ДИРЕКТИВА 2013/38/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 12 август 2013 година
за изменение на Директива 2009/16/ЕО относно държавния пристанищен контрол
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 100, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта за законодателен акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
На 23 февруари 2006 г. Международната организация на труда (МОТ) прие Морската трудова конвенция от 2006 г. (МТК от 2006 г.), водена от желанието да създаде единен съгласуван инструмент, в който са събрани, доколкото е възможно, всички актуални стандарти, съдържащи се в съществуващите международни конвенции и препоръки относно морския труд, както и основните принципи, заложени в други международни трудови конвенции.
(2)
Решение 2007/431/ЕО на Съвета (3) упълномощава държавите членки, в интерес на Европейските общности, да ратифицират МТК от 2006 г. Държавите членки следва да я ратифицират възможно най-скоро.
(3)
При извършването на държавен пристанищен контрол в съответствие с Директива 2009/16/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. относно държавния пристанищен контрол (4) във връзка с въпроси, уредени от конвенции, които те все още не са ратифицирали и съгласно които всички кораби подлежат на контрол от надлежно оправомощени длъжностни лица, когато са в пристанище на друга договаряща държава или страна, държавите членки следва да полагат всички усилия за спазване на процедурите и практиките, предвидени в посочените конвенции, и да се въздържат от изготвянето на доклади, свързани с държавния пристанищен доклад, за Международната морска организация (ИМО) и/или МОТ. Държавите членки, които все още не са ратифицирали дадена международна конвенция, влизаща в обхвата на Директива 2009/16/ЕО към момента на нейното влизане в сила, следва да положат всички усилия за установяване на сходни условия на борда на своите кораби в съответствие с изискванията на въпросната конвенция.
(4)
За да се осигури хармонизиран подход към ефективното прилагане на международните стандарти от страна на държавите членки при извършването на проверки както от държавата на знамето, така и от държавата на пристанището и за да се избегне евентуален конфликт между международното право и правото на Съюза, държавите членки следва да се стремят да ратифицират конвенциите или поне онези части от тях, които са от компетентността на Съюза, до датата на влизането им в сила.
(5)
МТК от 2006 г. определя морски трудови стандарти за всички морски лица, независимо от тяхното гражданство и от знамето на кораба, на който служат.
(6)
За целите на Директива 2009/16/ЕО за предпочитане е вместо да се дават определения за понятията „морско лице“ и „член на екипажа“, тяхното значение да се разбира за всеки случай според начина, по който понятието се определя или разбира в съответните международни конвенции. По-специално по въпроси, които са свързани с прилагането на МТК от 2006 г., понятието „член на екипажа“ следва да се разбира като означаващо „морско лице“ съгласно определението в МТК от 2006 г.
(7)
За всички въпроси, уредени от настоящата директива, които са свързани с прилагането на МТК от 2006 г., включително относно кораби, за които не се прилага Международният кодекс за управление на безопасността, всички споменавания в Директива 2009/16/ЕО на понятието „дружество“ следва да се разбират като означаващи „корабособственик“ съгласно определението в съответната разпоредба на МТК от 2006 г., тъй като то отговаря по-добре на конкретните цели на МТК от 2006 г.
(8)
Значителна част от стандартите на МТК от 2006 г. се прилагат в правото на Съюза чрез Директива 2009/13/ЕО на Съвета от 16 февруари 2009 г. за изпълнение на Споразумението, сключено между Асоциациите на корабособствениците от Европейската общност (ECSA) и Европейската федерация на транспортните работници (ETF) относно Морската трудова конвенция от 2006 г. (5) и Директива 1999/63/ЕО на Съвета от 21 юни 1999 г. за изпълнение на Споразумението, сключено между Асоциациите на корабособствениците от Европейската общност (ECSA) и Европейската федерация на транспортните работници (ETF) (6). Онези стандарти на МТК от 2006 г., които попадат в обхвата на Директива 2009/13/ЕО или Директива 1999/63/ЕО, следва да се прилагат от държавите членки в съответствие с посочените директиви.
(9)
По принцип мерките, приети за прилагане на настоящата директива, не следва в никакъв случай да служат като основание за държавите членки да понижат общото равнище на закрила на морските лица, които работят на кораби, плаващи под знамето на държава членка, съгласно приложимото социално право на Съюза.
(10)
МТК от 2006 г. съдържа разпоредби за правоприлагане, определящи отговорностите на държавите, които имат задължения да упражняват държавен пристанищен контрол. С оглед да се защити безопасността и да се избегне нарушаване на конкуренцията, държавите членки следва да имат право да проверяват спазването на разпоредбите на МТК от 2006 г. от всички кораби, които акостират в техните пристанища и места за заставане на котва, независимо от държавата, под чието знаме плават.
(11)
Държавният пристанищен контрол е уреден с Директива 2009/16/ЕО, която следва да включи МТК от 2006 г. сред конвенциите, чието прилагане се проверява от властите на държавите членки в техните пристанища.
(12)
При извършването на държавен пристанищен контрол в съответствие с Директива 2009/16/ЕО държавите членки следва да се съобразяват с разпоредбите на МТК от 2006 г., съгласно които морското трудово свидетелство и декларацията за спазване на морските трудови норми се признават като доказателство prima facie за спазването на изискванията на МТК от 2006 г.
(13)
Правото на Съюза следва също да отразява процедурите, определени в МТК от 2006 г., по отношение на разглеждането на подадени на сушата жалби във връзка с въпросите от обхвата на МТК от 2006 г.
(14)
С оглед осигуряване на еднакви условия за изпълнението на Директива 2009/16/ЕО, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Комисията следва да има право да приема изпълнителни актове: за изпълнение на методиката за разглеждане на общите параметри на риска във връзка по-специално с критериите за държавата на знамето и критериите за показателите на дружеството; за осигуряване на еднакви условия за обхвата на разширената проверка, включително рисковите области, които подлежат на проверка; осигуряване на еднакви условия за прилагане на процедурите за контрол и на проверките за сигурност на корабите; за създаване на хармонизиран електронен формат за докладването на жалби, свързани с МТК от 2006 г.; за изпълнение на хармонизирани процедури за докладване на явни нередности от страна на пилотите и пристанищните власти или органи, както и на последващите действия, предприети от държавите членки; и за установяване на условията за публикуване на информацията за дружества с ниски или много ниски показатели, критериите за събиране на съответните данни и честотата на актуализациите. Това е подчертано техническа задача, която трябва да се изпълни в контекста на принципите и критериите, установени от посочената директива. Тези правомощия следва да се упражняват в съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (7).
(15)
Комисията следва да не приема актове за изпълнение, свързани с методиката за разглеждане на общите параметри на риска във връзка по-специално с критериите за държавата на знамето и критериите за показателите на дружеството, с докладите на пилотите и пристанищните власти или органи, включително хармонизирани процедури за докладване на явни нередности от страна на пилотите и пристанищните власти или органи, както и на последващите действия, предприети от държавите членки, и с реда и условията на публикуване на информация за дружества с ниски или много ниски показатели, ако посоченият в настоящата директива комитет не даде становище по представения от Комисията проект за акт за изпълнение.
(16)
При определяне на правилата за изпълнение Комисията следва да взема предвид по-специално експертните знания и опита, придобити във връзка със системата за проверки в Съюза, и да използва експертните познания във връзка с Меморандума за разбирателство за държавния пристанищен контрол, подписан в Париж на 26 януари 1982 г., в неговата актуална версия („Парижкият МР“).
(17)
Правилата за изпълнение, в т.ч. позоваванията на инструкциите и насоките на Парижкия МР, следва да не възпрепятстват инспекторите и компетентния орган да упражняват професионална преценка и следва да не засягат гъвкавостта, предвидена в Директива 2009/16/ЕО.
(18)
Посочената в Директива 2009/16/ЕО база данни за проверките следва да се адаптира и развива в съответствие с измененията, въведени с настоящата директива, или с промените, приети в рамките на Парижкия МР.
(19)
Целта на Парижкия МР е да прекрати експлоатацията на кораби, които не отговарят на стандартите, чрез хармонизирана система на държавен пристанищен контрол, която включва координирана проверка на корабите, акостиращи в пристанищата и местата за заставане на котва, включително пристанищата на държавите членки, в региона на Парижкия МР. Тези проверки имат за цел да установят дали корабите спазват международните стандарти за безопасност, сигурност и опазване на околната среда и дали условията на живот и труд на морските лица са подходящи и отговарят на действащите международни конвенции. Когато се осъществяват проверки и се прави позоваване на инструкциите и насоките на Парижкия МР, следва да се отчита фактът, че тези инструкции и насоки са изготвени и приети, за да осигурят съгласуваност и да насочват проверките, така че да се осигури възможно най-голямо сближаване.
(20)
Проверката на условията на живот и труд на борда на морските лица и на тяхното обучение и квалификации, за да се провери дали отговарят на изискванията на МТК от 2006 г., налага инспекторите да притежават необходимото ниво на обучение. Европейската агенция по морска безопасност и държавите членки следва да поставят на преден план въпроса за обучение на инспектори с цел проверка на спазването на МТК от 2006 г.
(21)
С цел да се позволи на Комисията да актуализира бързо съответните процедури, като по този начин допринася за постигането на равностойни условия в корабоплаването в световен план, на Комисията следва да се делегира правомощието за приемане на актове съгласно член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз по отношение на измененията на приложение VI към Директива 2009/16/ЕО, съдържащо списъка с инструкции, приети с Парижкия МР, така че процедурите да продължат да се прилагат и изпълняват на териториите на държавите членки в съответствие с процедурите, договорени на международно равнище, и при спазване на съответните конвенции. От особена важност е по време на подготвителната работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и съставянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(22)
Тъй като целите на настоящата директива не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки и могат поради мащаба или последиците на предлаганото действие да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигането на тези цели.
(23)
Следователно Директива 2009/16/ЕО следва да бъде съответно изменена.
(24)
Съгласно член VIII МТК от 2006 г. влиза в сила 12 месеца след датата, на която са регистрирани ратификации от най-малко 30 членове на МОТ с общ дял 33 % от общия световен корабен тонаж. Това условие беше изпълнено на 20 август 2012 г. и МТК от 2006 г. влиза в сила на 20 август 2013 г.
(25)
Настоящата директива следва да влезе в сила в деня на влизане в сила на МТК от 2006 г.,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Изменения на Директива 2009/16/ЕО
Директива 2009/16/ЕО се изменя, както следва:
1)
Член 2 се изменя, както следва:
а)
точка 1 се изменя, както следва:
i)
буква ж) се заличава;
ii)
добавят се следните букви:
„и)
Морската трудова конвенция от 2006 г. (МТК от 2006 г.);
й)
Международната конвенция за контрол на вредните противообрастващи системи на корабите от 2001 г. (AFS 2001);
к)
Международната конвенция относно гражданската отговорност за щети, причинени от замърсяване с корабно гориво от 2001 г. („Конвенцията за корабното гориво от 2001 г..)“;
б)
добавят се следните точки:
„23.
„Морско трудово свидетелство“ означава свидетелството, посочено в правило 5.1.3 от МТК от 2006 г.
24.
„Декларация за спазване на морските трудови норми“ означава декларацията, посочена в правило 5.1.3 от МТК от 2006 г.“;
в)
добавя се следният параграф:
„Всички позовавания в настоящата директива на конвенции, международни кодекси и резолюции, включително и по отношение на свидетелства и други документи, се смятат за позовавания на тези конвенции, международни кодекси и резолюции в актуалните им версии.“
2)
Член 3 се изменя, както следва:
а)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. При извършване на проверка на кораб, плаващ под знамето на държава, която не е страна по дадена конвенция, държавите членки гарантират, че този кораб и неговият екипаж не са третирани по по-благоприятен начин в сравнение с кораб, плаващ под знамето на държава - страна по въпросната конвенция. Такъв кораб се подлага на по-задълбочена проверка съгласно процедурите, установени с Парижкия МР.“;
б)
добавя се следният параграф:
„5. Мерките, приети за прилагане на настоящата директива, не водят до понижаване на общото равнище на закрила на морските лица, произтичащо от социалното право на Съюза в областите, към които се прилага директивата, в сравнение с положението, което вече е установено във всяка държава членка. Ако при изпълнението на тези мерки компетентният орган на държавата на пристанището установи явно нарушение на правото на Съюза на борда на кораби, плаващи под знамето на държава членка, в съответствие с националното законодателство и практика той незабавно уведомява всякакви други имащи отношение компетентни органи с оглед предприемането на подходящи последващи действия.“
3)
В член 8 параграф 4 се заличава.
4)
В член 10 параграф 3 се заменя със следния текст:
„3. На Комисията се предоставят изпълнителни правомощия за прилагане на методика за разглеждане на общи параметри на риска във връзка по-специално с критериите за държавата на знамето и критериите за показателите на дружеството. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 31, параграф 3“.
5)
В член 14 параграф 4 се заменя със следния текст:
„4. Обхватът на разширената проверка, включително рисковите области, които подлежат на проверка, е установен в приложение VII. Комисията може да приема подробни мерки с цел осигуряване на еднакви условия на прилагане на приложение VII. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 31, параграф 3.“
6)
В член 15 параграф 4 се заменя със следния текст:
„4. Комисията може да приема подробни мерки с цел осигуряване на еднакви условия на прилагане на процедурите, посочени в параграф 1, и на проверките за сигурност, посочени в параграф 2 от настоящия член. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 31, параграф 3.“
7)
В член 17 се добавят следните алинеи:
„Когато след по-задълбочена проверка се установи, че условията на живот и труд на кораба не съответстват на изискванията на МТК от 2006 г., инспекторът незабавно уведомява капитана на кораба за нередностите, както и за сроковете, в които те трябва да бъдат коригирани.
В случай че инспекторът сметне нередностите за значими или в случай че те се отнасят до евентуална жалба съгласно приложение V, част А, точка 19, инспекторът уведомява за нередностите и съответните организации на морски лица и корабособственици в държавата членка, в която е проведена инспекцията, и може:
а)
да уведоми представител на държавата на знамето;
б)
да предостави съответната информация на компетентните органи в следващото пристанище на акостиране.
Относно въпроси, свързани с МТК от 2006 г., държавата членка, в която се извършва проверката, има право да изпрати копие от доклада на инспектора, придружено от всички отговори на компетентните органи на държавата на знамето, получени в определения срок, на генералния директор на Международното бюро на труда с оглед на действия, които могат да бъдат сметнати за подходящи и целесъобразни, за да бъде гарантирано, че подобна информация се съхранява и че за нея са уведомени съответните страни, които могат да имат интерес да използват съответните процедури по обжалване.“
8)
В член 18 четвъртата алинея се заменя със следното:
„Самоличността на жалбоподателя не се разкрива пред капитана или собственика на съответния кораб. Инспекторът взема подходящите мерки, за да запази поверителността на жалби, подадени от морски лица, включително като гарантира поверителността при разпитването на морските лица.“
9)
Вмъква се следният член:
„Член 18а
Процедури за разглеждане на подадени на сушата жалби във връзка с МТК от 2006 г.
1. Жалба от морско лице, в която се твърди, че има нарушение на изискванията на МТК от 2006 г., включително на правата на морските лица, може да се подаде до инспектор в пристанището, в което е акостирал корабът на морското лице. В такива случаи инспекторът започва първоначално разследване.
2. Когато е уместно предвид естеството на жалбата, при първоначалното разследване се разглежда дали са следвани бордовите процедури за подаване на жалби, предвидени в правило 5.1.5 от МТК от 2006 г. Инспекторът може да проведе и задълбочена проверка в съответствие с член 13 от настоящата директива.
3. Инспекторът се стреми, според случая, да търси решение на жалбата в рамките на кораба.
4. Ако при разследването или проверката се установи неизправност, която попада в обхвата на член 19, се прилага същия член.
5. Когато не се прилага параграф 4 и на жалба от морско лице във връзка с въпроси, уредени от МТК от 2006 г. не е намерено решение на борда на кораба, инспекторът незабавно информира държавата на знамето и изисква от нея да представи в определен срок насоки и план за корективни действия. Докладът от всяка извършена проверка се вкарва по електронен път в базата данни за проверките, посочена в член 24.
6. Когато на жалба не е намерено решение в съответствие с параграф 5, държавата на пристанището представя копие от доклада на инспектора на генералния директор на Международното бюро по труда, заедно с всички отговори на компетентния орган на държавата на знамето, получени в определения срок. Съответните организации на морските лица и на корабособствениците в държавата на пристанището също биват информирани. Освен това на генералния директор на Международното бюро по труда редовно се представят статистически данни и информация относно жалбите, на които е намерено решение.
Тези статистически данни и информация се предоставят, за да може, въз основа на подходящи и целесъобразни мерки, тази информация да се съхрани и доведе до знанието на съответните страни, включително организациите на морските лица и на корабособствениците, които могат да имат интерес да използват съответните процедури по обжалване.
7. За да се осигурят еднакви условия на прилагане на настоящия член, на Комисията се предоставят изпълнителни правомощия по отношение на установяването на хармонизиран електронен формат и процедура за докладване на последващите действия от страна на държавите членки. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 31, параграф 3.
8. Настоящият член не засяга разпоредбите на член 18. Четвърта алинея от член 18 се прилага и за жалби, свързани с въпроси, уредени от МТК от 2006 г.“
10)
Член 19 се изменя, както следва:
а)
вмъква се следният параграф:
„2a. Когато условията на живот и труд на борда представляват явна заплаха за безопасността, здравето или сигурността на морските лица или неизправностите представляват тежко или многократно нарушение на изискванията на МТК от 2006 г. (включително на правата на морските лица), компетентният орган на държавата на пристанището, в което се проверява корабът, прави необходимото корабът да бъде задържан или да бъде спряна операцията, по време на която са били открити неизправностите.
Заповедта за задържане или спиране на операцията се отменя само след отстраняване на тези неизправности или ако компетентният орган е одобрил план за действие за отстраняване на неизправностите и са му представени доказателства, че планът ще бъде приложен в кратък срок. Преди да одобри план за действие, инспекторът може да се консултира с държавата на знамето.“;
б)
параграф 6 се заменя със следното:
„6. В случай на задържане компетентният орган незабавно уведомява, в писмена форма и с приложен доклад от извършената проверка, администрацията на държавата на знамето или - когато това е невъзможно - консула, или в негово отсъствие - най-близкия дипломатически представител на тази държава, за всички обстоятелства, при които дадена намеса е била счетена за необходима. Освен това според случая се уведомяват и определените контрольори или признати организации, на които е възложено издаването на свидетелства за клас или задължителни свидетелства съгласно конвенциите. Освен това, ако корабът не може да напусне пристанището поради тежко или многократно нарушение на изискванията на МТК от 2006 г. (включително на правата на морските лица) или тъй като условията на живот и труд на борда представляват явна заплаха за безопасността, здравето или сигурността на морските лица, компетентният орган незабавно уведомява за това държавата на знамето и поканва представител на държавата на знамето да присъства, ако това е възможно, като изисква от държавата на знамето да действа в определен срок. Компетентният орган незабавно информира за това съответните организации на морските лица и на корабособствениците в държавата на пристанището, в която е извършена проверката.“
11)
В член 23 параграф 5 се заменя със следното:
„5. На Комисията се предоставят изпълнителни правомощия да приема мерки за прилагане на настоящия член, в т.ч. хармонизирани процедури за докладване на явни нередности от страна на пилотите и пристанищните власти или органи, както и на последващите действия, предприети от държавите членки. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 31, параграф 3.“
12)
В член 27 втората алинея се заменя със следното:
„На Комисията се предоставят изпълнителни правомощия за установяване на условията за публикуване на информацията, посочена в първата алинея, критериите за събиране на съответните данни и честотата на актуализациите. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 31, параграф 3.“
13)
Вмъкват се следните членове:
„Член 30а
Делегирани актове
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 30б във връзка с изменения на приложение VI, за да добавя към списъка, съдържащ се в посоченото приложение, нови инструкции, свързани с държавния пристанищен контрол, приети от организацията на Парижкия МР.
Член 30б
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегираните актове, посочени в член 30а, за срок от пет години, считано от 20 август 2013 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се продължава с мълчаливо съгласие за периоди с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки период.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 30а, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. Решението за оттегляне прекратява делегирането на правомощието, посочено в това решение. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира едновременно Европейския парламент и Съвета за него.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 30а, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на Европейския парламент и на Съвета за акта или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.“
14)
Член 31 се заменя със следното:
„Член 31
Комитет
1. Комисията се подпомага от Комитета по морската безопасност и предотвратяването на замърсяването от кораби (КМБПЗК), създаден с член 3 от Регламент (ЕО) № 2099/2002 на Европейския парламент и на Съвета (8). Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Ако комитетът не даде становище по даден проект на акт за изпълнение, който се приема съответно по член 10, параграф 3, член 23, параграф 5 и член 27, втора алинея, Комисията не приема проекта на акт за изпълнение и се прилага член 5, параграф 4, трета алинея от Регламент (ЕС) № 182/2011.
15)
Член 32 се заличава.
16)
Член 33 се заменя със следното:
„Член 33
Правила за изпълнение
При определяне на правилата за изпълнение, посочени в член 10, параграф 3, член 14, параграф 4, член 15, параграф 4, член 18а, параграф 7, член 23, параграф 5 и член 27, в съответствие с процедурите, посочени в член 31, параграф 3, Комисията следи специално тези правила да отчитат експертните познания и опит, придобити във връзка със системата за проверки в Съюза и използващи експертния опит на Парижкия МР.“
17)
Приложение I, част II, точка 2Б се изменя, както следва:
а)
петото тире се заменя със следното:
„-
Корабите, които са били предмет на доклад или жалба, включително подадена на сушата жалба, от капитана, член на екипажа или друго лице или организация, имащи законен интерес от безопасната експлоатация на кораба, условията на живот и работа на борда или предпазването от замърсяване, освен ако засегнатата държава членка не смята доклада или жалбата като явно неоснователни.“;
б)
добавя се следното тире:
„-
Корабите, за които е одобрен план за действие за отстраняване на нередностите, както е посочено в член 19, параграф 2а, но чието изпълнение не е проверено от инспектор.“
18)
Приложение IV се изменя, както следва:
а)
точки 14, 15 и 16 се заменят със следното:
„14.
Медицински свидетелства (вж. МТК от 2006 г.).
15.
Таблица с условията за работа на борда на кораба (вж. МТК от 2006 г. и STCW 78/95).
16.
Записи с работното време и времето за почивка на моряците (вж. МТК от 2006 г.).“;
б)
добавят се следните точки:
„45.
Морско трудово свидетелство.
46.
Декларация за спазване на морските трудови норми, части I и II.
47.
Международен сертификат за противообрастващи системи.
48.
Свидетелство за наличието на застраховка или друго финансово обезпечаване на гражданската отговорност за щети от замърсяване с корабно гориво.“
19)
В приложение V, част А се добавят следните точки:
„16.
Документите, изисквани съгласно МТК от 2006 г., не се представят или поддържат, или се поддържат неправилно, или представените документи не съдържат информацията, изисквана от МТК от 2006 г., или са невалидни по други причини.
17.
Условията на живот и труд на кораба не съответстват на изискванията на МТК от 2006 г.
18.
Има разумни основания да се смята, че корабът е сменил знамето си с цел избягване на спазването на МТК от 2006 г.
19.
Подадена е жалба, че конкретни условия на живот и труд на кораба не съответстват на изискванията на МТК от 2006 г.“
20)
Приложение Х, точка 3.10 се изменя, както следва:
а)
заглавието се заменя със следното:
„Области, попадащи в обхвата на МТК от 2006 г.“;
б)
добавят се следните точки:
„8.
Условията на борда представляват явна заплаха за безопасността, здравето или сигурността на морските лица.
9.
Нередността представлява тежко или многократно нарушение на изискванията на МТК от 2006 г. (включително на правата на морските лица) по отношение на условията на живот и труд на морските лица на кораба, предвидени в морското трудово свидетелство и декларацията за спазване на морските трудови норми на кораба.“
Член 2
Транспониране
1. Държавите членки въвеждат в сила необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобразят с настоящата директива до 21 ноември 2014 г. Те незабавно информират Комисията за текста на тези разпоредби. Когато държавите членки приемат тези мерки, те съдържат позоваване на настоящата директива или се придружават от такова позоваване при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите членки.
2. Държавите членки съобщават на Комисията текста на основните мерки на националното право, които приемат в приложното поле на настоящата директива.
Член 3
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на 20 август 2013 г. - датата на влизане в сила на МТК от 2006 г.
Член 4
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 12 август 2013 година.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA 2013/38/ES
2013 m. rugpjūčio 12 d.
kuria iš dalies keičiama Direktyva 2009/16/EB dėl uosto valstybės kontrolės
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 100 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
pasikonsultavę su Regionų komitetu,
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (2),
kadangi:
(1)
2006 m. vasario 23 d. Tarptautinė darbo organizacija (TDO) priėmė 2006 m. Konvenciją dėl darbo jūrų laivyboje (MLC 2006), siekdama sukurti bendrą darnią priemonę, kiek įmanoma apimančią visus naujausius galiojančiose tarptautinėse darbo jūrų laivyboje konvencijose ir rekomendacijose išdėstytus standartus, taip pat pagrindinius principus, išdėstytus kitose tarptautinėse darbo konvencijose;
(2)
Tarybos sprendimu 2007/431/EB (3) valstybės narės įgaliotos Europos bendrijos interesų labui ratifikuoti MLC 2006. Todėl valstybės narės turėtų ją ratifikuoti kuo greičiau;
(3)
valstybės narės, vykdydamos uosto valstybės kontrolės inspektavimus pagal 2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2009/16/EB dėl uosto valstybės kontrolės (4), susijusiais konvencijų, kurių jos dar nėra ratifikavusios, nuostatomis ir kuriais numatoma, kad visiems laivams, esantiems kitos susitariančiosios valstybės arba šalies uoste, taikoma kontrolė, kurią vykdo tinkamai įgalioti pareigūnai, turėtų dėti visas pastangas, kad būtų laikomasi tose konvencijose nustatytų procedūrų ir praktikos, ir todėl neturėtų Tarptautinei jūrų organizacijai (TJO) ir (arba) TDO teikti pranešimų, susijusių su uosto valstybės kontrole. Valstybės narės, kurios dar nėra ratifikavusios tarptautinės konvencijos, patenkančios į Direktyvos 2009/16/EB taikymo sritį jos įsigaliojimo metu, turėtų dėti visas pastangas, kad jų laivuose būtų sudarytos panašios sąlygos pagal toje konvencijoje numatytus reikalavimus;
(4)
siekiant užtikrinti suderintą požiūrį į veiksmingą valstybių narių tarptautinių standartų įgyvendinimą vykdant tiek vėliavos, tiek uosto valstybės kontrolės inspektavimus ir siekiant išvengti tarptautinės ir Sąjungos teisės neatitikimų, valstybės narės turėtų siekti ratifikuoti konvencijas, bent jau tas jų dalis, kurios priklauso Sąjungos kompetencijai, prieš joms įsigaliojant;
(5)
MLC 2006 nustato darbo jūrų laivyboje standartus visiems jūrininkams, nepriklausomai nuo jų pilietybės ir laivų, kuriuose jie dirba, vėliavos;
(6)
taikant Direktyvą 2009/16/EB, reikėtų teikti pirmenybę tam, kad vietoj apibrėžus sąvokas „jūrininkas“ ir „įgula“, kiekvienu atveju šios sąvokos turėtų būti suprantamos taip, kaip jos yra apibrėžtos ar suprantamos pagal atitinkamas tarptautines konvencijas. Ypač, bet kokiu atveju, susijusiu su MLC 2006 įgyvendinimo užtikrinimu, sąvoka „įgula“ turėtų būti aiškinama kaip nurodanti sąvoką „jūrininkas“, kaip apibrėžta MLC 2006;
(7)
visais atvejais, numatytais šioje direktyvoje, susijusiais su MLC 2006 įgyvendinimo užtikrinimu, įskaitant laivus, kuriems netaikomas Tarptautinio saugaus valdymo kodeksas, nuorodos Direktyvoje 2009/16/EB į sąvoką„įmonė“ turėtų būti suprantamos kaip sąvoka „laivo savininkas“, kaip apibrėžta atitinkamoje MLC 2006 nuostatoje, kadangi pastaroji apibrėžtis geriau atitinka konkrečius MLC 2006 poreikius;
(8)
didelė MLC 2006 standartų dalis Sąjungos teisėje įgyvendinta 2009 m. vasario 16 d. Tarybos direktyva 2009/13/EB, įgyvendinančia Europos bendrijos laivų savininkų asociacijų (ECSA) ir Europos transporto darbuotojų federacijos (ETF) sudarytą susitarimą dėl 2006 m. Konvencijos dėl darbo jūrų laivyboje (5), ir 1999 m. birželio 21 d. Tarybos direktyva 1999/63/EB dėl Europos bendrijos laivų savininkų asociacijos (ECSA) ir Europos Sąjungos transporto darbuotojų profesinių sąjungų federacijos (FST) susitarimo dėl jūreivių darbo laiko organizavimo (6). Tuos MLC 2006 standartus, kurie patenka į Direktyvos 2009/13/EB arba Direktyvos 1999/63/EB taikymo sritį, valstybės narės turi įgyvendinti pagal tas direktyvas;
(9)
apskritai priemonės, patvirtintos šiai direktyvai įgyvendinti, jokiais būdais neturėtų sudaryti pagrindo valstybei narei pateisinti bendrojo jūrininkų, dirbančių su valstybės narės vėliava plaukiojančiuose laivuose, apsaugos lygio sumažinimą pagal taikytinus Sąjungos socialinės teisės aktus;
(10)
MLC 2006 išdėstytos vykdymo užtikrinimo nuostatos, kuriomis apibrėžta valstybių, vykdančių uosto valstybių kontrolės įsipareigojimus, atsakomybė. Siekiant užtikrinti saugumą ir išvengti konkurencijos iškraipymo, valstybėms narėms turėtų būti leista tikrinti, ar visi į jų uostus ar inkaravimo vietas įplaukiantys laivai, nepriklausomai nuo valstybės, su kurios valstybės vėliava jie plaukioja, laikosi MLC 2006 nuostatų;
(11)
uosto valstybės kontrolė reglamentuojama Direktyvos 2009/16/EB, ir joje MLC 2006 turėtų būti įtraukta į konvencijų, kurių įgyvendinimą valstybių narių institucijos tikrina jų uostuose, sąrašą;
(12)
valstybės narės, vykdydamos uosto valstybės kontrolės inspektavimus pagal Direktyvą 2009/16/EB, turėtų atsižvelgti į MLC 2006 nuostatas, kuriomis numatyta, kad darbo jūrų laivyboje liudijimas ir darbo jūrų laivyboje atitikties deklaracija turi būti pripažįstami kaip prima facie įrodymai, kad laikomasi MLC 2006 reikalavimų;
(13)
Sąjungos teisės aktuose taip pat turėtų būti atsižvelgta į MLC 2006 numatytas krante pateikiamų skundų, susijusių su MLC 2006 reglamentuojamais klausimais, nagrinėjimo procedūras;
(14)
siekiant užtikrinti vienodas Direktyvos 2009/16/EB įgyvendinimo sąlygas, Komisijai turėtų būtų suteikti įgyvendinimo įgaliojimai. Komisija turėtų būti įgaliota priimti įgyvendinamuosius aktus, skirtus: įgyvendinti metodiką, skirtą įvertinti bendruosius rizikos rodiklius, visų pirma susijusius su joje numatytais vėliavos valstybės kriterijais ir įmonės veiklos rezultatų vertinimo kriterijais; užtikrinti išplėstinio inspektavimo apimties vienodas taikymo sąlygas, įskaitant tikrintinas rizikos sritis; užtikrinti vienodą laivų kontrolės ir apsaugos patikrinimo procedūrų taikymą; nustatyti suderintą pranešimo apie skundus, susijusius su MLC 2006, elektroninį formatą; įgyvendinti pranešimų apie akivaizdžius defektus, kuriuos teikia locmanai ir uostų administracijos arba įstaigos, teikimo suderintas procedūras bei tolesnius veiksmus, kurių ėmėsi valstybės narės; ir nustatyti informacijos apie kompanijas, kurių veiklos rezultatų lygis yra žemas ir labai žemas, paskelbimo išsamią tvarką, susijusios informacijos rinkimo kriterijus ir atnaujinimo dažnumą. Tai yra labai techninė užduotis, atliekama vadovaujantis toje direktyvoje nustatytais principais ir kriterijais. Tais įgaliojimais turėtų būti naudojamasi vadovaujantis 2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai (7);
(15)
jeigu šioje direktyvoje nurodytas komitetas nepriima nuomonės dėl Komisijos pateikto įgyvendinimo akto projekto, Komisija neturėtų priimti įgyvendinimo aktų dėl metodikos, skirtos įvertinti bendruosius rizikos rodiklius, visų pirma susijusius su vėliavos valstybės kriterijais ir įmonės veiklos rezultatų vertinimo kriterijais, dėl pranešimų, įskaitant pranešimų apie akivaizdžius defektus, kuriuos teikia locmanai ir uostų administracijos arba įstaigos, bei apie tolesnius veiksmus, kurių imasi valstybės narės, teikimo suderintų procedūrų ir dėl informacijos apie įmones, kurių veiklos rezultatų lygis yra žemas ar labai žemas, skelbimo išsamią tvarką;
(16)
nustatydama įgyvendinimo taisykles, Komisija turėtų ypač atsižvelgti į profesines žinias ir patirtį, įgytas naudojantis Sąjungos inspektavimo sistema, ir remtis 1982 m. sausio 26 d. Paryžiuje pasirašyto susitarimo memorandumo dėl uosto valstybės kontrolės, jo naujausios redakcijos (Paryžiaus SM) profesinėmis žiniomis;
(17)
įgyvendinimo taisyklės, įskaitant nuorodas į Paryžiaus SM išdėstytus nurodymus ir gaires, neturėtų trukdyti inspektoriams arba kompetentingai institucijai atlikti specialisto vertinimą ir kenkti lankstumui, kuris numatytas Direktyvoje 2009/16/EB;
(18)
Direktyvoje 2009/16/EB nurodyta inspektavimo duomenų bazė turėtų būti pritaikyta ir parengta atsižvelgiant į pakeitimus, padarytus šia direktyva, arba į pakeitimus, priimtus atsižvelgiant į Paryžiaus SM;
(19)
Paryžiaus SM siekiama nutraukti standartų neatitinkančių laivų eksploatavimą įdiegiant suderintą uosto valstybės kontrolės sistemą, apimančią į uostus, įskaitant valstybių narių uostus, įplaukiančių laivų suderintą inspektavimą Paryžiaus SM regione. Tais inspektavimais siekiama tikrinti, ar laivai atitinka tarptautinius saugos, saugumo ir aplinkosaugos standartus, ir ar jūrininkai turi tinkamas gyvenimo ir darbo sąlygas pagal galiojančias tarptautines konvencijas. Atliekant inspektavimus ir darant nuorodą į Paryžiaus SM išdėstytus nurodymus bei gaires, reikia atsižvelgti į tai, kad jie yra parengti ir priimti siekiant užtikrinti nuoseklumą ir nustatyti gaires inspektavimams, kad būtų sudarytos palankios sąlygos kuo didesnei konvergencijai;
(20)
laive gyvenančių ir dirbančių jūrininkų gyvenimo bei darbo sąlygų ir jų parengimo bei kvalifikacijų inspektavimui, kuriuo siekiama patikrinti, ar jie atitinka MLC 2006 reikalavimus, reikalingas minimalus inspektorių parengimo lygis. Europos jūrų saugumo agentūra ir valstybės narės turėtų skatinti parengimą inspektoriams, kad jie galėtų tikrinti, kaip laikomasi MLC 2006;
(21)
kad Komisija galėtų greitai atnaujinti atitinkamas procedūras ir taip prisidėti prie vienodų sąlygų laivybos sektoriuje užtikrinimo pasauliniu mastu, pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 290 straipsnį Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti aktus, kuriais iš dalies keičiamas Direktyvos 2009/16/EB VI priedas, kuriame pateiktas Paryžiaus SM nustatytų nurodymų sąrašas, kad valstybių narių teritorijoje būtų taikomos ir vykdomos procedūros, atitinkančios tarptautiniu mastu sutartas procedūras ir atitinkamas konvencijas. Ypač svarbu, kad Komisija parengiamųjų darbų metu tinkamai konsultuotųsi, įskaitant konsultacijas ekspertų lygiu. Ruošdama ir rengdama deleguotuosius aktus Komisija turėtų užtikrinti, kad susiję dokumentai būtų tuo pačiu metu tinkamai laiku persiųsti Europos Parlamentui ir Tarybai;
(22)
kadangi šios direktyvos tikslų valstybės narės negali deramai pasiekti dėl jų apimties ar poveikio ir kadangi šių tikslų būtų geriau siekti Sąjungos lygmeniu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šia direktyva neviršijama to, kas būtina nurodytiems tikslams pasiekti;
(23)
todėl Direktyva 2009/16/EB turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeista;
(24)
vadovaujantis VIII straipsniu, MLC 2006 turi įsigalioti 12 mėnesių po tos datos, kurią buvo užregistruoti bent 30 TDO narių, kurių pasaulinio laivų bendro tonažo dalis yra 33 procentai, ratifikavimo dokumentai. Ši sąlyga buvo išpildyta 2012 m. rugpjūčio 20 d. ir MLC 2006 įsigalios 2013 m. rugpjūčio 20 d.;
(25)
ši direktyva turėtų įsigalioti tą pačią dieną kaip ir MLC 2006,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
1 straipsnis
Direktyvos 2009/16/EB daliniai pakeitimai
Direktyva 2009/16/EB iš dalies keičiama taip:
1)
2 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 punktas iš dalies keičiamas taip:
i)
g papunktis išbraukiamas;
ii)
papildoma šiais papunkčiais:
„i)
2006 m. Konvencija dėl darbo jūrų laivyboje (MLC 2006);
j)
2001 m. Tarptautinė konvencija dėl laivuose naudojamų žalingų apsaugos nuo užsiteršimo sistemų kontrolės (AFS 2001);
k)
2001 m. Tarptautinė konvencija dėl civilinės atsakomybės už laivų bunkeriuose vežamos naftos padarytą žalą (2001 m. Laivų bunkerių konvencija).“;
b)
papildoma šiais punktais:
„23.
Darbo jūrų laivyboje liudijimas - MLC 2006 5.1.3 taisyklėje nurodytas liudijimas.
24.
Darbo jūrų laivyboje atitikties deklaracija - MLC 2006 5.1.3 taisyklėje nurodyta deklaracija.“;
c)
papildoma šia pastraipa:
„Visos nuorodos į šioje direktyvoje minimas konvencijas, tarptautinius kodeksus ir rezoliucijas, įskaitant dėl liudijimų ir kitų dokumentų, laikomos nuorodomis į tas konvencijas, tarptautinius kodeksus ir rezoliucijas jų naujausia redakcija.“
2)
3 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
3 dalis pakeičiama taip:
„3. Valstybės narės, inspektuodamos laivą, plaukiojantį su Konvencijos Šalimi nesančios valstybės vėliava, užtikrina, kad tam laivui ir jo įgulai taikoma tvarka nebūtų palankesnė už tvarką, taikomą su Konvencijos Šalimi esančios valstybės vėliava plaukiojančiam laivui. Toks laivas inspektuojamas išsamiai laikantis Paryžiaus SM nustatytų procedūrų.“;
b)
papildoma šia dalimi:
„5. Taikant priemones, patvirtintas šiai direktyvai įgyvendinti, bendrasis jūrininkų apsaugos lygis pagal Sąjungos socialinės teisės aktus srityse, kurioms taikoma ši direktyva, neturi sumažėti, palyginti su kiekvienoje valstybėje narėje jau esama padėtimi. Įgyvendinant tas priemones, jei uosto valstybės kompetentinga institucija sužinotų, kad buvo akivaizdžiai pažeisti Sąjungos teisės aktai laivuose, plaukiojančiuose su valstybės narės vėliava, ji turi, vadovaudamasi nacionaline teise ir praktika, nedelsdama informuoti visas kitas atitinkamas kompetentingas institucijas, kad būtų atitinkamai imtasi tolesnių veiksmų.“
3)
8 straipsnio 4 dalis išbraukiama.
4)
10 straipsnio 3 dalis pakeičiama taip:
„3. Komisijai suteikiami įgyvendinimo įgaliojimai įgyvendinti metodiką, skirtą įvertinti bendruosius rizikos rodiklius, visų pirma susijusius su vėliavos valstybės kriterijais ir įmonės veiklos rezultatų vertinimo kriterijais. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 31 straipsnio 3 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.“
5)
14 straipsnio 4 dalis pakeičiama taip:
„4. Išplėstinio inspektavimo apimtis, įskaitant tikrintinas rizikos sritis, išdėstyta VII priede. Komisija gali patvirtinti išsamias priemones, skirtas vienodoms VII priedo taikymo sąlygoms užtikrinti. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 31 straipsnio 3 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.“
6)
15 straipsnio 4 dalis pakeičiama taip:
„4. Komisija gali patvirtinti išsamias priemones, skirtas vienodam šio straipsnio 1 dalyje nurodytų procedūrų ir šio straipsnio 2 dalyje nurodytų apsaugos patikrinimų taikymui užtikrinti. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 31 straipsnio 3 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.“
7)
17 straipsnis papildomas šiomis dalimis:
„Jeigu atlikus išsamų inspektavimą nustatoma, kad gyvenimo ir darbo sąlygos laive neatitinka MLC 2006 reikalavimų, inspektorius nedelsdamas apie šiuos trūkumus informuoja laivo kapitoną ir nurodo terminus, iki kurių jie turi būti pašalinti.
Tuo atveju, jeigu inspektorius mano, kad tokie trūkumai yra dideli, arba jeigu jie susiję su galimu skundu pagal V priedo A dalies 19 punktą, inspektorius taip pat informuoja apie šiuos trūkumus atitinkamas jūrininkų ir laivų savininkų organizacijas valstybėje narėje, kurioje atliekamas inspektavimas, ir gali:
a)
informuoti vėliavos valstybės atstovą;
b)
pateikti atitinkamą informaciją kito įplaukimo uosto kompetentingoms institucijoms.
Su MLC 2006 susijusiais klausimais valstybė narė, kurioje atliekamas inspektavimas, turi teisę perduoti inspektoriaus ataskaitos, prie kurios pridedamas vėliavos valstybės kompetentingos institucijos atsakymas, jeigu jis buvo gautas per nustatytą laikotarpį, kopiją Tarptautinio darbo biuro generaliniam direktoriui, kad būtų imtasi tokių veiksmų, kurie būtų laikomi tinkami ir tikslingi, kad būtų užtikrintas tokios informacijos registravimas ir kad apie ją būtų informuojamos šalys, kurios gali būti suinteresuotos pasinaudoti atitinkamomis kreipimosi procedūromis.“
8)
18 straipsnio ketvirta pastraipa pakeičiama taip:
„Skundą pateikusio asmens tapatybė atitinkamo laivo kapitonui arba savininkui neatskleidžiama. Inspektorius imasi tinkamų priemonių, kad užtikrintų jūrininkų pateiktų skundų konfidencialumą, įskaitant visų pokalbių su jūrininkais konfidencialumo užtikrinimą.“
9)
Įterpiamas šis straipsnis:
„18a straipsnis
Krante pagal MLC 2006 pateikiamų skundų nagrinėjimo procedūros
1. Jūrininko skundas, kuriame teigiama, kad buvo pažeisti MLC 2006 reikalavimai (įskaitant jūrininkų teises), gali būti perduotas uosto, į kurį jūrininko laivas yra įplaukęs, inspektoriui. Tokiais atvejais inspektorius atlieka pradinį tyrimą.
2. Atitinkamais atvejais, atsižvelgiant į skundo pobūdį, per pradinį tyrimą išnagrinėjama, ar buvo vadovautasi skundo laive procedūromis, numatytomis MLC 2006 5.1.5 taisyklėje. Inspektorius taip pat gali atlikti išsamų tyrimą pagal šios direktyvos 13 straipsnį.
3. Inspektorius atitinkamais atvejais siekia, kad skundas būtų išspręstas laivo lygiu.
4. Tuo atveju, jeigu per tyrimą arba inspektavimą nustatomas neatitikimas, kuriam taikomas 19 straipsnis, taikomas tas straipsnis.
5. Kai netaikoma 4 dalis ir jeigu jūrininko skundas, susijęs su MLC 2006 reglamentuojamais klausimais, neišsprendžiamas laivo lygiu, inspektorius nedelsdamas informuoja laivo vėliavos valstybę, prašydamas per nustatytą laiką pateikti rekomendacijas ir vėliavos valstybės taisomųjų veiksmų planą. Visų atliktų inspektavimų ataskaita elektroninėmis priemonėmis perduodama į 24 straipsnyje nurodytą inspektavimo duomenų bazę.
6. Jeigu po veiksmų, kurių imtasi pagal 5 dalį, skundas nebuvo išspręstas, uosto valstybė perduoda inspektoriaus ataskaitos kopiją Tarptautinio darbo biuro generaliniam direktoriui, prie kurios pridedamas bet kuris vėliavos valstybės kompetentingos institucijos atsakymas, jeigu jis buvo gautas per nustatytą laikotarpį. Taip pat informuojamos atitinkamos uosto valstybės jūrininkų ir laivų savininkų organizacijos. Be to, uosto valstybė Tarptautinio darbo biuro generaliniam direktoriui reguliariai teikia statistiką ir informaciją apie išspręstus skundus.
Tai pateikiama tam, kad, remiantis tokiais veiksmais, kurie gali būti laikomi tinkamais ir tikslingais, būtų galima tokią informaciją kaupti ir apie ją informuoti šalis, kurios gali būti suinteresuotos pasinaudoti atitinkamomis kreipimosi procedūromis, įskaitant jūrininkų ir laivų savininkų organizacijas.
7. Siekiant užtikrinti vienodas šio straipsnio įgyvendinimo sąlygas, Komisijai suteikiami įgyvendinimo įgaliojimai nustatyti suderintą pranešimo apie tolesnius veiksmus, kurių ėmėsi valstybės narės, elektroninį formatą ir procedūras. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 31 straipsnio 3 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
8. Šis straipsnis nedaro poveikio 18 straipsniui. 18 straipsnio ketvirta pastraipa taip pat taikoma skundams, susijusiems su MLC 2006 reglamentuojamais klausimais.“
10)
19 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
įterpiama ši dalis:
„2a. Jei gyvenimo ir darbo sąlygos laive, kurios yra akivaizdžiai pavojingos jūrininkų saugai, sveikatai ar saugumui arba jei nustatomi trūkumai, dėl kurių grubiai arba pakartotinai pažeidžiami MLC 2006 reikalavimai (įskaitant jūrininkų teises), uosto valstybės, kurioje inspektuojamas laivas, kompetentinga institucija užtikrina, kad laivas būtų sulaikytas arba kad jo eksploatavimas, kurio metu atskleidžiami trūkumai, būtų sustabdytas.
Nurodymas sulaikyti laivą arba sustabdyti jo eksploatavimą galioja tol, kol nepašalinami tie trūkumai arba tol, kol kompetentinga institucija nepatvirtino tų trūkumų šalinimo veiksmų plano ir neįsitikino, kad tas planas bus skubiai įgyvendintas. Prieš patvirtindamas veiksmų planą, inspektorius gali konsultuotis su vėliavos valstybe.“;
b)
6 dalis pakeičiama taip:
„6. Tuo atveju, kai laivas sulaikomas, kompetentinga institucija nedelsdama raštu, pateikdama kartu inspektavimo ataskaitą, informuoja vėliavos valstybės administraciją, o jei tai neįmanoma - konsulą, o jam nesant - artimiausią diplomatinį tos valstybės atstovą apie visas aplinkybes, kuriomis intervenciniai veiksmai laikomi būtinais. Be to, prireikus taip pat informuojami paskirti ekspertai arba pagal tarptautines konvencijas laivo liudijimus ar aktuose nustatytus liudijimus išduodančios pripažintos organizacijos. Be to, jeigu laivui neleidžiama plaukioti dėl grubaus arba pakartotinio MLC 2006 reikalavimų pažeidimo (įskaitant jūrininkų teises) arba dėl to, kad gyvenimo ir darbo sąlygos laive akivaizdžiai kelia pavojų jūrininkų saugai, sveikatai ar saugumui, kompetentinga institucija nedelsdama atitinkamai informuoja vėliavos valstybę ir prašo, kad vėliavos valstybės atstovas dalyvautų, jei įmanoma, prašant, kad vėliavos valstybė pateiktų atsakymą per nurodytą laikotarpį. Kompetentinga institucija taip pat nedelsdama informuoja atitinkamas jūrininkų ir laivų savininkų organizacijas uosto valstybėje, kurioje atliktas inspektavimas.“
11)
23 straipsnio 5 dalis pakeičiama taip:
„5. Komisijai suteikiami įgyvendinimo įgaliojimai patvirtinti šio straipsnio įgyvendinimo priemones, įskaitant pranešimų apie akivaizdžius locmanų ir uostų administracijų ar įstaigų veiklos neatitikimus, teikimo suderintas procedūras bei tolesnius veiksmus, kurių imasi valstybės narės. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 31 straipsnio 3 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.“
12)
27 straipsnio antra pastraipa pakeičiama taip:
„Komisijai suteikiami įgyvendinimo įgaliojimai nustatyti pirmoje pastraipoje nurodytos informacijos skelbimo išsamią tvarką, atitinkamų duomenų kaupimo kriterijus ir duomenų atnaujinimo dažnumą. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 31 straipsnio 3 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.“
13)
Įterpiami šie straipsniai:
„30a straipsnis
Deleguotieji aktai
Komisijai pagal 30b straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais iš dalies keičiamas VI priedas, siekiant tame priede pateiktą sąrašą papildyti kitomis Paryžiaus SM organizacijos priimtomis uosto valstybės kontrolės instrukcijomis.
30b straipsnis
Įgaliojimų delegavimas
1. Įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami šiame straipsnyje nustatytomis sąlygomis.
2. 30a straipsnyje nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami penkerių metų laikotarpiui nuo 2013 m. rugpjūčio 20 d. Komisija parengia naudojimosi suteiktais įgaliojimais ataskaitą likus ne mažiau kaip devyniems mėnesiams iki penkerių metų laikotarpio pabaigos. Įgaliojimų suteikimas automatiškai pratęsiamas tokios pačios trukmės laikotarpiams, išskyrus atvejus, kai Europos Parlamentas arba Taryba pareiškia prieštaravimų dėl tokio pratęsimo likus ne mažiau kaip trims mėnesiams iki kiekvieno tokio laikotarpio pabaigos.
3. Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kuriuo metu panaikinti 30a straipsnyje nurodytus įgaliojimus priimti deleguotuosius aktus. Sprendimu atšaukti įgaliojimus nutraukiami tame sprendime nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus. Sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis neturi poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų teisėtumui.
4. Priėmusi deleguotąjį aktą, Komisija apie jį vienu metu praneša ir Europos Parlamentui, ir Tarybai.
5. Pagal 30a straipsnį priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuo atveju, jeigu per du mėnesius nuo pranešimo apie tą aktą Europos Parlamentui ir Tarybai dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškia prieštaravimų arba jeigu dar nepasibaigus šiam laikotarpiui ir Europos Parlamentas, ir Taryba praneša Komisijai, kad prieštaravimų nereikš. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis laikotarpis pratęsiamas dviem mėnesiais.“
14)
31 straipsnis pakeičiamas taip:
„31 straipsnis
Komitetas
1. Komisijai padeda pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 2099/2002 (8) 3 straipsnį įsteigtas Jūrų saugumo ir teršimo iš laivų prevencijos komitetas (COSS). Tas komitetas - tai komitetas, kaip nustatyta Reglamente (ES) Nr. 182/2011.
2. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnis.
Jeigu komitetas nepriima nuomonės dėl įgyvendinimo akto, kuris turi būti priimtas atitinkamai pagal 10 straipsnio 3 dalį, 23 straipsnio 5 dalį ir 27 straipsnio 2 dalies antrą pastraipą, projekto, Komisija įgyvendinimo akto projekto nepriima, ir taikoma Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnio 4 dalies trečia pastraipa.
15)
32 straipsnis išbraukiamas.
16)
33 straipsnis pakeičiamas taip:
„33 straipsnis
Įgyvendinimo taisyklės
Komisija, pagal 31 straipsnio 3 dalyje nurodytą procedūrą nustatydama 10 straipsnio 3 dalyje, 14 straipsnio 4 dalyje, 15 straipsnio 4 dalyje, 18a straipsnio 7 dalyje, 23 straipsnio 5 dalyje ir 27 straipsnyje nurodytas įgyvendinimo taisykles, ypač atidžiai užtikrina, kad tose taisyklėse būtų atsižvelgta į profesines žinias ir patirtį, įgytas naudojantis Sąjungos inspektavimo sistema, ir su Paryžiaus SM susijusias profesines žinias.“
17)
I priedo II dalies 2B punktas iš dalies keičiamas taip:
a)
penkta įtrauka pakeičiama taip:
„-
Laivai, dėl kurių gauta laivo kapitono, įgulos nario arba kito saugiu laivo eksploatavimu, gyvenimo ir darbo sąlygomis laive arba taršos prevencija teisėtai suinteresuoto asmens arba organizacijos ataskaita arba skundas, įskaitant krante pateikiamą skundą, išskyrus atvejus, kai atitinkama valstybė narė ataskaitą arba skundą laiko akivaizdžiai nepagrįstu.“;
b)
papildoma šia įtrauka:
„-
Laivai, dėl kurių trūkumų pašalinimo veiksmų plano susitarta, kaip nurodyta 19 straipsnio 2a dalyje, tačiau to plano įgyvendinimas nepatikrintas inspektoriaus.“
18)
IV priedas iš dalies keičiamas taip:
a)
14, 15 ir 16 punktai pakeičiami taip:
„14.
Sveikatos pažymėjimai (žr. MLC 2006).
15.
Darbų laive planavimo grafikas (žr. MLC 2006 ir JRAB 78/95).
16.
Jūrininkų darbo ir poilsio valandų apskaitos dokumentas (žr. MLC 2006).“;
b)
papildoma šiais punktais:
„45.
Darbo jūrų laivyboje liudijimas.
46.
Darbo jūrų laivyboje atitikties deklaracija, I ir II dalys.
47.
Tarptautinis apsaugos nuo užsiteršimo sistemos liudijimas.
48.
Draudimo ar kitos finansinės garantijos liudijimas, susijęs su civiline atsakomybe už laivų bunkeriuose vežamos naftos padarytą žalą.“
19)
V priedo A dalis papildoma šiais papunkčiais:
„16.
Pagal MLC 2006 reikalaujami dokumentai nepateikiami ar jų nėra arba turimi suklastoti dokumentai, arba pateiktuose dokumentuose nėra pagal MLC 2006 reikalaujamos informacijos ar jie negalioja.
17.
Gyvenimo ir darbo sąlygos laive neatitinka MLC 2006 reikalavimų.
18.
Yra pagrįstų priežasčių manyti, jog laivas pakeitė vėliavą, kad nereikėtų laikytis MLC 2006 reikalavimų.
19.
Yra skundas, kuriame teigiama, kad konkrečios gyvenimo ir darbo sąlygos laive neatitinka MLC 2006 reikalavimų.“
20)
X priedo 3.10 punktas iš dalies keičiamas taip:
a)
pavadinimas pakeičiamas taip:
„Sritys pagal MLC 2006“;
b)
papildoma šiais punktais:
„8.
Sąlygos laive akivaizdžiai kelia pavojų jūrininkų saugai, sveikatai ar saugumui.
9.
Ši neatitiktis yra grubus ar pakartotinis MLC 2006 reikalavimų (įskaitant jūrininkų teises), susijusių su jūrininkų gyvenimo ir darbo sąlygomis, kaip nustatyta laivo darbo jūrų laivyboje liudijime ir darbo jūrų laivyboje atitikties deklaracijoje, pažeidimas.“
2 straipsnis
Perkėlimas į nacionalinę teisę
1. Valstybės narės užtikrina, kad įsigaliotų įstatymai ir kiti teisės aktai, būtini, kad būtų laikomasi šios direktyvos ne vėliau kaip 2014 m. lapkričio 21 d. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų teisės aktų nuostatų tekstą. Valstybės narės, patvirtindamos tas priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje patvirtintų nacionalinės teisės priemonių tekstus.
3 straipsnis
Įsigaliojimas
Ši direktyva įsigalioja 2013 m. rugpjūčio 20 d., MLC 2006 įsigaliojimo dieną.
4 straipsnis
Adresatai
Ši direktyva skirta valstybėms narėms.
Priimta Briuselyje 2013 m. rugpjūčio 12 d.