tolesnius trejus metus jis sumažinamas per pusę
(456)
KLR vyriausybė pakartojo argumentą, kad skunde nurodyta užsienio kapitalo bendrovių programa nuo 2013 m. nebevykdoma. Komisija pažymi, kad tiriamasis laikotarpis baigiasi gerokai anksčiau nei 2013 m., todėl pagal šią programą per TL suteikta nauda yra kompensuotina. Tai patvirtinama tyrimo, per kurį nustatyta, kad per TL pagal šią programą keliems atrinktiems bendradarbiaujantiems eksportuotojams suteikta naudos, išvada. Pagal programą gauta nauda, nei jei programa nuo 2013 m. ir netaikoma, juntama ir ateityje.
(457)
KLR vyriausybė ir vienas atrinktas bendradarbiaujantis eksportuotojas toliau tvirtino, kad aukštųjų ir naujų technologijų įmonėms (ANTĮ) taikoma paprogramė negali būti laikoma kompensuotina pagal pagrindinio reglamento 10 straipsnio 1 dalį, nes ji nebuvo nurodyta skunde. Komisija nurodo išsamų atsakymą į šį argumentą 286 konstatuojamojoje dalyje. Komisija taip pat primena, kad KLR vyriausybė nusprendė per tyrimą nebendradarbiauti šios paprogramės klausimu. Be šių elementų Komisija pažymi, kad be užsienio kapitalo įmonėms taikomos programos, pagal kurią pirmus dvejus metus atleidžiama nuo viso mokesčio, o tolesnius trejus metus jis sumažinamas per pusę (4.2.5.1 skundo punktas), skunde nurodytos kitos lengvatinės tiesioginių mokesčių schemos ANTĮ - mokesčių sumažinimas ANTĮ (4.2.5.9 skundo punktas) arba lengvatinių mokesčių programos užsienio kapitalo įmonėms, pripažintoms kaip ANTĮ (4.2.5.8 skundo punktas). Taigi, galima laikyti, kad ši programa yra labai glaudžiai susijusi su viena arba abejomis minėtomis kitomis tariamomis mokesčių programomis, kiek ji susijusi su tiesioginių mokesčių normos sumažinimu, ir todėl, kad yra konkrečiai taikoma tai pačiai ANTĮ gavėjų grupei. Kartojama, kad jei KLR vyriausybė būtų bendradarbiavusi, Komisija būtų galėjusi tinkamai ir nuodugniai įvertinti visus elementus, kurie yra susiję su skunde nurodytas programas siejančiais faktoriais, ir užpildyti visas skunde pateiktos informacijos, pagrįstos skundo pateikėjui pagrįstai prieinamais prima facie įrodymais, spragas. Remdamasi šiais argumentais Komisija kartoja, kad ši programa pripažinta kompensuotina visapusiškai laikantis pagrindinio reglamento 10 straipsnio 1 dalies, pagal kurią leidžiama nagrinėti ne tik konkrečias programas, o visas „tariamas subsidijas“, kurias nurodo skundo pateikėjas. Šiuo atveju tariama subsidija, pagal kurią vyriausybė praranda mokestines pajamas ir kuri skirta tiems patiems gavėjams, yra bendra visoms aptariamoms programoms.
(458)
Dėl subsidijos sumos skaičiavimo du atrinkti bendradarbiaujantys eksportuotojai tvirtino, kad Komisija klaidingai naudojo 2011 m. metinės pajamų mokesčio deklaracijos visų metų duomenis, nors TL aprėpia šešis 2011 m. ir šešis 2012 m. mėnesius, ir taip pažeidė Komisijos subsidijos sumos skaičiavimo atliekant kompensacinių muitų tyrimus gairių (OL C 394, 1998 12 17, p. 6.) E skirsnio a punkto ii papunktyje nurodytą skaičiavimo metodą. Vienas šių eksportuotojų toliau tvirtino, kad atliekant tikrinimą visa 2012 m. mokesčių deklaracija dar nebuvo parengta, todėl 2012 m. subsidijos sumos skaičiavimą Komisija turėjo pagrįsti vietoje surinktomis 2012 m. pirmojo pusmečio ketvirčio pajamų mokesčio deklaracijomis ir (arba) 2012 m. pelno ir nuostolių lentelėmis, iš kurių matyti, kad bendrovė turėjo nuostolių.
(459)
Komisija nurodo 300 konstatuojamąją dalį ir kartoja, kad naudos skaičiavimas turi būti pagrįstas galutinėmis audito patikrintomis tam tikrų mokestinių metų mokesčių deklaracijomis. Komisija papildo, kad galutinėje 2011 m. mokesčių deklaracijoje, kuri pateikta per TL, visa joje nurodyta nauda yra galutinė, ir tai dar labiau įrodo, kad parinktas skaičiavimo metodas yra teisingas. Komisija negali skaičiavimo pagrįsti ketvirčio mokesčio deklaracijomis, nes jose matyti einamoji laikina padėtis tuo metu, kai renkami duomenys, ir iš esmės neatsižvelgiama į galutinę konsoliduotą mokestinių metų padėtį. Šių deklaracijų tikslas - užtikrinti vyriausybės likvidumą tais atvejais, kai mokesčiai taikomi laikinai, tačiau iš jų matyti tik dalinė situacija tuo metu, kai renkami duomenys. Gali būti, kad jei bendrovė per paskutinius du metų ketvirčius gauna didelį pelną, kuriuo daugiau nei padengiami per pirmus ketvirčius patirti nuostoliai, galutinėje mokesčių deklaracijoje ji nurodys mokestinį pelną. Todėl net jei laikinose 2012 m. mokesčių deklaracijose iš dalies matyti eksportuotojo padėtis tuo metu, kai renkami duomenys, ir paaiškėja, kodėl Komisija juos renka, jos nėra absoliučiai susijusios, nes negalima atmesti fakto, kad padėtis finansinių metų pabaigoje remiantis galutine deklaracija bus visiškai kitokia. Dėl 2012 m. pelno ir nuostolių lentelių Komisija pažymi, kad finansinė apskaita ne visada sutampa su mokestine apskaita, ir gali būti, kad prievolė nurodyti pajamų ir nuostolių punktus tiesioginiais mokesčių tikslais gali gerokai skirtis nuo prievolės tokius punktus nurodyti apskaitos tikslais. Be to, gali būti taikomi koregavimai mokesčių tikslais, kurie nėra išsamiai nurodyti finansinėje apskaitoje. Taigi, tai, kad iš finansinės apskaitos matyti, jog bendrovė veikia nuostolingai, nebūtinai reiškia, kad iš galutinės mokesčių deklaracijos bus matyti ta pati nuostolinga padėtis. Remdamasi šiais argumentais Komisija patvirtina, kad skaičiuojant tiesioginių mokesčių schemų subsidijos sumą turi būti remiamasi galutiniais duomenimis, pateiktais galutinėje audito patikrintoje mokesčių deklaracijoje, o ne periodiškose mokesčių ataskaitose ar galutinėse arba projektinėse apskaitos ataskaitose.
3.5.5.2. Mokesčių atskaita užsienio kapitalo įmonių vykdomiems moksliniams tyrimams ir technologijų plėtrai (MTTP)
(460)
KLR vyriausybė teigia pirmą kartą sužinojusi, kad MTTP programą, kuri nėra skunde nurodytos užsienio kapitalo įmonėms skirtos MTTP programos pakaitalas, Komisija įvardija kompensuotina. KLR vyriausybė remiasi tais pačiais argumentais, kuriuos išsakė dėl pirmesnės schemos, kaip paaiškinta 457 konstatuojamojoje dalyje, ir tvirtina, kad pripažinus šią schemą kompensuotina pažeidžiami PPO SSKP 11 ir 13 straipsniai. KLR vyriausybė toliau tvirtina, kad užsienio kapitalo įmonėms skirta MTTP programa baigta 2008 m., o naujame Kinijos įmonių pajamų mokesčio įstatyme nurodyta nauja MTTP programa nėra pirmesnės programos pakaitalas, nes joje nenurodomos užsienio kapitalo įmonės ir pagal ją nereikalaujama, kad MMTP išlaidos būtų 10 proc. didesnės nei praėjusiais metais.
(461)
Komisija pastebi, kad KLR vyriausybė, atsakydama į klausimyno klausimus ir raštą dėl dėl informacijos neišsamumo, nepateikė informacijos apie šią schemą, be to, ši schema jau per pirmesnius tyrimus (žr. 310 konstatuojamąją dalį) pripažinta kompensuotina. Tačiau Komisija taip pat pažymi, kad ši programa su KLR vyriausybe buvo aptarta per tikrinamąją vizitą ir kaip įrodymas pateiktos susijusios įgyvendinimo nuostatos (jas taip pat pateikė vienas atrinktas eksportuotojas). Todėl KLR vyriausybės tvirtinimas, kad ji pirmą kartą sužinojusi apie tai, kad ši programa gali būti kompensuotina, yra nepagrįstas, be to, keli atrinkti eksportuojantys gamintojai, su kuriais KLR vyriausybė derino savo atsakymus, šią programą nurodė klausimyno atsakymuose. KLR vyriausybė apie tai tikrai žinojo, nes ji kelis kartus tikrino nekonfidencialios informacijos bylą. Iš tyrimo išvadų matyti, kad ši programa yra kompensuotina (310-314 konstatuojamosios dalys). Komisija papildo, kad ši programa yra akivaizdus užsienio kapitalo įmonėms skirtas pirmesnės programos pakaitalas, nes gaunamų mokestinių lengvatų forma ir suma yra labai panaši (papildoma mokesčių atskaita nuo mokestinės bazės), taikomas šiek tiek pakeistas santykis ir pagrindimas (kriterijus atitinkančios MTTP veiklos išlaidos). Šie nedideli pakeitimai padaryti atsižvelgus į 2008 m. Įmonių pajamų mokesčio įstatymo reformą, tačiau programos pobūdis ir esmė iš principo nepasikeitė. Komisija taip pat nurodo 457 konstatuojamojoje dalyje pateiktus argumentus dėl inicijavimo standartų.
(462)
KLR vyriausybė ir vienas atrinktas bendradarbiaujantis eksportuotojas taip pat teigia, kad ši programa nėra konkrečiai taikoma, nes Komisija neįrodė, kad ANTĮ sertifikatai suteikiami tik tam tikroms įmonėms. Komisija nurodo paaiškinimus 313, 321 ir 325 konstatuojamosiose dalyse dėl kitos mokesčių programos, skirtos ANTĮ. Komisija papildo, kad šios programos įgyvendinimo taisyklėmis (žr. 321 konstatuojamąją dalį) toliau patvirtinama, kad programa konkrečiai taikoma ANTĮ, nes tik pagal vyriausybės politiką remiamuose sektoriuose veikiančios ir vyriausybės žinyno ir gairių reikalavimus atitinkančios bendrovės gali gauti minėtą sertifikatą. Pavyzdžiui, šį sertifikatą gali gauti tik įmonės, kurios vykdo MTTP projektus, apibrėžtus 2007 m. NPRK nustatytose valstybės remiamose aukštųjų ir naujų technologijų srityse ir Pagrindinių aukštųjų technologijų sektorių plėtros prioritetų gairėse, arba vykdo MTTP veiklą, nurodytą Valstybės tarybos pranešime Nr. 6 dėl valstybės vidutinio ir ilgo laikotarpio mokslo ir technologijų vystymo gairių rėmimo politikos įgyvendinimo (2006-2020 m.). Todėl akivaizdu, kad šia mokesčių programa gali naudotis tik susijusių sektorių konkrečios bendrovės, vykdančios KLR vyriausybės remiamą MTTP veiklą, įskaitant skatinamojo fotovoltinių produktų sektoriaus bendroves.
(463)
Dėl subsidijos sumos skaičiavimo du atrinkti bendradarbiaujantys eksportuotojai tvirtino, kad Komisija klaidingai naudojo 2011 m. metinės pajamų mokesčio deklaracijos duomenis, nes TL aprėpia šešis 2011 m. ir šešis 2012 m. mėnesius, ir taip pažeidė 1998 m. Komisijos subsidijos sumos skaičiavimo atliekant kompensacinių muitų tyrimus gairių E skirsnio a punkto iii papunktyje nurodytą skaičiavimo metodą. Komisija nurodo visus 459 konstatuojamojoje dalyje išnagrinėtus argumentus, kurie taip pat taikytini tvirtinimui dėl šios programos atmesti. Be to, Komisija pažymi, kad argumentas dėl tariamo mokesčių nuostolio 2012 m. mokestiniais metais yra nesvarbus arba nesusijęs, nes mokesčių atskaitą galima vykdyti penkis papildomus mokestinius metus ir mokesčius atskaityti iš visų mokestinių pajamų, nurodytų per penkis vėlesnius metus. Todėl net jei Komisija sutiktų, kad šios bendrovės 2012 m. patyrė mokesčių nuostolių, arba būtų buvusi pateikta galutinė 2012 m. audito patikrinta mokesčių deklaracija, iš kurios būtų matyti mokesčių nuostolis (tačiau šiuo atveju taip nėra), vis tiek būtų atsižvelgta į naudą, gautą pagal šią programą, nes negalima atmesti to, kad 2012 m. nauda, gauta iš mokesčių atskaitos, būtų panaudota iš karto, kai tik bendrovė nurodytų mokestines pajamas per bet kuriuos vėlesnius mokestinius metus.
3.5.5.3. Mokesčių sumažinimas aukštųjų ir naujų technologijų įmonėms, vykdančioms tam tikrus projektus
(464)
KLR vyriausybė ir vienas bendradarbiaujantis eksportuotojas tvirtino, kad ši programa nėra konkrečiai taikoma, kad nagrinėjimas dėl konkretaus taikymo nepagrįstas jokiais faktais ir kad reikalavimai ANTĮ statusui gauti turėtų būti vertinami kaip objektyvūs kriterijai arba sąlygos siekiant nustatyti, ar įmonė tinkama subsidijai gauti, o teisė pasinaudoti programa suteikiama automatiškai. Dėl išvados, kad programa ir MTTP mokesčio atskaita taip pat yra konkrečiai taikomos aukštųjų ir naujų technologijų įmonėms Komisija nurodo paaiškinimus 321, 325 ir 462 konstatuojamosiose dalyse, kurios tai pat taikomos šių programų atveju. Komisija kartoja, kad visų pirma įgyvendinimo priemonėmis ir pirmiau išvardytais dokumentais patvirtinama, kad dėl šios programos taikymo ir ANTĮ statuso pripažinimo gali kreiptis tikrai ne visos bendrovės ir tam nėra taikomi objektyvūs kriterijai ir kad programa ir statuso pripažinimas taikomi tik tam tikriems sektoriams ir įmonėms, kuriuos remia KLR vyriausybė, remdamasi tokiai kriterijais, kurie nėra nei objektyvūs, nei neutralūs. Teisė pasinaudoti pagal šią programą teikiama nauda taip pat nėra suteikiama automatiškai - ji priklauso nuo to, ar suteiktas ANTĮ sertifikatas, kurį savo nuožiūra išduoda kompetentingos institucijos, taigi jis nėra išduodamas automatiškai.
(465)
Vienas bendradarbiaujantis eksportuotojas teigia, kad Komisija klaidingai apskaičiavo pagal šią programą teikiamos subsidijos sumą, nes naudojo 2011 m. audito patikrintą mokesčių deklaraciją, nors jau buvo parengtos 2012 m. pirmo ir antro ketvirčio mokesčių deklaracijos, kurios per tikrinimą buvo paimtos, ir kad Komisija bet kuriuo atveju galėjo paprašyti galutinės metinės 2012 m. pajamų mokesčio deklaracijos kopijos, kai tik tokia deklaracija būtų parengta. Šis eksportuotojas taip pat tvirtina, kad jei subsidijos sumai apskaičiuoti naudojama 2011 m. mokesčių deklaracija, tuomet turėtų būti naudojama 2011 m., o ne viso TL bendrovės apyvarta. Komisija nurodo paaiškinimus 459 konstatuojamojoje dalyje. Komisija taip pat pažymi, kad atrinktiems eksportuotojams, įskaitant minėtą eksportuotoją, skirtame rašte prieš patikrinimą vietoje tikslingai paprašė išsamių visų TL metų ir trijų metų iki TL mokesčių ataskaitų (deklaracijų) originalų. Todėl šis bendradarbiaujantis eksportuotojas galėjo ir turėjo pateikti 2012 m. deklaraciją, kai tik ji buvo parengta, o Komisija pažymi, kad jis to nepadarė net pateikdamas pastabų dėl atskleidimo dokumento. Dėl argumento, kad Komisija naudai apskaičiuoti turėjo naudoti 2011 m. apyvartos duomenis, pažymima, kad naudos suma pagal 2011 m. mokesčių deklaracijos duomenis laikoma pagrįstai tipiška padėčiai per TL, ypač dėl to, kad mokesčius už 2011 m. reikėjo sumokėti per TL (mėnesį), o tikrinimo metu galutinių 2012 m. duomenų dar nebuvo. Bet kuriuo atveju Komisija negali taikyti skirtingų vardiklių skirtingoms subsidijoms apskaičiuoti, nes nebūtų galima palyginti gautų procentinių duomenų ir užtikrinti skaičiavimo nuoseklumo. Komisija pagaliau pažymi, kad ji netikrino 2011 m. apyvartos duomenų - ji tikrino tik TL apyvartos duomenis.
3.5.6. Šalių pastabos dėl žemėnaudos teisių suteikimo už mažesnį nei tinkamas atlygį
(466)
KLR vyriausybė tvirtino, kad Komisija išvadas dėl subsidijos konkretaus taikymo padarė nesiremdama SSKP 2 straipsnio 1 ir 2 dalimis, be to, Komisija išvados dėl subsidijų konkretaus taikymo aiškiai nepagrindė teigiamais įrodymais, kaip reikalaujama pagal SSKP 2 straipsnio 4 dalį. KLR vyriausybės teigimu, Komisija nepateikė jokių faktinių įrodymų dėl to, kokioms pramonės šakoms žemėnaudos teisės suteikiamos lengvatinėmis normomis, ir nenurodė, kokiu teisiniu pagrindu rėmėsi nuspręsdama, kad saulės energijos elementus ir modulius gaminanti pramonės šaka priklauso būtent šioms minėtoms pramonės šakoms. Panašų tvirtinimą pateikė vienas eksportuojantis gamintojas. Šiuos tvirtinimus teko atmesti. 364 konstatuojamojoje dalyje Komisija nurodė Žemėnaudos teisių suteikimo pranešimų pavyzdžius, kai susijusios valdžios institucijos nustatė, kad už nustatytą kainą žemėnaudos teises gali gauti tik fotovoltinių produktų pramonės šakai priklausantys potencialūs pirkėjai, ir nustatė atrinktų eksportuojančių gamintojų įsigytų žemėnaudos teisių kainų ribas. Kadangi KLR vyriausybė nepateikė jokios prašytos informacijos, atsižvelgdama į tai, kad vyriausybė remia fotovoltinių produktų pramonę, o žemėnaudos teisės skiriamos subjektyviai ir neskaidriai, Komisija, remdamasi tokia informacija, nustatė, kad ši programa yra konkrečiai taikoma.
(467)
KLR vyriausybė ir keli eksportuojantys gamintojai teigė, kad Komisijos parinktas žemėnaudos teisių lyginamasis dydis yra neadekvatus. KLR vyriausybė taip pat teigė, kad Komisija nedėjo visų pastangų ir nenustatė tokio lyginamojo dydžio, kuris būtų artimiausias rinkos sąlygoms, kai nėra iškraipymų, kaip reikalaujama PPO grupės sprendimu byloje JAV - Galutiniai antidempingo ir kompensaciniai muitai tam tikriems produktams iš Kinijos (101). Šį tvirtinimą teko atmesti. Iš tikrųjų, Komisija išsamiai nagrinėjo visus rodiklius ir Taivaną su KLR lygino tiek visos šalies mastu, tiek pagal susijusias Kinijos provincijas. Atlikusi analizę Komisija nusprendė, kad Taivanas yra tinkamas lyginamasis dydis atsižvelgiant į visą surinktą informaciją, t. y. į i) tai, kad Taivano ir Kinijos provincijų ir miestų, kuriuose įsikūrę bendradarbiaujantys eksportuojantys gamintojai, ekonominio išsivystymo lygis ir dominuojanti ekonominė struktūra yra panašūs, ii) fizinį Kinijos ir Taivano artumą, iii) aukštą Taivano ir šių Kinijos provincijų pramonės infrastruktūros lygį, iv) stiprius Taivano ir KLR ekonominius ryšius ir tarpvalstybinę prekybą, v) panašų gyventojų tankumą susijusiose Kinijos provincijose ir Taivane, vi) žemės tipo ir sandorių susijusiam Taivano lyginamajam dydžiui apskaičiuoti panašumus į KLR padėtį ir vii) bendras demografines, lingvistines ir kultūrines Taivano ir KLR savybes. Be to, dauguma susijusių provincijų laikomos pagrindinėmis KLR gamyba užsiimančiomis provincijomis.
Nors Taivano ir šių provincijų ir miestų BVP vienam gyventojui nėra vienodi, šių provincijų ir miestų BVP pastaraisiais metais sparčiai augo, t. y. vejasi Taivano BVP. Be to, iš naujausių duomenų matyti, kad visos KLR, susijusių provincijų ir miestų BVP augimo tempas yra daug didesnis nei Taivano - jie Taivaną vejasi labai sparčiai. Tačiau svarbu pažymėti, kad ne rinkos ekonomikos šalies (KLR) BVP tikslus palyginimas su veiksmingos rinkos ekonomikos šalies (Taivanas) BVP nėra lemiamas veiksnys, nes įprasta, kad ne rinkos ekonomikos šalis atsiliktų nuo veiksmingos rinkos ekonomikos šalies pagal BVP. Taip pat daug kitų veiksnių, pvz., planavimo taisyklės ar aplinkosaugos politika, gali turėti poveikio pramoninės paskirties žemės pasiūlai ir paklausai. Iš tikrųjų, remiantis visais įrodymais, daroma išvada, kad dominuojančios žemėnaudos teisių rinkos ekonomikos sąlygos susijusiose Kinijos provincijose, jei tai būtų veikiančios rinkos ekonomikos šalis, būtų labai panašios į Taivano.
3.5.7. Kitos pastabos
(468)
Skundo pateikėjas teigė, kad Komisija turėtų atskleisti informaciją apie papildomas subsidijų schemas, kurios buvo nustatytos atliekant tyrimą, ir nustatyti tokių skunde neminėtų schemų subsidijų skirtumus. Dėl to pažymima, kad Komisija nagrinėjo visas subsidijas, kurios atitiko teisinius inicijavimo reikalavimus.
(469)
Skundo pateikėjas teigė, kad Komisija, remdamasi skunde pateikta informacija ir JAV prekybos departamento išvadomis panašioje fotovoltinių produktų byloje, turėjo nustatyti polikristalinio silicio tiekimo už mažesnį nei tinkamas atlygį subsidijų skirtumą Komisija šią programą nagrinėjo ir, remdamasi iš atrinktų eksportuojančių gamintojų ir KLR vyriausybės gauta informacija, padarė išvadą, kad per TL pagal šią programą naudos negauta iš esmės dėl to, kad polikristalinio silicio importo kainos buvo mažesnės už Kinijos tiekėjų taikomas kainas. Pažymėtina, kad skiriasi JAV bylos ir nagrinėjamos bylos tiriamieji laikotarpiai.
(470)
Skundo pateikėjas taip pat tvirtino, kad Komisija turėjo nustatyti elektros tiekimo už mažesnį nei tinkamas atlygį subsidijų skirtumą. Šį tvirtinimą teko atmesti. Komisija nerado pakankamai įrodymų, kad atrinkti eksportuojantys gamintojai, išskyrus LDK, būtų per TL naudojęsi lengvatiniu elektros tiekimu.
(471)
KLR vyriausybė tvirtino, kad dėl Komisijos taikytos skaičiavimo metodikos „antidempingo ir antisubsidijų skirtumai padidinti du kartus“. KLR teigimu, Komisija eksporto kredito draudimo programai apskaičiuotą subsidijos skirtumą turėjo atimti iš dempingo skirtumų, nes tai buvo eksporto subsidija. KLR vyriausybė taip pat teigė, kad Komisija iš dempingo skirtumo turėjo atimti subsidijų skirtumus, apskaičiuotus remiantis užsienio lyginamaisiais dydžiais. Aiškinta, kad „dalis dempingo, apskaičiuoto remiantis panašios šalies normaliąja verte, iš tiesų yra tas pats subsidijavimas, kuris pripažintas kompensaciniu per gretutinį antisubsidijų tyrimą“. Nė vienas šių tvirtinimų nebūtų turėjęs poveikio nustatytoms priemonėms, nes šiuo atveju bendri muitai nustatomi pagal žalos skirtumą. KLR vyriausybė tai patvirtino ir pastabose dėl galutinio atskleidimo dokumento. Todėl nemanyta, kad šiuos tvirtinimus reikėtų iš esmės nagrinėti.
3.6. Kompensuotinų subsidijų suma
(472)
Pagal pagrindinio reglamento nuostatas tiriamoms bendrovėms apskaičiuotos kompensuotinų subsidijų sumos, išreikštos ad valorem, yra šios:
Eksportuojantis gamintojas
Galutinis subsidijų skirtumas
Wuxi Suntech Power Co., Ltd;
Luoyang Suntech Power Co. Ltd;
Suntech Power Co., Ltd;
Wuxi Sun-Shine Power Co., Ltd;
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd; Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd.
4,9 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd;
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd;
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd.
6,3 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd;
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd;
Changzhou Youze Technology Co. Ltd;
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd;
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd.
3,5 %
JingAo Solar Co. Ltd;
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd;
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd;
Shanghai Jinglong Solar Energy Technology Co. Ltd;
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd.
5,0 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd;
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd;
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd;
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd.
11,5 %
Delsolar (Wujiang) Co. Ltd
de minimis
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd.
4,6 %
Jinko Solar Co. Ltd ir susijusios bendrovės
6,5 %
Kitos bendradarbiaujančios bendrovės (1 priedas)
6,4 %
Visos kitos bendrovės
11,5 %
(473)
Pagal pagrindinio reglamento 15 straipsnio 3 dalį neatrinktoms bendradarbiaujančioms bendrovėms, remiantis atrinktoms bendradarbiaujančioms bendrovėms nustatytu svertiniu vidutiniu subsidijų skirtumu, apskaičiuotas 6,4 proc. bendras subsidijų skirtumas.
(474)
Atsižvelgiant į aukštą eksportuojančių Kinijos gamintojų bendradarbiavimo lygį, visoms kitoms bendrovėms nustatytas didžiausio muito, nustatytino atitinkamai atrinktoms ar atliekant tyrimą bendradarbiaujančioms bendrovėms, dydžio muitas. Visoms kitoms bendrovėms nustatytas muitas bus taikomas toms bendrovėms, kurios atliekant tyrimą nebendradarbiavimo.
4. ŽALA
4.1. Sąjungos pramonės ir Sąjungos gamybos apibrėžtis
(475)
Panašų produktą Sąjungoje gamino apie 215 gamintojų. Jie sudaro Sąjungos pramonę, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 9 straipsnio 1 dalyje, ir toliau vadinami Sąjungos pramone. Institucijos patikrino suinteresuotųjų šalių teiginius, kad šis skaičius buvo didesnis; patikrinus nustatyta, kad faktiškai tariami papildomi gamintojai daugiausia buvo eksportuojantys gamintojai, su jais susiję importuotojai, platintojai ir montuotojai.
(476)
Visai Sąjungos gamybos apimčiai per TL nustatyti naudota visa turima su Sąjungos pramone susijusi informacija, įskaitant skunde pateiktą informaciją, nepriklausomos konsultacinės bendrovės Europressedienst (toliau - konsultantas) pateiktus makroekonominius duomenis ir atrinktų Sąjungos gamintojų patikrintus klausimyno atsakymus, nes išsamios viešos informacijos apie gamybą nėra. Moduliai ir elementai importuojami į Sąjungą pagal muitų pozicijas, kurioms priskiriami ir kiti produktai, kurie nėra nagrinėjami šiame tyrime, o importo apimtis nurodyta tonomis, todėl importo apimtims ir vertėms nustatyti nebuvo galima naudoti Eurostato duomenų; minėti dydžiai nustatyti remiantis konsultanto pateiktais duomenimis. Kai buvo įmanoma, konsultanto pateikti duomenys buvo sutikrinti su kitais viešų šaltinių duomenimis ir patikrintais klausimyno atsakymais.
(477)
Tuo remiantis nustatyta, kad visa Sąjungos modulių gamybos apimtis per TL sudarė 4 GW, o elementų - 2 GW.
(478)
Kaip nurodyta 21 konstatuojamojoje dalyje, atrinktiems devyniems Sąjungos gamintojams teko 18-21 proc. visos Sąjungos modulių gamybos apimties ir 17-24 proc. visos Sąjungos elementų gamybos apimties.
(479)
Kelios suinteresuotosios šalys prieštaravo dėl to, kad konsultanto pateikti duomenys naudoti, inter alia, Sąjungos gamybai, Sąjungos gamybos pajėgumams ir kitiems su Sąjungos pramone susijusiems makroekonominiams žalos rodikliams ir importo duomenims nustatyti. Šios šalys suabejojo konsultanto nepriklausomumu ir teigė, kad jis buvo susijęs su skundo pateikėju. Jos taip pat paprašė paaiškinti, kuo remdamasi Komisija pasirinko konsultantą, ir suabejojo jo kompetencija renkant su fotovoltinių produktų sektoriumi susijusius ekonominius duomenis. Šiuo atžvilgiu tvirtinta, kad Komisijos išvados turėjo būti paremtos kitų esamų šaltinių, visų pirma žinomų mokslinių tyrimų institutų, duomenimis. Galiausiai, užginčydama konsultanto pateiktų duomenų patikimumą, AFASE paminėjo geriausią ekonominių įrodymų teikimo ir duomenų rinkimo bylose, susijusiose su Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau - SESV) 101 ir 102 straipsnių taikymu, ir susijungimų bylose patirtį.
(480)
Susijusios suinteresuotosios šalys nepateikė jokių tariamų konsultanto ir skundo pateikėjo ryšių įrodymų. Atlikus tyrimą taip pat nenustatyta jokių įrodymų, kad jų ryšiai nebuvo vien tik komercinio pobūdžio. Po galutinio faktų atskleidimo viena suinteresuotoji šalis teigė, kad būta požymių, jog skundą pateikusio Sąjungos pramonės atstovo skunde pateikti prima facie įrodymai buvo pagrįsti to paties konsultanto pateiktais duomenimis. Net jei pripažįstama, kad kai kurie rodikliai iš tiesų buvo tokie patys kaip skunde pateikti įrodymai, tai nebūtinai reiškia, kad jie buvo nustatyti remiantis tik vienu šaltiniu. Šiuo atžvilgiu skunde nurodomi įvairūs šaltiniai, kuriais naudotasi. Todėl tvirtinimai šiuo klausimu turėjo būti atmesti.
(481)
Komisija manė esant tikslinga šiame tyrime pasinaudoti šia konsultacine bendrove, nes kiti viešieji šaltiniai, iš kurių būtų buvę galima gauti būtinų visą Sąjungos rinką apimančių makroekonominių duomenų ir importo duomenų, jų pateikti negalėjo. Prieš pasirinkdama Europressedienst Komisija įvertino konsultanto naudojamą metodą atitinkamiems duomenims rinkti ir jo gebėjimą pateikti reikiamus tiek atskirai visų rūšių produktų, tiek viso nagrinėjamojo laikotarpio duomenis.
(482)
Be to, atliekant tyrimą, konsultanto pateikti duomenys buvo, jei įmanoma, sutikrinti su kitais esamais šaltiniais ir patvirtinti. Šiuo atžvilgiu pažymima, kad rinkoje veikia kelios mokslinių tyrimų bendrovės, kurių specializacija - su fotovoltiniais produktais susijusių statistinių duomenų rinkimas, tačiau jų pateikiami duomenys beveik niekada nesutampa. Taip yra todėl, kad mokslinių tyrimų institutams sunku gauti tikslius duomenis, taigi jų pranešami fotovoltinių produktų rinkos rodikliai visuomet bus pagrįsti skaičiavimais, nesvarbu, kas juos pateikia. Šiuo atžvilgiu Komisija duomenis sutikrino lygindama konsultanto pateiktų duomenų tendencijas su tų pačių duomenų, susijusių su tomis pačiomis sritimis, kuriuos paskelbė kitos mokslinių tyrimų bendrovės, Komisijos Junginis tyrimų centras (toliau - JRC) ir Europos fotovoltinės pramonės asociacija (toliau - EPIA), jei tokie duomenys buvo paskelbti, tendencijomis. Sutikrinant didelių skirtumų nepastebėta, o sutikrintų rodiklių tendencijos buvo panašios. Taigi laikinosios antidempingo išvados padarytos remiantis ne vien tik konsultanto pateiktais duomenimis, bet ir pačios Komisijos analize ir tų duomenų vertinimu. Be to, kaip minėta 8 konstatuojamojoje dalyje, nustačius laikinąsias antidempingo priemones konsultanto patalpose surengtas tikrinamasis vizitas. Siekdama patikrinti metodų ir pateiktų duomenų patikimumą Komisija konsultanto patalpose atliko patikrinimą vietoje. Šis patikrinimas vietoje atliktas tęsiant Komisijos vykdomą duomenų sutikrinimą ir siekiant papildomai įsitikinti, kad duomenys ir susiję metodai yra patikimi ir kokybiški. Laikyta, kad patikrinimas vietoje atliktas taikant gero administravimo principą, net jei tuos duomenis pateikė konsultantas, o ne suinteresuotoji šalis. Taigi Komisija papildomai įsitikino, kad konsultanto pateikti duomenys buvo patikimi.
(483)
Viena šalis tvirtino, kad Komisijos naudotas duomenų sutikrinimo metodas nebuvo pakankamai išsamiai paaiškintas, ir paprašė atskleisti kitus šaltinius, kuriais naudotasi atliekant sutikrinimą. Ši šalis taip pat teigė, kad naudotas metodas bet kokiu atveju buvo netinkamas, nes lygintos tik įvairių šaltinių nurodytos tendencijos, o ne absoliučiosios vertės.
(484)
Kiti šaltiniai, kuriais naudotasi sutikrinant konsultanto pateiktus duomenis, buvo JRC ir EPIA paskelbtos ataskaitos, susijusios su tomis pačiomis sritimis. Dėl duomenų palyginimo su kitais šaltiniais, pažymima, kad juose nurodytos ne tik panašios tendencijos, bet ir panašūs dydžiai. Todėl padaryta išvada, kad naudoti metodai buvo tinkami ir tvirtinimai šiuo klausimu buvo atmesti.
(485)
Pagrindinė konsultanto veiklos sritis - su fotovoltinių produktų sektoriumi susijusių duomenų rinkimas ir nuolat atnaujinamos bendrovių, vykdančių veiklą fotovoltinių produktų rinkoje, duomenų bazės priežiūra. Šie duomenys skelbiami specializuotuose fotovoltiniams produktams skirtuose leidiniuose, jais taip pat naudojasi atskiros bendrovės, kurių užsakymu konsultantas atlieka specializuotus mokslinius tyrimus. Europressedienst prižiūrima duomenų bazė nuolat atnaujinama ir skelbiama. Be to, konsultantas šiame sektoriuje turi kelių metų patirtį. Tiksliau, konsultanto taikomas metodas yra rinkti, sutikrinti ir kaupti informaciją naudojantis įvairias rinkoje esamais šaltiniais. Sąjungos gamintojų duomenys visų pirma renkami naudojantis standartiniais klausimynais, kurie siunčiami duomenų bazėje esančioms bendrovėms, arba apklausiant telefonu, o trečiųjų šalių gamintojų duomenis konsultantas paprastai renka per specializuotas parodas. Jei minėtais būdais informacijos gauti nepavyksta, Europressedienst peržiūri fotovoltinių produktų sektoriaus bendrovių finansines ataskaitas arba laisvai bendradarbiauja su kitais mokslinių tyrimų institutais, kad gautų ar sutikrintų duomenis. Patikrinta ir iš tiesų patvirtinta, kad vykdydamas įprastą veiklą konsultantas naudojosi šiais šaltiniais. Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, laikyta, kad šiame tyrime buvo tikslinga pasinaudoti Europressedienst paslaugomis, ir su tuo susiję šalių argumentai buvo atmesti.
(486)
Dėl kompetentingos Komisijos tarnybos pateiktos geriausios ekonominių įrodymų teikimo patirties (toliau - geriausia patirtis) reikėtų pateikti toliau nurodytas pastabas. Pirma, šis dokumentas negali įpareigoti Komisijos, nes jį priėmė ne Kolegija, o kompetentinga tarnyba, siekdama parengti rekomendacijas šalims, kaip teikti ekonominius įrodymus. Antra, geriausia patirtis yra susijusi su ekonominių tyrimų ir duomenų, naudojamų tam tikruose su konkurencija susijusiuose tyrimuose, kuriems taikomi SESV 101 ir 102 straipsniai, ir susijungimų bylose, teikimu. Tose konkurencijos bylose taikomų taisyklių, įrodymų standartų ir Komisijos įgaliojimų atlikti tyrimą negalima lyginti su prekybos apsaugos tyrimais, kuriuose taikomos visiškai skirtingos taisyklės.
(487)
Kelios šalys užginčijo konsultanto naudotą metodą, teigdamos, kad jis neatitinka pripažintų mokslinių standartų. Tačiau, kaip minėta 481 konstatuojamojoje dalyje, įvertinus metodą ir sutikrinus gautus duomenis nustatyta, kad jie atitinka kitus paskelbtus duomenis ir todėl yra pakankamai patikimi. Abi šalys patikslino konkrečius kai kurių suinteresuotųjų šalių iškeltus klausimus; jie paskelbti suinteresuotosioms šalims susipažinti skirtoje šio tyrimo byloje.
(488)
CCCME tvirtino, kad duomenų kaupimo metodas buvo neaiškus. Šis teiginys atmestas, kadangi susijusi informacija buvo pateikta suinteresuotosioms šalims susipažinti skirtoje byloje ir buvo prieinama visoms suinteresuotosioms šalims.
(489)
Po galutinio faktų atskleidimo kelios šalys pakartotinai išreiškė abejones dėl Komisijos pasirinkto konsultanto ir pateiktų duomenų kokybės. Šiuo atžvilgiu teigta, kad konsultanto duomenis galima užsisakyti ir įsigyti ad hoc pagrindu siekiant patenkinti konkrečius galimų klientų prašymus, todėl jie gali būti neobjektyvūs. Be to, CCCME suabejojo, ar konsultanto surinkti duomenys gali būti laikomi patvirtinančiais įrodymais, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 2 dalyje, kadangi duomenys buvo daugiausia pagrįsti prielaidomis ir skaičiavimais. Taip pat tvirtinta, kad pateikti duomenys nebuvo pakankamai pagrįsti byloje pateiktais įrodymais ir jie nebuvo vienareikšmiai, objektyvūs ir patikrinami.
(490)
Atsižvelgiant į šiuos teiginius daroma nuoroda į 481-482 konstatuojamąsias dalis, kuriose pateikta papildomos informacijos apie konsultanto atranką. Be to, pažymima, kad Komisija pasamdė konsultantą remdamasi patikimiausia tuo metu turėta informacija ir griežtai laikydamasi šiai procedūrai taikomo Komisijos finansinio reglamento. Be to, primenama, kad itin svarbus buvo konsultanto pajėgumas laiku teikti visus reikalingus duomenis, kadangi Komisija turėjo laikytis teisės aktuose nustatytų terminų, per kuriuos ji privalėjo paskelbti preliminarias atliekamo tyrimo išvadas.
(491)
Kiek tai susiję su pateiktų duomenų kokybe ir klausimu, ar šie duomenys gali būti laikomi patvirtinančiais įrodymais, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 2 dalyje, 482 konstatuojamojoje dalyje nurodyta, kad konsultanto naudotas duomenų rinkimo metodas buvo patikrintas ir nustatyta, kad jo kokybė buvo pakankama. Be to, kaip paminėta toje pačioje konstatuojamojoje dalyje, konsultanto pateikti duomenys buvo, jei įmanoma, sutikrinti remiantis kitais šaltiniais ir nustatyta, kad jie yra pakankamai tikslūs. Galiausiai pažymima, kad konsultantas turi duomenų bazę, kuri atnaujinama nuolat ir nepriklausomai nuo klientų poreikių ir prašymų. Ta pati duomenų bazė naudota renkant ir pateikiant fotovoltinių produktų sektoriaus statistinius duomenis įvairiems klientams, todėl teiginys, kad duomenys buvo neobjektyvūs, turėjo būti atmestas.
(492)
Po galutinio faktų atskleidimo viena suinteresuotoji šalis teigė, kad Komisija neatskleidė šaltinių, naudoto metodo ir bendrovių, su kuriomis konsultantas bendradarbiavo, rinkdamas pateiktus makroekonominius duomenis. Kita suinteresuotoji šalis pakartojo, kad dėl konsultanto taikyto metodo rezultatai galėjo būti netikslūs. Kelios suinteresuotosios šalys paprašė pateikti išsamesnės informacijos apie konsultanto naudotą metodą, pvz., vidutinę atsakytų klausimynų ir apklausų procentinę dalį, kiekvienu kanalu surinktų duomenų procentinę dalį, jų tikrinimo būdus, prielaidas ir artinius, kuriais naudotasi rengiant duomenis, bendrovių, kurių atžvilgiu nustatyti artiniai, skaičių ir bent apytikslį konsultanto darbuotojų skaičių.
(493)
Atsižvelgiant į šiuos teiginius pažymima, kad nustačiusi laikinas priemones Komisija suinteresuotosioms šalims atskleidė metodą ir šaltinius, kuriais konsultantas naudojosi kaupdamas duomenis, ir po pirminio faktų atskleidimo atsakė į konkrečius su šia tema susijusius suinteresuotųjų šalių klausimus. Laikoma, kad po galutinio faktų atskleidimo pateiktas suinteresuotųjų šalių prašymas pateikti papildomos informacijos buvo patenkintas, kai nustačius laikinuosius muitus buvo pateikta informacija, kurią buvo galima pateikti laikantis konfidencialumo apribojimų. Be to, pabrėžta, kad Komisija vietoje patikrino konsultanto naudotą duomenų rinkimo bei kaupimo būdą ir susijusias pagrindines duomenų kaupimo prielaidas. Tikrinimo rezultatai buvo patenkinami ir Komisija įsitikino, kad pagrindinės prielaidos buvo pagrįstos, o konsultanto pateikti duomenys - kokybiški. Be to, pačių duomenų šalys neužginčijo.
(494)
Po galutinio faktų atskleidimo kita šalis paprašė paaiškinti Sąjungos gamintojų, į kuriuos konsultantas atsižvelgė rinkdamas duomenis, skaičių ir tų gamintojų bei 215 Komisijai žinomų Sąjungos gamintojų sutapimą. Šiuo atžvilgiu paaiškinama, kad Sąjungos gamintojai, į kuriuos atsižvelgė konsultantas, daugiausia yra tie patys, kurie šiame tyrime sudaro Sąjungos pramonę, kaip minėta 475 konstatuojamojoje dalyje.
(495)
Po galutinio faktų atskleidimo viena šalis teigė, kad Komisija nenuosekliai atliko žalos analizę, kadangi moduliai ir elementai nagrinėti atskirai, o žalos ir subsidijų skirtumo svertiniai vidurkiai apskaičiuoti moduliams ir elementams kartu. Šiuo atžvilgiu pažymima, kad nors rodikliai nurodomi atskirai kiekvienos rūšies produktui, su kiekvienu rodikliu susijusios išvados taikomos visam tiriamajam produktui. Taip pat primenama, kad moduliai ir elementai yra vienas produktas, todėl subsidijų skirtumai ir žalos pašalinimo lygis nustatyti remiantis šiuo pagrindu. Todėl teiginys atmestas.
(496)
Galiausiai kita suinteresuotoji šalis tvirtino, kad apskaičiuojant makroekonominių rodiklių per TL vertes klaidingai remtasi paprastu 2011 m. ir 2012 m. vidurkiu, kadangi toks metodas būtų neobjektyvus ir iš gautų rezultatų nebūtų matyti tikra padėtis per TL. Paaiškinta, kad paprastas duomenų vidurkis naudotas tik tuo atveju, jei atitinkamais laikotarpiais nustatytos vienodos tendencijos. Jei tendencijos skyrėsi, metodas buvo atitinkamai pritaikytas atsižvelgiant į padėtį rinkoje. Susijusi šalis išsamiau nepaaiškino, kaip iš rezultatų, gautų naudojant šį metodą, nebūtų matyti tikra padėtis rinkoje. Todėl šie teiginiai buvo atmesti.
4.2. Susijusios Sąjungos rinkos nustatymas
(497)
Dalis Sąjungos pramonės bendrovių yra vertikaliai integruotos, o didelė Sąjungos pramonės produkcijos, ypač elementų, dalis skirta uždarajam naudojimui.
(498)
Norint nustatyti, ar Sąjungos pramonei daryta materialinė žala, ir apibrėžti suvartojimo ir kitus ekonominius rodiklius nagrinėta, ar reikia atsižvelgti (ir kokiu mastu) į tolesnį Sąjungos pramonės panašaus produkto produkcijos naudojimą (uždarąjį naudojimą).
(499)
Siekiant kiek įmanoma išsamiau apibūdinti Sąjungos pramonės padėtį buvo analizuojami su visa panašaus produkto veikla susiję duomenys ir vėliau nustatyta, ar produkcija skirta uždarajam naudojimui, ar laisvajai rinkai.
(500)
Nustatyta, kad toliau nurodyti su Sąjungos pramone susiję ekonominiai rodikliai turėtų būti nagrinėjami atsižvelgiant į visą veiklą (įskaitant pramonės uždarąjį naudojimą): suvartojimas, pardavimo apimtis, gamyba, gamybos pajėgumai, pajėgumų naudojimas, augimas, investicijos, atsargos, užimtumas, našumas, grynųjų pinigų srautas, investicijų grąža, pajėgumas padidinti kapitalą ir kompensuotinų subsidijų suma. Taip yra dėl to, kad per tyrimą nustatyta, kad tuos rodiklius būtų galima pagrįstai išnagrinėti atsižvelgiant į visą veiklą, nes uždarajam naudojimui skirtai produkcijai konkurencija su importu iš nagrinėjamosios šalies turėjo tokį patį poveikį. Toliau uždaroji ir laisvoji rinka kartu vadinamos „visa rinka“.
(501)
Dėl pelningumo, analizuojant dėmesys skirtas laisvajai rinkai, nes nustatyta, kad kainos uždarojoje rinkoje ne visada atspindėjo rinkos kainas ir turėjo poveikio šiam rodikliui.
(502)
Kelios suinteresuotosios šalys tvirtino, kad uždarajai rinkai ir laisvajai rinkai padaryta žala turėjo būti įvertinta atskirai. Viena šalis teigė, kad vertinant žalą neturėjo būti atsižvelgta į duomenis, susijusius su uždarajam naudojimui skirtais elementais, nes šiems elementams subsidijuotas importas poveikio neturėjo.
(503)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad vertikaliai integruoti Sąjungos gamintojai buvo priversti importuoti subsidijuotus produktus (elementus) ir dėl subsidijuoto importo daromo spaudimo kainoms nutraukti šių produktų, kurių gamybos sąnaudos buvo didesnės nei importo kaina, gamybą. Atlikus tyrimą taip pat nustatyta, kad laisvosios ir uždarosios rinkų kainos tendencijos buvo vienodos, o tai taip pat įrodo, kad nagrinėjamojo produkto importas joms darė vienodą poveikį.
(504)
Po galutinio faktų atskleidimo kelios šalys pakartojo teiginį, kad Komisija nepateikė tinkamos ir pagrįstos uždarosios rinkos analizės ir nepaaiškino, kodėl neatlikta atskira analizė. Viena šalis teigė, kad nepateikta informacijos apie uždarajam naudojimui skirtos Sąjungos gamybos reikšmę. Be to, teigta, kad laikinojo antidempingo reglamento 106 konstatuojamoji dalis, kurioje nustatyta, kad uždarosios rinkos kainos ne visuomet atitiko rinkos kainas, prieštarauja 503 konstatuojamojoje dalyje pateiktoms išvadoms, kad laisvosios ir uždarosios rinkų kainos tendencijos buvo panašios.
(505)
Pirmiausia pažymima, kad laikinojo antidempingo reglamento 105 konstatuojamojoje dalyje išdėstomos priežastys, dėl kurių manyta, kad žalos rodiklius (išskyrus pelningumą) yra tinkama nagrinėti atsižvelgiant į visą Sąjungos pramonės veiklą, įskaitant uždarąjį naudojimą. Šiuo atžvilgiu primenama, kad, kaip nurodyta toje pačioje konstatuojamojoje dalyje, atliekant tyrimą nustatyta, kad uždarajam naudojimui skirtai gamybai konkurencija su importu iš KLR turėjo tokį patį poveikį, o šio fakto susijusios suinteresuotosios šalys neužginčijo. Todėl teiginys, kad nepaaiškinta, kodėl neatlikta atskira analizė, turėjo būti atmestas. Remiantis šia išvada teiginys, kad reikėjo atlikti atskirą uždarosios rinkos analizę, taip pat turėjo būti atmestas.
(506)
Antra, nors remiantis tuo, kas išdėstyta, uždarajam naudojimui skirtos Sąjungos gamybos reikšmė nelaikyta pagrindiniu veiksniu, pažymima, kad uždarajam naudojimui skirti Sąjungoje pagaminti elementai sudarė apie pusę visos gamybos apimties per TL. Galiausiai paaiškinama, jog tai, kad uždarosios rinkos kainos neatitinka laisvosios rinkos kainų, nebūtinai prieštarauja faktui, kad abiejų rinkų kainų tendencijos buvo panašios, kadangi jų lygiai vis tiek galėjo būti nevienodi arba kainų pokyčiai galėjo būti didesni ar mažesni, todėl būtų sudaromas skirtingas vaizdas. Remiantis tuo, kas išdėstyta pirmiau, argumentas dėl uždarosios rinkos buvo atmestas.
(507)
Susijusios šalys nepateikė šį faktą paneigiančios informacijos. Todėl šis teiginys atmestas.
4.3. Sąjungos suvartojimas
(508)
Sąjungos suvartojimą sudarė visas nagrinėjamojo produkto importuotas kiekis ir visas panašaus produkto Sąjungoje parduotas kiekis, įskaitant uždarajam naudojimui skirtą parduotą kiekį. Išsamių duomenų apie visą Sąjungos pramonės Sąjungos rinkoje parduotą kiekį nebuvo. Be to, į Sąjungą importuojamas produktas buvo registruojamas taikant muitų pozicijas, kurioms buvo priskirti ir kiti produktai, kurie šiame tyrime nenagrinėjami, o importo apimtys nurodytos tonomis. Todėl nustatant importo apimtį ir vertę nebuvo galima remtis Eurostato duomenimis. Taigi, Sąjungos suvartojimas buvo pagrįstas nurodyto konsultanto pateiktais duomenimis, kurie buvo sutikrinti su viešų šaltinių, pvz., rinkos tyrimų ir viešų tyrimų, duomenimis ir patikrintais klausimyno atsakymais.
(509)
Sąjungos suvartojimo raida:
1-a lentelė
Modulių suvartojimas Sąjungoje (MW)
2009 m.
2010 m.
2011 m.
TL
Visa rinka
5 465
12 198
19 878
17 538
Indeksas (2009 m. = 100)
100
223
364
321
Šaltinis: Europressedienst
1-b lentelė
Elementų suvartojimas Sąjungoje (MW)
2009 m.
2010 m.
2011 m.
TL
Visa rinka
2 155
3 327
4 315
4 021
Indeksas (2009 m. = 100)
100
154
200
187
Šaltinis: Europressedienst
(510)
Per nagrinėjamąjį laikotarpį nuo 2009 m. iki TL modulių suvartojimas Sąjungoje padidėjo 221 proc., elementų - 87 proc., tačiau per TL sumažėjo, palyginti su 2011 m. Apskritai tiriamojo produkto suvartojimas Sąjungoje gerokai padidėjo, palyginti su 2009 m. lygiu.
(511)
Viena suinteresuotoji šalis teigė, kad, priklausomai nuo naudoto šaltinio, su tiriamojo produkto suvartojimu Sąjungoje susiję duomenys labai skiriasi. Ši šalis tvirtino, kad patikimi duomenys gali būti nustatomi tik remiantis iš specializuotų įstaigų ar tyrimų centrų surinkta informacija. Atsižvelgiant į 481-483 konstatuojamosiose dalyse išdėstytus paaiškinimus ir išvadas dėl šiame tyrime naudotų konsultanto pateiktų duomenų patikimumo, šis argumentas atmestas.
(512)
Ta pati šalis teigė, kad Sąjungos suvartojimas neturėtų būti nustatomas paprasčiausiai susumuojant esamus Sąjungos modulių gamybos pajėgumus ir kad į jį nereikėtų įtraukti pačios Sąjungos pramonės projektams skirtų modulių suvartojimo. Šis argumentas atmestas, nes modulių suvartojimas buvo apskaičiuotas remiantis naujai įrengtais Sąjungos pajėgumais. Tai yra įprastas modulių suvartojimo nustatymo metodas. Elementų suvartojimas apskaičiuotas pagal Sąjungos modulių gamybą.
(513)
Kita šalis teigė, kad pagal konsultanto aprašytą metodą turėjo būti sudėtinga nustatyti patikimus suvartojimo duomenis. Taip pat tvirtinta, kad Sąjungos pramonės importo ir eksporto pardavimo duomenys buvo pagrįsti nepatikrintais skaičiavimais arba neišsamiais duomenimis, o norint padaryti išvadą, kad tie duomenys iš tiesų buvo patikimi ir išsamūs, Komisijos atlikto sutikrinimo nepakako.
(514)
Kaip jau minėta 481-482 konstatuojamosiose dalyse, Komisija atliko patikrinimą vietoje, per kurį patikrinta duomenų ir jų rinkimo metodo kokybė, ir tuo remiantis nuspręsta, kad naudotas metodas buvo tinkamas, o gauti rezultatai buvo tikslūs ir pakankamai patikimi. Todėl teiginys buvo atmestas.
4.4. Importas iš nagrinėjamosios šalies
4.4.1. Importo iš nagrinėjamosios šalies apimtis ir rinkos dalis
(515)
Importo į Sąjungą iš nagrinėjamosios šalies raida pateikta lentelėse. Dėl konfidencialumo priežasčių skaičiai pateikiami tik indeksuoti arba nurodant intervalus. Taip yra todėl, kad eksportuojančio gamintojo, kuriam kaip nurodyta 472 konstatuojamojoje dalyje, nenustatytos subsidijos, vykdytas importas buvo išskaičiuotas iš viso importo iš KLR.
2-a lentelė
Modulių importas iš KLR (MW)
2009 m.
2010 m.
2011 m.
TL
Importo iš KLR apimtis
Indeksas (2009 m. = 100)
100
251
462
408
Rinkos dalis visoje rinkoje
60-65 %
68-73 %
75-80 %
78-83 %
Šaltinis: Europressedienst
2-b lentelė
Elementų importas iš KLR (MW)
2009 m.
2010 m.
2011 m.
TL
Importo iš KLR apimtis
Indeksas (2009 m. = 100)
100
273
491
506
Rinkos dalis visoje rinkoje
5-10 %
12-17 %
17-22 %
22-27 %
Šaltinis: Europressedienst
(516)
Per nagrinėjamąjį laikotarpį modulių importo į Sąjungą iš nagrinėjamosios šalies apimtis padidėjo maždaug 300 proc., o elementų - daugiau nei 400 proc. Dėl to labai padidėjo importo iš nagrinėjamosios šalies į Sąjungą rinkos dalis. Konkrečiau, modulių importo iš nagrinėjamosios šalies rinkos dalis padidėjo nuo [60-65 %] iki [78-83 %], o elementų - nuo [5-10 %] iki [22-27 %]. Apskritai nuo 2009 m. iki TL nagrinėjamojo produkto importo iš KLR apimtis ir rinkos dalis gerokai padidėjo.
(517)
Pažymėtina, kad importo iš nagrinėjamosios šalies apimtis padidėjo daug daugiau nei nagrinėjamojo produkto suvartojimas Sąjungoje. Todėl eksportuojantys gamintojai galėjo pasinaudoti didėjančiu Sąjungos suvartojimu, o jų pozicija rinkoje sustiprėjo dėl didelės užimamos rinkos dalies.
(518)
Viena suinteresuotoji šalis teigė, kad, priklausomai nuo naudoto šaltinio, su tiriamojo produkto importo apimtimi susiję duomenys labai skiriasi. Ši šalis tvirtino, kad patikimi duomenys gali būti nustatomi tik remiantis iš specializuotų įstaigų ar tyrimų centrų surinkta informacija. Atsižvelgiant į 481-483 konstatuojamosiose dalyse išdėstytus paaiškinimus ir išvadas dėl šiame tyrime naudotų duomenų patikimumo, šis argumentas atmestas.
(519)
Po galutinio faktų atskleidimo viena suinteresuotoji šalis nesutiko su metodu, kuris naudotas bendrai importo iš KLR vertei nustatyti, ir teigė, kad jis buvo pagrįstas sandoriais, sudarytais CIF lygiu prieš sumokant muitą, todėl abejotina, ar šie sandoriai buvo skirti Sąjungos suvartojimui. Atsižvelgiant į šį teiginį paaiškinama, kad konsultanto pateikta bendra importo iš KLR vertė nenaudota nustatant išvadas, ir atliekant tyrimą nustatyta tik importo apimtis ir importo kainos. Kadangi susijusi suinteresuotoji šalis neužginčijo metodo, kuris naudotas nustatant importo kainas, daroma nuoroda į 520-528 konstatuojamosiose dalyse išdėstytas išvadas. Todėl pirmiau pateiktas teiginys atmestas.
4.4.2. Importo kaina ir priverstinis kainų mažinimas
(520)
Vidutinės importo į Sąjungą iš nagrinėjamosios šalies kainos raida:
3-a lentelė
Modulių importo iš KLR kaina (EUR/kW)
2009 m.
2010 m.
2011 m.
TL
Importo kainos
2 100
1 660
1 350
764
Indeksas (2009 m. = 100)
100
79
64
36
Šaltinis: Europressedienst ir patikrinti atrankos klausimyno atsakymai
3-b lentelė
Elementų importo iš KLR kaina (EUR/kW)
2009 m.
2010 m.
2011 m.
TL
Importo kainos
890
650
620
516
Indeksas (2009 m. = 100)
100
73
70
58
Šaltinis: Europressedienst ir patikrinti klausimyno atsakymai
(521)
Vidutinė modulių ir elementų importo iš KLR kaina per nagrinėjamąjį laikotarpį gerokai sumažėjo. Vidutinė modulių importo kaina sumažėjo 64 proc. nuo 2 100 EUR/kW 2009 m. iki 764 EUR/kW per TL. Panašiai vidutinė elementų importo iš KLR kaina sumažėjo 42 proc. nuo 890 EUR/kW iki 516 EUR/kW.
(522)
Apskritai nagrinėjamojo produkto kaina nuo 2009 m. iki TL gerokai sumažėjo.
(523)
Vienas bendradarbiaujantis nesusijęs gamintojas teigė, kad importo kainos turėjo būti nustatytos remiantis jo vykdomu nagrinėjamojo produkto importu į Sąjungą, šio importuotojo nurodytu atliekant tyrimą. Tačiau šio importuotojo per tyrimą pateikti duomenys sudarė tik viso importo į Sąjungą dalį ir jais remiantis nebuvo galima padaryti reikšmingų išvadų dėl vidutinės viso eksporto iš KLR kainos per visą nagrinėjamąjį kelerių metų laikotarpį. Todėl šis teiginys buvo atmestas.
(524)
Kita šalis teigė, kad nepaaiškintas kainų nustatymo metodas, visų pirma, kaip buvo sujungti ir suderinti įvairių šaltinių duomenys. Be to, tvirtinta, kad importo sąnaudos turėjo būti nustatytos remiantis patikrinta, atliekant tyrimą surinkta informacija, o ne apytiksliais skaičiavimais.
(525)
Laikoma, kad suinteresuotosioms šalims atskleistas metodas yra pakankamai išsamus, kad būtų galima suprasti, kaip duomenys nustatyti. Kalbant apie importo sąnaudas paaiškinta, kad vietoje nustatytos kainos buvo pakoreguotos, kad atitiktų CIF kainas. Šis skaičiavimas patvirtintas duomenimis, kurie surinkti atliekant tyrimą.
(526)
Siekiant nustatyti priverstinį kainų mažinimą per TL, pagal gamintojo kainas EXW sąlygomis pakoreguotos vidutinės svertinės atrinktų Sąjungos gamintojų kiekvienos rūšies produkto pardavimo nesusijusiems pirkėjams Sąjungos rinkoje kainos palygintos su atitinkamomis vidutinėmis svertinėmis bendradarbiaujančių eksportuojančių Kinijos gamintojų importuojamo kiekvienos rūšies produkto kainomis pirmam nepriklausomam pirkėjui Sąjungos rinkoje, nustatytomis remiantis CIF kaina ir tinkamai pakoreguotomis atsižvelgiant į išlaidas po importo, t. y. muitinio įforminimo, tvarkymo ir krovos išlaidas. Tais atvejais, kai turėta duomenų, naudotos atrinktų modulių importuotojų vidutinės išlaidos po importo.
(527)
Lygintos to paties prekybos lygio sandorių kiekvienos rūšies produkto kainos, kurios prireikus buvo tinkamai pakoreguotos ir apskaičiuotos atėmus lengvatas ir nuolaidas. Remiantis palyginimo rezultatais, kurie buvo išreikšti atrinktų Sąjungos gamintojų apyvartos per TL procentine dalimi, nustatyta, kad vidutiniai svertiniai priverstinio modulių kainų mažinimo skirtumai buvo [19,8-37,5 proc.], o elementų - [12,6-53,8 proc.], o apskritai kalbant apie visą nagrinėjamąjį produktą - [19,8-37,5 proc.].
(528)
Reikėtų pažymėti, kad vienam atrinktam eksportuojančiam gamintojui nustatytas neigiamas priverstinis elementų kainų mažinimas. Tačiau eksporto kiekis nebuvo didelis, todėl jo negalima laikyti tipišku. Be to, kitas atrinktas eksportuojantis gamintojas užginčijo šaltinį, kuriuo remiantis monokristalinio silicio elementų duomenys koreguojami atsižvelgiant į polikristalinio silicio elementų duomenis, tačiau savo teiginio nepagrindė. Iš tiesų eksportuojantis gamintojas neprieštaravo dėl konkretaus koregavimo ir nepateikė jokios naujos informacijos ar įrodymų, todėl šis argumentas buvo atmestas.
4.5. Sąjungos pramonės ekonominė padėtis
4.5.1. Bendrosios aplinkybės
(529)
Pagal pagrindinio reglamento 8 straipsnio 4 dalį Komisija nagrinėjo visus svarbius Sąjungos pramonės padėčiai įtakos turinčius ekonominius veiksnius ir rodiklius. Kaip minėta 14-22 konstatuojamosiose dalyse, Sąjungos pramonei padarytai žalai išnagrinėti atlikta atranka.
(530)
Žalai analizuoti Komisija atskyrė makroekonominius žalos rodiklius nuo mikroekonominių. Komisija išanalizavo nagrinėjamojo laikotarpio makroekonominius rodiklius remdamasi iš nepriklausomo konsultanto gautais duomenimis ir kai tik įmanoma sutikrino su kitais turimais šaltiniais ir patikrintais atrinktų Sąjungos gamintojų klausimyno atsakymais. Mikroekonominius rodiklius Komisija analizavo remdamasi atrinktų Sąjungos gamintojų patikrintais klausimyno atsakymais.
(531)
Šiame tyrime remiantis su visais panašaus produkto gamintojais Sąjungoje susijusia informacija įvertinti šie makroekonominiai rodikliai: gamyba, gamybos pajėgumai, pajėgumų naudojimas, pardavimo apimtis, rinkos dalis, augimas, užimtumas, našumas, kompensuotinų subsidijų suma ir atsigavimas po buvusio dempingo.
(532)
Remiantis su atrinktais panašaus produkto gamintojais Sąjungoje susijusia informacija įvertinti šie mikroekonominiai rodikliai: vidutinės vieneto kainos, vieneto sąnaudos, darbo sąnaudos, atsargos, pelningumas, grynųjų pinigų srautas, investicijos, investicijų grąža ir pajėgumas padidinti kapitalą.
(533)
Viena suinteresuotoji šalis teigė, kad nagrinėjamojo produkto rinkos sąlygos valstybėse narėse skyrėsi ir kad dėl to žalos analizė turėtų būti atliekama kiekvienai valstybei narei atskirai. Šis teiginys nebuvo pagrįstas. Be to, per tyrimą nenustatyta jokių konkrečių aplinkybių, kuriomis būtų pagrįsta žalos analizė kiekvienai valstybei narei atskirai. Todėl teiginys buvo atmestas.
(534)
Kai kurios šalys abejojo, ar Komisijos šiame tyrime naudojami makroekonominiai žalos rodikliai apskritai yra patikimi. Jos tvirtino, kad pagal daugelį šių rodiklių nustatytos tendencijos neatitiko atrinktiems Sąjungos gamintojams pagal tuos pačius rodiklius nustatytų tendencijų. Ypač didelis dėmesys skirtas Sąjungos gamybai, našumui, pardavimui, vidutinėms darbo sąnaudoms ir užimtumui.
(535)
Makroekonominiai rodikliai buvo nustatyti visiems Sąjungos gamintojams. Jei tie patys surinkti duomenys yra susiję su pavieniais Sąjungos gamintojais arba Sąjungos gamintojų grupe (t. y. atrinktais Sąjungos gamintojais), tendencijos gali skirtis, nes taip lyginant neatsižvelgiama į, pvz., kiekvienos nagrinėjamosios bendrovės dydį. Todėl palyginus visų Sąjungos gamintojų ir atrinktų Sąjungos gamintojų makroekonominius rodiklius gauti rezultatai nebūtinai yra reikšmingi ir jais remiantis negalima daryti išvados, kad viena ar kita duomenų grupė yra nepatikima. Bet kokiu atveju, lyginant makroekonominių Sąjungos pramonės rodiklių tendencijas su tais pačiais konsoliduotais atrinktų Sąjungos gamintojų rodikliais, nuo 2011 m. iki TL galima pastebėti su keliais rodikliais (kaip antai gamyba, gamybos pajėgumais, pardavimo apimtimi, užimtumu ir Sąjungos pramonės našumu) susijusių tendencijų skirtumus. Visų šių rodiklių atžvilgiu atrinktų Sąjungos gamintojų rezultatai buvo geresni nei visos Sąjungos pramonės. Taip yra todėl, kad per TL daug neatrinktų Sąjungos gamintojų nutraukė savo gamybą arba tapo nemokūs, o tai neigiamai paveikė Sąjungos lygmeniu apskaičiuotą makroekonominį rodiklį. Todėl šie teiginiai buvo atmesti.
(536)
Viena suinteresuotoji šalis teigė, kad laikinojo antidempingo reglamento 153 konstatuojamojoje dalyje išdėstyta išvada, kad išanalizavus Sąjungos pramonės padėtį nustatyta, kad visų pagrindinių žalos rodiklių pokyčiai buvo akivaizdžiai neigiami, buvo pagrįsta konsultanto pateiktais duomenimis. Šiuo atžvilgiu patikslinama, kad, viena vertus, laikinojo antidempingo reglamento lentelėse 4-a-6-c išvardyti makroekonominiai rodikliai nustatyti remiantis konsultanto pateiktais duomenimis ir, jei įmanoma, sutikrinti su kitais šaltiniais. Kita vertus, laikinojo antidempingo reglamento lentelėse 7-a-11-c išvardyti mikroekonominiai rodikliai buvo pagrįsti iš atrinktų Sąjungos gamintojų surinktais duomenimis, kuriuos Komisija patikrino vietoje. Taip pat reikėtų pažymėti, kad svarbiausi veiksniai, kuriais remiantis nustatyta, kad Sąjungos pramonei buvo daroma žala, kaip antai Sąjungos pramonės pelningumo lygis, vidutinė pardavimo kaina Sąjungoje ir priverstinio kainų mažinimo skaičiavimas, buvo pagrįsti iš atrinktų Sąjungos gamintojų ir eksportuojančių gamintojų surinktais duomenimis, kuriuos Komisija patikrino vietoje. Todėl pirmiau pateiktas tvirtinimas buvo atmestas.
4.5.2. Makroekonominiai rodikliai
4.5.2.1. Gamyba, gamybos pajėgumai ir pajėgumų naudojimas
(537)
Visos Sąjungos gamybos, gamybos pajėgumų ir pajėgumų naudojimo raida per nagrinėjamąjį laikotarpį:
4-a lentelė
Moduliai - gamyba, gamybos pajėgumai ir pajėgumų naudojimas (MW)
2009 m.
2010 m.
2011 m.
TL
Gamybos apimtis
2 155
3 327
4 315
4 021
Indeksas (2009 m. = 100)
100
154
200
187
Gamybos pajėgumai
4 739
6 983
9 500
9 740
Indeksas (2009 m. = 100)
100
147
200
206
Pajėgumų naudojimas
45 %
48 %
45 %
41 %
Šaltinis: Europressedienst
4-b lentelė
Elementai - gamyba, gamybos pajėgumai ir pajėgumų naudojimas (MW)
2009 m.
2010 m.
2011 m.
TL
Gamybos apimtis
1 683
2 376
2 723
2 024
Indeksas (2009 m. = 100)
100
141
162
120
Gamybos pajėgumai
2 324
3 264
3 498
3 231
Indeksas (2009 m. = 100)
100
140
151
139
Pajėgumų naudojimas
72 %
73 %
78 %
63 %
Šaltinis: Europressedienst
(538)
Visa Sąjungos modulių gamyba per nagrinėjamąjį laikotarpį padidėjo 87 proc. Daugiausia gaminta 2011 m., vėliau gamyba per TL sumažėjo. Sąjungos modulių gamyba didėjo daug lėčiau nei suvartojimas, kuris per tą patį laikotarpį padidėjo daugiau nei tris kartus. Gerokai padidėjus suvartojimui Sąjungos modulių gamintojai gamybos pajėgumus per nagrinėjamąjį laikotarpį padvigubino. Tačiau nepaisant didesnio gamybos lygio Sąjungos pramonės pajėgumų naudojimo koeficientas sumažėjo 4 procentiniais punktais ir per TL sudarė tik 41 proc.
(539)
Sąjungos elementų gamyba per nagrinėjamąjį laikotarpį apskritai padidėjo 20 proc. Daugiausia gaminta 2011 m., vėliau per TL gamyba sumažėjo. Sąjungos elementų gamybos tendencijos keitėsi panašiai kaip Sąjungos suvartojimo tendencijos, tik gamyba iki 2011 m. didėjo lėčiau ir po to per TL labiau sumažėjo. Derindamasi prie Sąjungos suvartojimo raidos Sąjungos pramonė pirmiausia iki 2011 m. 51 proc. padidino pajėgumus, vėliau per TL jie sumažėjo. Apskritai pajėgumai per nagrinėjamąjį laikotarpį padidėjo 39 proc. Pajėgumų naudojimo koeficientas iki 2011 m. didėjo ir sudarė 78 proc., vėliau per TL sumažėjo 15 procentinių punktų. Apskritai Sąjungos pramonės elementų pajėgumų naudojimas per nagrinėjamąjį laikotarpį sumažėjo ir per TL sudarė 63 proc.
(540)
Taigi, padidėjus suvartojimui Sąjungos pramonė padidino pajėgumus. Tačiau Sąjungos pramonės gamyba didėjo daug lėčiau nei suvartojimas, dėl to per nagrinėjamąjį laikotarpį sumažėjo su nagrinėjamuoju produktu susiję pajėgumų naudojimo koeficientai.
(541)
AFASE teigė, kad 537 konstatuojamojoje dalyje nurodyta modulių gamybos apimtis ir toje pačioje konstatuojamojoje dalyje nurodyti Sąjungos pramonės modulių ir elementų gamybos pajėgumai buvo pervertinti, ir pateikė kitų šaltinių (t. y. EPIA, IMS ir BNEF) duomenis, pagal kuriuos apimtys yra mažesnės. Šie skaičiai nurodyti 537 konstatuojamojoje dalyje.
(542)
537 konstatuojamojoje dalyje nurodyta gamybos apimtis pagrįsta informacija, kuri apima tiek biržines, tiek į biržos sąrašus neįtrauktas bendroves. 537 konstatuojamojoje dalyje nurodyti Sąjungos gamybos pokyčiai atitinka 509 konstatuojamojoje dalyje nurodytus Sąjungos suvartojimo pokyčius. Tačiau pagal AFASE pateiktus gamybos apimties duomenis Sąjungos suvartojimo, nurodyto 509 konstatuojamojoje dalyje, tendencijos skiriasi nuo EPIA paskelbtų Sąjungos suvartojimo statistinių duomenų.
(543)
Kalbant apie gamybos pajėgumus, atlikus tyrimą nustatyta, kad 537 konstatuojamojoje dalyje išdėstyti rezultatai apėmė gamybos pajėgumus bendrovių, kurios pateikė prašymą paskelbti jas nemokiomis arba nutraukė gamybą per TL, tačiau nepardavė savo gamybos patalpų bei įrenginių ir todėl galėjo gamybą labai greitai atnaujinti. Taip pat, kaip minėta 542 konstatuojamojoje dalyje, 537 konstatuojamojoje dalyje pateikti duomenys apėmė į biržos sąrašus neįtrauktų bendrovių duomenis.
(544)
Galiausiai, nepriklausomo konsultanto pateikti duomenys buvo patikrinti ir nustatyta, kad jie yra pakankamai tikslūs. Remiantis tuo, kas išdėstyta, nenustatyta, kad kitais esamais šaltiniais pagrįsti AFASE pateikti duomenys prieštarautų laikinojo antidempingo reglamento išvadoms.
(545)
Bet kokiu atveju, priėmus AFASE pateiktus duomenis nebūtų daromas poveikis bendrai išvadai, kad Sąjungos pramonei daryta materialinė žala, kadangi šių rodiklių (t. y. Sąjungos gamybos ir Sąjungos gamybos pajėgumų) tendencija dar labiau sustiprėtų.
(546)
Vienas bendradarbiaujantis nesusijęs importuotojas teigė, kad gamybos apimtis, gamybos pajėgumai ir pajėgumų naudojimas turėjo būti nustatyti remiantis tik atrinktų Sąjungos gamintojų duomenimis. Tačiau, kadangi tai yra makroekonominiai rodikliai, jie turėtų būti nustatomi visų Sąjungos gamintojų lygiu, siekiant tikroviškai ir išsamiai apibūdinti Sąjungos pramonės padėtį. Todėl teiginys buvo atmestas.
(547)
Po galutinio faktų atskleidimo viena šalis paprašė Komisijos paaiškinti, kaip konsultantas apskaičiavo metinę Sąjungos gamybos apimtį. Kita šalis paprašė Komisijos paaiškinti, kaip buvo suderinti skirtingi duomenys, susiję su visais Sąjungos gamybos pajėgumais. Dar kita šalis pasiūlė, kad visa Sąjungos gamybos apimtis ir gamybos pajėgumai turėjo būti apskaičiuoti remiantis atrinktais Sąjungos gamintojais, kadangi taip gauti rezultatai būtų buvę patikimesni. Šiuo atžvilgiu tvirtinta, kad dėl konfidencialaus jų pobūdžio vieši duomenys buvo netikslūs ir mokslinių tyrimų centras ar konsultantas, atlikdamas analizę, turėjo remtis įvairiomis prielaidomis ir apskaičiavimais.
(548)
Paaiškinta, kad metinė Sąjungos gamybos apimtis apskaičiuojama remiantis duomenimis, kuriuos Sąjungos gamintojai pateikia konsultantui. Jei tam tikro Sąjungos gamintojo konkrečių metų duomenų apie metinę gamybos apimtį nebuvo galima gauti, jie buvo apskaičiuoti taikant ankstesnių metų pajėgumų naudojimo koeficientą naujiems tų metų gamybos pajėgumams. Institucijos taip pat palygino konsultanto gautus duomenis su duomenimis, kuriuos Sąjungos pramonės atstovai pateikė klausimynų dėl esamos padėties prieš tyrimo prieš inicijavimą atsakymuose. Tiek vieni, tiek kiti duomenys sutampa.
(549)
Dėl prašymo išsamiau paaiškinti, kaip derinti skirtingi turimi Sąjungos gamybos pajėgumų duomenys, pažymima, kad ši informacija jau buvo pateikta suinteresuotosioms šalims susipažinti skirtoje nekonfidencialioje byloje. Todėl šis prašymas buvo atmestas.
(550)
Galiausiai, Sąjungos gamyba ir gamybos pajėgumai yra makroekonominiai rodikliai, todėl juos reikia nustatyti ne atrinktų Sąjungos gamintojų, o visos Sąjungos pramonės lygiu.
(551)
Po galutinio faktų atskleidimo viena šalis tvirtino, kad naudojant gamybos duomenų surinkimo metodą (daugiausia tai buvo apklausos ir apsilankymai gamybos vietose) nebuvo galima gauti patikimų rezultatų dėl to, kad duomenys buvo konfidencialūs ir todėl bendrovės nebuvo linkusios jų atskleisti. Todėl toks metodas negali būti laikomas tinkamu. Tai tariamai patvirtino faktas, kad nors konsultantas atsižvelgė į daug daugiau Sąjungos gamintojų nei Komisija, kuri esamos padėties nagrinėjimo prieš tyrimo inicijavimą etapu atsižvelgė tik į vieną gamintoją, konsultanto nustatyta visa gamybos apimtis yra mažesnė nei esamos padėties nagrinėjimo tikslais Komisijos nustatyta visa gamybos apimtis. Šalis taip pat teigė, kad dėl šios priežasties su šiuo žalos rodikliu susijusios informacijos negalima laikyti patvirtinamaisiais įrodymais, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 8 straipsnio 1 dalyje.
(552)
Pirmiausia paaiškinama, kad tiek gamintojai, į kuriuos atsižvelgė konsultantas, tiek gamintojai, į kuriuos atsižvelgė Komisija, daugiausia yra tos pačios bendrovės, todėl argumentas, kad rezultatai buvo nenuoseklūs, turėjo būti atmestas. Taip pat primenama, kad konsultanto surinkti duomenys buvo, jei įmanoma, sutikrinti su kitais šaltiniais ir nustatyta, kad skaičiavimai buvo pakankamai patikimi. Todėl patvirtinama, kad informacija apie konsultanto pateiktus gamybos duomenis laikoma patvirtinančiais įrodymais, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 8 straipsnio 1 dalyje.
4.5.2.2. Pardavimo apimtis ir rinkos dalis
(553)
Sąjungos pramonės pardavimo apimties ir rinkos dalies raida per nagrinėjamąjį laikotarpį:
5-a lentelė
Moduliai - pardavimo apimtis ir rinkos dalis (MW)
2009 m.
2010 m.
2011 m.
TL
Pardavimo Sąjungos rinkoje apimtis
1 037
1 890
2 683
2 357
Indeksas (2009 m. = 100)
100
182
259
227
Rinkos dalis
19 %
15 %
13 %
13 %
Šaltinis: Europressedienst
5-b lentelė
Elementai - pardavimo apimtis ir rinkos dalis (MW)
2009 m.
2010 m.
2011 m.
TL
Pardavimo apimtis visoje rinkoje
1 470
1 913
2 245
1 545
Indeksas (2009 m. = 100)
100
130
153
105
Rinkos dalis
68 %
57 %
52 %
38 %
Šaltinis: Europressedienst
(554)
Per nagrinėjamąjį laikotarpį modulių pardavimo apimtis padidėjo 127 proc. Suvartojimas padidėjo 221 proc., tačiau Sąjungos pramonės rinkos dalis sumažėjo nuo 19 proc. 2009 m. iki 13 proc. per TL. Sąjungos pramonės elementų pardavimo apimtis padidėjo vos 5 proc., o suvartojimas padidėjo 87 proc., dėl to rinkos dalis sumažėjo nuo 68 proc. 2009 m. iki 38 proc. per TL. Didėjant suvartojimui Sąjungos pramonės modulių ir elementų pardavimas didėjo daug mažiau nei importas iš nagrinėjamosios šalies. Taigi, Sąjungos pramonė negalėjo pasinaudoti didėjančiu suvartojimu. Dėl to modulių ir elementų rinkos dalys per nagrinėjamąjį laikotarpį sumažėjo.
(555)
Viena suinteresuotoji šalis teigė, kad Sąjungos modulių pramonės rinkos dalis jau 2009 m. sudarė tik 19 proc., todėl tai, kad per nagrinėjamąjį laikotarpį ji sumažėjo 6 procentiniais punktais, negali būti laikoma žala.
(556)
Rinkos dalies sumažėjimą 6 procentiniais punktais per nagrinėjamąjį laikotarpį reikia vertinti atsižvelgiant į tai, kad tuo pačiu laikotarpiu Sąjungos modulių suvartojimas padidėjo daugiau nei 200 proc. Kaip minėta, netgi didėjant suvartojimui ji negalėjo atitinkamai padidinti savo pardavimo apimties ir prarado rinkos dalį. Todėl šis teiginys turėjo būti atmestas.
(557)
Viena šalis tvirtino, kad naudojant pardavimo duomenų surinkimo metodą (daugiausia tai buvo apklausos ir vizitai gamybos vietose) nebuvo galima gauti patikimų rezultatų dėl to, kad duomenys buvo konfidencialūs ir todėl bendrovės nebuvo linkusios jų atskleisti. Todėl toks metodas negali būti laikomas tinkamu. Taigi, šių duomenų taip pat negalima laikyti patvirtinamaisiais įrodymais, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 8 straipsnio 1 dalyje. Kaip minėta 482 konstatuojamojoje dalyje, konsultanto surinkti duomenys buvo, jei įmanoma, sutikrinti su kitais šaltiniais ir nustatyta, kad skaičiavimai buvo pakankamai patikimi. Todėl patvirtinama, kad informacija apie konsultanto pateiktus pardavimo duomenis laikoma patvirtinančiais įrodymais, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 8 straipsnio 1 dalyje.
4.5.2.3. Užimtumas ir našumas
(558)
Užimtumo ir našumo raida per nagrinėjamąjį laikotarpį:
6-a lentelė
Moduliai. Užimtumas ir našumas
2009 m.
2010 m.
2011 m.
TL
Darbuotojų skaičius
11 779
15 792
17 505
16 419
(Indeksas 2009 m. = 100)
100
134
149
139
Našumas
(kW/darbuotojui)
183
211
247
245
(Indeksas 2009 m. = 100)
100
115
135
134
Šaltinis: Europressedienst
6-b lentelė
Elementai. Užimtumas ir našumas
2009 m.
2010 m.
2011 m.
TL
Darbuotojų skaičius
5 281
5 937
5 641
4 782
(Indeksas 2009 m. = 100)
100
112
107
91
Našumas
(kW/darbuotojui)
319
400
483
423
(Indeksas 2009 m. = 100)
100
126
151
133
Šaltinis: Europressedienst
(559)
Nuo 2009 m. iki TL su moduliais susijęs užimtumas padidėjo 39 proc., o su elementais susijęs užimtumas sumažėjo 9 proc. Tačiau pažymima, kad su moduliais susijęs užimtumas didėjo iki 2011 m., po to per TL sumažėjo. Su elementais susijęs užimtumas didėjo iki 2010 m., po to 2011 m. ir per TL sumažėjo. Su moduliais ir elementais susijęs bendras našumas padidėjo atitinkamai 34 ir 33 proc. Iš dalies taip atsitiko dėl to, kad Sąjungos pramonė dėjo pastangas atsilaikyti prieš subsidijuoto importo iš KLR daromą spaudimą.
(560)
Taigi, nuo 2011 m. iki TL mažėjant Sąjungos modulių gamybai, su moduliais susijęs užimtumas per tą patį laikotarpį taip pat sumažėjo. Su elementais susijęs užimtumas iki 2010 m. didėjo, po to 2011 m. ir per TL sumažėjo, o Sąjungos elementų gamyba iki 2011 m. pastoviai didėjo, o po to ėmė mažėti.
(561)
Po galutinio faktų atskleidimo viena šalis teigė, kad metodas, naudotas visam Sąjungos užimtumui per nagrinėjamąjį laikotarpį nustatyti, buvo neteisingas. Ši šalis teigė, kad neturint duomenų apie konkretaus Sąjungos gamintojo užimtumo lygį vietoje to atsižvelgta į vidutinį tų Sąjungos gamintojų, kurių duomenys turėti, užimtumo lygį. Šis teiginys turėjo būti atmestas, kadangi visam užimtumui nustatyti naudotas metodas buvo ne toks, t. y. neturint duomenų apie konkretaus Sąjungos gamintojo užimtumą šie duomenys buvo apskaičiuoti remiantis tos pačios bendrovės ankstesnių metų duomenimis. Kaip minėta 482 konstatuojamojoje dalyje, šis metodas buvo patikrintas ir nustatyta, kad jis tinkamas. Todėl teiginys atmestas.
4.5.2.4. Kompensuotinų subsidijų sumos dydis ir atsigavimas po ankstesnio subsidijavimo arba dempingo
(562)
Visi subsidijų skirtumai yra gerokai didesni už de minimis lygį. Atsižvelgiant į importo iš nagrinėjamosios šalies apimtį ir kainas, kompensuotinų subsidijų sumos poveikį Sąjungos pramonei galima laikyti reikšmingu.
(563)
Kadangi šio nagrinėjamojo produkto antisubsidijų tyrimas atliekamas pirmą kartą, nėra duomenų, kuriais remiantis būtų įvertintas galimas ankstesnio dempingo arba subsidijavimo poveikis.
4.5.3. Mikroekonominiai rodikliai
4.5.3.1. Kainos ir kainoms poveikio turintys veiksniai
(564)
Vidutinių atrinktų Sąjungos gamintojų pardavimo nesusijusiems pirkėjams Sąjungoje kainų raida per nagrinėjamąjį laikotarpį:
7-a lentelė
Moduliai. Vidutinės pardavimo kainos Sąjungoje
2009 m.
2010 m.
2011 m.
TL
Vidutinės pardavimo kainos Sąjungos laisvojoje rinkoje
(EUR/kW)
2 198,75
1 777,15
1 359,35
1 030,83
(Indeksas 2009 m. = 100)
100
81
62
47
Gamybos sąnaudos
(EUR/kW)
2 155,02
1 599,44
1 400,13
1 123,60
(Indeksas 2009 m. = 100)
100
74
65
52
Šaltinis: patikrinti klausimyno atsakymai
7-b lentelė
Elementai. Vidutinės pardavimo kainos Sąjungoje
2009 m.
2010 m.
2011 m.
TL
Vidutinės pardavimo kainos Sąjungos laisvojoje rinkoje
(EUR/kW)
1 525,09
1 160,99
777,62
474,91
(Indeksas 2009 m. = 100)
100
76
51
31
Gamybos sąnaudos
(EUR/kW)
1 647,10
1 021,67
1 057,56
745,61
(Indeksas 2009 m. = 100)
100
62
64
45
Šaltinis: patikrinti klausimyno atsakymai.
(565)
Modulių pardavimo kainos per nagrinėjamąjį laikotarpį sumažėjo net 53 proc., o elementų - net 69 proc. Pardavimo kainos per nagrinėjamąjį laikotarpį nuolat mažėjo, tačiau daugiausia sumažėjo per TL, kai jos tapo visiškai nestabilios. Modulių gamybos sąnaudos per nagrinėjamąjį laikotarpį sumažėjo 48 proc., o elementų - 55 proc. Sąjungos pramonė negalėjo pasinaudoti nei nuolatinėmis pastangomis didinti sąnaudų veiksmingumą, nei pagrindinės žaliavos, polikristalinio silicio, sąnaudų sumažėjimo poveikiu. Taip buvo daugiausia dėl to, kad didėjo subsidijuoto importo daromas spaudimas kainoms, kuris turėjo neigiamo poveikio Sąjungos pramonės pardavimo kainoms, sumažėjusioms netgi daugiau nei veiksmingumo didinimas. Tai matyti iš neigiamos Sąjungos pramonės pelningumo tendencijos, kaip aprašyta 579 konstatuojamojoje dalyje. Apskritai vidutinės panašaus produkto pardavimo kainos ir gamybos sąnaudos labai sumažėjo ir tai turėjo triuškinančio poveikio Sąjungos pramonės pelningumui.
(566)
Viena suinteresuotoji šalis nesutiko su išvadomis, kad sumažėjus vidutinėms pardavimo kainoms padarytas itin neigiamas poveikis Sąjungos pramonės pelningumui. Ji teigė, kad vidutinės Sąjungos pramonės sąnaudos taip pat atitinkamai sumažėjo, todėl kainų sumažėjimas buvo savaime suprantamas. Tačiau, kaip aprašyta 565 konstatuojamojoje dalyje, atliekant tyrimą nustatyta, kad Sąjungos pramonės pardavimo kainos sumažėjo dar labiau nei vidutinės jos gamybos sąnaudos, todėl Sąjungos pramonės pelningumo atžvilgiu toks sąnaudų sumažėjimas nebuvo pastebimas. Todėl patvirtinama, kad sumažėjus pardavimo kainoms padarytas itin neigiamas poveikis Sąjungos pramonės pelningumui, ir tvirtinimai šiuo klausimu buvo atmesti.
(567)
Kita šalis nesutiko su laikinojo antidempingo reglamento 138 konstatuojamosios dalies išvada, kad kainos per TL tapo visiškai nestabilios, ir teigė, kad tai priklauso nuo rinkos sąlygų. Ta pati šalis taip pat paprieštaravo toje pačioje konstatuojamojoje dalyje pateiktai išvadai, kad dėl subsidijuoto importo daromo spaudimo kainoms Sąjungos pramonė negalėjo pasinaudoti sąnaudų sumažėjimu. Šiuo atžvilgiu institucijos pažymi toliau išdėstytus dalykus. „Visiškai nestabilios kainos“ reiškia, kad Sąjungos pramonė produktą pardavė nuostolingai, todėl ilgainiui nebūtų galėjusi išsilaikyti. Kainų stabilumo klausimas priklauso tik nuo gamybos sąnaudų ir kainų santykio. Teigiant, kad Sąjungos pramonė „negalėjo pasinaudoti sąnaudų sumažėjimu“, turima omenyje tai, kad sąnaudos mažėjo lėčiau nei kainos. Laikinojo antidempingo reglamento 138 konstatuojamojoje dalyje abu šie teiginiai pagrįsti įrodymais. Todėl šį argumentą teko atmesti.
4.5.3.2. Darbo sąnaudos
(568)
Atrinktų Sąjungos gamintojų vidutinių darbo sąnaudų raida per nagrinėjamąjį laikotarpį:
8-a lentelė
Moduliai. Vidutinės darbo sąnaudos vienam darbuotojui
2009 m.
2010 m.
2011 m.
TL
Vidutinės darbo sąnaudos vienam darbuotojui (EUR)
38 194
40 793
41 781
42 977
(Indeksas 2009 m. = 100)
100
107
110
113
Šaltinis: patikrinti klausimyno atsakymai.
8-b lentelė
Elementai. Vidutinės darbo sąnaudos vienam darbuotojui
2009 m.
2010 m.
2011 m.
TL
Vidutinės darbo sąnaudos vienam darbuotojui (EUR)
49 677
49 357
49 140
49 350
(Indeksas 2009 m. = 100)
100
99
99
99
Šaltinis: patikrinti klausimyno atsakymai.
(569)
Su moduliais susijusios vidutinės darbo sąnaudos vienam darbuotojui nuo 2009 m. iki TL nuolat didėjo - iš viso jos padidėjo 13 proc. Su elementais susijusios vidutinės darbo sąnaudos per nagrinėjamąjį laikotarpį nesikeitė, o 2009-2010 m. sumažėjo 1 proc., tačiau po to iki TL nesikeitė. Bendrą darbo sąnaudų padidėjimą iš dalies galima paaiškinti tuo pačiu metu išaugusiu (modulių ir elementų gamybos) našumu ir vykusiu infliacijos pokyčiu.
(570)
Viena suinteresuotoji šalis teigė, kad nagrinėjamuoju laikotarpiu infliacijos nebuvo, todėl dėl jos nebūtų galėję bendrai padidėti darbo sąnaudos.
(571)
Atlikus tyrimą paaiškėjo, kad priešingai, nei teigia suinteresuotoji šalis, nagrinėjamuoju laikotarpiu infliacija pasireiškė, o tai, kad darbo sąnaudų padidėjimas buvo susijęs tik su moduliais, galima paaiškinti infliacija ir padidėjusiu našumu.
(572)
Viena suinteresuotoji šalis teigė, kad žalingą Sąjungos pramonės padėtį lėmė padidėjusios darbo sąnaudos ir tuo pačiu metu sumažėjęs našumas. Tačiau pirmiausia reikia pažymėti, kad elementų atžvilgiu darbo sąnaudos išliko stabilios, o našumas padidėjo tiek elementų, tiek modulių atžvilgiu. Todėl tai, kad padaugėjo modulių, galima paaiškinti padidėjusiu našumu. Be to, atlikus tyrimą nustatyta, kad darbo sąnaudos nesudaro didelės gamybos sąnaudų dalies, kaip jau nurodyta laikinojo antidempingo reglamento 203 konstatuojamojoje dalyje. Todėl šį argumentą teko atmesti.
4.5.3.3. Atsargos
(573)
Atrinktų Sąjungos gamintojų atsargų lygio raida per nagrinėjamąjį laikotarpį:
9-a lentelė
Moduliai - atsargos
2009 m.
2010 m.
2011 m.
TL
Laikotarpio pabaigos atsargos (kW)
28 612
40 479
74 502
65 415
(Indeksas 2009 m. = 100)
100
141
260
229
Šaltinis: patikrinti klausimyno atsakymai.
9-b lentelė
Elementai - atsargos
2009 m.
2010 m.
2011 m.
TL
Laikotarpio pabaigos atsargos (kW)
16 995
23 829
76 889
68 236
(Indeksas 2009 m. = 100)
100
140
452
402
Šaltinis: patikrinti klausimyno atsakymai.
(574)
Modulių atsargos per nagrinėjamąjį laikotarpį padidėjo net 129 proc., elementų - 302 proc. Modulių atsargos nuolat didėjo ir 2011 m. buvo labai didelės (padidėjo 160 proc.), per TL jos mažėjo, tačiau jų buvo labai daug, palyginti su nagrinėjamojo laikotarpio pradžia. Elementų atsargų pokyčiai buvo net dar didesni - atsargų lygis 2009-2011 m. padidėjo daugiau nei 350 proc. Panašiai atsargų per TL sumažėjo, tačiau jų buvo labai daug, palyginti su nagrinėjamuoju laikotarpiu.
(575)
Per tyrimą nustatyta, kad atsižvelgiant į nepalankią dabartinę padėtį Sąjungos gamintojai dėl gamybos pagal užsakymą pobūdžio rinktųsi turėti nedaug panašaus produkto atsargų. Todėl panašaus produkto atsargų padidėjimas per nagrinėjamąjį laikotarpį nėra svarbus veiksnys nustatant, ar Sąjungos pramonei daryta materialinė žala.
(576)
Viena šalis taip pat teigė, kad laikinojo antidempingo reglamento 141 konstatuojamojoje dalyje pateiktos atsargų vertės nurodytos klaidinančiai, nes atsargos buvo išreikštos kilovatais (kW), o ne megavatais (MW), skirtingai nei Sąjungos pramonės gamybos apimtis.
(577)
Laikyta, jog tai, ar atsargos išreikštos kilovatais ar megavatais, buvo nesvarbus veiksnys nustatant, ar Sąjungos pramonei daryta materialinė žala. Todėl šis argumentas atmestas.
(578)
Po galutinio faktų atskleidimo kelios šalys teigė, kad atsargos turėjo būti nustatytos visai Sąjungos pramonei ir kad tik dešimties Sąjungos gamintojų duomenys nebuvo tipiški. Paaiškinama, kad atsargos laikytos mikroekonominiu rodikliu, todėl jos turėtų būti nustatytos remiantis informacija, surinkta iš kiekvienos bendrovės atskirai, šiuo atveju iš atrinktų Sąjungos gamintojų, kurie laikyti tipiškais visai Sąjungos pramonei. Todėl pirmiau pateiktas tvirtinimas buvo atmestas.
4.5.3.4. Pelningumas, grynųjų pinigų srautas, investicijos ir investicijų grąža, pajėgumas padidinti kapitalą
(579)
Pelningumo ir grynųjų pinigų srauto raida per nagrinėjamąjį laikotarpį:
10-a lentelė
Moduliai. Pelningumas ir grynųjų pinigų srautas
2009 m.
2010 m.
2011 m.
TL
Pardavimo Sąjungoje nesusijusiems pirkėjams pelningumas (pardavimų apyvartos %)
2 %
10 %
-3 %
-9 %
Grynųjų pinigų srautas
13 %
10 %
12 %
3 %
Šaltinis: patikrinti klausimyno atsakymai.
10-b lentelė
Elementai. Pelningumas ir grynųjų pinigų srautas
2009 m.
2010 m.
2011 m.
TL
Pardavimo Sąjungoje nesusijusiems pirkėjams pelningumas (pardavimų apyvartos %)
-8 %
12 %
-36 %
-57 %
Grynųjų pinigų srautas
75 %
52 %
-0,3 %
-46 %
Šaltinis: patikrinti klausimyno atsakymai.
(580)
Atrinktų Sąjungos gamintojų pelningumas nustatytas ikimokestinį grynąjį pelną, gautą parduodant panašų produktą nesusijusiems pirkėjams Sąjungoje, išreiškus tokio pardavimo apyvartos procentine dalimi.
(581)
Per nagrinėjamąjį laikotarpį panašaus produkto pelningumas labai sumažėjo ir tapo nuostolingu. Su moduliais susijęs pelningumas sumažėjo 11 procentinių punktų, su elementais - 49 procentiniais punktais.
(582)
Panašaus produkto pelningumas 2009-2010 m. padidėjo, tačiau 2011 m., kai Sąjungos pramonė patyrė nuostolių, labai sumažėjo, ir dar daugiau sumažėjo per TL. Su elementais susiję nuostoliai buvo ypač dideli.
(583)
Grynųjų pinigų srauto, kuris parodo atrinktų Sąjungos gamintojų gebėjimą finansuoti savo veiklą, raida nuo 2009 m. iki TL taip pat blogėjo. Taigi, su moduliais susijęs grynųjų pinigų srautas sumažėjo 10 procentinių punktų; jis šiek tiek padidėjo 2011 m., o nuo 2011 m. iki TL labai sumažėjo. Su elementais susijęs grynųjų pinigų srautas sumažėjo dar labiau, nei susijęs su moduliais, ir pasiekė itin neigiamą lygį per TL. Taigi, su panašiu produktu susijęs grynųjų pinigų srautas per nagrinėjamąjį laikotarpį sumažėjo.
(584)
Lentelėje pateikiama atrinktų Sąjungos gamintojų investicijų visoje rinkoje ir investicijų grąžos raida per nagrinėjamąjį laikotarpį:
11-a lentelė
Moduliai - investicijos ir investicijų grąža
2009 m.
2010 m.
2011 m.
TL
Investicijos (EUR)
12 081 999
50 105 017
64 643 322
32 730 559
(Indeksas 2009 m. = 100)
100
415
535
271
Investicijų grąža
-15 %
19 %
-15 %
-17 %
Šaltinis: patikrinti klausimyno atsakymai.
11-b lentelė
Elementai - investicijos ir investicijų grąža
2009 m.
2010 m.
2011 m.
TL
Investicijos (EUR)
31 448 407
34 451 675
10 234 050
6 986 347
(Indeksas 2009 m. = 100)
100
110
33
22
Investicijų grąža
-4 %
10 %
-20 %
-19 %
Šaltinis: patikrinti klausimyno atsakymai.
(585)
Lentelėje parodyta, kad Sąjungos pramonė nuo 2009 m. iki TL 171 proc. padidino investicijas į modulius. Tai buvo daugiausia susiję su gerokai padidintais pajėgumais. Tačiau per tą patį laikotarpį Sąjungos pramonė 78 proc. sumažino investicijas į elementus; investicijos daugiausia buvo susijusios su moksliniais tyrimais ir technologijų plėtra ir gamybos technologijų bei procesų gerinimu ir palaikymu veiksmingumui didinti. Kadangi Sąjungos pramonė per nagrinėjamąjį laikotarpį nepajėgė papildomai investuoti į elementus, investicijų lygis per TL buvo gana žemas. Kadangi investicijos daugiausia finansuotos per grynųjų pinigų srautą ir teikiant bendrovių tarpusavio paskolas, grynųjų pinigų srauto sumažėjimas turėjo tiesioginio poveikio investicijų lygiui.
(586)
Investicijų grąža išreikšta investicijų grynosios buhalterinės vertės procentiniu pelnu. Su panašiu produktu susijusios investicijų grąžos tendencijos nuo 2009 m. iki TL buvo taip pat neigiamos, kaip ir visų trijų rūšių produkto kitų finansinės veiklos rodiklių. Su elementais susijusi investicijų grąža 2009 ir 2010 m. padidėjo, tačiau 2011 m. gerokai sumažėjo ir tapo neigiama. Su moduliais susijusi investicijų grąža per nagrinėjamąjį laikotarpį buvo neigiama, išskyrus 2010 m., kai ji sudarė 19 proc. Apskritai per nagrinėjamąjį laikotarpį ji sumažėjo 1 proc. (per TL elementų atveju ji sudarė -17 proc.), tačiau išliko labai neigiamame lygmenyje, t. y. -19 proc. Apskritai su panašiu produktu susijusi investicijų grąžos tendencija per nagrinėjamąjį laikotarpį buvo neigiama.
(587)
Pajėgumas padidinti kapitalą analizuotas vertinant visą rinką ir nustatyta, kad Sąjungos pramonės pajėgumas užtikrinti su panašiu produktu susijusį grynųjų pinigų srautą nuolat mažėja ir atitinkamai prastėja finansinė Sąjungos pramonės padėtis.
(588)
Viena šalis tvirtino, kad nurodytos investicijos buvo per mažos, palyginti su 538 konstatuojamojoje dalyje nurodytais Sąjungos pramonės gamybos pajėgumais. Pagrįsdama šį teiginį šalis teigė žinanti, kad vienas Sąjungos gamintojas kur kas daugiau investavo į pajėgumų didinimą. Todėl atitinkama šalis padarė išvadą, kad nustatyti Sąjungos pramonės gamybos pajėgumai greičiausiai buvo pervertinti. Pažymima, kad šis teiginys nebuvo pagrįstas įrodymais, ypač dėl susijusio Sąjungos gamintojo investicijų. Priešingai, laikinajame antidempingo reglamente nurodyti investicijų rodikliai buvo pagrįsti atrinktų Sąjungos gamintojų pateikta faktine ir patikrinta informacija. Reikėtų pažymėti, kad šis teiginys taip pat pagrįstas atrinktų Sąjungos gamintojų visų investicijų ir visos Sąjungos pramonės turimų visų gamybos pajėgumų palyginimu, o tai negali būti laikoma tinkamu palyginimo pagrindu, kadangi atsižvelgta į ne visas visos Sąjungos pramonės investicijas. Todėl šį argumentą teko atmesti.
4.5.3.5. Išvada dėl žalos
(589)
Išanalizavus Sąjungos pramonės padėtį nustatyta, kad pagrindinių žalos rodiklių pokyčiai buvo akivaizdžiai neigiami. Apskritai didėjant suvartojimui bendra modulių ir elementų gamybos apimtis per nagrinėjamąjį laikotarpį padidėjo. Nors pardavimo apimtis padidėjo, Sąjungos pramonės rinkos dalis per TL sumažėjo dėl to, kad per nagrinėjamąjį laikotarpį kur kas daugiau padidėjo suvartojimas. Per nagrinėjamąjį laikotarpį labai sumažėjo vidutinė pardavimo kaina, o tai turėjo neigiamo poveikio visiems finansinės veiklos rodikliams, kaip antai pelningumo, grynųjų pinigų srauto, investicijų grąžos ir pajėgumo padidinti kapitalą rodikliams.
(590)
Per nagrinėjamąjį laikotarpį visa Sąjungos pramonės pardavimo apimtis padidėjo. Tačiau Sąjungos pramonės pardavimo apimties padidėjimas sutapo su ypač dideliu vidutinės pardavimo kainos sumažėjimu.
(591)
Per nagrinėjamąjį laikotarpį padidėjo suinteresuotųjų šalių importo iš KLR apimtis ir rinkos dalis. Tuo pačiu metu toliau mažėjo importo kainos, dėl to buvo priverstinai labai mažinama Sąjungos pramonės vidutinė kaina Sąjungos rinkoje.
(592)
Kelios suinteresuotosios šalys teigė, kad Sąjungos pramonė ir ypač atrinkti Sąjungos gamintojai dirbo sėkmingai. Teigta, kad tam tikri žalos rodikliai, kaip antai gamybos apimties, gamybos pajėgumų, pardavimo ir užimtumo, o kai kurių atrinktų gamintojų atveju net pelningumo rodikliai gerėjo ir iš jų nebuvo matyti, kad būtų daroma materialinė žala. Šie tvirtinimai nepatvirtinti tyrimo rezultatais, iš kurių aiškiai matyti blogėjanti daugelio žalos rodiklių, kurie yra susiję su išvada, kad Sąjungos pramonei daryta materialinė žala, tendencija.
(593)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, atlikus tyrimą visų pirma patvirtinta tai, kad pardavimo kainos yra gerokai mažesnės už gamybos sąnaudas, todėl daromas neigiamas poveikis Sąjungos pramonės pelningumui, kuris per TL tapo neigiamu. Daroma išvada, kad jei į Sąjungos rinką toliau būtų importuojami subsidijuoti produktai, Sąjungos pramonė dėl nuostolių veikiausiai visam laikui nutrauktų bet kokios apimties Sąjungos panašaus produkto gamybą. Panašu, kad šią išvadą galima patvirtinti pokyčiais po TL, t. y. kai kurios bendrovės pasiskelbė nemokiomis ir (arba) laikinai ar visam laikui sustabdė gamybą.
(594)
Atsižvelgiant į pirmiau išdėstytas aplinkybes daroma išvada, kad Sąjungos pramonei buvo padaryta materialinė žala, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 8 straipsnio 4 dalyje.
5. PRIEŽASTINIS RYŠYS
5.1. Įvadas
(595)
Vadovaujantis pagrindinio reglamento 8 straipsnio 5 ir 6 dalimis nagrinėta, ar Sąjungos pramonė patyrė materialinę žalą dėl subsidijuoto importo iš nagrinėjamosios šalies. Be to, nagrinėti kiti žinomi su subsidijuotu importu nesusiję veiksniai, galėję daryti žalą Sąjungos pramonei, nes siekta užtikrinti, kad žala, kuri galėjo būti padaryta dėl tų kitų veiksnių, nebūtų priskirta žalai, susijusiai su subsidijuotu importu.
(596)
Kai kurios suinteresuotosios šalys teigė, kad nagrinėjamojo produkto rinkos sąlygos valstybėse narėse skyrėsi ir kad dėl to priežastinio ryšio analizė turėtų būti atliekama kiekvienai valstybei narei atskirai.
(597)
Nacionalinės paramos sistemos iš dalies apibrėžia valstybių narių rinkų dydį. Tačiau per tyrimą taip pat nustatyta, kad paklausa nebūtinai priklauso vien tik nuo paramos sistemų. Panašu, kad priklausomai nuo geografinės padėties (saulės šviesos kiekio) ir elektros kainų tam tikroje vietovėje saulės baterijų plokščių pagaminamos energijos sąnaudos yra tokios, kaip ir kitų rūšių energijos, arba bent panašios (t. y. saulės energijos pagaminimo sąnaudos yra tokios pačios kaip įprastinės energijos pagaminimo sąnaudos), o tai reiškia, kad tam tikros investicijos vykdomos nepriklausomai nuo paramos sistemų. Todėl nebuvo įmanoma nustatyti, ar rinkos sąlygos priklauso tik nuo paramos sistemų, ir šis tvirtinimas buvo atmestas.
(598)
Kelios suinteresuotosios šalys teigė, kad atliekant priežastinio ryšio analizę žalingas subsidijuoto importo poveikis ir kitų žinomų veiksnių, kurie tuo pačiu metu daro žalą Sąjungos pramonei, poveikis nebuvo atsieti, išskirti ir kiekybiškai įvertinti. Be to, teigta, kad Komisija neatliko kolektyvinės tų kitų žinomų veiksnių analizės.
(599)
Atsakant į šį teiginį reikėtų atkreipti dėmesį į tai, kad pagal nustatytą praktiką Komisija pirmiausia išnagrinėjo, ar yra priežastinis subsidijuoto importo ir Sąjungos pramonei padarytos žalos ryšys, o po to tyrė, ar priežastinis Sąjungos pramonei padarytos materialinės žalos ir subsidijuoto importo ryšys nutrūko dėl kitų žinomų veiksnių. Atliekant šią analizę kitų žinomų veiksnių poveikis Sąjungos pramonės padėčiai buvo įvertintas, išskirtas ir atsietas nuo žalingo subsidijuoto importo poveikio, siekiant užtikrinti, kad dėl šių veiksnių padaryta žala nebūtų priskirta subsidijuotam importui. Buvo nustatyta, kad nė vieno iš jų poveikis, jei jis buvo daromas, nebuvo toks reikšmingas pramonės padėčiai, kad juo remiantis būtų galima paneigti faktą, kad įvertinta materialinė žala turi būti susieta su subsidijuotu importu. Todėl šis argumentas buvo atmestas.
(600)
Po galutinio faktų atskleidimo keletas suinteresuotųjų šalių pakartojo pirmiau išdėstytus argumentus. Šiuo atžvilgiu teigta, kad Komisija turėtų aiškiai nustatyti ir pagrįstai bei tinkamai paaiškinti, kad žala, kuri padaryta ne dėl subsidijuoto importo, o dėl kitų veiksnių, šiam importui nepriskiriama.
(601)
Šiame tyrime išnagrinėjus visus faktus padaryta išvada, kad subsidijuotas importas, vertinant jį atskirai, padarė materialinę žalą Sąjungos pramonei. Šiuo atžvilgiu buvo neįmanoma kiekybiškai įvertinti kitų žinomų veiksnių poveikio, todėl buvo atliktas kokybinis vertinimas, kaip nustatyta laikinojo antidempingo reglamento 164-222 konstatuojamosiose dalyse. Galiausiai buvo patvirtinta, kad materialinė žala Sąjungos pramonei buvo padaryta dėl subsidijuoto importo. Iš tiesų kitų veiksnių poveikis Sąjungos pramonės neigiamai raidai buvo laikomas ribotu. Reikėtų pažymėti, kad pagal pagrindinio reglamento 8 straipsnio 5 ir 6 dalis nenustatyta privaloma priskyrimo ir nepriskyrimo analizių, kurias reikėtų atlikti, forma. Priešingai, pagal pagrindinio reglamento 8 straipsnio 5 ir 6 dalis šios analizės turi būti atliekamos taip, kad būtų galima atsieti ir išskirti žalingą subsidijuoto importo poveikį nuo kitų veiksnių sukelto žalingo poveikio. Atlikus tyrimą nenustatyta jokių įrodymų, kad priežastinis subsidijuoto importo ir Sąjungos pramonei padarytos materialinės žalos ryšys nutrūko dėl visų kitų žinomų veiksnių, kurie galėjo padidinti daromą žalą. Atsižvelgiant į pirmiau nurodytą analizę patvirtinta, kad kiti žinomi veiksniai nebuvo tokio pobūdžio, kad jais remiantis būtų galima paneigti išvadą, kad Sąjungos pramonei padaryta materialinė žala turi būti susieta su subsidijuotu importu. Todėl šie argumentai buvo atmesti.
(602)
Be to, šios šalys teigė, kad nacionalinės paramos sistemos, saulės šviesos kiekis ir elektros energijos kainos (įskaitant reguliavimo mokesčius) valstybėse narėse skiriasi, be to, kiekvieną rinką sudaro skirtingi rinkos segmentai (gyventojams skirti įrenginiai, kurių galia neviršija 40 kW, komerciniai ir pramoniniai įrenginiai, kurių galia 40 kW-1 MW, ir paslaugoms teikti skirti įrenginiai, kurių galia 1 MW-10 MW). Todėl jie teigė, kad atskira priežastinio ryšio analizė turėtų būti atliekama kiekvienos valstybės narės atžvilgiu bei didelio masto segmento ir gyventojų rinkos segmentų atžvilgiu.
(603)
Po galutinio faktų atskleidimo kai kurios suinteresuotosios šalys pakartojo savo teiginį, kad priežastinio ryšio analizė turėtų būti atliekama kiekvienos valstybės narės atžvilgiu, tačiau nepateikė papildomų argumentų ar naujų įrodymų šiuo klausimu.
(604)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad pardavimo ir importo kainos visoje Sąjungoje yra panašios. Todėl galima laikyti, kad tiriamojo produkto rinka iš tiesų yra viena. Atlikus tyrimą taip pat nenustatyta, kad kiekvienos valstybės narės ar regiono gamintojų veikla buvo sutelkta šioje konkrečioje rinkoje, arba kad subsidijuotas importas buvo daugiausia vykdomas vienoje valstybėje narėje ar regione. Be to, nė viena suinteresuotoji šalis netvirtino, kad dempingas ir žala turėtų būti išnagrinėti kiekvienos valstybės narės atžvilgiu, nors tai būtų būtina išankstinė sąlyga siekiant atlikti atskirą kiekvienos valstybės narės priežastinio ryšio analizę. Atlikus tyrimą nenustatyta jokių įrodymų, kad tai būtų buvęs tinkamas požiūris, visų pirma atsižvelgiant į tai, kad Sąjungos lygmeniu nagrinėjamojo produkto kainos visoje Sąjungoje buvo panašios. Be to, pažymima, kad saulės šviesos kiekis skirtinguose tų pačių valstybių narių regionuose gali skirtis, pvz., Pietų Prancūzijoje saulės šviesos yra daugiau nei Šiaurės Prancūzijoje, arba skirtinguose tų pačių valstybių narių regionuose paramos sistemos gali skirtis (pvz., Belgijoje), todėl šių veiksnių poveikis paklausai skirtinguose tos pačios valstybės narės regionuose gali būti nevienodas. Tačiau remiantis kiekvienos valstybės narės ir (arba) regiono reglamentavimo sistemų ir sąlygų, kaip antai saulės šviesos kiekis, skirtumais negalima pagrįsti būtinybės atlikti atskirą priežastinio ryšio analizę, taigi ir atskiros žalos ir subsidijavimo analizę. Todėl šie argumentai turėjo būti atmesti.
(605)
Kita suinteresuotoji šalis tvirtino, kad nors kiti veiksniai irgi yra svarbūs, pagrindinis veiksnys nustatant paklausą yra nacionalinės paramos sistemos. Ta pati šalis taip pat nesutiko, kad bent kai kuriose vietovėse saulės energijos pagaminimo sąnaudos yra tokios pačios, kaip ir kitų rūšių energijos, ir teigė, kad po TL modulių kainos augo, o elektros energijos kainos mažėjo. Taip pat tvirtinta, kad bet kokiu atveju, bent jau tam tikrose valstybėse narėse, dėl reglamentavimo, ekonominių ir techninių sąlygų nėra galimybės prisijungti prie tinklo, todėl toms valstybėms narėms buvo neaktualu, ar saulės energijos pagaminimo sąnaudos jau yra tokios pačios, kaip ir kitų rūšių energijos. Tačiau ši šalis nepateikė jokių šiuos teiginius patvirtinančių įrodymų. Bet kokiu atveju pirmiau minėti argumentai patvirtina, kad skirtingose valstybėse narėse nacionalinės paramos schemos gali būti taikomos skirtingai, o saulės energijos pagaminimo sąnaudų ir kitų rūšių energijos pagaminamų sąnaudų atitiktis taip pat gali šiek tiek skirtis. Be to, nepateikta jokios atitinkamo pobūdžio informacijos, kuria remiantis būtų galima pagrįsti būtinybę atlikti atskirą analizę kiekvienos valstybės narės atžvilgiu. Todėl argumentai buvo atmesti.
(606)
Po galutinio faktų atskleidimo ta pati suinteresuotoji šalis pakartojo savo teiginį ir pateikė informacijos, iš kurios tariamai matyti skirtingos rinkos sąlygos pagal valstybes nares ir segmentus. Tačiau pateiktos informacijos negalima laikyti įtikinama, nes tai buvo „PowerPoint“ formato pateiktis be jokių patvirtinančių įrodymų, todėl ja nebuvo galima remtis siekiant pagrįsti būtinybę atlikti atskirą analizę kiekvienos valstybės narės atžvilgiu. Todėl šios šalies teiginys buvo atmestas.
(607)
Tuo remiantis buvo padaryta išvada, kad atskira priežastinio ryšio analizė kiekvienos valstybės narės ir (arba) regiono bei segmento atžvilgiu neatitiktų tikros padėties rinkoje.
(608)
Kinijos vyriausybė teigė, kad Komisija nenuosekliai atliko priežastinio ryšio analizę, kadangi žalos analizė buvo atskirai atlikta tiek modulių, tiek elementų atžvilgiu, o atliekant priežastinio ryšio analizę į produktų rūšis neatsižvelgta. Šiuo atžvilgiu pažymima, kad nors žalos rodikliai nurodomi atskirai kiekvienos rūšies produktui, su kiekvienu rodikliu susijusios išvados taikomos visam tiriamajam produktui. Taip pat primenama, kad moduliai ir elementai yra vienas produktas, todėl priežastinio ryšio analizė atlikta remiantis šiuo pagrindu. Todėl teiginys atmestas.
5.2. Subsidijuoto importo poveikis
(609)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad subsidijuoto importo iš KLR apimtis per nagrinėjamąjį laikotarpį labai padidėjo - maždaug 300 proc. (modulių) ir apie 400 proc. (elementų), o jų rinkos dalys pakito nuo [60-65 proc.] 2009 m. iki [78-83 proc.] per TL (modulių) ir nuo [5-10 proc.] 2009 m. iki [22-27 proc.] per TL (elementų). Taigi patvirtinama, kad nagrinėjamojo produkto importo apimtis ir rinkos dalis per nagrinėjamąjį laikotarpį labai padidėjo. Subsidijuotas importas akivaizdžiai išaugo tuo pačiu metu, kai Sąjungos pramonė prarado rinkos dalį. Be to, per tyrimą nustatyta, kad, kaip minėta 527 konstatuojamojoje dalyje, dėl subsidijuoto importo per TL buvo priverstinai mažinamos Sąjungos pramonės kainos.
(610)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad per nagrinėjamąjį laikotarpį modulių subsidijuoto importo kainos sumažėjo 64 proc., o elementų - 42 proc., dėl to kainos buvo dar daugiau priverstinai mažinamos. Kai buvo daromas toks spaudimas kainoms, Sąjungos pramonė dėjo labai daug pastangų gamybos sąnaudoms mažinti. Nepaisant šių pastangų, dėl išskirtinai mažų importo iš Kinijos kainų Sąjungos pramonė buvo priversta toliau mažinti pardavimo kainas, kol pardavimas tapo nepelningu. Taigi Sąjungos pramonės pelningumas per nagrinėjamąjį laikotarpį labai sumažėjo, o per TL Sąjungos pramonė patyrė nuostolių.
(611)
Remiantis tuo, kas išdėstyta, padaryta išvada, kad dėl importo iš Kinijos ir dėl to, kad padidėjo subsidijuoto importo iš Kinijos, dėl kurio buvo nuolat priverstinai mažinamos Sąjungos pramonės kainos, rinkos dalis, Sąjungos pramonei padaryta materialinė žala, kuri pirmiausia matyti iš jos blogos finansinės padėties ir beveik visų žalos rodiklių verčių sumažėjimo.
(612)
Viena suinteresuotoji šalis nesutiko, kad egzistavo pakankamas nagrinėjamojo produkto subsidijuoto importo iš KLR ir Sąjungos pramonės patirtos materialinės žalos ryšys. Buvo tvirtinama, kad tai būtų galima pagrįsti tuo, jog nuo 2009 m. iki 2010 m. su elementais susijusio Sąjungos pramonės pelno dydis labai išaugo (nuo nuostolių iki 12 proc. pelno), nors tuo pačiu metu Kinijos importo kainos buvo 36 proc. mažesnės už Sąjungos pramonės kainas, o tokiam importui tenkanti rinkos dalis padvigubėjo. Kita vertus, 2010 m. ir 2011 m. Kinijos importo rinkos dalis padidėjo tik 6 procentiniais punktais, nors tuo pačiu laikotarpiu vartojimas padidėjo daug daugiau, bet Sąjungos pramonė vis dėlto patyrė 36 proc. nuostolį. Ši šalis taip pat teigė, kad, kalbant apie TL, iš kitų trečiųjų šalių importuotų elementų kainos buvo tokios pačios, kaip Kinijos importo, bet jiems teko dar didesnė rinkos dalis, atitinkanti sumažėjusią Sąjungos pramonės rinkos dalį.
(613)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad nagrinėjamuoju laikotarpiu Kinijai tenkančios modulių ir elementų rinkos dalys nuolat didėjo (atitinkamai po 17 procentinių punktų). Iš tikrųjų, kaip minėta 609 konstatuojamojoje dalyje, subsidijuotas importas iš KLR žymiai išaugo, nors importo kainos mažėjo. Tuo pat metu Sąjungos pramonė nagrinėjamuoju laikotarpiu prarado rinkos dalį, ir kaip aprašyta 589-593 konstatuojamosiose dalyse, visų pagrindinių žalos rodiklių tendencija buvo neigiama. Todėl patvirtinama, kad subsidijuotas importas akivaizdžiai išaugo tuo pačiu metu, kai Sąjungos pramonė prarado rinkos dalį.
(614)
Minėtas laikotarpio sutapimas nustatytas visų rūšių produktams atskirai. Be to, išnagrinėjus kiekvienais nagrinėjamojo laikotarpio metais importo poveikį Sąjungos pramonės pelno dydžiui negauta reikšmingų rezultatų, nes subsidijų ir materialinės žalos bei jų priežastinio ryšio nereikia nustatyti kiekvieniems metams atskirai. Subsidijuoto importo ir materialinės žalos ryšys pakankamai įrodomas nagrinėjant pokyčius per visą nagrinėjamąjį laikotarpį.
(615)
Taip pat pažymima, kad Sąjungos pramonės pelningumas yra vienas iš pagrindinio reglamento 8 straipsnio 4 dalyje nurodytų veiksnių, kuriuos reikėtų nagrinėti tiriant subsidijuoto importo poveikį Sąjungos pramonės padėčiai. Vien tai, kad Sąjungos pramonė konkrečiais metais veikė pelningai, nebūtinai reiškia, kad ji nepatyrė jokios materialinės žalos. Be to, Sąjungos pramonės prarasta rinkos dalis nebūtinai turi tiksliai atitikti padidėjusią subsidijuoto importo rinkos dalį, kad būtų nustatytas šios žalos ir subsidijuoto importo priežastinis ryšys. Galiausiai, kiti veiksniai (pvz., importo iš kitų trečiųjų šalių arba suvartojimo raida), kurie galėjo turėti poveikio Sąjungos pramonei padarytai žalai, buvo išnagrinėti ir atskirai aptarti 619-732 konstatuojamosiose dalyse.
(616)
Šiuo atveju subsidijuoto importo padidėjimo dideliais kiekiais, dėl kurio buvo priverstinai mažinamos Sąjungos pramonės kainos, ir Sąjungos pramonės padėties sunkėjimo sutapimas yra akivaizdus priežastinio ryšio rodiklis, kaip paaiškinta 609-611 konstatuojamosiose dalyse. Todėl teiginiai, kad nėra subsidijuoto importo ir Sąjungos pramonės patirtos materialinės žalos ryšio, buvo atmesti.
(617)
Po galutinio faktų atskleidimo ta pati suinteresuotoji šalis toliau nesutiko su priežastinio ryšio analize, kadangi Sąjungos pramonės pelningumas analizuotas ne tam tikrų metų (ypač 2010 m.), o viso nagrinėjamojo laikotarpio atžvilgiu.
(618)
Šiuo atžvilgiu reikėtų pažymėti, kad išskiriant vienus konkrečius nagrinėjamojo laikotarpio metus ir neatsižvelgiant nei į Sąjungos pramonės raidą per visą nagrinėjamąjį laikotarpį, nei į jos sąsajas su subsidijuoto importo raida, negalima padaryti pagrįstų išvadų dėl priežastinio ryšio. Iš tokios analizės galima susidaryti tik dalinį vaizdą, todėl ja remiantis negalima daryti patikimų išvadų. Taigi pelningumo lygis, kuris taip pat nulėmė kitus 2010 m. Sąjungos pramonės finansinius rodiklius, išaugo dėl staigaus Sąjungos suvartojimo padidėjimo - tai lėmė labai palankios paramos sistemos, dėl kurių Sąjungos pramonės pardavimas pasiekė aukščiausią lygį tais metais, nors tai buvo tik laikino pobūdžio pagerėjimas, kurio šio tipo pramonė bet kokiu atveju nebūtų galėjusi išlaikyti. Todėl šį argumentą teko atmesti.
5.3. Kitų veiksnių poveikis
5.3.1. Importas iš kitų trečiųjų šalių
(619)
Modulių importo iš kitų trečiųjų šalių apimtis per nagrinėjamąjį laikotarpį padidėjo 19 proc., o rinkos dalis per nagrinėjamąjį laikotarpį sumažėjo nuo 18,4 proc. iki 6,8 proc. Taivanas yra antras didžiausias eksportuotojas po KLR.
(620)
Elementų importo iš kitų trečiųjų šalių apimtis per nagrinėjamąjį laikotarpį padidėjo 186 proc., o tokiam importui tenkanti rinkos dalis padidėjo nuo 24 proc. 2009 m. iki apytikriai 36 proc. per TL. Kalbant apie elementus, Taivanas yra antras didžiausias eksportuotojas po KLR; importo iš Taivano apimtis ir rinkos dalys yra daug kartų didesnės nei importo iš kitų trečiųjų šalių, tačiau mažesnės nei importo iš KLR.
(621)
Modulių ir elementų importo iš trečiųjų šalių kaina vidutiniškai buvo didesnė už vidutinę vieneto importo iš Kinijos kainą. Iš turimos informacijos apie importą iš Taivano matyti, kad vidutinė modulių importo kaina buvo didesnė už vidutinę modulių importo iš Kinijos kainą, o vidutinė elementų importo kaina buvo tokia pati, kaip vidutinė elementų importo iš Kinijos kaina. Tačiau neturėta išsamios informacijos apie kiekvienos rūšies produkto kainą, todėl palyginimas remiantis vidutinėmis kainomis gali būti naudojamas tik kaip nuoroda, juo remiantis tvirtų išvadų padaryti negalima. Per nagrinėjamąjį laikotarpį elementų importo iš Taivano apimtis nuolat didėjo, dėl to rinkos dalis padidėjo apytikriai 14 procentinių punktų. Todėl, net jei pripažįstama, kad elementų importas iš Taivano galėjo būti susijęs su Sąjungos pramonei padaryta žala, negalima daryti išvados, kad dėl to būtų nutraukiamas priežastinis subsidijuoto importo iš KLR ir Sąjungos pramonės patirtos žalos ryšys, nes elementų importo apimtis iš KLR buvo šiek tiek didesnė nei importo iš Taivano. Kalbant apie kainas, vidutinės orientacinės kainos yra tokios pačios, tačiau negalima daryti išvadų, nes nėra informacijos apie importuotų elementų konkrečias rūšis. Tačiau apskritai tiriamojo produkto importo apimtis, nepaisant padidėjusios rinkos dalies, buvo mažesnė nei importo iš KLR, o kainų lygis per TL bendrai buvo didesnis, išskyrus elementus. Tuo remiantis ir ypač atsižvelgiant į importo iš kitų trečiųjų šalių apimtį ir rinkos dalį, taip pat į šio importo kainą, kuri vidutiniškai buvo tokia pati kaip Sąjungos pramonės kaina arba už ją didesnė, galima daryti išvadą, kad dėl importo iš trečiųjų šalių nenutrūksta subsidijuoto importo ir Sąjungos pramonei padarytos žalos priežastinis ryšys.
(622)
Po galutinio faktų atskleidimo kelios suinteresuotosios šalys pateikė pastabų dėl išvadų, susijusių su importu iš kitų trečiųjų šalių. Tačiau šios šalys nepateikė jokios naujos informacijos ar patvirtinančių įrodymų, dėl kurių būtų reikėję pakeisti susijusias išvadas.
(623)
Tos šalys ypač pabrėžė elementų importo iš Taivano apimties klausimą. Tačiau visa nagrinėjamojo produkto importo iš Taivano (1 132 MW) apimtis sudaro tik labai nedidelę (mažiau nei 5 proc.) bendro Sąjungos suvartojimo (21 559 MW) dalį, palyginti su importu iš KLR (15 005 MW). Todėl dėl importo iš Taivano daroma žala Sąjungos pramonei buvo labai nedidelė, jei ji iš viso buvo daroma, ir dėl to priežastinis ryšys nenutrūko.
12 lentelė
Importas iš kitų trečiųjų šalių ir jo rinkos dalis
MODULIAI
2009 m.
2010 m.
2011 m.
TL
Importo iš visų kitų trečiųjų šalių apimtis (MW)
1 003
1 702
1 385
1 195
(Indeksas 2009 m. = 100)
100
169
138
119
Importo iš visų kitų trečiųjų šalių rinkos dalis
18,4 %
14,0 %
7,0 %
6,8 %
Vidutinė importo kaina (EUR/kW)
2 385,34
1 852,23
1 430,90
1 218,41
(Indeksas 2009 m. = 100)
100
78
60
51
Importo iš Taivano apimtis (MW)
49
144
140
135
(Indeksas 2009 m. = 100)
100
294
286
276
Importo iš Taivano rinkos dalis
0,9 %
1,2 %
0,7 %
0,8 %
Vidutinė importo kaina (EUR/kW)
2 102,04
1 659,72
1 350,00
1 125,93
(Indeksas 2009 m. = 100)
100
79
64
54
Importo iš JAV apimtis (MW)
140
180
51
60
(Indeksas 2009 m. = 100)
100
129
36
43
Importo iš JAV rinkos dalis
2,6 %
1,5 %
0,3 %
0,3 %
Vidutinė importo kaina (EUR/kW)
2 400,00
1 872,22
1 431,37
1 233,33
(Indeksas 2009 m. = 100)
100
78
60
51
Importo iš kitų Azijos šalių apimtis (MW)
720
1 140
1 029
879
(Indeksas 2009 m. = 100)
100
158
143
122
Importo iš kitų Azijos šalių rinkos dalis
13,2 %
9,3 %
5,2 %
5,0 %
Vidutinė importo kaina (EUR/kW)
2 400,00
1 870,18
1 440,23
1 229,81
(Indeksas 2009 m. = 100)
100
78
60
51
Importo iš kitų pasaulio šalių apimtis (MW)
94
238
165
121
(Indeksas 2009 m. = 100)
100
253
176
129
Importo iš kitų pasaulio šalių rinkos dalis
1,7 %
2,0 %
0,8 %
0,7 %
Vidutinė importo kaina (EUR/kW)
2 404,26
1 869,75
1 442,42
1 231,40
(Indeksas 2009 m. = 100)
100
78
60
51
Šaltinis: Europressedienst
ELEMENTAI
2009 m.
2010 m.
2011 m.
TL
Importo iš visų kitų trečiųjų šalių apimtis (MW)
510
884
1 100
1 457
(Indeksas 2009 m. = 100)
100
173
216
286
Importo iš visų kitų trečiųjų šalių rinkos dalis
23,7 %
26,6 %
25,5 %
36,2 %
Vidutinė importo kaina (EUR/kW)
1 166,67
1 072,40
751,82
553,88
(Indeksas 2009 m. = 100)
100
92
64
47
Importo iš Taivano apimtis (MW)
235
400
540
997
(Indeksas 2009 m. = 100)
100
170
230
424
Importo iš Taivano rinkos dalis
10,9 %
12,0 %
12,5 %
24,8 %
Vidutinė importo kaina (EUR/kW)
948,94
1 100,00
670,37
514,54
(Indeksas 2009 m. = 100)
100
116
71
54
Importo iš JAV apimtis (MW)
40
40
40
33
(Indeksas 2009 m. = 100)
100
100
100
83
Importo iš JAV rinkos dalis
1,9 %
1,2 %
0,9 %
0,8 %
Vidutinė importo kaina (EUR/kW)
1 350,00
1 050,00
825,00
636,36
(Indeksas 2009 m. = 100)
100
78
61
47
Importo iš Japonijos apimtis (MW)
60
154
170
145
(Indeksas 2009 m. = 100)
100
257
283
242
Importo iš Japonijos rinkos dalis
2,8 %
4,6 %
3,9 %
3,6 %
Vidutinė importo kaina (EUR/kW)
1 350,00
1 051,95
829,41
641,38
(Indeksas 2009 m. = 100)
100
78
61
48
Importo iš kitų pasaulio šalių apimtis (MW)
175
290
350
282
(Indeksas 2009 m. = 100)
100
166
200
161
Importo iš kitų pasaulio šalių rinkos dalis
8,1 %
8,7 %
8,1 %
7,0 %
Vidutinė importo kaina (EUR/kW)
1 348,57
1 051,72
831,43
638,30
(Indeksas 2009 m. = 100)
100
78
62
47
Šaltinis: Europressedienst
5.3.2. Nesubsidijuotas importas iš KLR
(624)
Nesubsidijuotas importas iš KLR buvo nuodugniai išnagrinėtas ir nustatyta, kad jis neturi didelio poveikio Sąjungos pramonės padėčiai, dėl kurio galėtų būti nutrauktas nustatytas subsidijuoto importo ir Sąjungos pramonės patirtos žalos priežastinis ryšys.
5.3.3. Sąjungos suvartojimo raida
(625)
Kaip minėta 509 konstatuojamojoje dalyje, per nagrinėjamąjį laikotarpį modulių suvartojimas Sąjungoje padidėjo 221 proc., o elementų - 87 proc. Daugiausia suvartota 2011 m., per TL suvartojimas mažėjo, nors buvo suvartota gerokai daugiau nei nagrinėjamojo laikotarpio pradžioje 2009 m. Sąjungos pramonė suvartojimo padidėjimu negalėjo pasinaudoti, nes per tą patį laikotarpį jos modulių rinkos dalis sumažėjo nuo 19 proc. iki 13 proc., o elementų - nuo 68 proc. iki 38 proc. Tuo pačiu metu KLR rinkos dalis iki 2011 m. gerokai padidėjo, o per TL, kai sumažėjo suvartojimas, buvo labai didelė, tačiau nesikeitė. Todėl atsižvelgiant į tai, kad, nepaisant Sąjungos suvartojimo sumažėjimo per TL, subsidijuotam importui iš KLR tenkanti rinkos dalis nekito (modulių atveju) arba ji dar padidėjo (elementų atveju) ir darė žalą Sąjungos pramonei per nagrinėjamąjį laikotarpį, negalima daryti išvados, jog suvartojimas tiek sumažėjo, kad dėl to nutrūktų subsidijuoto importo ir Sąjungos pramonei padarytos žalos priežastinis ryšys. Be to, atlikus tyrimą nustatyta, kad Sąjungos pramonės pajėgumai bet kuriuo atveju buvo daug mažesni nei vartojimo lygis, todėl per TL sumažėjęs suvartojimas negalėjo daryti poveikio žalingai Sąjungos pramonės padėčiai.
(626)
Remiantis turima informacija sunku nustatyti, kiek paklausa priklauso nuo valstybių narių paramos sistemų. Iš tikrųjų, kaip minima 632 konstatuojamojoje dalyje, yra visokių paramos sistemų, o šių sistemų sąsaja su paklausa labai sudėtinga, todėl sunku kiekybiškai įvertinti tikslų šių sistemų poveikį. Tačiau iš turimų įrodymų taip pat matyti, kad net ir tuo atveju, kai paramos sistemų nėra, saulės energijos paklausa bus ir net ilgainiui didės, nors ir mažiau nei tuo atveju, jei paramos sistemos būtų taikomos. Atsižvelgiant į tai kai kurios šalys tvirtino, kad kai kuriuose Sąjungos regionuose saulės baterijų plokščių pagaminamos energijos sąnaudos jau yra tokios pačios, kaip ir kitų rūšių energijos, arba bent panašios.
(627)
Viena suinteresuotoji šalis tvirtino, kad importui iš Kinijos neatiteko visas padidėjęs suvartojamas produkto kiekis ir kad, nors modulių atveju Sąjungos pramonė 2009-2010 m. prarado rinkos dalį, jos pelningumas per tą patį laikotarpį vis tiek padidėjo. Be to, buvo tvirtinama, kad 2009 m., kai iš KLR importuotiems elementams teko tik 8 proc. rinkos, Sąjungos pramonė vis tiek patyrė 8 proc. nuostolių.
(628)
Kaip jau minėta 609-616 konstatuojamosiose dalyse, nepaisant sumažėjusio Sąjungos suvartojimo per TL, subsidijuoto importo iš KLR rinkos dalis liko tokia pati (modulių atveju) arba padidėjo (elementų atveju) ir darė žalą Sąjungos pramonei per nagrinėjamąjį laikotarpį. Todėl negalima preliminariai daryti išvados, kad vartojimas tiek sumažėjo, kad dėl to nutrūktų subsidijuoto importo ir Sąjungos pramonei darytos žalos priežastinis ryšys. Be to, atlikus tyrimą nustatyta, kad Sąjungos pramonės pajėgumai bet kuriuo atveju buvo daug mažesni nei vartojimo lygis, todėl per TL sumažėjęs suvartojimas negalėjo daryti poveikio žalingai Sąjungos pramonės padėčiai. Todėl šis teiginys buvo atmestas.
(629)
Kita suinteresuotoji šalis nesutiko, kad paklausa Sąjungoje ir toliau išliks, net netaikant nacionalinių paramos schemų. Ši šalis teigė, kad egzistuoja paklausos ir paramos schemų ryšys ir kad nesant tokių schemų fotovoltinių produktų pramonės sektorius nebeveiktų pelningai ir todėl saulės baterijų plokščių paklausa taip pat išnyktų. Tačiau šalis nepateikė jokių įrodymų, kurie galėtų pakeisti 626 konstatuojamojoje dalyje pateiktas išvadas. Negavus jokios naujos informacijos šiuo klausimu, šis tvirtinimas buvo atmestas.
(630)
Po galutinio faktų atskleidimo Kinijos vyriausybė teigė, kad faktas, jog Sąjungos pramonės pajėgumai bet kokiu atveju neatitiko Sąjungos paklausos, yra nesvarbus, nes Sąjungos pramonės modulių pardavimo apimtis sumažėjo atitinkamai sumažėjus suvartojimui, ir pakartojo, kad suvartojimo sumažėjimas nuo 2011 m. iki TL padarė materialinę žalą Sąjungos pramonei. Nors nuo 2011 m. iki TL Sąjungos suvartojimas ir modulių pardavimo apimtis iš tiesų sumažėjo panašiai, tai turėtų būti vertinama atsižvelgiant į tai, kaip kito Kinijos subsidijuotos kainos, dėl kurių priverstinai labai mažintos Sąjungos pramonės kainos ir Sąjungos pramonė buvo priversta parduoti nuostolingai. Šiuo atžvilgiu primenama, kad, kaip minėta laikinojo antidempingo reglamento 111 konstatuojamojoje dalyje, mažėjant suvartojimui importo iš KLR rinkos dalis išliko tokia pati (modulių atveju) arba padidėjo (elementų atveju). Tuo pačiu metu Kinijos importo kainos labai sumažėjo ir todėl priverstinai labai sumažintos Sąjungos pramonės pardavimo kainos. Todėl šis teiginys buvo atmestas.
5.3.4. Supirkimo tarifai - pagrindinis paramos schemų pavyzdys
(631)
Kelios suinteresuotosios šalys tvirtino, kad Sąjungos pramonei daryta žala susijusi su valstybių narių įgyvendintu supirkimo tarifų mažinimu. Dėl šio sumažinimo tariamai sumažėjo saulės energijos įrenginių ir sumažėjo tiriamojo produkto paklausa Sąjungos rinkoje, todėl Sąjungos pramonei padaryta materialinė žala.
(632)
Valstybės narės atsinaujinančiųjų išteklių energijos gamybai skatinti nustatė supirkimo tarifus, kvotas pagal ekologinius sertifikatus (kuriais būtų galima prekiauti), dotacijas investicijoms ir mokesčių lengvatas. Tam tikrose valstybėse narėse parama taip pat teikiama iš ES struktūrinių fondų. Dažniausiai taikomos paramos priemonės saulės energijos atveju - supirkimo tarifai. Komisija analizuodama daugiausia dėmesio skyrė būtent šiai paramos sistemai.
(633)
Supirkimo tarifai - finansinės paramos priemonė, kuri skirta siekti privalomų nacionalinių tikslų, susijusių su atsinaujinančiųjų šaltinių energijos naudojimu, nustatytų Direktyvoje 2009/28/EB (102) dėl skatinimo naudoti atsinaujinančiųjų išteklių energiją. Paramos dydis ir supirkimo tarifų taikymas valstybėse narėse skiriasi. Taikant supirkimo tarifus tinklo operatoriai saulės energiją įpareigojami pirkti kainomis, kuriomis užtikrinama, kad saulės energijos gamintojai (dažniausia tai saulės energijos įrenginių savininkai) padengtų sąnaudas ir gautų pagrįstą pelną. Supirkimo tarifams, kaip ir kitoms paramos sistemoms, pagal SESV 107 ir 108 straipsnius dažniausiai taip pat taikomas valstybės pagalbos kontrolės reikalavimas, kuriuo užtikrinama, kad elektros gamintojams nebūtų kompensacijos permokų.
(634)
Nepaisant nacionalinių skirtumų pastebimi trys reiškiniai, susiję su supirkimo tarifų Sąjungoje pokyčiais: i) supirkimo tarifų normų sumažėjimas, ii) visos supirkimo tarifų sistemos sustabdymas (Ispanija) ir iii) galingumo ribų (viršutinių ribų) nustatymas įrenginiams, kurie atitinka reikalavimus finansavimui gauti, ir metinės naujai remiamos įrengtosios galios bendrų viršutinių ribų nustatymas valstybės narės lygmeniu. Panašu, kad viršutinės ribos nustatytos daugiausia 2012 m., dėl to jos veikiausiai neturi jokio poveikio suvartojimui per TL. Todėl analizuojant daugiausia dėmesio skirta neseniai Ispanijoje pritaikytam supirkimo tarifų sistemos sustabdymui ir supirkimo tarifų normų sumažinimui daugumoje valstybių narių. Analizuota, ar tai turėjo poveikio paklausai Sąjungos rinkoje ir ar dėl to Sąjungos pramonei galėjo būti daroma materialinė žala. Dėl to manyta, kad supirkimo tarifų pokyčių poveikis modulių paklausai buvo toks pat kaip elementų paklausai. Iš tiesų, kadangi elementai yra būtini moduliams gaminti ir kadangi jie nenaudojami kituose gamybos procesuose, modulių paklausos sumažėjimas automatiškai lemia elementų paklausos sumažėjimą.
(635)
Atliekant tyrimą patvirtinta supirkimo tarifų ir suvartojimo sąsaja, tačiau taip pat nustatyta, kad dėl suvartojimo sumažėjimo nuo 2011 m. iki TL nenutrūksta subsidijuoto importo iš KLR ir Sąjungos pramonei padarytos materialinės žalos priežastinis ryšys, kaip išsamiau aprašyta 625 konstatuojamojoje dalyje. Iš tikrųjų atlikus tyrimą pastebėta, kad tuo metu, kai blogėjo Sąjungos pramonės padėtis, eksportuojantys gamintojai išlaikė didelę modulių rinkos dalį (80 proc.) ir net padidino elementų (nuo 20 proc. 2011 m. iki 22 proc. per TL) rinkos dalį. Be to, pažymėtina, kad vidutinė Sąjungos pramonės modulių kaina per nagrinėjamąjį laikotarpį sumažėjo 53 proc. daugiausia dėl to, kad labai padidėjo subsidijuotas importas, dėl kurio Sąjungos rinkoje darytas didelis spaudimas kainoms. Taigi, Sąjungos pramonės pelningumo sumažėjimas negali būti daugiausia susietas su sumažėjusiais supirkimo tarifais.
(636)
Atitinkamai pripažįstama, kad supirkimo tarifais buvo skatinama saulės energijos paklausa ir kad dėl to, kad neseniai sustabdyta supirkimo tarifų sistema (Ispanijoje) ir šie tarifai sumažinti kitose valstybėse narėse, sumažėjo tiriamojo produkto suvartojimas per TL ir tai veikiausiai susiję su Sąjungos pramonei daryta žala. Tačiau suvartojimas per TL nesumažėjo tiek, kad nutrūktų subsidijuotų importo ir Sąjungos pramonei darytos žalos priežastinis ryšys.
(637)
Kelios šalys teigė, kad sumažinus supirkimo tarifus investuotojams tapo nepatrauklu investuoti į saulės energiją, todėl Sąjungoje sumažėjo nagrinėjamojo produkto paklausa.
(638)
Atlikus tyrimą patvirtinta supirkimo tarifų normų ir investicijų į saulės energijos pramonę lygio sąsaja, tačiau taip pat nustatyta, kad investicijos į saulės energiją yra mažiau priklausomos nuo minėtų normų regionuose, kuriuose yra daugiau saulės šviesos ir kuriuose saulės energijos gamyba yra veiksmingesnė, taip pat regionuose, kuriuose taikomos didelės elektros energijos kainos. Iš tikrųjų, atlikus tyrimą buvo matyti, kad nepaisant sustabdytos supirkimo tarifų sistemos buvo vis dar investuojama (pvz., Ispanijoje). Be to, per tyrimą nustatyta, kad investicijos į saulės energiją buvo vis dar patrauklios net ir taikant mažesnes supirkimo tarifų normas. Remiantis tuo, kas išdėstyta, argumentas buvo atmestas.
(639)
Kelios šalys teigė, kad dėl supirkimo tarifų pokyčių padidėjo spaudimas mažinti kainas, taigi darytas poveikis ir Sąjungos pramonės pelningumui. Viena suinteresuotoji šalis teigė, kad buvo nagrinėtas tik supirkimo tarifų raidos poveikis paklausai, nors taip pat reikėjo išnagrinėti ir poveikį kainoms. Be to, kelios suinteresuotosios šalys teigė, kad dauguma valstybių narių jau 2010 m. labai sumažino supirkimo tarifus, todėl buvo daromas spaudimas modulių kainoms.
(640)
Dėl šio teiginio reikėtų pažymėti, kad valstybės narės sumažino supirkimo tarifus skirtingu metu ir nevienodu tempu, todėl sunku apibūdinti bendrą visos Sąjungos padėtį. Nepriklausomai nuo momento, kai supirkimo tarifai tapo labai žemais, staigus Sąjungos kainų ir pelningumo sumažėjimas nagrinėjamuoju laikotarpiu negali būti paaiškinimas vien tik arba daugiausia supirkimo tarifų sumažinimu. Pirma, remiantis surinkta informacija apie Vokietiją ir Italiją, kurios 2011 m. kartu sudarė apie 75 proc. Sąjungos rinkos, vidutinės pardavimo kainos sumažėjo labiau, nei per TL sumažėjo supirkimo tarifų dydis. Antra, iš surinktų įrodymų matyti, kad kai kuriose šalyse, kaip antai Italijoje, net ir nustačius labai palankius supirkimo tarifus, Sąjungos pramonė turėjo labai sumažinti savo kainas. Galiausiai, Sąjungos gamintojai per TL turėjo parduoti už mažesnes nei jų gamybos sąnaudos kainas daugiausia todėl, kad eksportuojantiems Kinijos gamintojams teko 80 proc. Sąjungos suvartojimo, taigi jie galėjo daryti poveikį kainų nustatymo mechanizmui.
(641)
Atlikus tyrimą taip pat nustatyta, kad iki 2011 m. investicijos į saulės energiją buvo labai patrauklios dėl didelių supirkimo tarifų ir sumažėjusių Sąjungos modulių kainų, nes investuotojai gaudavo labai didelę investicijų grąžą. Todėl buvo daug investuojama ir tai lėmė didelę saulės baterijų plokščių paklausą. Dėl padidėjusios paklausos supirkimo tarifai labai išaugo ir dauguma valstybių narių, siekdamos išvengti, inter alia, elektros energijos sąnaudų padidėjimo, sumažino galiojančius supirkimo tarifus. Tai rodo, kad kainos taip pat galėjo sumažėti dėl sumažintų supirkimo tarifų, o ne atvirkščiai. Todėl šis teiginys buvo atmestas.
(642)
Po galutinio faktų atskleidimo viena šalis tvirtino, kad 640 konstatuojamoji dalis, kurioje teigiama, kad paklausos poreikį visoje Sąjungoje įvertinti sudėtinga, prieštarauja 608 konstatuojamajai daliai, kurioje išdėstyta, kad atliekant priežastinio ryšio analizę pagal valstybes nares gauti rezultatai nebūtų reikšmingi. Šiuo atžvilgiu paaiškinama, kad 640 konstatuojamojoje dalyje minint vertinimą kalbama apie tai, kad sunku bendrai apibūdinti supirkimo tarifų pokyčius visos Sąjungos atžvilgiu, o ne Sąjungos paklausą, kaip teigia suinteresuotoji šalis. Todėl tai reiškia, kad šios dvi konstatuojamosios dalys viena kitai neprieštarauja, todėl argumentas buvo atmestas.
(643)
Po galutinio faktų atskleidimo viena šalis teigė, kad netgi nustačius didelius supirkimo tarifus, modulių kaina gali labai sumažėti dėl technologijų plėtros, masto ekonomijos, sumažėjusių sąnaudų ir didėjančių pasaulinių gamybos pajėgumų. Dėl šio teiginio pažymima, kad iš surinktų įrodymų matyti, kad net tais atvejais, kai supirkimo tarifai buvo dideli, Italijos gamintojai turėjo taip sumažinti savo kainas, kad jos tapo mažesnės už gamybos sąnaudas. Nors minėti veiksniai iš tiesų galėjo padaryti poveikį vidutinėms sąnaudoms, jais negalima paaiškinti, kodėl Sąjungos gamintojai turėjo taip sumažinti savo kainas, kad jos tapo mažesnės už jų gamybos sąnaudas. Taigi daroma išvada, kad kainos tapo visiškai nestabilios daugiausia dėl subsidijuoto importo iš KLR, todėl šis tvirtinimas buvo atmestas.
(644)
Po galutinio faktų atskleidimo viena suinteresuotoji šalis tvirtino, kad 641 konstatuojamojoje dalyje padaryta išvada, kad supirkimo tarifai taip pat galėjo būti sumažinti dėl mažėjančių kainų, o ne atvirkščiai, nėra pagrįsta jokiais įrodymais.
(645)
Pažymima, kad 641 konstatuojamojoje dalyje išdėstytos išvados padarytos remiantis atliekant tyrimą turėta informacija, o aprašytas scenarijus iš tiesų laikytas pagrįstu atsižvelgiant į šios konkrečios rinkos aplinkybes. Todėl šis teiginys buvo atmestas.
(646)
Po galutinio faktų atskleidimo viena šalis nesutiko su išvada, kad spaudimas mažinti kainas Sąjungos gamintojams daugiausia buvo daromas dėl subsidijuoto importo, ir tvirtino, kad, priešingai, Sąjungos gamintojai buvo priversti mažinti savo kainas dėl sumažintų supirkimo tarifų. Ta pati šalis pakartojo, kad sumažinus supirkimo tarifus fotovoltinių sistemų kainos sumažėjo tiek pat, kiek supirkimo tarifai, todėl projektų vystytojų išlaidos nepadidėjo, o tai galiausiai lėmė Sąjungos gamintojų kainoms daromą spaudimą.
(647)
Kadangi nepateikta jokių šiuos teiginius pagrindžiančių įrodymų, Komisija patvirtino savo analizę ir išvadas, išdėstytas 640-641 konstatuojamosiose dalyse.
(648)
Ta pati šalis teigė, kad dėl supirkimo tarifų pokyčių rinkoms yra daromas poveikis ir pateikė informacijos apie fotovoltinių įrenginių Jungtinėje Karalystėje 2012 ir 2013 m. skaičių. Šios šalies pateikta informacija buvo Jungtinės Karalystės vyriausybės leidinys, kuris rėmėsi savaitiniais registracijos Jungtinės Karalystės centriniame supirkimo tarifų registre (Central FiT Register (CFR)) duomenimis. Pažymima, kad ši informacija daugiausia susijusi su į TL nepatenkančiu laikotarpiu ir tik su viena valstybe nare, o atliekant šį tyrimą atsižvelgta į visos Sąjungos rinkos padėtį. Bet kokiu atveju neginčijama, kad supirkimo tarifų dydžiai daro poveikį paklausai, kadangi investicijų vietovėse, kuriose yra mažiau saulės šviesos, pelningumas priklauso nuo supirkimo tarifų dydžių. Tačiau tam, kad įrodytų, jog dėl TL nustatytų supirkimo tarifų dydžių padaryta žala, suinteresuotosios šalys būtų turėjusios įrodyti, kad Sąjungos gamintojų kainų padidėjimas iki nežalingo lygio būtų reiškęs, kad Sąjungos gamintojai nebūtų galėję parduoti nagrinėjamojo produkto, nes esant tokioms kainoms investicijos į fotovoltines sistemas nebūtų buvę įmanomos. Tokių įrodymų nepateikta. Todėl šis teiginys buvo atmestas.
(649)
Kai kurios šalys teigė, kad atsižvelgiant į mažus supirkimo tarifus investicijos į fotovoltinių produktų sektoriaus projektus buvo ekonomiškai perspektyvios tik naudojant pigesnes iš KLR importuotas saulės baterijų plokštes. Todėl teigta, kad sumažinus supirkimo tarifus padaryta materialinė žala Sąjungos pramonei. Kita suinteresuotoji šalis teigė, kad supirkimo tarifų dydis turi įtakos modulių kainų nustatymo mechanizmui.
(650)
Pažymėtina, kad modulio sąnaudos, kuriomis investicijos į projektus būtų ekonomiškai perspektyvios, priklauso nuo valstybės narės arba regiono ir daugelio veiksnių, kaip antai supirkimo tarifų, kitų reglamentavimo iniciatyvų, saulės šviesos kiekio, įprastinės elektros energijos kainų ir t. t. Be to, tyrime atskleista, kad dabartinė įranga vis mažiau priklauso nuo supirkimo tarifų, nes panašu, kad keliuose Europos regionuose, kaip antai didelėje Italijos dalyje, Ispanijoje, Portugalijoje, pietų Prancūzijoje ir Graikijoje pasiektos fotovoltinių produktų energijos pagaminimo sąnaudos yra tokios pačios, kaip ir kitų rūšių energijos. Tuo remiantis teiginiai šiuo klausimu buvo atmesti.
(651)
Viena suinteresuotoji šalis teigė, kad Komisija netyrė, ar Sąjungos pramonė nenumatė, kad valstybės paramos sistemos bus staiga panaikintos arba sumažintos. Jokių šį teiginį pagrindžiančių argumentų nepateikta. Tačiau reikėtų pažymėti, kad remiantis surinktais įrodymais nėra informacijos, iš kurios būtų galima matyti, kad Sąjungos pramonė netinkamai reagavo į rinkos ženklus (t. y. suvartojimo raidą) ir kitą turimą informaciją (t. y. paramos sistemų sumažinimą). Todėl šis teiginys buvo atmestas.
(652)
Viena suinteresuotoji šalis teigė, kad sumažinus supirkimo tarifus Sąjungos pramonės pardavimas sumažėjo, nes investicijos būtų buvusios perspektyvios tik mažesnėmis Kinijos kainomis. Iš surinktų įrodymų iš tiesų matyti, kad Sąjungos pramonės pardavimas per TL šiek tiek sumažėjo, priešingai nei būtų galima tikėtis, jei fotovoltinių produktų sektoriaus projektai būtų buvę perspektyvūs tik naudojant modulius iš Kinijos. Atvirkščiai, Sąjungos pramonės modulių pardavimas didėjo iki 2011 m., o per TL šiek tiek sumažėjo, taip pat kaip suvartojimas. Todėl šis teiginys buvo atmestas.
(653)
Viena suinteresuotoji šalis tvirtino, kad sumažinus supirkimo tarifus Sąjungos pramonė buvo priversta mažinti kainas, kad išlaikytų investuotojų susidomėjimą fotovoltine energija ir skatintų paklausą ir augimą.
(654)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad Sąjungos pramonė kainas mažinti buvo priversta daugiausia dėl subsidijuoto importo daromo spaudimo, o ne dėl sumažintų supirkimo tarifų. Tai rodo ir tai, kad Sąjungos pramonės kainos daugiausia sumažėjo 2010 ir 2011 m., prieš iš esmės sumažinant supirkimo tarifus. Iš tikrųjų padidėjus subsidijuotam importui iš KLR, dėl kurio buvo priverstinai labai mažinamos Sąjungos pramonės kainos, Sąjungos pramonė buvo priversta vis daugiau mažinti kainas. Todėl tuo remiantis tvirtinimas buvo atmestas.
(655)
Kita suinteresuotoji šalis teigė, kad laikinojo antidempingo reglamento 174 ir 175 konstatuojamosiose dalyse išdėstytos išvados, kad dėl supirkimo tarifų pokyčių priežastinis ryšys nenutrūko, neturi nei faktinio, nei teisinio pagrindo ir neatitinka pagrindinio reglamento 8 straipsnio 5 dalies, nes Komisija neįvertino žalos, kuri padaryta sumažinus supirkimo tarifus, lygio, ir kadangi ji manė, kad vienintelė priežastis, dėl kurios labai sumažėjo Sąjungos pramonės kaina, buvo subsidijuotas importas iš Kinijos. Ta pati šalis teigė, kad modulių ir elementų kainos sumažėjo ne dėl importo iš Kinijos daromo spaudimo, o tai buvo pasaulinio masto reiškinys.
(656)
Dėl tvirtinimo, kad Komisija neatliko žalos, kuri padaryta sumažinus supirkimo tarifus, lygio tyrimo, daroma nuoroda į 628 ir 629 konstatuojamąsias dalis bei 640 ir 641 konstatuojamąsias dalis, kuriose Komisija nusprendė, kad nei sumažėjusi paklausa, nei supirkimo tarifų poveikis Sąjungos kainoms nebuvo tokio masto, kad dėl jų būtų galėjęs nutrūkti Sąjungos pramonei padarytos žalos ir subsidijuoto importo iš KLR priežastinis ryšys, neatsižvelgiant į tai, ar ir jei taip, kokiu mastu, šiuos veiksnius galėjo nulemti supirkimo tarifų sumažinimas. Todėl teiginys, kad Komisijos išvados nepatvirtintos faktais, buvo atmestas. Dėl teiginio, kad modulių ir elementų kainų sumažėjimas buvo visuotinis reiškinys, daroma nuoroda į 619-621 konstatuojamąsias dalis, kuriose įvertintos importo iš kitų šalių, išskyrus KLR, į Sąjungą apimtys ir kainos. Nors modulių ir elementų kainos iš tiesų mažėjo visame pasaulyje, dėl subsidijuoto importo iš KLR ši tendencija dar labiau pablogėjo ir pasiekė nuostolingą lygį. Remiantis tuo, kas išdėstyta, argumentas buvo atmestas.
(657)
Trumpiau tariant, supirkimo tarifai buvo svarbus Sąjungos fotovoltinės energijos rinkos raidos veiksnys, be to, supirkimo tarifai turėjo poveikio tiriamojo produkto suvartojimo raidai. Tačiau per tyrimą nustatyta, kad suvartojimas labai nesumažėjo, nors supirkimo tarifai ir buvo gerokai sumažinti. Be to, atlikus tyrimą nustatyta, kad Sąjungos kainos daugiausia sumažėjo ne dėl supirkimo tarifų sumažinimo. Todėl daroma išvada, kad supirkimo tarifų pokyčiai nebuvo tokie, kad nutrūktų subsidijuoto importo ir Sąjungos pramonei darytos materialinės žalos priežastinis ryšys.
5.3.5. Kita Sąjungos pramonei teikiama finansinė parama
(658)
Kai kurios suinteresuotosios šalys teigė, kad Sąjungos pramonei materialinė žala daryta dėl to, kad sumažėjo Sąjungos pramonei teikiama finansinė parama. Šiam teiginiui paremti pateikta informacijos, kuri buvo pagrįsta vienam iš Sąjungos gamintojų iki nagrinėjamojo laikotarpio (t. y. 2003-2006 m.) suteiktomis subsidijomis.
(659)
Pateiktais įrodymais nebuvo atskleista jokia Sąjungos pramonei darytos materialinės žalos ir tariamų vieno iš Sąjungos gamintojų iki nagrinėjamojo laikotarpio gautų subsidijų sąsaja. Be to, ši informacija susijusi su laikotarpiu iki nagrinėjamojo laikotarpio, todėl ji yra neaktuali. Taigi, nenustatyta Sąjungos pramonės gautos tariamos subsidijos ir patirtos materialinės žalos sąsaja. Tuo remiantis šis argumentas buvo atmestas.
5.3.6. Pajėgumų perteklius
(660)
Teigta, kad materialinė žala Sąjungos pramonei padaryta dėl pajėgumų pertekliaus Sąjungos rinkoje ir apskritai pasaulinėje rinkoje. Taip pat tvirtinta, kad dėl pajėgumų pertekliaus pasaulinėje rinkoje Sąjungos pramonė ėmėsi šiuo metu vykdomos konsolidacijos ir kad žala padaryta dėl to, kad buvo per daug gamybos pajėgumų. Be to, kelios suinteresuotosios šalys teigė, kad Sąjungos pramonei daryta materialinė žala buvo susijusi su Sąjungos pramonės pajėgumų pertekliumi, dėl kurio daryta žala sau. Priešingai, kelios suinteresuotosios šalys teigė, kad Sąjungos pramonė žalą patyrė dėl to, kad Sąjungos pramonė neskyrė reikiamų investicijų pajėgumams didinti.
(661)
Sąjungos pramonė iš tiesų padidino gamybos pajėgumus, tačiau jos bendra gamybos apimtis neatitiko didėjančio suvartojimo lygio Sąjungos rinkoje per nagrinėjamąjį laikotarpį. Taigi, Sąjungos pramonės gamybos pajėgumai buvo pagrįsti ir atitiko rinkos pokyčius, t. y. suvartojimo didėjimą. Todėl to negalima laikyti patirtos žalos priežastimi.
(662)
Panašiai, remiantis tuo, kas išdėstyta, atliekant tyrimą nepatvirtintas argumentas, kad Sąjungos pramonė neinvestavo į pajėgumų didinimą. Priešingai, kaip minėta pirmiau, Sąjungos pramonė per nagrinėjamąjį laikotarpį palaipsniui didino pajėgumus ir per visą nagrinėjamąjį laikotarpį turėjo perteklinių pajėgumų, o tai rodo, kad ji galėjo patenkinti papildomą paklausą. Todėl šį argumentą teko atmesti.
(663)
Kai kurios suinteresuotosios šalys teigė, kad visi rinkos veiklos vykdytojai, įskaitant vartotojų ir gamintojų grandžių sektorius, buvo atsidūrę sudėtingoje padėtyje dėl pajėgumų pertekliaus pasaulinėje rinkoje ir dėl to pasikeitusios rinkos. Dėl to tvirtinta, kad tiriamasis produktas tapo preke, kuriai pavieniai gamintojai jau nebegali nustatyti kainos, nes jos priklauso nuo pasaulinės paklausos ir pasiūlos. Teigta, kad ne dėl subsidijuoto importo, o dėl šios padėties Sąjungos pramonė patyrė materialinę žalą.
(664)
Per tyrimą patvirtinta, kad pasaulinėje rinkoje buvo per daug pajėgumų, daugiausia KLR kilmės. Kalbant apie rinkos pokytį, dėl kurio tiriamasis produktas tariamai tapo preke, šiuo pokyčiu nepateisinama nesąžininga kainodara ir nesąžininga prekybos praktika. Dėl to pažymėtina, kad Sąjungos pramonė jau daugiau nei 20 metų gamina ir parduoda tiriamąjį produktą, o KLR nagrinėjamojo produkto pramonė išsivystė tik visai neseniai (pereito dešimtmečio viduryje), daugiausia dėl supirkimo tarifų ir kitų politinių iniciatyvų Sąjungoje ir vėliau padidėjusios paklausos. Todėl šie argumentai buvo atmesti.
(665)
Kita suinteresuotoji šalis tvirtino, kad pajėgumų perteklius nulėmė kainų racionalizavimą. Šiuo atžvilgiu reikėtų pabrėžti, kad, viena vertus, dėl pajėgumų pertekliaus iš tiesų vyko varžybos mažinant Sąjungos pramonės kainas, kurios vidutiniškai mažėjo labiau nei gamybos sąnaudos. Kita vertus, Sąjungos pramonės pajėgumai padidėjo dėl rinkos pokyčių ir buvo laikomi pagrįstais. Be to, elementų gamybos pajėgumai padidėjo mažiau nei modulių. Todėl tvirtinimas šiuo klausimu turėjo būti atmestas.
(666)
Kita suinteresuotoji šalis teigė, kad žala Sąjungos pramonei buvo padaryta dėl to, kad Sąjungos pramonė sutelkė dėmesį tik į specializuotas investicijas ir neskyrė reikiamų investicijų pajėgumams didinti ir sąnaudoms mažinti. Be to, šio teiginio nebuvo galima patvirtinti remiantis tyrimo išvadomis, iš kurių matyti, kad per nagrinėjamąjį laikotarpį Sąjungos pramonė padidino savo gamybos pajėgumus ir veiksmingumą. Todėl teiginys buvo atmestas.
(667)
Be to, suinteresuotoji šalis teigė, kad Sąjungos pramonė padidino savo gamybos pajėgumus, nors pajėgumų naudojimo koeficientas jau buvo mažas, todėl buvo daroma žala sau. Šiam teiginiui pagrįsti palyginta atrinktų Sąjungos gamintojų investicijų tendencija ir visos Sąjungos pramonės pajėgumų naudojimo tendencija, tačiau tai nėra tinkamas palyginimo pagrindas. Be to, atlikus tyrimą nustatyta, kad Sąjungos pramonė neišplėtė savo gamybos pajėgumų tiek, kad viršytų Sąjungos vartojimo raidą, todėl šis argumentas buvo atmestas.
(668)
Iš surinktų įrodymų taip pat matyti, kad investuodama į naujus įrenginius Sąjungos pramonė galėjo sumažinti savo gamybos sąnaudas ir išlikti konkurencinga. Todėl šį argumentą teko atmesti.
(669)
Po galutinio faktų atskleidimo kai kurios suinteresuotosios šalys nesutiko, kad Sąjungos pramonės pajėgumai buvo padidinti pagrįstai ir remiantis rinkos pokyčiais, visų pirma Sąjungos suvartojimo raida. Tačiau per nagrinėjamąjį laikotarpį modulių gamybos pajėgumai padidėjo 106 proc., o Sąjungos suvartojimas padidėjo 221 proc., t. y. daugiau nei dvigubai. Taip pat per nagrinėjamąjį laikotarpį elementų gamybos pajėgumai padidėjo 39 proc., o Sąjungos suvartojimas padidėjo 87 proc. Tai rodo, kad pajėgumai padidėjo gerokai mažiau nei suvartojimas, todėl tokio padidėjimo negalima laikyti netinkamu atsižvelgiant į tai, kad Sąjungoje niekuomet nebuvo pajėgumų pertekliaus. Be to, analizė, ar pajėgumų padidinimas buvo pagrįstas, neturėtų būti atliekama atskirai kiekvieniems metams, tačiau reikėtų atsižvelgti į viso nagrinėjamojo laikotarpio tendenciją. Padidinti pajėgumai paprastai pradės visapusiškai veikti tik praėjus tam tikram laikui po investicijų, todėl atlikus tik vienerių metų analizę gali būti gauti tikrovės neatitinkantys rezultatai. Todėl šis teiginys buvo atmestas.
5.3.7. Žaliavų kainų poveikis
(670)
Kelios suinteresuotosios šalys teigė, kad Sąjungos pramonei daryta materialinė žala buvo susijusi su pagrindinės plokštelių gamybos žaliavos, polikristalinio silicio, kainų raida. Tvirtinta, kad Sąjungos pramonė sudarė ilgalaikes fiksuotos kainos tiekimo sutartis ir todėl negalėjo pasinaudoti per nagrinėjamąjį laikotarpį sumažėjusiomis polikristalinio silicio kainomis.
(671)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad nors Sąjungos pramonė turėjo sudariusi ilgalaikes polikristalinio silicio tiekimo sutartis, dėl šių sutarčių sąlygų buvo iš esmės iš naujo deramasi remiantis polikristalinio silicio kainų raida ir sutarčių kainos buvo panašios į neatidėliotinų sandorių rinkos kainas, o kartais už jas net mažesnės.
(672)
Kelios suinteresuotosios šalys teigė, kad dėl ilgalaikių sutarčių dėl žaliavų Sąjungos pramonė ar bent jos dalis negalėjo pasinaudoti per TL sumažėjusiomis polikristalinio silicio kainomis. Šios šalys teigė, kad dėl ilgalaikių sutarčių dėl polikristalinio silicio ir (arba) plokštelių sąlygų keitimo arba nutraukimo taikytos netesybos. Pagrįsdamos šį argumentą šios šalys pateikė spaudos straipsnių, kuriuose pranešama, kad kai kuriems Sąjungos gamintojams grėsė bylinėjimasis arba jie nutraukė savo sutartis. Kai kurios šalys pateikė informacijos, kuria tariamai patvirtinama, kad dėl ilgalaikių sutarčių nebuvo galima iš naujo derėtis.
(673)
Polikristalinis silicis yra pagrindinė plokštelių gamintojų žaliava. Atlikus tyrimą nustatyta, kad polikristalinio silicio kainos išaugo 2008 m., kai jų didžiausia kaina siekė maždaug 500 USD/kg, tačiau 2009 m. vėl sumažėjo (2009 m. pabaigoje buvo maždaug 50-55 USD/kg), o 2010 m. ir 2011 m. pradžioje padidėjo tik šiek tiek. Per TL kainos labai sumažėjo ir siekė tik 30 USD/kg (JRC Mokslo ir politikos ataskaita, 2012 m. fotovoltinių produktų sektoriaus padėties ataskaita). Reikėtų pažymėti, kad polikristalinio silicio kainų poveikis Sąjungos pramonei galėjo būti tik gana nedidelis, nes bet koks poveikis elementų ir modulių gamybos sąnaudoms būtų išsisklaidęs vertės grandinėje. Be to, pirmiau nurodytuose spaudos straipsniuose kalbama apie pokyčius po TL, kurie neturėjo poveikio susijusių Sąjungos gamintojų padėčiai per TL, todėl į juos negali būti atsižvelgta. Galima patvirtinti, kad Sąjungos pramonė iš tiesų galėjo iš naujo derėtis ne tik dėl ilgalaikėse sutartyse nustatytų kainų, bet ir dėl su šiomis ilgalaikėmis sutartimis susijusių sutartinių netesybų.
(674)
Viena iš minėtų suinteresuotųjų šalių toliau teigė, kad pakanka to, kad poveikis dėl ilgalaikių sutarčių būtų darytas tik kai kuriems Sąjungos gamintojams, ir kad visos Sąjungos pramonės padėtis yra nereikšminga. Ji teigė, kad didesnių sąnaudų poveikis nebūtinai turi būti vienodas visiems veiklos vykdytojams. Šiame argumente neatsižvelgiama į išvadą, kad apskritai Sąjungos pramonės vidutinės polikristalinio silicio kainos daugeliu atvejų nebuvo didesnės už rinkos arba momentines kainas, todėl klausimas, ar dėl didesnių sąnaudų poveikis darytas visiems ar tik keliems veiklos vykdytojams nelaikytas tinkamu. Todėl šis teiginys buvo atmestas.
(675)
Kita suinteresuotojo šalis Komisijos paprašė atskirti ir įvertinti kiekvieno Sąjungos pramonei įtaką darančio veiksnio poveikį; konkrečiai, atskirai turėtų būti vertinamas didelis polikristalinio silicio kainų sumažėjimas. Šiuo atžvilgiu teigta, kad pardavimo kainos sumažėjo dėl sumažėjusių polikristalinio silicio kainų, o ne dėl importo iš Kinijos daromo spaudimo kainoms. Kalbant apie Sąjungos pramonę reikėtų pažymėti, kad vidutinės pardavimo kainos sumažėjo daug daugiau nei vidutinės gamybos sąnaudos, kurioms įtakos galėjo turėti sumažėjusios žaliavų kainos. Todėl šis teiginys buvo atmestas.
(676)
Po galutinio faktų atskleidimo kai kurios suinteresuotosios šalys pakartojo, kad sumažėjusių polikristalinio silicio kainų poveikis Sąjungos pramonės sąnaudoms nebuvo ribotas ar išsisklaidė vertės grandinėje, kaip nuspręsta atlikus tyrimą. Tačiau, kaip minėta 255 konstatuojamojoje dalyje, polikristalinis silicis yra pagrindinė plokštelių gamintojų žaliava, taigi nustatyta, kad bet koks poveikis elementų ar modulių gamybos sąnaudoms išsisklaidė vertės grandinėje. Suinteresuotosios šalys nepateikė jokių šią išvadą paneigiančių įrodymų. Be to, atlikus tyrimą nustatyta, kad per nagrinėjamąjį laikotarpį sumažėjusios polikristalinio silicio kainos atsispindėjo vidutinėse atrinktų Sąjungos gamintojų elementų ir modulių gamybos sąnaudose, kurios sumažėjo panašiai kaip polikristalinio silicio kainos. Viena suinteresuotoji šalis suabejojo tariamų sutartinių netesybų, kurias Sąjungos pramonė turėjo mokėti iš naujo derėdamasi dėl tiekėjų sutarčių, poveikiu. Šiuo atžvilgiu negalima atmesti galimybės, kad per nagrinėjamąjį laikotarpį tam tikri gamintojai galbūt turėjo mokėti netesybas dėl plokštelių tiekimo sutarčių nutraukimo. Tačiau Komisija nerado jokių įrodymų, kad šios netesybos būtų galėjusios turėti įtakos visai Sąjungos pramonės padėčiai arba kad jos būtų buvusios tipiškos. Susijusi suinteresuotoji šalis tokių įrodymų taip pat nepateikė. Nors negalima visiškai atmesti galimybės, kad netesybos galėjo padaryti tam tikrą neigiamą poveikį tam tikriems Sąjungos gamintojams, bendras poveikis Sąjungos pramonei galėjo būti tik labai nedidelis, todėl subsidijuoto importo ir visai Sąjungos pramonei padarytos materialinės žalos priežastinis ryšys dėl jo negalėjo nutrūkti. Todėl šie argumentai turėjo būti atmesti.
(677)
Kita suinteresuotoji šalis teigė, kad tiriamojo produkto pardavimo kainos Sąjungoje iš dalies sumažėjo dėl sumažėjusių polikristalinio silicio kainų. Tačiau šiuo atžvilgiu reikėtų pažymėti, kad atliekant tyrimą nustatyta, kad importas iš KLR buvo subsidijuotas ir dėl jo buvo priverstinai labai mažinamos Sąjungos pramonės kainos. Todėl kainos sumažėjo labiau nei gamybos sąnaudos, kurių sumažėjimą galima paaiškinti sumažėjusiomis žaliavų kainomis. Jei kainos sumažėjo tik dėl sumažėjusių žaliavų kainų, Sąjungos pramonė nebūtų buvusi priversta mažinti savo pardavimo kainų tiek, kad šios taptų mažesnės už jos gamybos sąnaudas. Todėl šis teiginys turi būti atmestas.
(678)
Kita suinteresuotoji šalis pakartojo, kad vieno Sąjungos gamintojo bylinėjimasis po TL galėjo turėti įtakos bent jau šio Sąjungos gamintojo padėčiai dar per TL. Tačiau ši šalis nepaaiškino, kaip ir kokiu mastu toks įvykis, kuris įvyko po TL, būtų iš tiesų galėjęs turėti įtakos šio gamintojo padėčiai per TL. Be to, atlikus tyrimą nenustatyta jokių tokio poveikio įrodymų. Todėl šis teiginys turėjo būti atmestas.
(679)
Be to, ta pati suinteresuotoji šalis suabejojo pirmiau išdėstytais rezultatais, kadangi tariamai nepateikta jokių įrodymų. Tačiau tyrimo išvados buvo pagrįstos faktais ir patvirtinamaisiais įrodymais, kurių nekonfidencialios versijos buvo pateiktos visoms suinteresuotosioms šalims susipažinti.
(680)
Tuo remiantis daroma išvada, kad net jei ilgalaikės sutartys kai kuriems tam tikriems Sąjungos gamintojams turėjo poveikio, apskritai Sąjungos pramonei dėl šių ilgalaikių sutarčių neigiamas poveikis nedarytas ir ji galėjo visapusiškai pasinaudoti žaliavų kainų sumažėjimu. Taigi dėl ilgalaikių sutarčių subsidijuoto importo ir Sąjungos pramonei padarytos materialinės žalos priežastinis ryšys nutrūkti negalėjo.
5.3.8. Sau padaryta žala. Automatizacijos, dydžio, masto ekonomijos, konsolidacijos, inovacijų, išlaidų veiksmingumo ir Sąjungos pramonės importo poveikis
(681)
Kelios suinteresuotosios šalys teigė, kad Sąjungos pramonei žala padaryta dėl to, kad labai automatizuotas gamybos procesas. Teigta, kad mažieji gamintojai šiuo požiūriu buvo nepalankioje padėtyje, palyginti su dideliais vertikaliai integruotais gamintojais, todėl mažųjų gamintojų patirta žala negali būti susieta su subsidijuotu importu. Dėl to taip pat teigta, kad bet kuriuo atveju Sąjungos pramonė buvo nedidelė, todėl ji negalėjo pasinaudoti masto ekonomija.
(682)
Per tyrimą nustatyta, kad mažieji gamintojai Sąjungos rinkoje taip pat buvo labai automatizavę gamybą ir tai turėjo teigiamo poveikio jų gamybos sąnaudoms. Dauguma Sąjungos gamintojų specializuojasi vienoje gamybos proceso dalyje (elementai arba moduliai) ir dėl šios specializacijos didėja jų konkurencingumas konkretaus tam tikros rūšies jų gaminamo produkto atžvilgiu. Todėl argumentą, kad dėl didelio gamybos automatizavimo daryta žala Sąjungos pramonei, teko atmesti.
(683)
Kai kurios suinteresuotosios šalys teigė, kad dėl spaudimo kainoms Sąjungos pramonė ir Kinijos pramonė ėmėsi konsolidacijos ir taip Sąjungos pramonei darė materialinę žalą. Tačiau per tyrimą nustatyta, kad konsolidacija buvo veikiau subsidijuoto importo ir nesąžiningos prekybos praktikos pasekmė. Be to, ši šalis nepateikė jokių įrodymų dėl to, kokiu mastu konsolidacijos procesas buvo padarytos žalos priežastis.
(684)
Taip pat teigta, kad žala daryta dėl to, kad Sąjungos pramonė nepakankamai vertikaliai integruota. Apskritai vertikaliai integruotų gamintojų tiekimo grandinė įprastomis rinkos sąlygomis turėtų būti daugiau apsaugota. Tačiau atlikus tyrimą nustatyta, kad dalis Sąjungos pramonės, kuri buvo vertikaliai integruota, negalėjo visapusiškai išnaudoti vertikalios integracijos pranašumo dėl to, kad subsidijuoto importo daromas spaudimas kainoms buvo ypač didelis. Be to, Sąjungos pramonė ir net vertikaliai integruoti Sąjungos gamintojai dėl subsidijuoto importo negalėjo visapusiškai pasinaudoti dideliais pajėgumų naudojimo koeficientais masto ekonomijai užtikrinti. Per tyrimą nebuvo atskleista ir jokios sąsajos tarp vertikalios integracijos ir didesnio pelningumo, nes dėl didelio spaudimo kainoms šis santykis buvo pakeistas.
(685)
Kai kurios suinteresuotosios šalys teigė, kad Sąjungos pramonei trūko techninių inovacijų ir investicijų į pažangiąsias technologijas. Tačiau per tyrimą negauta jokių faktinių įrodymų šiems teiginiams pagrįsti. Priešingai, per tyrimą nustatyta, kad didžioji Sąjungos pramonės investicijų dalis buvo skirta naujiems įrenginiams ir MTTP ir kad nėra reikšmingų technologinių skirtumų tarp produktų pasauliniu mastu.
(686)
Be to, viena suinteresuotoji šalis teigė, kad materialinė žala daryta dėl nevykusio projektų įgyvendinimo (neįvykdyti projektai). Dėl to pažymėtina, kad šis argumentas nebuvo pagrįstas. Be to, nepavykusius projektus veikiau galima vadinti subsidijuoto importo pasekme. Todėl argumentas turėjo būti atmestas.
(687)
Kelios suinteresuotosios šalys teigė, kad Sąjungos pramonė laiku neracionalizavo sąnaudų, kad prisiderintų prie pasaulinės rinkos pokyčių. Kitos šalys teigė, kad darbo ir pridėtinės sąnaudos Sąjungoje didesnės nei KLR.
(688)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad Sąjungos pramonės gamybos sąnaudos per nagrinėjamąjį laikotarpį pastoviai mažėjo. Su moduliais ir elementais susijęs našumas padidėjo. Kaip minėta pirmiau, dėl didelės subsidijuoto importo iš KLR apimties ir dėl jo daromo didelio spaudimo kainoms Sąjungos rinkoje Sąjungos pramonė negalėjo pasinaudoti sumažėjusiomis sąnaudomis.
(689)
Pažymima, kad eksportuojantys KLR gamintojai neturi jokio lyginamojo pranašumo naudotų žaliavų (polikristalinio silicio) ir įrenginių atžvilgiu, nes jie daugiausia importuoti iš Sąjungos. Darbo ir pridėtinės sąnaudos, įskaitant nusidėvėjimą, sudarė vidutiniškai mažiau nei 10 proc. visų modulio sąnaudų per TL ir nelaikoma, kad jos turėtų didelio poveikio. Elektros energijos sąnaudos sudarė vidutiniškai mažiau nei 1 proc. visų modulio sąnaudų per TL ir nelaikoma, kad jos turėtų didelio poveikio. Be to, tvirtinimas, kad Kinija naudojo naujausius įrenginius, buvo nepagrįstas.
(690)
Be to, teigta, kad kai kurie Sąjungos gamintojai elementus ir (arba) modulius tiekė iš nagrinėjamosios šalies ir šiuos produktus Sąjungos rinkoje perpardavė kaip nuosavus. Dėl šių sandorių padaryta žala negali būti priskiriama subsidijuotam importui. Tačiau per tyrimą nustatyta, kad Sąjungos pramonės nagrinėjamojo produkto importas pagal pobūdį buvo papildomas, o jo apimtis nedidelė, palyginti su visa Sąjungos gamybos apimtimi, todėl jo poveikis, jei jis būtų padarytas, būtų mažas ir todėl negalima laikyti, kad dėl jo nutrūktų subsidijuoto importo ir Sąjungos pramonei padarytos žalos priežastinis ryšys.
(691)
Taigi, norėdama prisiderinti prie mažėjančių importo iš KLR kainų tendencijos, Sąjungos pramonė turėjo dėti daug pastangų gamybos sąnaudoms racionalizuoti. Nepaisant Sąjungos pramonės pastangų, pardavimo kainose šio sąnaudų racionalizavimo nematyti, nes dėl subsidijuoto importo priverstinai labai mažintos kainos.
(692)
Kai kurios suinteresuotosios šalys teigė, kad žala Sąjungos pramonei padaryta dėl nepakankamos Sąjungos pramonės masto ekonomijos. Teigta, kad mažieji gamintojai šiuo požiūriu buvo nepalankioje padėtyje, palyginti su dideliais vertikaliai integruotais gamintojais, todėl mažųjų gamintojų patirta žala negali būti susieta su subsidijuotu importu. Kita suinteresuotoji šalis teigė, kad gamybos proceso automatizacija yra brangi, todėl siekiant mažinti gamybos sąnaudas masto ekonomija yra dar svarbesnė.
(693)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad Sąjungos pramonė, net ir didesni ir vertikaliai integruoti Sąjungos gamintojai dėl subsidijuoto importo negalėjo visapusiškai pasinaudoti dideliais pajėgumų naudojimo koeficientais masto ekonomijai užtikrinti. Bet kokiu atveju per tyrimą nebuvo atskleista jokios sąsajos tarp dydžio, vertikalios integracijos ir didesnio pelningumo, nes dėl didelio subsidijuoto importo daromo spaudimo kainoms ši sąsaja buvo pakeista. Atlikus tyrimą paaiškėjo, kad rinkoje, kurioje pajėgumų naudojimas buvo mažas, masto ekonomija tapo nebenaudinga, tai taip pat pasakytina apie Kinijos gamintojus. Todėl šie argumentai buvo atmesti.
(694)
Viena suinteresuotoji šalis taip pat teigė, kad investuotojai ir bankai nefinansuoja projektų, jei modulio gamintojas yra per mažas, nes stambūs gamintojai suteikia geresnes garantijas ir yra patrauklesni bankams. Kitaip tariant, investuotojai ir bankai nelinkę finansuoti su fotovoltinių produktų sektoriumi susijusių projektų, kuriuose naudojami Sąjungoje pagaminti moduliai. Tačiau atlikus tyrimą nustatyta, kad jei investuotojai ir bankai galbūt renkasi verčiau finansuoti Kinijos gamintojus, kurių gamybos pajėgumai yra didesni, taip yra dėl iškraipymo, kuris Sąjungos rinkoje atsirado dėl subsidijuoto importo. Kaip minėta, gamybos linijų dydis yra nesvarbus, jei pajėgumų naudojimo koeficientas išlieka mažas. Todėl šis teiginys buvo atmestas.
(695)
Viena suinteresuotoji šalis pakartojo, kad Sąjungos pramonės sąnaudų struktūra buvo nepalanki, palyginti su Kinijos konkurentais, nes pastarųjų darbo, elektros energijos ir nusidėvėjimo sąnaudos buvo mažesnės, be to, jie turėjo naujausius įrenginius. Tačiau suinteresuotoji šalis negalėjo pateikti naujos informacijos ar įrodymų, kuriais būtų galima paneigti šio tyrimo išvadas šiuo klausimu. Visų pirma, tvirtinimas, kad Kinijos gamintojai naudojo naujausius įrenginius, aptartas laikinojo antidempingo reglamento 203 konstatuojamojoje dalyje, kuriame teigiama, kad eksportuojantys KLR gamintojai neturėjo jokio lyginamojo pranašumo, ypač todėl, kad įrenginiai ir įranga buvo importuoti iš Europos Sąjungos. Todėl šie teiginiai buvo atmesti.
(696)
Kita šalis tvirtino, kad Kinija turėjo lyginamąjį pranašumą polikristalinio silicio kainų ir masto ekonomijos atžvilgiu, o tai lėmė mažesnes įrenginių sąnaudas. Ši šalis šiuo klausimu nepateikė jokios naujos informacijos arba patvirtinančių įrodymų. Todėl šios šalies tvirtinimas turėjo būti atmestas.
(697)
Be to, viena šalis teigė, kad kai kurie Sąjungos gamintojai elementus ir (arba) modulius tiekė iš nagrinėjamosios šalies ir šiuos produktus Sąjungos rinkoje perpardavė kaip nuosavus. Ji paprašė dėl šių sandorių padarytos žalos nepriskirti subsidijuotam importui. Tačiau per tyrimą nustatyta, kad Sąjungos pramonės nagrinėjamojo produkto importas pagal pobūdį buvo papildomas, o jo apimtis nedidelė, palyginti su visa Sąjungos gamybos apimtimi, todėl jo poveikis, jei jis būtų padarytas, būtų mažas ir todėl negalima laikyti, kad dėl jo nutrūktų subsidijuotų importo ir Sąjungos pramonei padarytos žalos priežastinis ryšys.
(698)
Vienas nesusijęs importuotojas tvirtino, kad reikėtų atsižvelgti į tai, kad nagrinėjamuoju laikotarpiu padidėjo darbuotojų skaičius. Dėl šio teiginio pažymima, kad 2009-2011 m. užimtumas modulių atžvilgiu padidėjo, o per TL sumažėjo. Elementų atžvilgiu užimtumas didėjo iki 2010 m., 2011 m. sumažėjo, o per TL mažėjo dar labiau. Pažymima, kad modulių atžvilgiu užimtumas kito panašiai kaip Sąjungos gamyba. Dėl elementų, kadangi Kinijos importo rinkos dalis per visą laikotarpį didėjo ir darė žalą Sąjungos pramonei, Sąjungos pramonė negalėjo pasinaudoti didėjančiu suvartojimu taip, kaip tikėtasi. Todėl užimtumas 2011 m. ir per TL sumažėjo dėl bendrovių, kurios tapo nemokios arba nutraukė elementų gamybą.
(699)
Po galutinio faktų atskleidimo viena suinteresuotoji šalis pakartojo teiginį, kad žala Sąjungos pramonei padaryta dėl nepakankamos masto ekonomijos. Kaip jau paaiškinta 682 konstatuojamojoje dalyje ir laikinojo antidempingo reglamento 195 ir 196 konstatuojamosiose dalyse, net pasaulinėje rinkoje masto ekonomija sumažėja, taigi ir tampa nebenaudinga, jei naudojimo koeficientas iš esmės yra mažas, nors visame pasaulyje pajėgumų perteklius buvo labai didelis. Todėl šis teiginys turėjo būti atmestas.
(700)
Be to, ta pati šalis pabrėžė, kad žala Sąjungos pramonei padaryta todėl, kad Sąjungos pramonė nesugebėjo pasinaudoti jokiu sąnaudų pranašumu. Ši šalis teigė, kad visų pirma taip buvo todėl, kad dauguma Sąjungos gamintojų buvo vertikaliai integruoti. Tačiau ši šalis nepateikė jokios papildomos informacijos apie tai, kokio masto neigiamą poveikį jų sąnaudų struktūrai galėjo padaryti tai, kad gamintojai yra vertikaliai integruoti. Todėl šis teiginys turėjo būti atmestas.
(701)
Tuo remiantis visus pirmiau minėtus argumentus teko atmesti.
5.3.9. Konkurencija su fotovoltiniais produktais plona plėvele ir kitomis fotovoltinėmis technologijomis
(702)
Kelios suinteresuotosios šalys teigė, kad žala Sąjungos pramonei daryta dėl konkurencijos su fotovoltiniais produktais plona plėvele ir kitomis fotovoltinėmis technologijomis, nes šias technologijas buvo galima pakeisti, o jų galutinio naudojimo paskirtis buvo ta pati. Taip pat teigta, kad fotovoltiniai produktai plona plėvele konkuravo su tiriamuoju produktu, ypač antžeminės ir komercinės arba pramoninės paskirties stoge montuojamos sistemos, kurios sudaro didelę bendros Sąjungos fotovoltinių produktų rinkos dalį.
(703)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad fotovoltiniai produktai plona plėvele gaminami iš kitų žaliavų, jiems nenaudojamos plokštelės iš kristalinio silicio. Apskritai jų energijos konversijos naudingumo koeficientas yra gerokai žemesnis, be to, jų galios vatais atidavimas yra mažesnis nei modulių iš kristalinio silicio. Todėl jų negalima naudoti ribotose vietose, kaip antai stogų, t. y. jų negalima visiškai pakeisti nagrinėjamuoju produktu. Atlikus tyrimą paaiškėjo, kad, nors fotovoltiniai produktai plona plėvele yra pigesni nei tiriamasis produktas, nagrinėjamuoju laikotarpiu jiems tenka tik ribota visos Sąjungos saulės energijos rinkos dalis. Taigi, nors produktai plona plėvele gali iš dalies konkuruoti su nagrinėjamuoju produktu, ši konkurencija laikoma ribota.
(704)
Po galutinio faktų atskleidimo viena suinteresuotoji šalis pakartojo, kad materialinė žala Sąjungos pramonei greičiausiai padaryta dėl konkurencijos su produktais plona plėvele. Šiuo atžvilgiu šalis teigė, kad Vokietijoje beveik per visą TL produktų plona plėvele rinkos dalis visoje saulės energijos rinkoje buvo gana didelė ir sumažėjo tik 2012 m. pradžioje.
(705)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad vidutinės produktų plona plėvele kainos iš tiesų buvo mažesnės nei vidutinės tiriamojo produkto kainos.
(706)
Tačiau, kaip nustatyta 703 konstatuojamojoje dalyje, produktų plona plėvele energijos konversijos naudingumo koeficientas yra gerokai žemesnis ir jų galios vatais atidavimas yra mažesnis nei modulių iš kristalinio silicio, todėl dėl konkurencijos tarp šių produktų, jei ji ir buvo, negalėjo būti daroma žala Sąjungos pramonei, kadangi kristalinio silicio moduliai yra pagrindinė technologija Sąjungos saulės energijos rinkoje. JRC 2012 m. fotovoltinių produktų sektoriaus padėties ataskaitoje teigiama, kad sumažėjus polikristalinio silicio kainoms produktų plona plėvele rinkos dalis per pastaruosius metus atiteko kristalinio silicio moduliams.
(707)
Todėl šie argumentai buvo atmesti.
5.3.10. Finansų krizė ir jos poveikis
(708)
Teigta, kad finansų krizė ir ekonomikos nuosmukis turėjo neigiamo poveikio Sąjungos pramonės galimybėms gauti finansavimą, todėl Sąjungos pramonė patyrė žalą.
(709)
Sąjungos pramonės pajėgumas padidinti kapitalą per nagrinėjamąjį laikotarpį gerokai sumažėjo. Saulės energijos pramonė yra kapitalo imli pramonė, todėl pajėgumas padidinti kapitalą yra itin svarbus. Ekonomikos nuosmukis turėjo tam tikro poveikio Sąjungos pramonės padėčiai. Tačiau per tyrimą nustatyta, kad nepaisant Sąjungos rinkos augimo 2009-2011 m. Sąjungos pramonės padėtis pablogėjo dėl subsidijuoto importo iš KLR, dėl kurio buvo priverstinai labai mažinamos Sąjungos pramonės pardavimo kainos. Todėl padaryta išvada, kad galimą finansų krizės poveikį padidino subsidijuoto importo iš Kinijos padidėjimas ir kad ribotos galimybės gauti finansavimą iš esmės buvo neigiamo rinkos klimato pasekmė, o Sąjungos pramonės padėtis ir perspektyvos - subsidijuoto importo pasekmė.
(710)
Be to, tirta, ar žala Sąjungos pramonei padaryta dėl Sąjungos pramonės nesugebėjimo užtikrinti tinkamą finansavimą kol jos veikla dar buvo pelninga. Atlikus tyrimą nustatyta, kad, pvz., 2010 m. Sąjungos pramonė vis dar veikė pelningai, palyginti su 2009 m. su moduliais susijusios investicijos padidėjo 315 proc., o tuo pačiu metu su elementais susijusios investicijos išaugo 10 proc. Kadangi fotovoltinių produktų pramonė yra imli kapitalui, laikoma, kad Sąjungos pramonė nuolat ieško tinkamo finansavimo, siekdama didinti sąnaudų veiksmingumą ir konkuruoti su nesąžiningu subsidijuotu importu. Todėl daroma išvada, kad nepakankamos galimybės gauti finansavimą buvo iškreiptos padėties rezultatas, o ne priežastis.
(711)
Po galutinio faktų atskleidimo viena suinteresuotoji šalis pakartojo, kad finansų krizės žalingą poveikį reikėtų atsieti bei išskirti ir jo nereikėtų priskirti subsidijuotam importui. Ši šalis nurodė viešą informaciją, pagal kurią bent vienas Sąjungos gamintojas manė, kad finansų krizė buvo pagrindinė jo žalingos padėties priežastis. Šio tyrimo išvados buvo pagrįstos konkrečiais bendrovės duomenimis, kurie aprėpia gerokai daugiau informacijos nei viešos konkrečių bendrovių ataskaitos. Todėl remiantis paminėta vieša ataskaita negalima paneigti pateiktų išvadų dėl finansų krizės, kad nors ji ir turėjo tam tikro poveikio Sąjungos pramonės padėčiai, dėl jos negalėjo nutrūkti subsidijuoto importo ir Sąjungos pramonei padarytos materialinės žalos priežastinis ryšys. Todėl šis teiginys turėjo būti atmestas.
(712)
Kita suinteresuotoji šalis teigė, kad reikėtų atsižvelgti į skirtingas Sąjungos pramonės ir eksportuojančių Kinijos gamintojų galimybes gauti finansavimą. Ši šalis teigė, kad būtent tai, o ne subsidijuotas importas, buvo vienas iš svarbiausių veiksnių, dėl kurių padaryta materialinė žala Sąjungos pramonei. Tačiau nustatyta, kad dėl tam tikriems Kinijos gamintojams teikiamos pirmenybės gauti finansavimą rinka buvo iškreipta, ir tai gali būti viena iš pagrindinių priežasčių, dėl kurių eksportuojantys Kinijos gamintojai galėjo eksportuoti subsidijuotą nagrinėjamąjį produktą. Taigi dėl šio veiksnio subsidijuoto importo ir Sąjungos pramonei padarytos materialinės žalos priežastinis ryšys nutrūkti negalėjo. Todėl teiginys buvo atmestas.
(713)
Tuo remiantis padaryta išvada, kad nors finansų krizė turėjo tam tikro poveikio Sąjungos pramonės padėčiai, dėl jo negalėjo nutrūkti subsidijuoto importo ir Sąjungos pramonei darytos žalos priežastinis ryšys. Todėl argumentai buvo atmesti.
5.3.11. Sąjungos pramonės eksporto veiklos rezultatai
(714)
Kai kurios šalys teigė, kad per nagrinėjamąjį laikotarpį Sąjungos pramonės modulių pardavimas eksportui labai sumažėjo ypač 2009-2011 m., o elementų - nuo 2009 m. iki 2012 m. pirmojo ketvirčio, ir kad dėl to Sąjungos pramonei daryta materialinė žala.
(715)
Tačiau, kaip parodyta toliau lentelėje, nepaisant sumažėjimo per TL, modulių eksporto apimtis yra didelė, o vidutinė kaina per TL buvo didesnė už vidutines modulių sąnaudas per visą nagrinėjamąjį laikotarpį. Todėl tai negalėjo daryti žalos Sąjungos pramonei. Elementų eksporto apimtis sudarė tik 12 proc. visos elementų gamybos apimties. Todėl, nepaisant mažų kainų per TL, tai galėjo turėti tik nedidelio poveikio Sąjungos pramonės padėčiai. Todėl su tuo susijęs argumentas turėjo būti atmestas.
13-a lentelė
Moduliai
2009 m.
2010 m.
2011 m.
TL
Modulių eksporto apimtis (MW)
989
1 279
1 157
1 148
(Indeksas 2009 m. = 100)
100
129
117
116
Vidutinė eksporto kaina (EUR/kW)
2 500
1 900
1 470
1 230
(Indeksas 2009 m. = 100)
100
76
59
49
Šaltinis: Europressedienst
13-b lentelė
Elementai
2009 m.
2010 m.
2011 m.
TL
Elementų eksporto apimtis (MW)
62
320
315
238
(Indeksas 2009 m. = 100)
100
516
508
384
Vidutinė eksporto kaina (EUR/kW)
1 350
1 050
830
640
(Indeksas 2009 m. = 100)
100
78
61
47
Šaltinis: Europressedienst
(716)
Tuo remiantis nustatyta, kad Sąjungos pramonės eksporto veiklos rezultatų poveikis nebuvo toks, kad dėl jo būtų daryta materialinė žala Sąjungos pramonei. Todėl su tuo susiję šalių argumentai turėjo būti atmesti.
5.3.12. Skalūnų dujų telkinių atradimas Europos Sąjungoje
(717)
Viena suinteresuotoji šalis teigė, kad žalą Sąjungos pramonei darė Sąjungoje atrasti skalūnų dujų telkiniai, o perspektyvos didinti pigių skalūnų dujų gamybą Sąjungoje sumažino valstybės ir privačias investicijas į atsinaujinančiųjų šaltinių energijos projektus.
(718)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad per nagrinėjamąjį laikotarpį labai padidėjo tiriamojo produkto suvartojimas, kaip jau minėta 509 konstatuojamojoje dalyje. Be to, per tyrimą negauta faktinių įrodymų, kad Sąjungos pramonei būtų daryta žala dėl to, kad Europos Sąjungoje buvo atrasti skalūnų dujų telkiniai. Todėl šis tvirtinimas buvo atmestas.
5.3.13. Europos Sąjungos šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinių taršos leidimų prekybos sistema
(719)
Ta pati šalis teigė, kad žalą Sąjungos pramonei darė mažos investicijos į saulės energijos gamybą dėl mažų rinkos kainų už Europos Sąjungos šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemos išmetamųjų teršalų kreditus.
(720)
Tačiau nepateikta įrodymų ir atlikus tyrimą nenustatyta jokių faktinių aplinkybių, kuriomis šie teiginiai būtų patvirtinti. Priešingai, per tyrimą nustatyta, kad tiriamojo produkto suvartojimas per nagrinėjamąjį laikotarpį gerokai padidėjo. Tuo remiantis tvirtinimas buvo atmestas.
5.3.14. Valdymo sprendimai
(721)
Kai kurios suinteresuotosios šalys teigė, kad bent vienam Sąjungos gamintojui materialinę žalą darė netinkami valdymo sprendimai. Šie teiginiai pagrįsti metinėmis finansinėmis ataskaitomis ir tam tikra bendrovės akcininko kitiems akcininkams siųsto rašto informacija ir spaudoje paskelbtu straipsniu.
(722)
Iš byloje surinktos informacijos nematyti, kad kurie nors susijusios bendrovės valdymo sprendimai būtų neįprasti ar neapgalvoti arba turėtų poveikio visai Sąjungos pramonei. Todėl šis argumentas atmestas.
5.3.15. Kita vyriausybės politika
(723)
Viena suinteresuotoji šalis teigė, kad materialinę žalą Sąjungos pramonei darė kita vyriausybės politika, pvz., atsinaujinančiosios energijos, inovacijų skatinimo, biurokratinių kliūčių panaikinimo ar prekybos lengvinimo politika ir tinklų prieigos reglamentai, nes išvardytos politikos kryptys yra naudingos eksportuojantiems gamintojams. Tačiau net jei iš tiesų dėl tam tikros nurodytos politikos gali būti sudarytos palankesnės sąlygos importui iš kitų trečiųjų šalių ir apskritai saulės energijos pramonės augimui, tokia politika būtų naudinga ir Sąjungos pramonei. Be to, tokia politika nereiškia, kad į Sąjungą turėtų būti importuojama žalingomis subsidijuotomis kainomis. Todėl šis argumentas atmestas.
5.3.16. Kiti argumentai
(724)
Viena suinteresuotoji šalis teigė, kad žala Sąjungos pramonei padaryta dėl nepalankios jos, kaip pirmtakės, padėties ir nepakankamos politinės Europos Komisijos paramos ankstesniais metais. Ši šalis taip pat teigė, kad kiekvienoje rinkoje svarbūs veiksniai yra ne tik nacionalinės paramos sistemos, taip pat gyventojų skaičius, BVP, elektros energijos suvartojimas, finansavimo galimybės ir prisijungimo prie tinklo galimybės. Tačiau minėta šalis negalėjo pagrįsti savo teiginių, todėl jie buvo atmesti.
(725)
Po galutinio faktų atskleidimo ta pati suinteresuotoji šalis pakartojo, kad žala Sąjungos pramonei padaryta dėl nepalankios jos, kaip pirmtakės, padėties. Tačiau šis teiginys nebuvo nei nagrinėtas, nei pagrįstas ir todėl turėjo būti atmestas.
5.4. Suvestinis kitų veiksnių, dėl kurių, kaip nustatyta, padaryta žala, vertinimas
(726)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad žala galėjo būti padaryta dėl šių kitų veiksnių: nagrinėjamojo produkto importo iš Taivano; supirkimo tarifų sumažėjimo; kai kurių Sąjungos gamintojų ilgalaikių sutarčių dėl polikristalinio silicio; finansų ir ekonomikos krizės.
(727)
Kaip išdėstyta atitinkamai 5.3.1 ir 5.3.7 skirsniuose, dėl importo iš Taivano ir tam tikrų Sąjungos gamintojų sudarytų ilgalaikių sutarčių dėl polikristalinio silicio poveikis galėjo būti tik labai nedidelis, nes bet koks poveikis išsisklaidė vertės grandinėje.
(728)
Kalbant apie ekonomikos ir finansų krizę, atlikus tyrimą nustatyta, kad pagrindinė priežastis, dėl kurios Sąjungos pramonė patyrė sunkumų ieškodama investicijoms reikalingo kapitalo, buvo subsidijuotas importas, dėl kurio Sąjungos pramonė negalėjo parduoti savo produktų už pelningą kainą, nors Sąjungos rinka sparčiai augo (2009-2011 m.).
(729)
Kiek tai susiję su supirkimo tarifais, trečiosios šalys negalėjo įrodyti, kad supirkimo tarifų dydžiai per TL buvo tokie maži, kad dėl jų Sąjungos gamintojai negalėjo parduoti nagrinėjamojo produkto už nežalingą kainą. Institucijos mano, kad paklausa galėjo sumažėti dėl sumažinto supirkimo tarifų dydžio, nes investicijos tam tikrose vietovėse tapo nebeperspektyvios. Tačiau priežastinis ryšys dėl to nutrūkti negali, netgi kartu sudėjus visus kitus veiksnius, dėl kurių, kaip nustatyta, padaryta žala, nes jų dydis vis dar buvo toks, kad nesant subsidijuoto importo Sąjungos gamintojai galėjo parduoti savo produktus už nežalingą kainą.
(730)
Todėl netgi įvertinus visų keturių kitų veiksnių, dėl kurių galėjo būti padaryta žala, poveikį subsidijavimo ir žalos priežastinis ryšys nenutrūksta.
5.5. Išvada dėl priežastinio ryšio
(731)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad tarp Sąjungos pramonės patirtos materialinės žalos ir subsidijuoto importo iš KLR yra priežastinis ryšys. Analizuotos kitos galimos žalos priežastys, kaip antai importas iš kitų trečiųjų šalių, suvartojimas, supirkimo tarifai, kita Sąjungos pramonei teikiama finansinė parama, pajėgumų perteklius, žaliavų kainų poveikis, sau daroma žala, konkurencija su produktais plona plėvele, finansų krizė ir jos poveikis, Sąjungos pramonės eksporto veiklos rezultatai, skalūnų dujų telkinių atradimas Europos Sąjungoje, valdymo sprendimai, Europos Sąjungos šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinių taršos leidimų prekybos sistema ir kita vyriausybės politika, tačiau nustatyta, kad dėl nė vienos iš jų nenutrūksta nustatytas subsidijuoto importo iš KLR ir Sąjungos pramonei padarytos materialinės žalos priežastinis ryšys.
(732)
Visų veiksnių, dėl kurių padaryta žala, išskyrus subsidijuotą importą, poveikis buvo išnagrinėtas atskirai ir kartu. Todėl daroma išvada, kad bendrai įvertinus visų veiksnių, dėl kurių galėjo būti padaryta žala Sąjungos pramonei (t. y. importo iš trečiųjų šalių, supirkimo tarifų, žaliavų kainų poveikio, finansų krizės), poveikį negalima paaiškinti Sąjungos pramonei padarytos žalos, ypač kiek tai susiję su mažomis kainomis ir finansiniais nuostoliais, patirtais dėl į rinką besiskverbiančio dideliais kiekiais ir mažomis kainomis iš KLR importuojamo nagrinėjamojo produkto. Todėl atsižvelgiant į pirmiau pateiktą analizę, kurioje buvo tinkamai atskirtas visų žinomų veiksnių poveikis Sąjungos pramonės padėčiai nuo subsidijuoto importo žalingo poveikio, padaryta išvada, kad yra subsidijuoto importo iš KLR ir Sąjungos pramonei padarytos materialinės žalos priežastinis ryšys.
6. SĄJUNGOS INTERESAI
6.1. Pirminės pastabos
(733)
Remiantis pagrindinio reglamento 31 straipsniu nagrinėta, ar nepaisant pateiktų išvadų dėl žalingo subsidijavimo buvo įtikinamų priežasčių, leidžiančių daryti išvadą, kad šiuo konkrečiu atveju kompensacinių priemonių nustatymas prieštarautų Sąjungos interesams. Šiuo tikslu ir pagal pagrindinio reglamento 31 straipsnio 1 dalį Sąjungos interesai buvo nagrinėjami remiantis įvairių visų su šiuo tyrimu susijusių dalyvių, įskaitant Sąjungos pramonės, fotovoltinių produktų sektoriaus gamintojų ir vartotojų grandies bendrovių, taip pat nagrinėjamojo produkto importuotojų, naudotojų ir vartotojų, interesų vertinimu.
(734)
Inicijavus gretutinį antidempingo tyrimą apie save pranešė apie 150 ekonominės veiklos vykdytojų; atliekant šį tyrimą į juos buvo tinkamai atsižvelgta. Specialūs klausimynai nusiųsti nesusijusiems importuotojams, gamintojų grandies veiklos vykdytojams (įskaitant žaliavų gamintoją ir tiriamojo produkto gamybos įrangos tiekėjus), vartotojų grandies veiklos vykdytojams (įskaitant projektų vystytojus ir montuotojus) ir vartotojų organizacijai BEUC. Informacijos pateikė trys asociacijos, atstovaujančios įvairiems veiklos vykdytojams (Sąjungos pramonei ir gamintojų bei vartotojų grandžių veiklos vykdytojams) fotovoltinių produktų sektoriuje.
(735)
Teigta, kad vertinant Sąjungos interesus nebuvo remtasi tipišku veiklos vykdytojų skaičiumi.
(736)
Komisija su įvairiais veiklos vykdytojais susisiekė toliau nurodytais būdais.
(737)
Dėl gamintojų ir vartotojų grandžių veiklos vykdytojų, kaip minėta 734 konstatuojamojoje dalyje, Komisija taip pat nusiuntė specialius klausimynus maždaug 150 veiklos vykdytojų, įskaitant tuos nesusijusius importuotojus, kurie pranešė apie save inicijavus tyrimą ir todėl turėjo galimybę Komisijai pateikti atitinkamus duomenis. Gautas 21 klausimyno atsakymas. Be to, atsižvelgta ne tik į klausimyno atsakymus, bet ir į patikrinamas ir tinkamai pagrįstas pastabas ir informaciją, kuriuos per nustatytą laikotarpį pateikė suinteresuotosios šalys, neatsižvelgiant į tai, ar šios šalys atsakė į klausimyną. Visų pirma, AFASE Komisijai pateikė pastabas savo narių - fotovoltinių produktų sektoriaus veiklos vykdytojų, kurie taip pat nagrinėti, vardu.
(738)
Dėl nesusijusių importuotojų, kaip minėta 25 konstatuojamojoje dalyje, Komisija susisiekė su visais 250 nesusijusių importuotojų, apie kuriuos pranešė skundo pateikėjas, ir pagal pagrindinio reglamento 27 straipsnį laikinai atrinko bendroves, kurioms tenka didžiausia tipiška importo apimtis ir kurias būtų galima tinkamai ištirti per turimą laikotarpį. Tačiau patikrinus paaiškėjo, kad tik viena iš laikinai atrinktų bendrovių iš tiesų buvo nesusijusi importuotoja. Vėlesniame tyrimo etape dar keli nesusiję importuotojai, kurie iš pradžių inicijavimo etape pateikė atrankos formos atsakymus, tačiau nebuvo atrinkti, buvo pakviesti toliau bendradarbiauti atliekant tyrimą. Šeši iš jų sutiko, jiems nusiųstas klausimynas ir penki pateikė atsakymus, iš kurių trys laikyti pakankamai išsamiais. Taigi, galiausiai atrinkti nesusiję importuotojai - keturi nesusiję importuotojai, kuriems teko 2-5 proc. nagrinėjamojo produkto importo apimties. Dėl tokios mažos procentinės dalies, reikia atsižvelgti į tai, kad didžioji nagrinėjamojo produkto importo į Sąjungą dalis nevykdoma per nesusijusius importuotojus.
(739)
Galima apibendrinti, kad nagrinėjant Sąjungos interesus remtasi šia informacija:
-
aštuonių atrinktų Sąjungos gamintojų ir keturių atrinktų nesusijusių importuotojų pateiktais klausimyno atsakymais, taip pat aštuonių gamintojų grandies veiklos vykdytojų ir trylikos vartotojų grandies veiklos vykdytojų (septynių projektų vystytojų ir (arba) montuotojų, šešių paslaugų teikėjų, taip pat vykdančių veiklą fotovoltinių produktų sektoriuje) iš 150 veiklos vykdytojų, kurie pranešė apie save inicijavus tyrimą ir kuriems nusiųsti specialūs klausimynai, pateiktais specialių klausimynų atsakymais;
-
duomenimis, kurie patikrinti atlikus patikrinimą vietoje aštuonių Sąjungos gamintojų, vieno nesusijusio importuotojo, dviejų gamintojų grandies veiklos vykdytojų, keturių vartotojų grandies veiklos vykdytojų (projektų vystytojų ir (arba) montuotojų) ir vienos asociacijos patalpose (žr. laikinojo antidempingo reglamento 17 konstatuojamąją dalį ir šio reglamento 29 konstatuojamąją dalį).
-
duomenimis apie Sąjungos interesus, kuriuos pateikė kitos suinteresuotosios šalys, įskaitant asociacijas, ir viešais duomenimis apie fotovoltinių produktų rinkos raidą Europoje, visų pirma, EPIA 2013-2017 m. pasaulinės fotovoltinių produktų rinkos perspektyva.
6.2. Sąjungos pramonės interesai
(740)
Sąjungos pramonė panašaus produkto gamybai ir pardavimui per TL buvo tiesiogiai įdarbinusi apie 21 000 darbuotojų.
(741)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad Sąjungos pramonei dėl subsidijuoto importo iš nagrinėjamosios šalies per TL padaryta materialinė žala. Primenama, kad tam tikrų žalos rodiklių raidos tendencija per nagrinėjamąjį laikotarpį buvo neigiama. Visų pirma, padarytas didelis poveikis su bendradarbiaujančių Sąjungos gamintojų finansine veikla susijusiems žalos rodikliams, kaip antai pelningumui, grynųjų pinigų srautui ir investicijų grąžai. Iš tiesų Sąjungos modulių ir elementų gamintojai 2011 m. ir per TL veikė nuostolingai. Todėl kai kurie Sąjungos gamintojai jau buvo priversti uždaryti gamybos įmones, o tam tikri kiti tapo nemokūs. Panašu, kad nenustačius priemonių Sąjungos pramonės ekonominė padėtis toliau blogėtų.
(742)
Tikimasi, kad nustačius kompensacines priemones bus atkurtos sąžiningos prekybos sąlygos Sąjungos rinkoje, kuriomis pasinaudojusi Sąjungos pramonė galės panašaus produkto kainas priderinti prie gamybos sąnaudų ir padidinti pelningumą. Taip pat galima tikėtis, kad nustačius kompensacines priemones Sąjungos pramonė galėtų atgauti bent dalį per nagrinėjamąjį laikotarpį prarastos rinkos dalies, o tai turėtų teigiamo poveikio jos bendrai finansinei padėčiai. Be to, Sąjungos pramonė galėtų lengviau padidinti kapitalą ir toliau investuoti į MTTP ir inovacijas fotovoltinių produktų rinkoje. Pagaliau per tyrimą taip pat nustatyta, kad Sąjungos gamintojai, kurie dėl importo iš Kinijos daromo spaudimo buvo priversti sustabdyti gamybą, galėtų atnaujinti veiklą. Apskritai pagal šį scenarijų būtų išsaugota ne tik 21 000 esamų Sąjungos pramonės darbo vietų (per TL), bet ir būtų pagrįstų perspektyvų gamybai ir užimtumui toliau didinti.
(743)
Manoma, kad nenustačius priemonių dar būtų prarasta rinkos dalis ir toliau blogėtų Sąjungos pramonės pelningumas. Trumpuoju ar vidutiniu laikotarpiu šie rodikliai nebūtų stabilūs. Todėl be daugelio Sąjungos gamintojų, kurie jau buvo priversti pasitraukti iš rinkos, kiti gamintojai taptų nemokiais ir per trumpą laikotarpį veikiausiai pranyktų iš Sąjungos pramonės taip padarydami didelį poveikį šiuo metu užimtoms darbo vietoms.
(744)
Kai kurios suinteresuotosios šalys nesutiko, kad Sąjungos pramonė galėtų pasinaudoti kompensacinėmis priemonėmis, ir teigė, kad i) nustačius priemones sumažės fotovoltinių produktų paklausa Sąjungoje, todėl Sąjungos pramonė negalės parduoti daugiau, ii) Sąjungos pramonės gamybos įrenginiai yra per maži, kad būtų galima patenkinti tam tikrų rūšių įrenginių, kaip antai komercinių stoge montuojamų ir didelių antžeminių sistemų, paklausą, iii) Sąjungos gamintojai nėra patrauklūs bankams, iv) nustačius muitus elementams de facto padidės Sąjungos gamintojų modulių gamybos kaina, todėl jie taps nebe tokie patrauklūs vartotojams, v) jei labai sumažės importas iš Kinijos, tuo, kad iš KLR importuojama mažiau, greičiausiai pasinaudos kitų trečiųjų šalių gamintojai.
(745)
Dėl tvirtinimo, kad nustačius priemones sumažės fotovoltinių produktų paklausa Sąjungoje, todėl Sąjungos pramonė negalės parduoti daugiau, pažymima, kad šalys negalėjo pateikti jokių patikrinamų įrodymų, kad egzistuoja tiesioginis ryšys tarp priemonių nustatymo ir sumažėjusios fotovoltinių produktų paklausos, kuriai pastaraisiais metais įtakos turėjo keli veiksniai.
(746)
Atsakant į teiginį, kad Sąjungos pramonės gamybos įrenginiai yra per maži, kad būtų galima patenkinti tam tikrų rūšių įrenginių, kaip antai komercinių stoge montuojamų ir didelių antžeminių sistemų, paklausą, reikėtų pažymėti, kad atlikus tyrimą nustatyta, kad Sąjungos pramonė yra pajėgi tiekti tiek komercinius ir pramoninius įrenginius (40 kW-1 MW), tiek paslaugoms teikti skirtus įrenginius (1-10 MW). Be to, atliekant tyrimą nenustatyta jokių įrodymų, kad tame pačiame projekte nebuvo galima naudoti skirtingų gamintojų tiekiamų produktų. Todėl teiginys buvo atmestas.
(747)
Argumentas, kad Sąjungos pramonė negalėtų pasinaudoti priemonėmis, nes Sąjungos gamintojai nėra patrauklūs bankams, ir investiciniai fondai nesutiktų finansuoti projektų, kuriuose naudojami ES pagaminti moduliai, nebuvo pagrįstas. Bet kokiu atveju tikimasi, kad nustačius priemones bus atkurtos sąžiningos rinkos sąlygos, o tai turėtų užtikrinti investuotojus, įskaitant bankų sektoriaus, kad Sąjungos gamintojai gali vystyti perspektyvius projektus. Tuo remiantis šis teiginys atmestas.
(748)
Dėl tvirtinimo, kad nustačius muitus elementams de facto padidės Sąjungos gamintojų modulių gamybos kaina, todėl jie taps nebe tokie patrauklūs vartotojams, neatmetama, kad nustačius muitus ilgainiui kainos gali šiek tiek padidėti, tačiau taip pat reikėtų atsižvelgti į tai, kad viešuose šaltiniuose nurodoma modulių ir elementų kainų mažėjimo tendencija. Taigi, net jei nustačius priemones elementų sąnaudos gali padidėti, modulių sąnaudos turėtų mažėti dėl bendros kainų mažėjimo tendencijos. Susiję gamintojai taip pat gali nuspręsti tiekti elementus iš Sąjungos, o nebe iš KLR. Galiausiai manoma, kad nustačius priemones padidės Sąjungos elementų gamintojų pajėgumų naudojimas, taigi padidės jų masto ekonomija ir todėl sumažės sąnaudos. Todėl teiginys buvo atmestas.
(749)
Argumentas, kad labai sumažėjus importui iš Kinijos tuo greičiausiai pasinaudos kitų trečiųjų šalių gamintojai, o ne Sąjungos pramonė, atlikus tyrimą nepatvirtintas. Atliekant tyrimą nenustatyta jokių aiškių požymių, kad kitos trečiosios šalys masiškai nukreips savo eksportą į Sąjungos rinką, ypač atsižvelgiant į tai, kad vieši šaltiniai prognozuoja galimą kitų trečiųjų šalių rinkų, ypač Azijoje, plėtrą. Galiausiai nėra požymių, kad net jei sumažėjus importui iš Kinijos padidėtų importas iš kitų trečiųjų šalių, Sąjungos pramonė negalės konkuruoti su importu iš šių šalių.
(750)
Atsakydamos dėl galutinio faktų atskleidimo kai kurios šalys tvirtino, kad nerealu tikėtis tvarios Sąjungos pramonės, kuri gamintų modulius ir elementus, atsiradimo, nes nėra racionalaus investuotojo, kuris investuotų į Sąjungos gamintojus, kurių sąnaudų struktūra tariamai yra nepalanki, ir todėl jie negali gaminti konkurencingomis kainomis. Atlikus tyrimą nepatvirtinta, kad Sąjungos pramonės sąnaudų struktūra yra nepalanki, kaip paaiškinta laikinojo antidempingo reglamento 202 ir 203 konstatuojamosiose dalyse. Todėl, jei nebūtų subsidijuoto importo ir būtų veiksmingiau panaudojami gamybos pajėgumai, turėtų būti pasiekta masto ekonomija ir galėtų atsirasti tvari Sąjungos pramonė. Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, šis argumentas buvo atmestas.
(751)
Viena šalis tvirtino, kad supirkimo tarifų pokyčiai daro poveikį paklausai Sąjungoje, o investuotojų numatoma investicijų grąža yra susijusi su šiais pokyčiais. Visų pirma, ji tvirtino, kad jei nustačius muitus Sąjungoje kainos padidės, o supirkimo tarifai atitinkamai nepadidės, paklausa sumažės ir Sąjungos pramonė nustatytais muitais nepasinaudos.
(752)
Atsakant į minėtą teiginį pažymima, kad, nepaisant supirkimo tarifų dydžio ir fotovoltinių įrenginių paklausos sąsajos, iš atliekant tyrimą surinktų įrodymų matyti, kad ateityje paklausa vis mažiau priklausys nuo supirkimo tarifų ir kitų paramos sistemų, nes keliose Sąjungos vietovėse tam tikrų rūšių įrangos saulės energijos sąnaudos greičiausiai jau yra tokios pačios, kaip ir kitų rūšių energijos. Be to, numatoma investicijų grąža turėtų būti grindžiama sąžiningomis rinkos kainomis. Galiausiai, neatmetama, kad nustačius muitus ilgainiui kainos gali šiek tiek padidėti, tačiau taip pat reikėtų atsižvelgti į tai, kad viešuose šaltiniuose nurodoma bendra kainų mažėjimo tendencija. Todėl šis argumentas atmestas.
(753)
Suinteresuotosios šalys nurodė, kad todėl, kad saulės baterijų plokščių paklausa yra susijusi su paramos sistemomis, ypač supirkimo tarifais, ir elektros energijos kainomis galutiniams vartotojams (pagal kurias nustatoma, ar pagaminamos energijos sąnaudos yra tokios pačios, kaip ir kitų rūšių energijos), paklausos kainų elastingumas gali būti labai didelis. Nors dėl ypatingo rinkos pobūdžio, kurį nurodė suinteresuotosios šalys, labai padidėjus kainoms paklausa iš tiesų gali gerokai sumažėti, argumentas turi būti atmestas, kadangi labai mažai tikėtina, kad kainų padidėjimas nustačius priemones bus svarbus dėl toliau nurodytų priežasčių. Visų pirma, visi turimi šaltiniai patvirtina, kad nagrinėjamojo produkto kainos labai mažėjo per visą TL ir nuo TL pabaigos iki šiol mažėja toliau. Antra, ekonominis įsipareigojimo, kurį priėmė Komisija, poveikis yra tai, kad eksportuojantys Kinijos gamintojai tieks tokį nagrinėjamojo produkto kiekį, kuris apytiksliai atitinka dabartinę jų rinkos dalį, už minimalią importo kainą, kuri neviršys 60 c/W, o tai yra daug mažiau nei per TL nustatyta kaina. Esant šiam kainų lygiui mažai tikėtina, kad paklausa smarkiai sumažės, nes kainų lygis užtikrina pakankamą paklausą tiek pagal esamą paramos lygį pagal paramos schemas, tiek pagal esamą pagaminamos energijos sąnaudų ir kitų rūšių energijos sąnaudų atitikties lygį. Be to, tikimasi, kad elektros energijos kaina galutiniams naudotojams didės, o nagrinėjamojo produkto kaina turėtų mažėti. Įsipareigojime taikant indeksavimo formulę užtikrinama, kad skaičiuojant mažiausią importo kainą atsižvelgiama į tolesnį nagrinėjamojo produkto kainos mažėjimą. Todėl šie argumentai turi būti atmesti.
(754)
Kelios suinteresuotosios šalys teigė, kad Sąjungos pramonės interesai nėra reikšmingai, nes gamintojų ir vartotojų grandžių pramonės sukurta pridėtinė vertė yra daug didesnė už Sąjungos pramonės sukurtą vertę fotovoltinių produktų vertės grandinėje. Argumentas, kad įvairių fotovoltinių produktų pramonės sektoriaus segmentų pridėtinė vertė skiriasi, neginčijamas. Atlikus tyrimą nustatyta, kad Sąjungos pramonė patyrė materialinę žalą dėl nesąžiningos prekybos praktikos. Iš tiesų kai kurie Sąjungos gamintojai jau buvo priversti uždaryti įmones, o nenustačius priemonių padėtis neabejotinai blogėtų. Visi fotovoltinių produktų pramonės sektoriaus segmentai yra glaudžiai susiję, todėl Sąjungos gamybos išnykimas būtų žalingas visam fotovoltinių produktų sektoriui ir jis taptų visiškai priklausomu nuo išorės pasiūlos. Dėl minėtos priežasties bei dėl pasiūlos saugumo priežasčių šis argumentas atmestas.
(755)
Atsakydama dėl galutinio faktų atskleidimo viena suinteresuotoji šalis pakartojo teiginį, kad tai, jog gamintojų ir vartotojų grandžių pramonės sukurta pridėtinė vertė yra daug didesnė už Sąjungos pramonės sukurtą nagrinėjamojo produkto vertę yra susiję su klausimu, ar turėtų būti taikomi kompensaciniai muitai. Šiuo atžvilgiu patvirtinama, kad įvertindamos Sąjungos interesus institucijos atsižvelgė tiek į teigiamus, tiek į neigiamus muitų padarinius skirtingiems ekonominės veiklos vykdytojams. Nors priemonių poveikis gamintojų ir vartotojų grandžių pramonei ribotas, bet jas taikant Sąjungos pramonė turės galimybę atsigauti nuo žalingo subsidijavimo.
(756)
Viena šalis prieštaravo dėl darbo vietų, kurios būtų išsaugotos nustatant priemones, skaičiaus. Jos teigimu, Sąjungos pramonėje dirba 6 000 darbuotojų, o ne 25 000, kaip nurodyta laikinojo antidempingo reglamento 229 konstatuojamojoje dalyje.
(757)
Tačiau šis teiginys nepagrįstas jokiais įrodymas ir todėl buvo atmestas. Paaiškinta, kad atsižvelgiant į tai, jog plokštelės neįtrauktos į produkto apibrėžtąją sritį, Sąjungos pramonės užimtumas per TL buvo maždaug 21 000 darbuotojų. Suinteresuotosios šalys nepateikė jokių įrodymų, kad po TL Sąjungos darbuotojų skaičius labai pasikeitė.
(758)
Taigi, atlikus tyrimą įrodyta, kad dėl subsidijuoto importo iš KLR Sąjungos pramonė patyrė materialinę žalą ir negalėjo investicijoms skirti lėšų, gaunamų pelningai pardavus produktą. Tikimasi, kad nustačius kompensacines priemones bus atkurtos sąžiningos prekybos sąlygos Sąjungos rinkoje ir Sąjungos pramonė galės konkuruoti esant vienodoms sąlygoms. Pasinaudodama tikėtinu importo iš KLR sumažėjimu Sąjungos pramonė turėtų padidinti pardavimą Sąjungoje bei trumpuoju laikotarpiu geriau panaudoti turimus gamybos pajėgumus. Tai savo ruožtu sukurtų masto ekonomiją. Nors įmanoma, kad nustačius priemones trumpuoju laikotarpiu padidės panašaus produkto kainos, tikėtina, kad bendra kainos mažėjimo tendencija išliks; tai grindžiama tolesniu tiriamojo produkto gamybos sąnaudų mažėjimu bei trečiųjų šalių gamintojų, kurie taip pat konkuruos Sąjungos rinkoje, daromu konkurenciniu spaudimu.
(759)
Todėl daroma išvada, kad nustačius kompensacines priemones nebūtų prieštaraujama Sąjungos pramonės interesams.
6.3. Nesusijusių importuotojų interesai
(760)
Kaip minėta 26 konstatuojamojoje dalyje, išnagrinėta atrinktų importuotojų padėtis.
(761)
Apskritai per TL keturių bendradarbiaujančių nesusijusių importuotojų veikla, susijusi su nagrinėjamuoju produktu, sudarė 60-100 proc. jų bendros veiklos. Be to, keturi bendradarbiaujantys nesusiję importuotojai iš KLR importavo 16-100 proc. jų bendro importuoto modulių kiekio; tik vienas iš jų importavo vien tik iš nagrinėjamosios šalies. Keturių bendradarbiaujančių importuotojų pelningumas, susijęs su nagrinėjamuoju produktu, per TL vidutiniškai sudarė apie 2,3 proc.
(762)
Buvo pateiktas argumentas, kad nagrinėjamajam produktui nustačius priemones importuotojo verslui būtų padarytas neigiamas poveikis. Pirma, nustačius muitus nebūtų panaikintas visas importas iš KLR. Antra, galima tikėtis, kad priemonių nustatymas gali turėti neigiamo poveikio importuotojų, kurie importuoja tik iš KLR, finansinei padėčiai, tačiau atsižvelgiant į tai, kad veikiausiai padidėtų importas iš kitų trečiųjų šalių, importuotojai, kurie importuoja iš KLR, galėtų pakeisti savo tiekimo šaltinius.
(763)
Viena suinteresuotoji šalis teigė, kad muitų poveikis nesusijusiems importuotojams buvo nepakankamai įvertintas, nes nėra kitų alternatyvių pasiūlos šaltinių, kuriais būtų galima iš karto pasinaudoti ir kurie nustačius muitus pakeistų iš Kinijos importuojamą nagrinėjamąjį produktą, o atsižvelgiant į tai, kad didžioji dali gamybos sutelkta KLR, pakeisti pasiūlos šaltinį yra sunku ir todėl būtų patiriamos didelės papildomos sąnaudos.
(764)
Šiuo atžvilgiu primenama, kad dėl nustatytų priemonių nagrinėjamojo produkto importas iš KLR neturėtų nutrūkti. Tyrime nurodyta, kad galimas importo iš KLR sumažėjimas turės poveikio ypač tiems importuotojams, kurie importuoja nagrinėjamąjį produktą tik iš KLR; taip yra vieno iš keturių bendradarbiaujančių nesusijusių importuotojų atveju. Dėl priemonių poveikio nesusijusių importuotojų finansinei padėčiai, neatmetama, kad poveikis gali būti neigiamas, bet padaryta išvada, kad tai daugiausiai priklausys nuo jų gebėjimo pakeisti tiekimo šaltinį arba bent iš dalies perkelti galimą kainos padidėjimą vartotojams. Ekonominės veiklos vykdytojams, importuojantiems produktą ne tik iš KLR arba importuojantiems ne tik nagrinėjamąjį, bet ir kitus produktus, neigiamas poveikis bus dar mažesnis. Todėl Komisija mano, kad nors tikėtina, kad bus daromas neigiamas poveikis nagrinėjamojo produkto importuotojams, šis poveikis vidutiniškai bus ribotas.
(765)
Vienas nesusijęs importuotojas teigė, kad jam reikia daug darbo laiko ir finansinių investicijų, kad jis galėtų gauti produktus iš naujo tiekėjo. Šiuo požiūriu po galutinio atskleidimo pateiktas teiginys, kad atliekant tikrinimą vietoje patikrinimo grupei pateikti svarbūs įrodymai, susiję su ilgalaikio bandymo reikalavimu, kurį importuotojas privalo įvykdyti prieš nuspręsdamas produktą tiekti iš tam tikro eksportuotojo.
(766)
Pripažįstama, kad dėl naujo importuotojo ir tiekėjo sandorio gali būti patiriama papildomų sąnaudų ir prarandama laiko (pvz., išbandant produktą). Tačiau šis poveikis nėra didesnis už būtinybę atkurti sąžiningą konkurenciją rinkoje. Tuo pačiu metu, tiekėjų keitimas laikomas normalia rizika, kuri įvertinta importuotojo verslo veikloje ir susijusi su tuo, kad fotovoltinių produktų pramonė stiprėja ir todėl nuolatos vyksta pokyčiai (pvz., bankrotai, konsolidavimas), dėl kurių reikia keisti tiekėjus. Be to, gali būti laikoma, kad naujų rūšių moduliai, kurie nuolatos tiekiami rinkai (pasižymintys, pvz., naujomis veiksmingumo savybėmis) taip pat turi būti išbandomi. Šiuo požiūriu galima laikyti, kad naujo produkto (net to paties tiekėjo) bandymas nėra neįprasta veikla. Todėl pateiktas argumentas atmestas.
(767)
Atsakydamos dėl galutinio faktų atskleidimo dvi šalys pakartotinai tvirtino, kad nebuvo tinkamai atsižvelgta į nesusijusių importuotojų interesus. Viena šalis teigė, kad šalys, negavusios nekonfidencialios papildomų bendradarbiaujančių importuotojų klausimyno atsakymų versijos, negalėjo atlikti tinkamo vertinimo. Remdamasi tuo, jog trečiųjų šalių rinkos tariamai auga, ji suabejojo Komisijos vertinimu dėl galimybės, kad importas iš kitų trečiųjų šalių į Sąjungą padidės ir importuotojai galės pakeisti tiekimo šaltinius. Šiuo atžvilgiu šalis teigė, kad tokia prielaida prieštarauja 749 konstatuojamojoje dalyje nurodytai išvadai, t. y. kad importo iš trečiųjų šalių apimtis nebus didelė. Kita šalis suabejojo, ar Komisija atsižvelgė į nediskriminavimo principą, nes Komisijos vertinime Sąjungos gamintojams skiriama daugiau dėmesio nei kitiems veiklos vykdytojams.
(768)
Pirma, patvirtinama, kad po laikinojo antidempingo reglamento paskelbimo gautų papildomų bendradarbiaujančių importuotojų klausimyno atsakymų nekonfidenciali versija buvo įtraukta į suinteresuotosioms šalims susipažinti skirtą dokumentų rinkinį. Antra, prielaida, kad sumažėjus importui iš KLR importas iš trečiųjų šalių gali padidėti, neprieštarauja prielaidai, kad, atsižvelgiant į didėjančią pasaulinę fotovoltinės įrangos paklausą, toks padidėjimas nebūtų didelis. Tuo pačiu metu tikimasi, kad Sąjungos pramonė atgaus tam tikrą rinkos dalį, kuri prieš tai atiteko produktams iš KLR, todėl negalima neatsižvelgti į tai, kad nesusiję importuotojai patirs nuostolių. Tačiau pastebima, kad tikimasi, kad ilguoju laikotarpiu fotovoltinių produktų rinka didės, nes vis daugiau vietovių saulės energijos pagaminimo sąnaudos yra tokios pačios, kaip ir kitų rūšių energijos. Galiausiai, paaiškinama, kad, kaip ir visuose prekybos apsaugos tyrimuose, nors Sąjungos pramonės padėtis yra vertinama siekiant nustatyti, ar ji dėl subsidijuoto importo patyrė materialinės žalos, atsižvelgiant į Sąjungos interesų analizę Sąjungos pramonė buvo vertinama vienodomis sąlygomis kaip ir kiti ekonominės veiklos vykdytojai, įskaitant nesusijusius importuotojus. Taip pat paaiškinta, kad tyrimas, ar Sąjungos pramonė patyrė materialinės žalos, atliekamas konkrečiai pagal pagrindinio reglamento 8 straipsnio 4 dalį, kurioje nurodyti pagrindiniai tokio tyrimo standartai. Pagal pagrindinio reglamento 31 straipsnyje nurodytus standartus Sąjungos interesai tiriami tik tada, jei nustatoma, kad vyko žalingas subsidijavimas. Todėl laikyta, kad galimas neigiamas priemonių poveikis tam tikriems importuotojams, ypač tiems, kurie importuoja tik iš KLR, nėra didesnis už priemonių naudą Sąjungos pramonei ir vidutinio bei ilgo laikotarpio naudą Sąjungos fotovoltinių produktų pramonei dėl sąžiningos konkurencijos.
(769)
Todėl padaryta išvada, kad nustačius siūlomo dydžio priemones nesusijusių nagrinėjamojo produkto importuotojų padėčiai būtų padarytas tam tikras neigiamas poveikis.
6.4. Gamintojų grandies veiklos vykdytojų interesai
(770)
Gamintojų grandies veiklos vykdytojai daugiausia gamina žaliavas, taip pat gamina ir projektuoja tiriamojo produkto gamybos įrangą. Iš aštuonių gamintojų grandies veiklos vykdytojų gauti klausimyno atsakymai. Surengti du žaliavų gamintojo ir gamybos įrangos gamintojo tikrinamieji vizitai.
(771)
Apskritai per TL aštuonių bendradarbiaujančių gamintojų grandies veiklos vykdytojų veikla, susijusi tiriamuoju produktu, skyrėsi priklausomai nuo jų bendros veiklos: tik vienos bendradarbiaujančios bendrovės 100 proc. veiklos buvo susijusi su tiriamuoju produktu, o kitų veiklos vykdytojų atveju šis santykis sudarė 6-80 proc. Per TL su nagrinėjamuoju produktu susijusi veikla vidutiniškai sudarė apie 41 proc. bendros bendradarbiaujančių gamintojų grandies veiklos vykdytojų veiklos. Aštuoni bendradarbiaujantys gamintojų grandies veiklos vykdytojai per TL buvo įdarbinę apie 4 200 darbuotojų. Pelningumas svyravo nuo labai didelio iki šiek tiek neigiamo, nelygu segmentas ir individuali bendrovė. Per tyrimą nustatyta, kad veiklos vykdytojai, kurių pelningumas buvo neigiamas, nukentėjo dėl blogos Sąjungos pramonės padėties, nes kai kurie prarasti jų pirkėjai buvo Sąjungos tiriamojo produkto gamintojai, ir dėl suvartojimo sumažėjimo. Neįtraukus plokštelių į produkto apibrėžtąją sritį Sąjungos gamintojai, gaminantys šį produktą, turėtų gauti naudos dėl nustatytų muitų, nes tikimasi, kad Sąjungos pramonė padidins elementų ir modulių gamybą.
(772)
Sąjungos gamintojų grandies veiklos vykdytojai produktą parduodavo Sąjungoje, KLR ir kitoms trečiosioms šalims. Per TL parduota taip: Sąjungoje parduota apie 20 proc. produkto, KLR - beveik 50 proc., o kitoms trečiosioms šalims - apie 30 proc.
(773)
Kai kurios gamintojų grandies šalys teigė, kad nustačius kompensacines priemones jų veiklai būtų padarytas neigiamas poveikis, nes KLR yra pagrindinė jų eksporto rinka. Tvirtinta, kad dėl muitų gerokai sumažėtų nagrinėjamojo produkto importas iš KLR į Sąjungą, o KLR dėl to sumažintų polikristalinio silicio ir gamybos įrangos importą iš Sąjungos. Todėl Sąjungos gamintojų grandies veiklos vykdytojai turėtų tariamai sumažinti veiklos apimtį ir darbo vietų skaičių Sąjungoje.
(774)
Pažymima, kad muitu siekiama atkurti vienodas prekybos sąlygas, o ne panaikinti nagrinėjamojo produkto importą iš Kinijos. Taigi į Sąjungos rinką turėtų būti toliau importuojamas tam tikras produkto kiekis iš Kinijos, tačiau sąžiningomis kainomis. Be to, per tyrimą nustatyta, kad Sąjungos gamintojų grandies veiklos vykdytojų apskritai yra įvairiose nacionalinėse rinkose, tad jie nepriklauso vien tik nuo jų eksporto į KLR. Todėl būtų pagrįsta manyti, kad pasaulinėje fotovoltinių produktų rinkoje Sąjungos gamintojų grandies veiklos vykdytojams sumažėsiantį eksportą į KLR veikiausiai pavyktų kompensuoti eksportu į kitas rinkas, kurios viešų rinkos tyrimų duomenimis veikiausiai augs. Bet kuriuo atveju Kinijos fotovoltinių produktų rinkoje jau pastebimas didelis gamybos pajėgumų perteklius, todėl abejojama, ar Sąjungos gamybos įrangos gamintojams per trumpą ar vidutinį laikotarpį pavyktų parduoti daugiau gamybos įrangos KLR.
(775)
Suinteresuotosios šalys teigė, kad fotovoltinių produktų vertės grandinėje didžioji dalis žaliavų gaunama iš Sąjungos ir kad nustačius muitus tokia palanki padėtis pasikeistų. Atsakydama dėl galutinio faktų atskleidimo viena šalis nurodė, kad šiuo atveju nustačius priemones KLR gali imtis atsakomųjų priemonių ir nustatyti priemones Sąjungos produktams.
(776)
Šiuo atžvilgiu tikimasi, kad net ir nustačius muitus ir toliau bus importuojama iš Kinijos į Sąjungą. Be to, remiantis įvairiais fotovoltinių produktų pramonės sektoriaus šaltiniais, kaip antai EPIA 2013-2017 m. pasaulinės fotovoltinių produktų rinkos perspektyva, numatoma, kad galimas paklausos Sąjungoje sumažėjimas bus trumpalaikis (2013 ir 2014 m.) ir kad suvartojimas Sąjungoje vėlesniais metais vėl padidės. Be to, nutraukus nesąžiningą prekybos praktiką tikėtina, kad Sąjungos fotovoltinių produktų rinka vidutiniu ir ilguoju laikotarpiu taps stabili ir tai bus naudinga visiems Sąjungos ekonominės veiklos vykdytojams. Galiausiai, dėl argumento dėl galimų KLR atsakomųjų veiksmų šiuo atveju nustačius priemones, primenama, kad KLR, kaip PPO narė, gali vykdyti prekybos apsaugos tyrimus tik pagrįstomis aplinkybėmis ir toks tyrimas turi atitikti griežtas PPO taisykles. Komisija stebi visus tokius tyrimus, siekdama užtikrinti, kad laikomasi PPO taisyklių. Todėl šis argumentas atmestas.
(777)
Kai kurios šalys prieštaravo argumentui, kad sumažėjęs Sąjungos gamintojų grandies veiklos vykdytojų fotovoltinių produktų eksportas į KLR galėtų būti kompensuojamas eksportu į kitas rinkas, teigdamos kad dėl muitų sumažės pasaulinė produkto paklausa.
(778)
Šiuo atžvilgiu visų pirma pažymima, kad nemanoma, kad nustačius muitus importas iš Kinijos visiškai nutrūktų. Be to, remiantis atliekant tyrimą gauta informacija nenustatyta jokio importo iš KLR Sąjungos rinkoje ir eksporto iš KLR į kitas rinkas ryšio. Be to, viešuose šaltiniuose, kaip antai EPIA 2013-2017 m. pasaulinės fotovoltinių produktų rinkos perspektyvoje, numatoma, kad ateinančiais metais pasaulinė fotovoltinių produktų rinka augs. Dėl Kinijos fotovoltinių produktų rinkos, yra požymių, kad vartojimas KLR vidaus rinkoje labai išaugs (pvz., kaip nurodė EPIA). Atsižvelgiant į tai, nėra tikėtina, kad nustačius priemones labai sumažės Sąjungos gamintojų grandies veiklos vykdytojų eksportas į KLR.
(779)
Taip pat reikėtų pastebėti, kad paklausos sumažėjimas Sąjungoje 2013 ir 2014 m. gali turėti neigiamą poveikį gamintojų grandies veiklos vykdytojams. Tačiau tai negali būti siejama, bent jau didžiąja dalimi, su muitais. Be to, dėl Sąjungos fotovoltinių produktų pramonei skirtų įrenginių gamintojų, dėl esamų didelių nepanaudotų pajėgumų KLR, nėra tikėtina, kad jų eksportas į KLR labai padidėtų, net ir tuo atveju, jei Kinijos gamintojai padidintų gamybos apimtis. Galiausiai, remiantis atliekant tyrimą surinkta informacija, įrenginių gamintojams poveikio taip pat gali turėti Kinijos 12-tasis saulės energijos fotovoltinių produktų pramonės penkmečio planas, kuriame numatyta, kad iki 2015 m. 80 proc. elementų gamybos įrangos turėtų būti KLR kilmės. Net jei toks pokytis vyks laikantis PPO taisyklių, dėl jo taip pat gali būti ribojamos Sąjungos įrenginių gamintojų galimybės konkuruoti Kinijos rinkoje. Todėl pirmiau pateiktas argumentas buvo atmestas.
(780)
Atsakydama dėl galutinio faktų atskleidimo KLR vyriausybė teigė, kad 12-tasis saulės energijos fotovoltinių produktų pramonės penkmečio planas numato tik bendruosius principus, kurie nėra privalomi, nes jų įgyvendinimo galia nėra nustatyta, todėl neturėtų būti laikoma, kad bus ribojamos Sąjungos įrenginių gamintojų galimybės konkuruoti Kinijos rinkoje. Šiuo atžvilgiu pažymima, kad KLR vyriausybė įtraukė fotovoltinių produktų pramonę į 12-tojo penkmečio plano strateginių pramonės šakų sąrašą bei paskelbė specialų saulės energijos fotovoltinių produktų pramonės penkmečio planą. Šiame plane KLR vyriausybė nurodė remianti „pažangias įmones“ ir „pagrindines įmones“, įsipareigojo „padėti įgyvendinti fotovoltinių produktų pramonės skatinimo politiką“ ir „formuoti bendrą parengtį pramonės, finansų ir mokesčių srities politikai remti…“. Be to, kadangi plane nustatyta, ką Kinijos pramonė turėtų pasiekti per penkerius metus, jis daro didelį poveikį verslo aplinkai, tiek KLR, tiek ir su KLR verslo ryšių turinčiose šalyse. Atsižvelgiant į tai, yra aiškių požymių, kad šiuo planu ribojama Kinijos elementų gamintojų ir į Kinijos rinką eksportuojančių Sąjungos gamybos įrangos gamintojų pasirinkimo laisvė. Todėl šis argumentas atmestas.
(781)
Vienas bendradarbiaujantis žaliavų gamintojas prieštaravo, kad sumažėjusi gamyba Kinijos rinkoje bus kompensuojama kitose rinkose, atsižvelgiant į tai, kad KLR įrengta daug gamybos pajėgumų, kuriuos įrengti kitur nebūtų lengva. Šis argumentas atmetamas, nes nėra tariamo gamybos Kinijos rinkoje sumažėjimo požymių.
(782)
Viena suinteresuotoji šalis prieštaravo dėl laikinojo antidempingo reglamento 236 konstatuojamojoje dalyje nurodyto gamintojų grandies darbuotojų skaičiaus. Paaiškinama, kad nurodyti 4 200 darbuotojų yra susiję tik su bendradarbiaujančiais gamintojų grandies veiklos vykdytojais, kaip antai įrangos gamintojais ir polikristalinio silicio tiekėju, remiantis jų klausimyno atsakymais, o ne su visu sektoriumi.
(783)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, daroma išvada, kad kompensacinių priemonių poveikis gamybos įrangos gamintojams nebūtų reikšmingas, o poveikis žaliavų tiekėjui trumpą laikotarpį gali būti neigiamas atsižvelgiant į jo galimą pardavimo Kinijai sumažėjimą.
6.5. Vartotojų grandies veiklos vykdytojų interesai
(784)
Vartotojų grandies veiklos vykdytojai daugiausia susiję su projektų vystymu, rinkodara bei ryšiais ir fotovoltinių produktų montavimu. Trylika vartotojų grandies veiklos vykdytojų pateikė klausimyno atsakymus, t. y. septyni veiklos vykdytojai, kurių veikla yra tiesiogiai susijusi su panašiu produktu (t. y. projekto vystytojai ir montuotojai), ir šeši fotovoltinių produktų pramonės sektoriaus paslaugų (logistikos, transporto, viešųjų ryšių ir t. t.) teikėjai, t. y. veiklos vykdytojai, kurių veikla nėra tiesiogiai susijusi su tiriamuoju produktu. Vieną iš šių klausimyno atsakymų pateikė nesusijęs importuotojas, kuris, kaip paaiškėjo, buvo vartotojų grandies veiklos vykdytojas, nes jo veikla - montavimas (žr. 25 konstatuojamąją dalį).
(785)
Laikinojo antidempingo reglamento 242 konstatuojamojoje dalyje įvertinta, kad apskritai vartotojų grandies veiklos vykdytojų (montuotojų ir projektų vystytojų) veikla, susijusi su tiriamuoju produktu, skyrėsi, palyginti su jų bendra veikla. Per TL ji vidutiniškai sudarė 41 proc. Bendradarbiaujančių veiklos vykdytojų pelningumas, susijęs su tiriamuoju produktu, per TL vidutiniškai sudarė apie 11 proc. Septyni bendradarbiaujantys vartotojų grandies veiklos vykdytojai per TL buvo įdarbinę apie 550 darbuotojų.
(786)
Kelios šalys prieštaravo dėl vartotojų grandies veiklos vykdytojų apyvartos, pelningumo ir užimtumo duomenų, kuriuos Komisija gavo iš septynių vartotojų grandies veiklos vykdytojų klausimyno atsakymų, tipiškumo. AFASE pateikė atliktos jos narių (montuotojų) apklausos rezultatus, siekdama parodyti, kad pagrindinis daugumos montuotojų pajamų šaltinis yra fotovoltinių produktų pramonės sektorius. AFASE taip pat tvirtino, kad vartotojų grandies veiklos vykdytojai, ypač montuotojai, priešingai nei nustatyta laikinojo antidempingo reglamento 242 konstatuojamojoje dalyje pateiktose išvadose, gavo tik vienženklį pelno dydį ir negalėtų absorbuoti muitų.
(787)
Dėl laikinajame antidempingo reglamente naudotų duomenų tipiškumo, Komisija naudojo visus duomenis, kuriuos pateikė specialaus klausimyno atsakymus pateikę vartotojų grandies veiklos vykdytojai, ir AFASE pateiktus duomenis, kaip paaiškinta 737 konstatuojamojoje dalyje.
(788)
Dėl teiginio, kad fotovoltinių produktų pramonės sektorius yra pagrindinis daugumos montuotojų pajamų šaltinis, išsamiau išnagrinėjus septynių vartotojų grandies veiklos vykdytojų (montuotojų ir projektų vystytojų) pateiktus klausimyno atsakymus patvirtinta, kad tiesiogiai su tiriamuoju produktu susijusi veikla sudarė vidutiniškai 42 proc. šių veiklos vykdytojų veiklos, o vidutinis pelningumas buvo 11 proc. Tačiau, atsižvelgiant į jų veiklą (tiesiogiai nesusijusią su tiriamuoju produktu), bendra svarba labai padidėja trijų iš septynių veiklos vykdytojų atveju. Todėl atitinkama procentinė dalis per TL sudarytų 45-100 proc. Be to, septynių veiklos vykdytojų (montuotojų ir projektų vystytojų) su fotovoltiniais produktais susijusios veiklos pelningumas, įskaitant tiesiogiai su tiriamuoju produktu nesusijusią veiklą, vidutiniškai sudarytų 9 proc. Dėl užimtumo, septynių veiklos vykdytojų su fotovoltiniais produktais susijusi veikla, įskaitant tiesiogiai su tiriamuoju produktu nesusijusią veiklą, TL atitiko 660 darbo (visą darbo dieną) vietų. Be su fotovoltiniais produktais susijusių projektų ir montavimo šie veiklos vykdytojai taip pat atliko vėjo energijos montavimo veiklą ir gamino elektros energijos įrangą.
(789)
Laikoma, kad bet koks vartotojų grandies veiklos vykdytojams daromas priemonių poveikis visų pirma turėtų būti vertinamas pagal jų veiklą, tiesiogiai susijusią su tiriamuoju produktu; per TL tokios veiklos vidutinis pelningumas buvo 11 proc. Tačiau net jei tai vertinama pagal visą su fotovoltiniais produktais susijusią veiklą, tiesiogiai nesusijusią su tiriamuoju produktu, išvados labai nesikeistų, nes apskritai, įvairūs vertinti veiksniai, konkrečiai pelningumas ir galimybė iš dalies absorbuoti muitą, nelabai skyrėsi (vidutinis pelningumas sumažėja nuo 11 proc. iki 9 proc.). Atsakydama dėl galutinio faktų atskleidimo viena šalis, kurios patalpose Komisija surengė tikrinamąjį vizitą, prieštaravo dėl išvados dėl montuotojų ir projekto vystytojų pelningumo tipiškumo; jos nuomone, ši išvada tariamai pagrįsta tik vienu sandoriu. Šis argumentas atmetamas, nes Komisija vartotojų grandies veiklos vykdytojų pelningumą apskaičiavo pagal visą vartotojų grandies veiklos vykdytojų klausimyno atsakymuose pateiktą informaciją.
(790)
Dėl AFASE surengtos narių apklausos, visų pirma pastebima, kad visi veiklos vykdytojai turėjo galimybę inicijuojant tyrimą pranešti apie save ir atsakyti į specialų vartotojų grandies veiklos vykdytojams parengtą klausimyną, kuriame prašoma informacijos, būtinos muitų poveikiui šiems veiklos vykdytojams įvertinti. Antra, apklausoje nenurodyta montuotojų tapatybė, todėl nebuvo galima patikrinti, ar pateikti duomenys yra susiję ir patikimi. Trečia, nors kai kurie apklausoje pateikti klausimai buvo susiję su montuotojų galimybe absorbuoti galimus muitus, apklausoje nepateikta jokių nuorodų į šių montuotojų gautą pelną per TL, taigi trūko svarbaus veiksnio priemonių poveikiui įvertinti. Todėl pagal pateiktą apklausą negalima daryti prasmingų išvadų.
(791)
Buvo pateiktas argumentas, jog priemonės neatitinka Sąjungos interesų, nes dėl jų padidės modulių kainos ir galutiniai naudotojai (vartotojai) nebus skatinami jų montuoti. Todėl vartotojų grandies veiklos vykdytojams tektų mažiau užsakymų ir jie turėtų mažinti veiklos apimtį. Šis vertinimas buvo pagrįstas Prognos atliktu tyrimu dėl galimo darbo vietų sumažėjimo, kuris buvo pateiktas atliekant šį tyrimą. Tyrime numatyta, kad nustačius muitus pavojus iškiltų daugumai darbo vietų fotovoltinių produktų rinkoje Sąjungoje. Tyrime naudotas EPIA vertinimas, pagal kurį bendras tiesiogiai su fotovoltiniais produktais susijusių darbo vietų skaičius 2011 m. visais etapais Sąjungos fotovoltinių produktų rinkoje, įskaitant Sąjungos gamintojus, importuotojus ir gamintojų bei vartotojų grandžių veiklos vykdytojus, buvo 265 000. Atskaitos tašku pasirinkus visų tiesioginių su fotovoltiniais produktais susijusių darbo vietų skaičių 2011 m., Prognos tyrime padaryta išvada, kad iš 265 000 darbo vietų per tris metus priklausomai nuo muitų dydžio bus prarasta 242 000 darbo vietų. Daugiausia darbo vietų tariamai bus prarasta vartotojų grandies rinkoje, kurioje Prognos teigimu 2011 m. dirbo apie 220 000 darbuotojų.
(792)
Per tyrimą nebuvo patvirtintas minėtas scenarijus ir nustatytas daug mažesnis tiesiogiai su fotovoltiniais produktais susijusių darbo vietų Sąjungos fotovoltinių produktų rinkoje skaičius 2011 m., per TL ir 2012 m.
(793)
Pirmiausia atliekant tyrimą suabejota EPIA nustatyto bendro darbo vietų, tiesiogiai susijusių su fotovoltiniais produktais, skaičiaus tikslumu. Tiksliau per tikrinamąjį vizitą EPIA patalpose paaiškėjo, kad duomenys, kuriais remiantis padaryta išvada dėl 265 000 darbo vietų, buvo netikslūs ir jais remiantis nebuvo galima padaryti tokios išvados. Iš tiesų per tikrinamąjį vizitą gauta informacijos, iš kurios matyti, kad 2011 m. nustatyto darbo vietų, tiesiogiai susijusių su fotovoltiniais produktais, skaičiaus paklaida yra apytikriai 20 proc. Be to, minėtam skaičiui priskiriamos darbo vietos kitose Europos šalyse, kurios nepriklauso Europos Sąjungai, taip pat darbo vietos, susijusios su produktais plona plėvele, kurie nepatenka į tyrimo apibrėžtąją sritį.
(794)
Paaiškinama, kad Europos fotovoltinių produktų asociacijos nustatyto bendro darbo vietų, tiesiogiai susijusių su fotovoltiniais produktais, skaičiaus 20 proc. paklaidos dydis, kuris gali būti taikomas didėjimo arba mažėjimo kryptimi, paaiškėjo atlikus tikrinimą EPIA. Tai rodo, kad tiksliai įvertinti vartotojų grandies sektoriaus užimtumą sunku, nes duomenys gaunami vos iš kelių šaltinių ir dažnai nesutampa.
(795)
Nepaisant šių abejonių, net jei analizuojant priemonių poveikį būtų naudotas pradinis darbo vietų skaičius, turi būti pateiktos toliau nurodytos pastabos. Apskaičiuotos 2011 m. darbo vietos Europoje, susijusios su fotovoltiniais produktais, buvo susietos su labai dideliu fotovoltinių produktų įrenginių skaičiumi Sąjungoje tais metais (apie 20 GW). Galima pagrįstai manyti, kad, atsižvelgiant į mažėjantį įrenginių skaičių iki apytikriai 17,5 GW per TL ir 15 GW 2012 m., darbo vietų skaičius ypač vartotojų grandies sektoriuje, kuris tiesiogiai susietas su įrenginių lygmeniu, atitinkamai sumažėjo. Šiuo atžvilgiu viešoje specializuotoje žiniasklaidoje nurodyta, kad Vokietijoje, kuri yra didžiausia nacionalinė rinka, užimtumas fotovoltinių produktų rinkoje 2011-2012 m. sumažėjo nuo 128 000 iki 100 000 darbo vietų, įskaitant gamintojų sukurtas darbo vietas. Be to, atliekant tyrimą iš esmės suabejota, ar į nurodytą skaičių įtrauktos tik visos darbo dienos ekvivalento darbo vietos, skirtos tik fotovoltinių produktų pramonei. Šiuo atžvilgiu per tyrimą nustatyta, kad ypač vartotojų grandies rinkoje (įrenginių montavimas) su fotovoltiniais produktais susijusi veikla paprastai sudaro tik dalį daug didesnės verslo, kurio pagrindinė veikla - šildymo ar elektros įrenginiai, santechnika ir pan., apimties.
(796)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, panašu, kad nustačius priemones gali didėti tiriamojo produkto kainos Sąjungoje ir taip per trumpą laiką gali sumažėti fotovoltinių įrenginių. Vis dėlto su šia rinkos dalimi susijusioms darbo vietoms dėl toliau nurodytų priežasčių neigiamas poveikis gali būti labai nedidelis. Pirma, su fotovoltiniais produktais susijusi bent kai kurių montuotojų veikla yra tik dalis jų verslo veiklos, be to, ji yra sezoninė. Todėl sumažėjus fotovoltinių įrenginių paklausai montuotojai galėtų vykdyti kitą veiklą. Sąjungos lygmeniu nustatyti atsinaujinančiųjų šaltinių energijos ir energijos vartojimo efektyvumo tikslai valstybėms narėms yra teisiškai privalomi, todėl tikimasi, kad sumažėjus saulės energijos įrenginių paklausai padidės kitų formų atsinaujinančiųjų šaltinių elektros energijos paklausa ir energijos vartojimo efektyvumas. Daugelis darbuotojų vartotojų grandies sektoriuje veikiausiai turi įgūdžių, kurių reikia norint pasinaudoti didėjančia paklausa šiuose panašiuose sektoriuose. Antra, atsižvelgiant į šiuo metu vartotojų grandies rinkoje gaunamą pelną (žr. 785 konstatuojamąją dalį), montuotojai galėtų absorbuoti dalį padidėjusios kainos taip sumažindami poveikį galutinėms kainoms ir fotovoltinių įrenginių paklausai.
(797)
Nepriklausomai nuo muitų nustatymo, viešose fotovoltinių įrenginių paklausos prognozėse nurodoma, kad paklausa 2013 m. veikiausiai sumažės, o metinė įrengtoji galia 2013 m. sudarys 9,8-16,5 GW - veikiausiai tai bet kokiu atveju turėtų neigiamo poveikio darbo vietų skaičiui vartotojų grandies rinkoje.
(798)
Pagaliau pažymima, kad fotovoltinių įrenginių kainos veikiausiai bet kuriuo atveju padidėtų, nes KLR produkcija, kuri yra tiekiama Sąjungos rinkai, yra labai nuostolinga, dėl to susidarė nestabili padėtis.
(799)
Dėl prarastų darbo vietų, atliekant tyrimą gauta informacija patvirtino, kad vartotojų grandies sektoriuje darbo vietos prarastos dėl fotovoltinių įrenginių paklausos Sąjungoje sumažėjimo 5 GW 2011-2012 m. Šis darbo vietų sumažėjimas negali būti susijęs su priemonėmis, nes jis atsispindi rinkos raidoje. Be to, numatoma, kad 2013 ir 2014 m. paklausa toliau mažės, ir tikėtina, kad fotovoltinių produktų pramonėje bus prarasta dar daugiau darbo vietų. Keli tyrimų centrai tokią paklausos raidą panašiai prognozavo prieš inicijuojant tyrimą, todėl tokios prarastos darbo vietos negali būti siejamos su priemonių nustatymu.
(800)
Sąjungos pramonė pateikė konsultanto PriceWaterHouseCoopers (toliau - PWC) tyrimą dėl galimo priemonės nustatymo poveikio su fotovoltiniais produktais susijusioms darbo vietoms. Šiame PWC tyrime daroma nuoroda į Prognos tyrimą, kuriame numatyta, kad fotovoltinių produktų rinkoje nes prarandama daug darbo vietų; šį tyrimą AFASE pateikė prieš nustatant laikinuosius antidempingo muitus ir į jį atsižvelgta 791 konstatuojamojoje dalyje. PWC tyrime kritikuojamas Prognos tyrimas ir nurodoma, kad bendras Prognos numatomas prarastų darbo vietų skaičius iš tiesų viršijo esamą su fotovoltiniais produktais susijusių darbo vietų skaičių Sąjungoje. Dėl muitų poveikio Sąjungos rinkai, PWC padarė priešingas išvadas nei Prognos ir numatė, kad darbo vietoms Sąjungoje bus padarytas teigiamas poveikis ir kad nauda viršija galimą neigiamą muitų poveikį (pvz., paklausai).
(801)
AFASE teigė, kad Komisija neatskleidė šaltinio, pagal kurį EPIA apskaičiavo 2011 m. 20 proc. dydžio darbo vietų, tiesiogiai susijusių su fotovoltiniais produktais, skaičiaus paklaidą.
(802)
Šis 20 proc. paklaidos dydis, kuris gali būti taikomas didėjimo arba mažėjimo kryptimi, paaiškėjo atlikus tikrinimą EPIA. Tai rodo, kad tiksliai įvertintini vartotojų grandies sektoriaus užimtumą sunku, nes duomenys gaunami vos iš kelių šaltinių ir dažnai nesutampa.
(803)
Atsakydamos dėl galutinio faktų atskleidimo kai kurios šalys tvirtino, kad Komisijos tyrime nutylėta tai, kad dėl muitų bus prarasta dar daugiau darbo vietų, kurių jau ir taip mažėja dėl sumažėjusio fotovoltinių įrenginių skaičiaus po 2011 m. Teigta, kad toks darbo vietų praradimas, ypač vartotojų grandies sektoriuje, yra glaudžiai susijęs su tuo, kad fotovoltinės įrangos montuotojai priklauso nuo saulės energijos įrenginių. Be to, AFASE kritikavo Komisiją dėl to, kad ji tinkamai neatsižvelgė į atliktą AFASE narių apklausą bei panašią apklausą, kurią atliko Jungtinės Karalystės saulės energijos prekybos asociacija, kuriomis tariamai patvirtinama minėta priklausomybė.
(804)
Dėl tariamo Komisijos nutylėjimo, susijusio su poveikiu darbo vietoms, į tai atsižvelgta 799 ir 800 konstatuojamosiose dalyse, kuriose nagrinėti teiginiai dėl priemonių poveikio fotovoltinių produktų pramonės sektoriaus darbo vietoms ir pripažįstama, kad iš tiesų trumpuoju laikotarpiu dėl priemonių gali sumažėti vartotojų grandies sektoriaus darbo vietų skaičius.
(805)
Dėl AFASE ir Jungtinės Karalystės saulės energijos prekybos asociacijos atliktų apklausų, atsakymuose dėl galutinio faktų atskleidimo nurodytos apklausoje dalyvavusios bendrovės. Tačiau apklausos tebebuvo neišsamios, nes kai kurie atsakymai buvo nepakankamai išsamūs. Išnagrinėjus apklausos rezultatus padarytos toliau nurodytos išvados. Dėl AFASE apklausos visų pirma pastebima, kad dauguma iš 50 apklaustų montuotojų nurodė, kad veikia tik fotovoltinių produktų rinkoje. 15 iš 50 montuotojų nurodė, kad iš dalies atlieka ir kitą, su fotovoltiniais produktais nesusijusią veiklą, kaip antai susijusią su šildymu, elektros instaliacija arba vėjo energija. Jungtinės Karalystės apklausos atveju, 21 iš 31 apklaustos Jungtinės Karalystės bendrovės atsakė, kad atlieka ir kitą, su fotovoltiniais produktais nesusijusią veiklą. Tai rodo, kad dėl beveik pusės projektų vystytojų ir montuotojų patvirtinta laikinojo antidempingo reglamento 247 konstatuojamojoje dalyje pateikta išvada dėl galimybės atlikti kitą veiklą, kaip antai elektros ir šildymo instaliavimas, santechnika ir kita su ekologiškos energijos įrenginiais susijusi veikla. Tačiau pripažįstama, kad tokios galimybės gali būti mažesnės, nei laikyta laikinajame antidempingo reglamente. Todėl toks švelninantis poveikis, susijęs su darbo vietų praradimu, gali būti ne toks svarbus, kaip manyta. Antra, kai kurie AFASE ir Jungtinės Karalystės saulės energijos prekybos asociacijos apklausti veiklos vykdytojai naudojo Sąjungoje pagamintus produktus ir kai kurie, siekdami išvengti padidėjusių kainų, nustačius priemones ketina įsigyti ne Kinijos kilmės produktų.
Taigi, tikimasi, kad priklausomybė nuo importo iš Kinijos ir priemonių poveikis sumažės, nes veiklos vykdytojai turi prieigą prie Sąjungoje pagamintų produktų. Trečia, pagal apskaičiuotą priemonių poveikį visų apklaustų veiklos vykdytojų verslui nebuvo galima daryti tvirtų išvadų, nes vertinimas buvo įvairus. Kai kurios bendrovės netgi negalėjo įvertinti tokio poveikio. Ketvirta, Jungtinės Karalystės apklausoje atsakymai į klausimą dėl fotovoltinių produktų projektų skaičiaus, kurie galėtų būti panaikinti nustačius priemones, buvo įvairūs - nuo „nedaug“ iki „visi projektai“. Kai kurie veiklos vykdytojai negalėjo apskaičiuoti atsakymo. Galiausiai, abejose apklausose nebuvo klausimo apie apklaustų ekonominės veiklos vykdytojų pelningumą, kuris svarbus vertinant galimą kainos padidėjimo (nustačius muitus) absorbciją.
(806)
Kelios šalys teigė, kad montuotojai negali lengvai pakeisti veiklos pobūdžio arba pradėti su kitais ekologiškos energijos įrenginiais susijusios veiklos, nes tai susiję su labai skirtingomis technologijomis ir praktine patirtimi. Todėl nustačius priemones jie nutrauktų veiklą. Po galutinio faktų atskleidimo šį teiginį pakartojo viena suinteresuotoji šalis, teigusi, kad montuotojai investavo daug lėšų į fotovoltinių produktų pramonės specializaciją, kaip antai į mokymus, o tai rodo, kad jie daugiausia dėmesio skiria fotovoltinių produktų pramonės sektoriui ir negalėtų paprasčiausiai pradėti užsiimti kita veikla.
(807)
Šis argumentas buvo nepakankamai pagrįstas, nes nebuvo parodyta, kokių tikslių žinių reikia montuotojui ir kaip sudėtinga bei brangu jas įgyti. Nepaisant to, institucijos pripažįsta, kad montuotojai įgijo specializuotos praktinės patirties, susijusios su fotovoltinių modulių montavimu. Tačiau, šios praktinės patirties vystymas yra palyginti naujas ir papildo pradines montuotojų žinias, susijusias su elektros ir šildymo įrenginių instaliacija, santechnika ir t.t. Ši patirtis taip pat vystyta kaip atsakas į nesąžiningą praktiką, konkrečiai didelės apimties subsidijuotą importą iš KLR. Nepriklausomai nuo specialių montuotojų darbuotojų įgūdžių, argumentas svarstytas kartu su 792-800 konstatuojamosiose dalyse pateikta vartotojų grandies sektoriaus užimtumo padėties analize; trumpuoju laikotarpiu užimtumui gali būti daromas neigiamas poveikis, bet dėl tvarios prekybos vidutiniu ir ilguoju laikotarpiu montuotojų užimtumas turėtų padidėti. Todėl argumentas buvo atmestas.
(808)
Kelios šalys prieštaravo dėl vartotojų grandies veiklos vykdytojų galimybių bent iš dalies absorbuoti galimą kainos padidėjimą. Šis argumentas buvo nepakankamai pagrįstas, todėl nebuvo galima įvertinti, kiek šis teiginys buvo teisingas. Apskaičiuota, kad su nagrinėjamuoju produktu tiesiogiai susijęs bendradarbiaujančių vartotojų grandies veiklos vykdytojų pelningumas vidutiniškai siekė maždaug 11 proc., taigi minėti veiklos vykdytojai bent iš dalies gali absorbuoti kainų padidėjimą (jei toks būtų). Šiomis aplinkybėmis primenama, kad apskritai kainos mažėja.
(809)
Atsakydamos dėl galutinio faktų atskleidimo kai kurios šalys pakartotinai tvirtino, kad nustačius priemones kyla didelė saulės energijos produktų paklausos Sąjungoje sumažėjimo rizika, ir tai, šalių nuomone, yra argumentas prieš priemonių nustatymą. Viena šalis teigė, kad šiuo metu saulės energijos kainos yra labai elastingos paklausos atžvilgiu ir esant netgi nedideliam saulės energijos produktų kainos padidėjimui paklausa galėtų gerokai sumažėti. Ši šalis apskaičiavo, kad dėl kompensacinio 30 proc. dydžio muito paklausa sumažėtų dar 8 GW, o dėl 50 proc. muito paklausa sumažėtų 10 GW. Šiuo klausimu ASAFE nurodė rinkos analitiko atliktą tyrimą, kuriame numatoma, kad 2013 m. dėl 50 proc. muito paklausa sumažėtų 2 GW, t. y. daug mažesniu dydžiu.
(810)
Nors, be minėtųjų, tyrimo metu šalys pateikė skirtingus paklausos sumažėjimo scenarijus, juose nebuvo pateikta palygintinų rezultatų. Nors negalima atmesti, kad nustačius muitus gali sumažėti fotovoltinių įrenginių paklausa, tokį poveikį sunku išmatuoti, atsižvelgiant į įvairius veiksnius, lemiančius fotovoltinių įrenginių patrauklumą Sąjungoje. Be to, net jei trumpuoju laikotarpiu paklausa sumažėtų, tikimasi, kad vidutinio ir ilgojo laikotarpio nauda dėl sąžiningos prekybos viršys trumpalaikį neigiamą poveikį. Galiausiai, pati AFASE pripažino, kad tiesioginio paklausos ir muitų ryšio vertinimą būtų galima atlikti tik nustačius muitus. Todėl šis teiginys buvo atmestas.
(811)
Kaip minėta 784 konstatuojamojoje dalyje, šešių klausimynų atsakymus pateikė fotovoltinių produktų sektoriaus paslaugų (logistikos, transporto, viešųjų ryšių ir t. t.) teikėjai, t. y. veiklos vykdytojai, kurių veikla nėra tiesiogiai susijusi su tiriamuoju produktu. Pagal šiuos atsakymus nustatyta santykinė su fotovoltiniais produktais susijusios veiklos svarba, palyginti su visa bendradarbiaujančių susijusių veiklos vykdytojų veikla. Nepaisant tam tikrų atsakymų trūkumų, pagal klausimyno atsakymuose pateiktus duomenis buvo galima įvertinti, kad su fotovoltiniais produktais susijusi veikla, palyginti su visa jų veikla, buvo nedidelė. Iš tiesų, su fotovoltiniais produktais susijusi veikla vidutiniškai sudarė tik 5 proc. jų bendros apyvartos ir maždaug 8 proc. bendro užimtumo. Pelningumas vidutiniškai siekė apie 7 proc. Tačiau pažymima, kad pelningumo duomenys buvo neišsamūs, nes ne visi veiklos vykdytojai pateikė šią informaciją. Todėl padaryta išvada, kad nėra tikėtina, kad bet koks priemonių poveikis fotovoltinių produktų pramonės sektoriaus paslaugų teikėjų ekonominei padėčiai būtų reikšmingas.
(812)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, daroma išvada, kad priemonių poveikis vartotojų grandies veiklos vykdytojams būtų nežymiai neigiamas per trumpąjį laikotarpį atsižvelgiant į tai, kad įrenginių skaičius sumažėtų daugiau nei pagal priešingą scenarijų, kai netaikomi muitai, kurį numatė pagrindiniai mokslinių tyrimų centrai, ir į tai, kokiu mastu vartotojų grandies veiklos vykdytojams nepavyktų absorbuoti muito. Nepaisant galimo fotovoltinių įrenginių paklausos sumažėjimo montuotojai galėtų imtis kitos veiklos, kuri būtų susijusi su ekologiškais energijos šaltiniais ar montuotojų pagrindine verslo veikla, kaip nurodyta pirmiau. Todėl padaryta išvada, kad, atsižvelgiant į pateiktus duomenis, nėra tikėtina, kad bet koks priemonių poveikis fotovoltinių produktų pramonės sektoriaus paslaugų teikėjų ekonominei padėčiai būtų reikšmingas.
6.6. Galutinių naudotojų (vartotojų) interesai
(813)
Informacijos nepateikė nė viena šalis, tiesiogiai atstovaujanti galutinių naudotojų interesams, pavyzdžiui vartotojų asociacija. Šiuo atveju vertinami dviejų tipų galutiniai naudotojai - vartotojai (namų ūkiai) ir kiti galutiniai naudotojai (pvz., institucijos, kiti investuotojai). Per tyrimą nustatyta, kad vartotojai užsakė tik apie ketvirtadalį veikiančių fotovoltinių įrenginių Sąjungoje (vadinamųjų stogo, mažesnių įrenginių). Kitus įrenginius (montuojamus ant žemės, pramoninius ir komercinius, daug didesnius) užsakė kiti galutiniai naudotojai.
(814)
Kelios šalys teigė, kad nustačius priemones vartotojams didėtų fotovoltinių modulių kainos. Galima tikėtis, kad nustačius muitus fotovoltinių modulių kainos Sąjungos rinkoje šiek tiek padidėtų, tačiau poveikis vartotojams ir kitiems galutiniams naudotojams veikiausiai būtų nežymus, nes per tyrimą nustatyta, kad modulio kaina sudaro iki 50 proc. bendrų fotovoltinio įrenginio sąnaudų. Atsižvelgiant į projektų vystytojų ir montuotojų gautą pelną pagrįstai manoma, kad galimas modulių kainų padidėjimas vartotojams gali būti bent iš dalies absorbuotas ir tokiu būdu sušvelnintas. Remiantis turimais įrodymais daroma išvada, kad siūlomo muito dydžio priemonės bus bent iš dalies padengtos tiekimo grandinėje, todėl mažmeninio lygmens vartotojams kainos nebūtinai turės didėti.
(815)
Be to, pažymima, kad nenustačius muitų Sąjungos pramonė veikiausiai išnyktų, o vartotojams ateityje liktų vienintelis modulių pasiūlos šaltinis. Pagal tokį scenarijų eksportuojantys Kinijos gamintojai galėtų toliau stiprinti ir taip stiprią padėtį rinkoje, dėl to per trumpąjį ar vidutinį laikotarpį galėtų padidėti kainos ir vartotojams ir (arba) galutiniams naudotojams būtų padaryta žala. Bet kuriuo atveju, kaip minėta pirmiau, kainos veikiausiai didėtų atsižvelgiant į tai, kad KLR produkcija yra nuostolinga.
(816)
Kai kurios šalys teigė, kad dėl muitų padidėtų tiriamojo produkto kaina. Todėl sumažėtų fotovoltinių įrenginių paklausa, nes jie vartotojams būtų per brangūs ir nebūtų pakankamai patrauklūs kitiems investuotojams.
(817)
Kaip minėta 752 konstatuojamojoje dalyje, net jei nustačius priemones kainos laikinai padidėtų, keliuose šaltiniuose patvirtinta, kad apskritai kainos mažėja. Todėl šis argumentas atmetamas. Nors dėl priemonių galimą kainos padidėjimą ir galimą paklausos sumažėjimą sunku tiksliai kiekybiškai įvertinti, atkreipiamas dėmesys į kelis aspektus. Pirma, tiriamasis produktas sudaro iki 50 proc. bendrų fotovoltinių įrenginių sąnaudų, todėl muitą galima bent iš dalies absorbuoti. Antra, tikėtina, kad dėl Sąjungos pramonės konkurencijos su trečiųjų šalių gamintojais, jau veikiančiais Sąjungos rinkoje, kainos išliks žemos. Tuo pačiu metu Sąjungos pramonė turėtų sugebėti pasiekti geresnių finansinių rezultatų dėl masto ekonomijos - geresnio gamybos įmonių panaudojimo ir sumažėjusių gamybos sąnaudų. Trečia, fotovoltinės įrangos paklausa yra susijusi ne tik su tiriamojo produkto kainų lygiais, bet ir su supirkimo tarifų lygiu. Esant dabartiniams paklausos lygiams, palyginti su 2011 m. ir TL, tikėtina, kad supirkimo tarifai nemažės taip greitai, kaip nagrinėjamuoju laikotarpiu, todėl bus galima nuolatos investuoti į fotovoltinių produktų projektus. Todėl šis argumentas buvo atmestas.
(818)
Atsakydama dėl galutinio faktų atskleidimo viena šalis prieštaravo minėtoms išvadoms. Ji teigė, kad nustačius priemones kainos mažėjimo tendencija nebeišliks. Šalis priminė, kad dėl priemonių labai padidėja sąnaudos ir to negalima visiškai kompensuoti sąnaudų sumažėjimu arba importu iš trečiųjų šalių. Be to, buvo pakartota, kad Sąjungos pramonė negalės naujai investuoti į įmones ir įrenginius, o vartotojų grandies veiklos vykdytojai, kurių pelningumas tėra 11 proc., gali absorbuoti tik nedidelę dalį. Galiausiai, nėra įrodymų, kad supirkimo tarifai gali kompensuoti kainos padidėjimą.
(819)
Primenama, kad, priešingai šiam teiginiui, nėra tikimasi, kad kainos padidėjimas dėl priemonių bus visiškai kompensuotas; manoma, kad galimas laikinas kainų padidėjimas nustačius priemones (žr. laikinojo antidempingo reglamento 247 konstatuojamąją dalį). Iš tiesų, toks kainų padidėjimas gali susidaryti dėl Kinijos subsidijuotų kainų ir ne Kinijos kilmės produktų kainų lygių skirtumų. Tačiau remiantis atliekant tyrimą gauta informacija galima teigti, kad numatomą kainos padidėjimą gali iš dalies absorbuoti keli veiksniai, atsižvelgiant į tai, kad vartotojų grandies sektoriaus pelnas vidutiniškai siekia 11 proc. Galiausiai, dėl teiginio, kad nėra jokių įrodymų, jog supirkimo tarifai gali kompensuoti kainos padidėjimą, pagrįstai manoma, kad supirkimo tarifai bėgant laikui bus koreguojami pagal projektų kainų raidą.
(820)
Viena šalis teigė, kad nuo 2013 m. kovo mėn. modulių kainos Sąjungoje padidėjo 20 proc., o nuo 2013 m. atsargų labai trūksta. Šis argumentas nebuvo pagrįstas ir priešingai, remiantis viešais informacijos šaltiniais, patvirtinta, kad antrame 2013 m. ketvirtyje kainos išliko stabilios. Net jei ši informacija būtų teisinga, ja būtų įrodyta tik tai, kad registruojant importuojamą produktą į kainą buvo įtraukta galimo kompensacinio muito rizika. Todėl šis argumentas atmestas.
(821)
Kita šalis teigė, kad investuotojai negautų grąžos iš investicijų į fotovoltinių produktų projektus, jei supirkimo tarifų sumažėjimas nebūtų susietas su mažėjančiomis projekto sąnaudomis, įskaitant modulių kainas, nes jos sudaro didelę projektų sąnaudų dalį. Šiuo klausimu buvo teigiama, kad dėl muitų padidėjus kainoms sumažėtų daugelio fotovoltinių produktų projektų įgyvendinamumas.
(822)
Kaip minėta 752 konstatuojamojoje dalyje, bendra tiriamojo produkto kainų tendencija yra mažėjanti. Be to, supirkimo tarifų svarba rinkos požiūriu mažėja, nes keliuose regionuose saulės energijos sąnaudos greičiausiai taps tokios pačios, kaip ir kitų rūšių energijos. Tuo remiantis argumentas, kad fotovoltinių modulių kaina galėtų daryti neigiamą poveikį fotovoltinių produktų projektams, įskaitant ir abejonę dėl jų įgyvendinamumo, buvo atmestas.
(823)
Viena suinteresuotoji šalis pateikė vidaus ekonominį tyrimą, siekdama įrodyti, kad taikant muitus daugelio fotovoltinių produktų projektų įgyvendinamumui kiltų grėsmė.
(824)
Šiame tyrime nebuvo tinkamai kiekybiškai įvertinta, kiek galėtų sumažėti investicijų į fotovoltinių produktų įrenginius patrauklumas (pvz., investicijų grąža) jei padidėtų tiriamojo produkto kainos. Vis dėlto ši tyrime taikyta prielaida, kad bet koks muitas būtų visiškai perkeliamas galutiniams naudotojams arba vartotojams, atsižvelgiant į esamą vartotojų grandies veiklos vykdytojų pelno dydį nėra tikėtina. Be to, sprendimas investuoti nėra pagrįstas vien tik modulių kaina, bet priklauso ir nuo daugelio kitų veiksnių, inter alia, bendrų palankių konkrečios šalies sąlygų fotovoltiniams įrenginiams, elektros energijos kainą atitinkančio paramos lygio (saulės energijos sąnaudų atitikties kitų rūšių energijos sąnaudoms). Todėl šį argumentą reikėjo atmesti.
(825)
Remiantis tuo, kas išdėstyta, daroma išvada, kad apskritai nustačius priemones poveikis vartotojams ir kitiems galutiniams naudotojams būtų nedidelis. Taip būtų nepaisant nacionalinių paramos sistemų vaidmens skatinant fotovoltinių produktų paklausą. Jei nacionalinės paramos sistemos bus priderintos prie didesnių saulės baterijų plokščių kainų (taikant didesnius supirkimo tarifus), poveikio vartotojams gali visai nebūti.
6.7. Kiti argumentai
(826)
Kai kurios šalys tvirtino, kad Sąjungos pramonė negali Sąjungos rinkai tiekti reikiamo produkto kiekio, todėl nustačius kompensacinius muitus kiltų didelė rizika, kad Sąjungai pritrūktų produkto, dėl to nagrinėjamojo produkto kainos dar labiau padidėtų.
(827)
Per tyrimą nustatyta, kad šis argumentas nepagrįstas. Sąjungos pramonė nuo 2009 m. neišnaudoja visų savo gamybos pajėgumų. Per TL Sąjungos modulių gamybos pajėgumų naudojimo koeficientas buvo 41 proc., o papildomi nepanaudoti pajėgumai sudarė apie 5,7 GW; Sąjungos elementų gamybos pajėgumų naudojimo koeficientas buvo 63 proc., o papildomi nepanaudoti pajėgumai sudarė apie 1,2 GW. Todėl turėdama nepanaudotų pajėgumų Sąjungos pramonė per trumpą laikotarpį galėtų konkuruoti dėl papildomos rinkos dalies. Taip pat pagrįstai manoma, kad per vidutinį laikotarpį Sąjungos pramonė padidins gamybos pajėgumus ir galės pasiekti didesnę masto ekonomiją ir toliau mažinti kainą. Be to, pasaulyje yra ir kitų pasiūlos šaltinių, kuriais Sąjungos rinkoje jau naudojamasi ir kurie galės konkuruoti Sąjungos rinkoje, jei Kinijos produktų importo apimtis sumažės. Per tyrimą nustatyta, kad per TL ne Kinijos kilmės nepanaudoti modulių gamybos pajėgumai už Sąjungos ribų sudarė 5,6 GW, o elementų - 6 GW. Todėl daroma išvada, kad visų Sąjungos ir trečiųjų gamintojų už Sąjungos ribų nepanaudotų pajėgumų pakanka, kad per trumpą laikotarpį būtų papildyta galima sumažėjusi importo iš Kinijos apimtis atsižvelgiant į fotovoltinių įrenginių paklausą ES, kurią didieji mokslinių tyrimų centrai, kaip antai EPIA, prognozuoja 2013 m. (9,8-16,5 GW) ir 2014 m. (9-17,1 GW).
(828)
Nors padaryta konservatyvesnė prielaida dėl Sąjungos gamybos pajėgumų (žr. 545 konstatuojamąją dalį), bendri Sąjungos ir trečiųjų šalių nepanaudoti pajėgumai būtų pakankami trumpuoju laikotarpiu sumažėjusiam Kinijos importui padengti. Taip pat pagrįstai manoma, kad per vidutinį laikotarpį Sąjungos pramonė padidins gamybos pajėgumus ir galės pasiekti didesnę masto ekonomiją ir toliau mažinti kainą. Todėl šis teiginys buvo atmestas.
(829)
Kai kurios šalys taip pat tvirtino, kad nagrinėjamajam produktui nustačius muitus bus pakenkta fotovoltinių produktų rinkos plėtrai Europoje ir nebus pasiekti strategijos „Europa 2020“ tikslai, susiję su atsinaujinančiaisiais energijos šaltiniais ir ES išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio sumažinimu.
(830)
Pirma, 2020 m. tikslai nepriklauso vien nuo saulės energijos. Tokia pat svarbi ir kita ekologiška energija, pvz., vėjas, biomasė, vandens energija ir pan. 2020 m. tiksluose nėra nustatytas tikslus procentas, susijęs su saulės energija, todėl nemanoma, kad šiek tiek mažesnis fotovoltinių įrenginių kiekis padidintų bendras strategijos „Europa 2020“ sąnaudas. Be to, saulės baterijų plokščių kaina yra tik vienas iš daugelio veiksnių, kurie yra svarbūs fotovoltinių produktų pramonės plėtrai Sąjungoje. Taip pat svarbu palanki teisinė ir finansinė sistema Sąjungos ir nacionaliniu lygmeniu, didesnės galimybės gauti finansavimą atsinaujinančiųjų šaltinių energijos projektams ir investicijos į MTTP. Kalbant apie su saulės energija susijusių investicijų finansavimą, nustačius muitus pagerės Sąjungos pramonės ir viso fotovoltinių produktų sektoriaus padėtis. Dėl to veikiausiai tiek Sąjungos pramonei, tiek investuotojams į fotovoltinių produktų sektorių bus daugiau galimybių padidinti kapitalą. Pagaliau primenama, kad muito tikslas - atkurti sąžiningą konkurenciją, o ne panaikinti importą iš Kinijos. Jei nagrinėjamojo produkto kaina padidėtų, vartotojų grandies rinkoje gauto pelno įrodymai leidžia daryti prielaidą, kad veiklos vykdytojai vartotojų grandies rinkoje iš dalies absorbuotų kainos padidėjimą. Taigi, modulių kaina galutiniams naudotojams ir (arba) vartotojams neturėtų labai padidėti, be to, būtų galima užtikrinti prognozuojamą saulės energijos įrenginių paklausą.
(831)
Remiantis tuo, kas išdėstyta, daroma išvada, kad apskritai nustačius priemones kitai ES politikai neturėtų būti padarytas didelis nepageidaujamas poveikis.
6.8. Išvada dėl Sąjungos interesų
(832)
Bendras teigiamas poveikis Sąjungos pramonei yra didesnis už galimą neigiamą poveikį kitiems veiklos vykdytojams fotovoltinių produktų rinkoje, įskaitant galutinius naudotojus (vartotojus).
(833)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, daroma išvada, kad, remiantis turima informacija apie Sąjungos interesus, nėra įtikinamų priežasčių, dėl kurių importuojamam KLR kilmės nagrinėjamajam produktui nereikėtų nustatyti galutinių priemonių.
7. GALUTINĖS KOMPENSACINĖS PRIEMONĖS
(834)
Atsižvelgiant į išvadas dėl subsidijavimo, jo padarytos žalos, priežastinio ryšio ir Sąjungos interesų, reikėtų nustatyti galutines kompensacines priemones, kad būtų užkirstas kelias tolesnei žalai, kurią Sąjungos pramonei daro subsidijuotas importas.
7.1. Žalos pašalinimo lygis
(835)
Nustatant šių priemonių dydį buvo atsižvelgta į nustatytus subsidijų skirtumus ir muito dydį, kurio reikia Sąjungos gamintojų patiriamai žalai pašalinti, neviršijant nustatyto subsidijavimo skirtumo.
(836)
Apskaičiuojant muito dydį, kurio reikia žalingo subsidijavimo poveikiui pašalinti, laikyta, kad taikant bet kurias priemones Sąjungos pramonė turėtų galėti padengti gamybos sąnaudas ir gauti tokį ikimokestinį pelną, kurį tokios rūšies pramonė pagrįstai galėtų uždirbti įprastomis konkurencijos sąlygomis, t. y. kai nėra subsidijuoto importo, parduodama panašų produktą Sąjungoje. Pagal Bendrojo Teismo praktiką, toks pelnas yra nagrinėjamojo laikotarpio pradžioje gautas pelnas, t. y. prieš padidėjant subsidijuotam importui. Todėl, remiantis svertiniu vidutiniu ES pramonės 2009 ir 2010 m., kuomet ji veikė pelningai, už modulius ir elementus gautu pelnu, nustatytas 8 proc. tikslinis pelno dydis.
(837)
Po galutinio faktų atskleidimo Sąjungos pramonė teigė, kad Sąjungos pramonės pelningumo lygiu, pasiektu nesant subsidijuoto importo, reikėtų laikyti 2010 m. pelno dydį, o ne vidutinį 2009 ir 2010 m. pelno dydį. Šiuo atžvilgiu buvo teigiama, kad 2009 m. pelningumas buvo nepakankamas ir kad dvejais metais aplinkybės akivaizdžiai skyrėsi, ypač atsižvelgiant į vartojimo pokytį 2010 m., kurį sumažino tais metais vykusio subsidijavimo poveikis. Šiuo atžvilgiu reikėtų pažymėti, kad nustatant žalos pašalinimo lygį nėra svarbu, ar Sąjungos pramonės gautas pelno dydis buvo pakankamas. Žalos pašalinimo lygis turėtų būti grindžiamas pelnu, kurį pagrįstai galima gauti nesant subsidijuoto importo. Tyrimą atliekančios institucijos paprastai laiko, kad toks lygis pasiektas nagrinėjamojo laikotarpio pradžioje. Šiuo atveju Sąjungos pramonė patyrė su elementų pardavimu susijusių nuostolių nagrinėjamojo laikotarpio pradžioje (2009 m.), todėl šis metodas nebuvo tinkamas ir laikyta, kad patikimiau žalos pašalinimo lygiui nustatyti remtis vidutiniu nagrinėjamojo laikotarpio pirmųjų ir antrųjų metų pelno dydžiu. Šiuo atžvilgiu taip pat manoma, kad nėra svarbu, jog dvejais metais aplinkybės skyrėsi.
(838)
Kita šalis pakartotinai teigė, kad moduliams ir elementams turėtų būti nustatytas skirtingas tikslinis pelnas, nes šių rūšių produktų raida nagrinėjamuoju laikotarpiu buvo skirtinga. Nors rodikliai nurodomi atskirai kiekvienos rūšies produktui, su kiekvienu rodikliu susijusios išvados taikomos visam tiriamajam produktui. Taip pat primenama, kad moduliai ir elementai yra vienas produktas, todėl subsidijų skirtumai ir žalos pašalinimo lygis nustatyti remiantis šiuo pagrindu.
(839)
Tuo remiantis buvo apskaičiuota nežalinga Sąjungos pramonės panašaus produkto kaina. Nežalinga kaina nustatyta pirmiau minėtą 8 proc. pelno dydį pridėjus prie atrinktų Sąjungos gamintojų gamybos sąnaudų per TL.
(840)
Tuomet remiantis atrinktų bendradarbiaujančių eksportuojančių KLR gamintojų vidutinės svertinės importo kainos, nustatytos skaičiuojant priverstinį kainų mažinimą ir tinkamai pakoreguotos atsižvelgiant į importo sąnaudas ir muitus, ir per TL Sąjungos gamintojų Sąjungos rinkoje parduoto panašaus produkto vidutinės svertinės nežalingos kainos palyginimu nustatyta, kiek reikia didinti kainą. Atlikus šį palyginimą gautas skirtumas išreikštas vidutinės svertinės CIF importo vertės procentine dalimi.
(841)
Viena šalis teigė, kad atrinkti Sąjungos gamintojai buvo susiję su aukštesniojo lygio rinka, kaip antai privačiu ir nedidelės apimties komercinių įstaigų sektoriumi, kuriame taikyti aukštesni supirkimo tarifai, ir teigė, kad Sąjungos pramonės pardavimo kaina turėtų būti atitinkamai koreguojama. Reikėtų pažymėti, kad apskaičiuojant žalos skirtumą šis teiginys neturėtų būti lemiamas, nes atlikus tyrimą nustatyta, kad šie Sąjungos gamintojai veikė nuostolingai.
7.2. Galutinės priemonės
(842)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, laikyta, kad, remiantis pagrindinio reglamento 15 straipsniu, importuojamiems KLR kilmės arba iš jos siunčiamiems fotovoltiniams moduliams iš kristalinio silicio ir jų pagrindinėms sudėtinėms dalims (t. y. elementams) turėtų būti nustatytas galutinis kompensacinis muitas, kurių dydis prilygtų mažesniam iš nustatytų subsidijų ir žalos skirtumų, vadovaujantis mažesniojo muito taisykle. Šiuo atveju turėtų būti nustatyta muito norma, kuri prilygtų nustatytam subsidijų skirtumų dydžiui.
(843)
Atsižvelgiant į aukštą eksportuojančių Kinijos gamintojų bendradarbiavimo lygį, visoms kitoms bendrovėms nustatytas didžiausio muito, nustatytino atitinkamai atrinktoms ar atliekant tyrimą bendradarbiaujančioms bendrovėms, dydžio muitas. Visoms kitoms bendrovėms nustatytas muitas bus taikomas toms bendrovėms, kurios atliekant tyrimą nebendradarbiavimo.
(844)
Priede išvardytoms neatrinktoms bendradarbiaujančioms Kinijos bendrovėms nustatoma atrinktoms bendrovėms nustatytų normų svertiniam vidurkiui lygi galutinė muito norma.
(845)
Remiantis tuo, kas išdėstyta, nustatytos šios muitų normos:
Bendrovės pavadinimas
Subsidijų skirtumas
Žalos skirtumas
Kompensacinis muitas
Wuxi Suntech Power Co. Ltd.
Suntech Power Co. Ltd.
Wuxi Sunshine Power Co., Ltd.
Luoyang Suntech Power Co. Ltd.
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd.
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd.
4,9 %
46,3 %
4,9 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd;
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd.
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd.
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
6,3 %
41,8 %
6,3 %
Changzhou Trina Solar Energy Co., Ltd.
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd;
Changzhou Youze Technology Co. Ltd;
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd;
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
3,5 %
48,2 %
3,5 %
JingAo Solar Co. Ltd.
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd.
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd.
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd.
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd.
5,0 %
56,5 %
5,0 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd.
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co., Ltd.
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co Ltd.
11,5 %
58,2 %
11,5 %
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd.
11,5 %
58,2 %
11,5 %
Delsolar (Wujiang) Co., Ltd.
de minimis.
64,9 %
0,0 %
Renesola Jiangsu Ltd
Renesola Zhejiang Ltd
4,6 %
80,1 %
4,6 %
Jinko Solar Co., Ltd
Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD
6,5 %
60,1 %
6,5 %
Priede išvardytos bendrovės
6,4 %
51,1 %
6,4 %
Visos kitos bendrovės
11,5 %
80,1 %
11,5 %
(846)
Minėtos galutinės kompensacinės priemonės nustatytos kaip ad valorem muitai.
(847)
Šiame reglamente nurodytos atskiroms bendrovėms taikomos kompensacinio muito normos nustatytos remiantis šio tyrimo išvadomis. Todėl jos atitinka šių bendrovių padėtį, nustatytą atliekant tyrimą. Šios muito normos (kitokios, nei visai šaliai galiojančios muito normos, taikomos „visoms kitoms bendrovėms“) taikomos išimtinai importuojamiems nagrinėjamosios šalies kilmės produktams, kuriuos pagamino bendrovės, t. y. konkretūs paminėti juridiniai asmenys. Importuojamiems produktams, pagamintiems bet kurios kitos bendrovės, kurios pavadinimas ir adresas konkrečiai nepaminėti 1 straipsnyje, įskaitant subjektus, susijusius su konkrečiai paminėtomis bendrovėmis, negali būti taikomos šios normos - jiems taikoma „visoms kitoms bendrovėms“ nustatyta muito norma.
(848)
Visi prašymai taikyti konkrečiai bendrovei nustatytą kompensacinio muito normą (pvz., pasikeitus subjekto pavadinimui arba įkūrus naują gamybos arba pardavimo subjektą) turėtų būti nedelsiant siunčiami Komisijai (103), nurodant visą svarbią informaciją, ypač informaciją apie bendrovės veiklos pasikeitimus, susijusius su gamyba ir pardavimu vidaus rinkoje bei eksportu, kuriuos lėmė, pavyzdžiui, minėtas pavadinimo pasikeitimas arba gamybos ir pardavimo subjekto pasikeitimas. Prireikus reglamentas bus atitinkamai iš dalies pakeistas atnaujinant bendrovių, kurioms taikomos individualios muito normos, sąrašą.
(849)
Siekiant užtikrinti tinkamą kompensacinio muito taikymą, kitoms bendrovėms nustatyto dydžio muitas turėtų būti taikomas ne tik nebendradarbiaujantiems eksportuojantiems gamintojams, bet ir tiems gamintojams, kurie per TL neeksportavo į Sąjungą.
(850)
Priemonės nustatomos tam, kad Sąjungos gamintojai galėtų atsigauti nuo žalingo subsidijavimo poveikio. Jei iš pradžių galima nauda Sąjungos gamintojams neprilygtų Sąjungos kitų ekonominės veiklos vykdytojų sąnaudoms, šį skirtumą galėtų kompensuoti didesnė ir (arba) atnaujinta gamyba Sąjungoje. Tačiau numatytas padidėjusios gamybos Sąjungoje scenarijus gali neatitikti šios kintančios rinkos vystymosi. 2009-2011 m. Sąjungos modelių suvartojimas padidėjo 264 proc., o per 6 mėnesius nuo 2011 m. iki TL sumažėjo 43 procentiniais punktais. Šis kintamumas dar įspūdingesnis, jei vertinamas 2006-2011 m. laikotarpis, kuomet Sąjungos modulių suvartojimas padidėjo nuo mažiau nei 1 GW iki beveik 20 GW, t. y. beveik 2 000 proc. vos per penkis metus. Tikimasi, kad rinka ir toliau išliks kintanti; verslo asociacijų paskelbtose prognozėse numatomas 100 proc. skirtumas, o vidutiniu 2014-2015 m. laikotarpiu numatomų skirtingų scenarijų skirtumas dar didesnis.
(851)
Atsižvelgiant į šias priežastis, manoma, kad tokiomis išskirtinėmis aplinkybėmis tinkama priemones nustatyti tik dvejų metų laikotarpiui.
(852)
Šio laikotarpio turėtų pakakti Sąjungos gamybai padidinti ir (arba) atgaivinti, tuo pačiu metu nekeliant didelio pavojaus kitų Sąjungos ekonominės veiklos vykdytojų padėčiai. Manoma, kad dvejų metų laikotarpis tinkamiausias norint išnagrinėti, ar dėl nustatytų priemonių tikrai padidės gamyba Sąjungoje ir taip bus išlygintas neigiamas poveikis kitiems Sąjungos ekonominės veiklos vykdytojams.
(853)
Po galutinio atskleidimo vienas Sąjungos gamintojas pateikė argumentą, kad 2 metų laikotarpis yra pernelyg trumpas atsigauti nuo patirtos žalos. Be to, buvo teigiama, kad per 2 metus Sąjungos gamintojai negalėtų parengti verslo planų esamiems ir būsimiems metams. Šiuo atžvilgiu pažymima, kad priemonės galios iki 2015 m. gruodžio mėn. ir to turėtų pakakti Sąjungos gamintojams parengti verslo planus iki 2015 m.
(854)
Be to, Sąjungos gamintojas neginčijo priežasčių, dėl kurių galiojimas nustatytas dvejiems metams, t. y. rinkos kintamumo. Gamintojas netgi konkrečiai pritarė peržiūrai, kuri būtų atliekama, jei pasikeitus rinkos padėčiai reikėtų pakeisti priemones. Kadangi iš tiesų didelė tikimybė, kad šios kintančios rinkos sąlygos per dvejus metus pasikeis, laikoma, kad tinkama iš pat pradžių priemones dvejų metų laikotarpiui.
(855)
Po galutinio faktų atskleidimo vienas skundo pateikėjas teigė, kad investicijoms į gamybą dvejų metų nepakanka ir nurodė 852 konstatuojamąją dalį. Tačiau dėl didelių nepanaudotų Sąjungos pramonės pajėgumų gamybą galima geriau padidinti panaudojant esamus gamybos pajėgumus, o tai turėtų būti įmanoma be didelių papildomų investicijų.
(856)
Skundo pateikėjas toliau teigė, kad nepakanka dvejiems metams nustatyti galutines kompensacines priemones siekiant, kad Sąjungos pramonė atsigautų nuo buvusio subsidijavimo žalingo poveikio. Tačiau nustatant kompensacinius muitus negalima atsižvelgti vien tik į Sąjungos pramonės interesus, o būtina suderinti galimą naudą Sąjungos gamintojams ir sąnaudas Sąjungos ekonominės veiklos vykdytojams. Tuo remiantis patvirtinamas sprendimas priemones taikyti tik dvejus metus.
(857)
Visoms šalims buvo pranešta apie esminius faktus ir aplinkybes, kuriomis remiantis buvo ketinama rekomenduoti nustatyti galutinį kompensacinį muitą importuojamiems KLR kilmės arba iš jos siunčiamiems fotovoltiniams moduliams arba plokštėms iš kristalinio silicio (toliau - galutinis faktų atskleidimas). Visoms šalims buvo suteiktas laikotarpis, per kurį jos galėjo teikti pastabas dėl šio galutinio atskleidimo.
(858)
Suinteresuotųjų šalių žodžiu ir raštu pateiktos pastabos išnagrinėtos ir prireikus į jas atsižvelgta.
7.3. Registracija ir taikymas atgaline data
(859)
Kaip minėta 7 konstatuojamojoje dalyje, 2013 m. kovo 1 d. Komisija priėmė Reglamentą (ES) Nr. 182/2013, kuriuo nustatomas reikalavimas nuo 2013 m. kovo 6 d. registruoti importuojamus Kinijos Liaudies Respublikos kilmės arba iš Kinijos Liaudies Respublikos siunčiamus fotovoltinius modulius iš kristalinio silicio ir jų pagrindines sudėtines dalis (t. y. elementus ir plokšteles).
(860)
Nuo 2013 m. birželio 6 d. laikinuoju antidempingo reglamentu buvo nutraukta importo registracija, kuri vykdyta siekiant apsisaugoti nuo importo dempingo kaina. Kalbant apie šį antisubsidijų tyrimą ir atsižvelgiant į aprašytus nustatytuosius faktus, reikėtų taip pat nutraukti importuojamų produktų registraciją, kuri pagal pagrindinio reglamento 24 straipsnio 5 dalį vykdyta dėl antisubsidijų tyrimo.
(861)
Dėl galimo kompensacinių priemonių taikymo atgaline data turi būti įvertinti pagrindinio reglamento 16 straipsnio 4 dalyje išdėstyti kriterijai. Pagal šį straipsnį galutinis kompensacinis muitas gali būti taikomas produktams, įvežtiems vartoti ne anksčiau kaip 90 dienų iki laikinųjų priemonių taikymo pradžios, bet ne anksčiau tyrimo inicijavimo.
(862)
Šiuo atveju laikinosios kompensacinės priemonės netaikytos. Todėl nuspręsta, kad galutinis kompensacinis muitas neturėtų būti taikomas atgaline data.
8. PRIEMONIŲ FORMA
(863)
Po laikinųjų antidempingo priemonių priėmimo gretutiniame antidempingo tyrime (104), bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų grupė, įskaitant jų susijusias bendroves KLR ir Europos Sąjungoje, kartu su Kinijos įrenginių ir elektronikos gaminių importo ir eksporto prekybos rūmais (CCCME) pagal pagrindinio antidempingo reglamento 8 straipsnio 1 dalį pasiūlė jungtinį įsipareigojimą dėl kainos (105). Kinijos valdžios institucijos taip pat parėmė šį įsipareigojimo pasiūlymą. Komisija išnagrinėjo pasiūlymą ir Komisijos sprendimu 2013/423/ES (106) priėmė šį įsipareigojimą.
(864)
Priėmus Sprendimą 2013/423/ES eksportuojantys gamintojai kartu su CCCME pateikė pranešimą dėl jų pradinio pasiūlymo pakeitimo. Jie prašė peržiūrėti įsipareigojimą atsižvelgiant į tai, kad plokštelės neįtrauktos į produkto apibrėžtąją sritį, kaip aprašyta 46 ir 99 konstatuojamosiose dalyse. Be to, keli papildomi eksportuotojai per pagrindinio antidempingo reglamento 8 straipsnio 2 dalyje nurodytą terminą paprašė būti įtraukti į įsipareigojimą.
(865)
Ta pati eksportuojančių gamintojų grupė kartu su CCCME per pagrindinio reglamento (107) 13 straipsnio 2 dalyje nurodytą terminą prašė, kad Komisija priimtų to įsipareigojimo sąlygas, kuriomis taip pat pašalinamas žalingo subsidijavimo poveikis. Įgyvendinimo sprendimu 2013/707/ES Komisija priėmė šį įsipareigojimą dėl galutinių muitų,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
1. Importuojamiems Kinijos Liaudies Respublikos kilmės arba iš Kinijos Liaudies Respublikos siunčiamiems fotovoltiniams moduliams arba plokštėms iš kristalinio silicio ir tam tikrų rūšių elementams, naudojamiems fotovoltiniuose moduliuose arba plokštėse iš kristalinio silicio (elementų storis neviršija 400 mikrometrų), kurių KN kodai šiuo metu yra ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 ir ex 8541 40 90 (TARIC kodai 8501310081, 8501310089, 8501320041, 8501320049, 8501330061, 8501330069, 8501340041, 8501340049, 8501612041, 8501612049, 8501618041, 8501618049, 8501620061, 8501620069, 8501630041, 8501630049, 8501640041, 8501640049, 8541409021, 8541409029, 8541409031 ir 8541409039), nustatomas galutinis kompensacinis muitas, išskyrus atvejus, kai šie produktai vežami tranzitu, kaip apibrėžta GATT V straipsnyje.
Nagrinėjamojo produkto apibrėžčiai nepriskiriami šių rūšių produktai:
-
iš mažiau kaip šešių elementų sudaryti nešiojami saulės įkrovikliai, kurių paskirtis tiekti elektrą prietaisams arba įkrauti elementus;
-
fotovoltiniai produktai plona plėvele;
-
fotovoltiniai produktai iš kristalinio silicio, visam laikui įmontuoti į elektros prietaisus, kurių paskirtis nėra energijos gamyba ir kurie naudoja integruoto (-ų) fotovoltinio (-ių) elemento (-ų) iš kristalinio silicio gaminamą elektrą;
-
moduliai ar plokštės, kurių išėjimo galia neviršija 50 V nuolatinės srovės, o atiduodamoji galia neviršija 50 W, ir kurie skirti tik tiesiogiai naudoti kaip baterijų įkrovikliai tokios pačios įtampos ir galios sistemose.
2. Galutinio kompensacinio muito norma, taikoma 1 dalyje aprašytų produktų, kuriuos pagamino toliau išvardytos bendrovės, neto kainai Sąjungos pasienyje prieš sumokant muitą, yra tokia:
Bendrovė
Muito norma
Papildomas TARIC kodas
Wuxi Suntech Power Co., Ltd;
Suntech Power Co., Ltd;
Wuxi Sunshine Power Co. Ltd;
Luoyang Suntech Power Co. Ltd;
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd; Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd,
4,9 %
B796
Yingli Energy (China) Co. Ltd;
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd;
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
6,3 %
B797
Changzhou Trina Solar Energy Co., Ltd.
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd;
Changzhou Youze Technology Co. Ltd;
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd;
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
3,5 %
B791
JingAo Solar Co. Ltd;
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd;
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd;
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd;
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
5,0 %
B794
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd;
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co., Ltd;
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co Ltd,
11,5 %
B793
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
11,5 %
B927
Delsolar (Wujiang) Ltd
0 %
B792
Renesola Jiangsu Ltd
Renesola Zhejiang Ltd
4,6 %
B921
Jinko Solar Co., Ltd
Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD
6,5 %
B845
Priede išvardytos bendrovės
6,4 %
Visos kitos bendrovės
11,5 %
B999 (108)
3. Jeigu nenurodyta kitaip, taikomos galiojančios muitus reglamentuojančios nuostatos.
2 straipsnis
1. Importuotiems ir į laisvą apyvartą išleistiems produktams, kurių KN kodai šiuo metu yra ex 8541 40 90 (TARIC kodai 8541409021, 8541409029, 8541409031 ir 8541409039), ir kurių sąskaitas faktūras išdavusios bendrovės, kurių įsipareigojimus priėmė Komisija ir kurių pavadinimai įtraukti į Įgyvendinimo sprendimo 2013/707/ES priedą, 1 straipsniu nustatytas antisubsidijų muitas netaikomas, jeigu:
a)
bendrovė, kurios pavadinimas įtrauktas į Įgyvendinimo sprendimo 2013/707/ES priede pateikiamą sąrašą, pirmiau nurodytus produktus pati arba per susijusią bendrovę, irgi įtrauktą į Įgyvendinimo sprendimo 2013/707/ES priede pateikiamą sąrašą, gamino, vežė ir išrašė sąskaitas faktūras su ja susijusioms Sąjungos bendrovėms importuotojoms, atliekančioms prekių išleidimo į laisvą apyvartą Sąjungoje procedūras, arba pirmam nepriklausomam pirkėjui, kuris veikia kaip importuotojas ir atlieka prekių išleidimo į laisvą apyvartą Sąjungoje procedūras;
b)
kartu su tokiais importuojamais produktais pateikiama įsipareigojimo sąskaita faktūra, t. y. prekybinė sąskaita faktūra, kurioje pateikiami bent šio reglamento 2 priede išvardyti rekvizitai ir deklaracija;
c)
kartu su tokiais importuojamais produktais pateikiamas eksporto įsipareigojimo sertifikatas, kaip nurodyta šio reglamento 3 priede; ir
d)
deklaruotos ir muitinei pateiktos prekės tiksliai atitinka įsipareigojimo sąskaitoje faktūroje pateiktą aprašymą.
2. Skola muitinei nustatoma priimant deklaraciją dėl išleidimo į laisvą apyvartą:
a)
nustačius, kad dėl 1 dalyje aprašytų importuojamų produktų nesilaikoma vienos ar daugiau toje dalyje išvardytų sąlygų; arba
b)
jeigu Komisija atšaukia pagal Reglamento (EB) Nr. 597/2009 13 straipsnio 9 dalį priimtą įsipareigojimą reglamentu arba sprendimu, kuriame nurodomi konkretūs sandoriai, ir susijusias įsipareigojimo sąskaitas faktūras paskelbia negaliojančiomis.
3 straipsnis
Bendrovės, kurių įsipareigojimus Komisija priėmė ir kurios yra išvardytos Įgyvendinimo sprendimo 2013/707/ES priede ir atitinka tam tikras jame nurodytas sąlygas, taip pat išduos sandorių, kuriems taikomas antisubsidijų muitas, sąskaitą faktūrą. Ši sąskaita faktūra turi būti prekybinė sąskaita faktūra, kurioje nurodomi bent šio reglamento 4 priede išvardyti rekvizitai.
4 straipsnis
Remiantis Reglamentu (ES) Nr. 182/2013, kuriuo nustatomas reikalavimas registruoti importuojamus Kinijos Liaudies Respublikos kilmės arba iš Kinijos Liaudies Respublikos siunčiamus fotovoltinius modulius iš kristalinio silicio ir jų pagrindines sudėtines dalis (t. y. elementus ir plokšteles), nustatyta importo registracija nutraukiama.
5 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis nustoja galioti 2015 m. gruodžio 7 d.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2013 m. gruodžio 2 d.