РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 101/2013 НА КОМИСИЯТА
от 4 февруари 2013 година
относно употребата на млечна киселина за намаляване на повърхностното микробиологично замърсяване на кланични трупове на животни от рода на едрия рогат добитък
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 853/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно определяне на специфични хигиенни правила за храните от животински произход (1), и по-специално член 3, параграф 2 от него,
като има предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕО) № 852/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно хигиената на храните (2) се определят общи правила за предприятията за хранителни продукти по отношение на хигиената на хранителните продукти, като се обръща специално внимание на принципа за повсеместното прилагане на процедури, основаващи се на анализ на опасностите и контрол в критични точки (HACCP).
(2)
С Регламент (ЕО) № 853/2004 се определят специфични правила за хигиената на храните от животински произход в предприятията за хранителни продукти. В регламента се предвижда, че за отстраняване на повърхностно замърсяване от продуктите от животински произход предприятията за хранителни продукти не трябва да използват други вещества освен питейна вода, освен когато употребата на друго вещество е одобрена в съответствие с регламента.
(3)
Освен това в Регламент (ЕО) № 2073/2005 на Комисията от 15 ноември 2005 г. относно микробиологични критерии за храните (3) се определят микробиологичните критерии за някои микроорганизми и правилата за прилагане, които трябва да се спазват от производителите и търговците на храни, когато осъществяват общите и специфичните хигиенни мерки, посочени в Регламент (ЕО) № 852/2004. В него се предвижда, че производителите и търговците на храни трябва да вземат мерки, за да гарантират, че хранителните продукти отговарят на посочените микробиологични критерии.
(4)
На 14 декември 2010 г. в Комисията постъпи заявление за одобряване на употребата на млечна киселина за намаляване на повърхностното замърсяване на кланични трупове и месо от животни от рода на едрия рогат добитък.
(5)
На 26 юли 2011 г. Европейският орган за безопасност на храните (ЕОБХ) прие научно становище относно оценката на безопасността и ефикасността на млечната киселина при отстраняването на повърхностно микробно замърсяване от кланични трупове, разфасовки и обрезки от животни от рода на едрия рогат добитък (4).
(6)
В становището си ЕОБХ заключава, че обработката с млечна киселина с цел обеззаразяване не застрашава безопасността, при условие че използваното вещество отговаря на спецификациите на Съюза за добавките в храните. Освен това ЕОБХ стига до заключението, че обработката с млечна киселина позволява значително да се намали микробиологичното замърсяване в сравнение с неприлагането на обработка или обработката с питейна вода и че е малко вероятно подобна обработка да способства за развитието на микробна резистентност.
(7)
ЕОБХ препоръчва предприятията за хранителни продукти да потвърдят антимикробната ефикасност на този вид обработка при специфичните за тях условия на експлоатация и да следят за концентрацията на млечна киселина, температурата на прилагане и други фактори, които оказват влияние върху ефикасността ѝ като обеззаразяващо вещество. В становището си ЕОБХ също така стига до заключението, че тази употреба на млечната киселина не води до отрицателни последици за околната среда.
(8)
Становището на ЕОБХ е, че остатъчното количество, абсорбирано в месото на животни от рода на едрия рогат добитък в резултат на обработката с млечна киселина, няма да превиши 190 mg/kg. Подобно количество се счита за остатъчно в сравнение с активното количество, необходимо за намаляване на повърхностното микробно замърсяване. При това то не оказва никакво технологично въздействие върху крайния продукт. В допълнение остатъчното количество млечна киселина, използвана за намаляване на повърхностно микробно замърсяване, е пренебрежимо малко в сравнение с количеството млечна киселина, естествено съдържащо се в месото от животни от рода на едрия рогат добитък, и не застрашава безопасността. В някои месни заготовки солите на млечната киселина са разрешени като добавки в храните с цел консервиране, като за целта обичайната практика е да се използват нива от порядъка на 20 000 mg/kg. Поради това употребата на млечна киселина за намаляване на повърхностното микробно замърсяване ясно се разграничава от използването ѝ като добавка в храните.
(9)
С оглед на становището на ЕОБХ и предвид обстоятелството, че млечната киселина може значително да намали евентуалното микробиологично замърсяване, е целесъобразно да се одобри употребата ѝ за намаляване на повърхностното замърсяване. Тази употреба обаче следва да бъде разрешена, ако са спазени определени условия. Тя следва да бъде ограничена до използване върху кланични трупове или половинки или четвъртинки от кланични трупове в кланиците и следва да залегне в добрите хигиенни практики и в системите, основани на HACCP.
(10)
В Регламент (ЕС) № 231/2012 на Комисията от 9 март 2012 г. за определяне на спецификации на добавките в храните, включени в списъците в приложения II и III към Регламент (ЕО) № 1333/2008 на Европейския парламент и на Съвета (5) се определят спецификациите на добавките в храните относно по-специално техния произход, критерии за чистота и всякаква друга необходима информация.
(11)
В съответствие със становището на ЕОБХ млечната киселина, използвана за намаляване на повърхностното замърсяване на кланични трупове на животни от рода на едрия рогат добитък, следва да отговаря на спецификациите за млечната киселина, предвидени в законодателството на Съюза. Поради това, когато млечната киселина се използва за намаляване на повърхностното микробиологично замърсяване в съответствие с настоящия регламент, е целесъобразно тази млечна киселина да отговаря на спецификациите, определени в Регламент (ЕС) № 231/2012.
(12)
Употребата на млечна киселина за намаляване на повърхностното микробиологично замърсяване на кланични трупове или половинки или четвъртинки от кланични трупове на животни от рода на едрия рогат добитък не трябва да освобождава предприятията за хранителни продукти от задължението им да спазват изискванията на законодателството на Съюза относно хигиената на храните, определени в регламенти (ЕО) № 852/2004, (ЕО) № 853/2004 и (ЕО) № 2073/2005, и в никакъв случай не следва да се счита за заместител на добрите хигиенни практики при клане и на съответните оперативни процедури или за алтернатива на спазването на изискванията на посочените регламенти.
(13)
Постоянният комитет по хранителната верига и здравето на животните не предостави становище в рамките на срока, определен от неговия председател. Поради това Комисията представи на Съвета предложение, свързано с тази мярка, и същевременно го препрати на Европейския парламент.
(14)
С оглед на факта, че Съветът не се е произнесъл и Европейският парламент не възрази срещу мярката в рамките на приложимите срокове, Комисията следва да приеме мярката,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предприятията за хранителни продукти могат да използват млечна киселина за намаляване на повърхностното микробиологично замърсяване на кланични трупове или половинки или четвъртинки от кланични трупове на животни от рода на едрия рогат добитък в кланиците при спазване на условията, посочени в приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 4 февруари 2013 година.
KOMISIJOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 101/2013
2013 m. vasario 4 d.
dėl pieno rūgšties naudojimo mikrobiologinių teršalų kaupimuisi ant galvijų skerdenų paviršių mažinti
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 853/2004, nustatantį konkrečius gyvūninės kilmės maisto produktų higienos reikalavimus (1), ypač į jo 3 straipsnio 2 dalį,
kadangi:
(1)
2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 852/2004 dėl maisto produktų higienos (2) maisto ūkio subjektams nustatytos bendros taisyklės dėl maisto produktų higienos, ypač atsižvelgiant į bendrojo procedūrų, paremtų rizikos veiksnių analize ir svarbiaisiais valdymo taškais (RVASVT), įgyvendinimo principą;
(2)
Reglamente (EB) Nr. 853/2004 maisto ūkio subjektams nustatyti konkretūs gyvūninių maisto produktų higienos reikalavimai. Jame nustatyta, kad maisto ūkio subjektai ant gyvūninių produktų paviršiaus susikaupusiems teršalams šalinti neturi naudoti jokios kitos medžiagos, išskyrus vandenį, jei medžiagos naudojimas nebuvo patvirtintas pagal tą reglamentą;
(3)
be to, 2005 m. lapkričio 15 d. Komisijos reglamente (EB) Nr. 2073/2005 dėl maisto produktų mikrobiologinių kriterijų (3) nustatyti mikrobiologiniai kriterijai, taikomi tam tikriems mikroorganizmams, ir įgyvendinimo taisyklės, kurių turi laikytis maisto ūkio subjektai, taikydami Reglamente (EB) Nr. 852/2004 nurodytas bendrąsias ir specialiąsias higienos priemones. Jame nustatyta, kad maisto ūkio subjektai turi užtikrinti, jog maisto produktai atitiktų tuos mikrobiologinius kriterijus;
(4)
2010 m. gruodžio 14 d. Komisija gavo paraišką pritarti pieno rūgšties naudojimui siekiant sumažinti teršalų kaupimąsi ant galvijų skerdenų ir mėsos paviršiaus;
(5)
2011 m. liepos 26 d. Europos maisto saugos tarnyba (EMST) priėmė mokslinę nuomonę dėl mikrobinių teršalų šalinimo nuo jautienos skerdenų, gabalų ir išpjovų paviršiaus, naudojant pieno rūgštį, saugos ir veiksmingumo įvertinimo (4);
(6)
EMST nuomonėje padaryta išvada, kad procesai naudojant pieno rūgštį nekelia saugos problemų, su sąlyga, kad naudojama medžiaga atitinka Sąjungos maisto priedų specifikacijas. Be to, EMST daro išvadą, kad dėl procesų, kai naudojama pieno rūgštis, reikšmingai sumažėja mikrobiologinė tarša, priešingai nei tada, kai nenaudojama nieko arba naudojamas geriamasis vanduo, ir kad vargiai tikėtina, kad dėl tokių procesų padidėtų mikrobų atsparumas;
(7)
EMST rekomenduoja, kad maisto ūkio subjektai, vadovaudamiesi konkrečiomis apdorojimo taisyklėmis, patvirtintų tokių procesų antimikrobinį veiksmingumą ir patikrintų pieno rūgšties koncentraciją, taikomą temperatūrą ir kitus veiksnius, turinčius poveikio pieno rūgšties, kaip nukenksminimo medžiagos, veiksmingumui. EMST nuomonėje taip pat padaryta išvada, kad pieno rūgšties naudojimas nedaro neigiamo poveikio aplinkai;
(8)
remiantis EMST nuomone, po apdorojimo pieno rūgštimi proceso į jautieną patekęs likutis nebus didesnis kaip 190 mg/kg. Toks kiekis, palyginti su paviršiaus mikrobinei taršai mažinti būtinu aktyviuoju kiekiu, laikomas liekamuoju. Jis taip pat neturi jokio technologinio poveikio gatavam produktui. Be to, paviršiaus mikrobinei taršai mažinti naudojamos pieno rūgšties likutis, palyginti su jautienoje natūraliai esančios pieno rūgšties kiekiu, yra nežymus ir nekelia saugos problemų. Tam tikruose mėsos pusgaminiuose pieno rūgšties druskas leidžiama naudoti konservavimo tikslais kaip maisto priedus. Šiuo tikslu paprastai naudojama 20 000 mg/kg koncentracija. Todėl paviršiaus mikrobinei taršai mažinti skirtos pieno rūgšties ir pieno rūgšties, kaip maisto priedo, naudojimo atvejai aiškiai skiriasi;
(9)
atsižvelgiant į EMST nuomonę ir į tai, kad pieno rūgštis gali padėti gerokai sumažinti galimą mikrobiologinę taršą, tikslinga pritarti jos naudojimui siekiant sumažinti teršalų kaupimąsi ant paviršiaus. Tačiau tokiam naudojimui turėtų būti taikomos tam tikros sąlygos. Pieno rūgštis turėtų būti naudojama tik skerdyklose tvarkomoms skerdenoms ir skerdenų pusėms ar ketvirčiams, ir tai turėtų tapti gerosios higienos praktikos ir RVASVT pagrįstų sistemų dalimi;
(10)
2012 m. kovo 9 d. Komisijos reglamentu (ES) Nr. 231/2012, kuriuo nustatomos Europos Parlamento ir Tarybos reglamento Nr. 1333/2008 (5) II ir III prieduose išvardytų maisto priedų specifikacijos, nustatomos maisto priedų specifikacijos, visų pirma dėl jų kilmės, grynumo kriterijų ir kitos būtinos informacijos;
(11)
remiantis EMST nuomone, teršalams, susikaupusiems ant galvijų skerdenų paviršių, sumažinti naudojama pieno rūgštis turėtų atitikti Sąjungos teisės aktuose pieno rūgščiai nustatytas specifikacijas. Todėl, kai pieno rūgštis naudojama siekiant sumažinti mikrobiologinę paviršiaus taršą pagal šį reglamentą, tokia pieno rūgštis turėtų atitikti specifikacijas, nustatytas Reglamentu (ES) Nr. 231/2012;
(12)
galvijų skerdenų ar skerdenų pusių arba ketvirčių paviršių mikrobiologinei taršai sumažinti skirta pieno rūgštis turi būti naudojama nepažeidžiant maisto ūkio subjekto prievolės laikytis Sąjungos teisės aktų dėl maisto higienos reikalavimų, kaip nustatyta reglamentuose (EB) Nr. 852/2004, Nr. 853/2004 ir Nr. 2073/2005, ir toks naudojimas jokiu būdu neturėtų būti laikomas alternatyva gerajai skerdimo higienos praktikai ir darbo procedūroms arba alternatyva, kuri pasirenkama siekiant užtikrinti atitiktį tuose reglamentuose nustatytiems reikalavimams;
(13)
Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinis komitetas nepateikė nuomonės per komiteto pirmininko nustatytą terminą. Todėl Komisija Tarybai pateikė su šia priemone susijusį pasiūlymą ir tuo pat metu perdavė jį Europos Parlamentui;
(14)
atsižvelgiant į tai, kad per nustatytą laikotarpį Taryba veiksmų nesiėmė, o Europos Parlamentas priemonei neprieštaravo, Komisija turėtų ją priimti,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Maisto ūkio subjektai gali naudoti pieno rūgštį, kad skerdyklose būtų sumažinta mikrobiologinė galvijų skerdenų ar skerdenų pusių arba ketvirčių paviršių tarša, laikantis šio reglamento priede nustatytų sąlygų.
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2013 m. vasario 4 d.