РЕШЕНИЕ № 377/2014/ЕС НА СЪВЕТА
от 12 юни 2014 година
относно режима на данъка AIEM, прилаган на Канарските острови
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 349 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като взе предвид становището на Европейския парламент,
в съответствие със специална законодателна процедура,
като има предвид, че:
(1)
Съгласно член 349 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) и предвид структурното икономическо и социално положение на най-отдалечените региони, което е утежнено поради тяхната отдалеченост, островния характер, малката площ, трудния релеф и климат и икономическата им зависимост от малък брой производства, Съветът приема специфични мерки, насочени по-специално към определянето на условията за прилагане на Договорите спрямо посочените региони, включително общите политики.
(2)
Поради тези причини следва да се приемат специфични мерки, с които да се установят условията за прилагане на ДФЕС спрямо посочените региони. В тези мерки следва да се вземат предвид специфичните характеристики и ограничения на най-отдалечените региони, без да се накърняват целостта и съгласуваността на правния ред на Съюза, включително по отношение на вътрешния пазар и общите политики.
(3)
Основният неблагоприятен фактор за развитието на Канарските острови е свързан със силната зависимост на икономиката им от сектора на услугите, и по-специално от туризма, както и с ниския дял на промишлеността в местния БВП.
(4)
На второ място е изолираността на архипелага, която възпрепятства свободното движение на хора, стоки и услуги. Налице е повишена зависимост от някои видове транспорт - например по море и въздух - тъй като те все още не са напълно либерализирани. Освен това свързаните с тях производствени разходи са по-големи, тъй като тези видове транспорт са с по-ниска ефективност и с по-висока цена в сравнение с автомобилния или железопътния транспорт.
(5)
Допълнителна последица от тази изолираност са високите производствени разходи, дължащи се на зависимостта от суровини и енергия, задължението за поддържане на запаси и трудностите при доставката на производствено оборудване.
(6)
Възможностите за икономии от мащаба са ограничени заради малкия пазар, ниските нива на износа, географската разпокъсаност на архипелага и задължението да се поддържат диверсифицирани, но ограничени производствени линии, с цел да се отговори на изискванията на малкия пазар.
(7)
В много случаи осигуряването на специализирани услуги и услуги за поддръжка, обучението на управленски и технически кадри, възлагането на подизпълнители и мерките за насърчаване на разрастването на бизнеса извън пазара на Канарските острови са съпроводени с допълнителни усложнения или разходи. Същевременно ограничените методи на дистрибуция водят до презапасяване.
(8)
Обезвреждането на промишлените отпадъци и третирането на токсичните отпадъци води до по-високи разходи, свързани с околната среда. Това се дължи на обстоятелството, че съществуват инсталации за рециклиране само на някои продукти, поради което се налага отпадъците да се транспортират към континенталната част на страната, а токсичните отпадъци да се обезвреждат извън Канарските острови.
(9)
Въз основа на горното и на уведомлението от испанските власти до Комисията от 4 март 2013 г. следва да се поднови разрешението за облагане на определени продукти, за които може да се разреши освобождаване по отношение на местното производство.
(10)
По силата на Решение 2002/546/ЕО на Съвета (1), прието на основание член 299 от Договора за ЕО, Испания първоначално получи правото да прилага до 31 декември 2011 г. освобождаване от данък или данъчни облекчения в рамките на режима на данъка, известен като „Arbitrio sobre Importaciones y Entregas de Mercancías en las Islas Canarias“ (AIEM), за определени продукти местно производство от Канарските острови. В приложението към същото решение се съдържа списък на продуктите, за които може да се прилагат освобождаването от данък и данъчните облекчения. Разликата в данъчното облагане на продуктите местно производство и другите продукти не може да надхвърля 5, 15 или 25 процентни пункта в зависимост от конкретния продукт.
(11)
С Решение № 895/2011/ЕС на Съвета (2) срокът за прилагане на Решение 2002/546/ЕО беше удължен до 31 декември 2013 г.
(12)
С Решение № 1413/2013/ЕС на Съвета (3) срокът за прилагане на Решение 2002/546/ЕО беше удължен още веднъж до 30 юни 2014 г.
(13)
Режимът на данъка AIEM обслужва целите, свързани с независимото развитие на секторите на промишленото производство на Канарските острови и с диверсификацията на икономиката в региона.
(14)
Максималното освобождаване, което може да се прилага спрямо съответните промишлени продукти, е между 5 и 15 % в зависимост от сектора и продукта.
(15)
Максималното освобождаване, приложимо спрямо готовите тютюневи изделия, е по-високо, тъй като в тютюневия сектор действат специфични правила. От години насам широко застъпената на Канарските острови тютюнева промишленост отбелязва сериозен спад. Основната причина за това са неблагоприятните условия, свързани с островния характер на региона, които бяха изложени по-горе. Освобождаването по отношение на тютюневата промишленост е обусловено от редица причини. То е пряко свързано с целта за запазване на производството на Канарските острови.
(16)
Целите за насърчаване на социално-икономическото развитие на региона са отразени на национално равнище в целите на данъка и разпределението на генерираните от него приходи. Включването на приходите от този данък в ресурсите на икономическата и данъчната система на Канарските острови и тяхното използване в стратегия за икономическо и социално развитие, включително за популяризиране на местните дейности, представлява правно задължение.
(17)
Предвидено е данъчното освобождаване и данъчните облекчения по отношение на данъка AIEM да се прилагат в продължение на 6,5 години. Независимо от това ще е необходимо да се извърши оценка на постигнатите резултати от освобождаването и облекченията. Ето защо най-късно до 30 септември 2017 г. испанските власти следва да представят на Комисията доклад за прилагането на данъчното освобождаване и данъчните облекчения по отношение на данъка AIEM, за да се установи въздействието на предприетите мерки и техният принос за насърчаването или поддържането на местните икономически дейности, като се вземат под внимание неблагоприятните условия, оказващи въздействие върху най-отдалечените региони. Въз основа на това при необходимост ще се извърши преглед на обхвата и освобождаването, разрешено в съответствие с нормите на Съюза.
(18)
Пропорционалността на данъчното предимство, обхващащо AIEM, следва да се запази, така че да не се накърняват целостта и съгласуваността на правния ред на Съюза и да се гарантира лоялната конкуренция.
(19)
Настоящото решение не засяга възможното прилагане на членове 107 и 108 от ДФЕС,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Чрез дерогация от членове 28, 30 и 110 от ДФЕС се разрешава на испанските власти до 31 декември 2020 г. да установят пълно данъчно освобождаване или частични данъчни облекчения в рамките на режима на данъка, известен като „Arbitrio sobre Importaciones y Entregas de Mercancías en las Islas Canarias“ (AIEM), по отношение на изброените в приложението продукти местно производство от Канарските острови. Данъчното освобождаване или данъчните облекчения трябва да бъдат част от стратегията за икономическо и социално развитие на Канарските острови и да подпомагат насърчаването на местните дейности.
2. Разликите, получени в резултат на прилагането на освобождаването или облекченията, посочени в параграф 1, не надхвърлят:
а)
5 % за продуктите, изброени в раздел А от приложението;
б)
10 % за продуктите, изброени в раздел Б от приложението;
в)
15 % за продуктите, изброени в раздел В от приложението;
г)
25 % за продуктите, изброени в раздел Г от приложението. Испанските власти могат обаче да установят минимален данък върху цигарите, който да не надвишава 18 EUR за 1 000 къса цигари и да се прилага само при условие че режимът на данъка AIEM, получен при прилагането на общите видове данъчно облагане, е под посочената стойност.
Член 2
Най-късно до 30 септември 2017 г. испанските власти представят на Комисията доклад за прилагането на мерките, посочени в член 1, за да се установи въздействието на предприетите мерки и техният принос за насърчаването или поддържането на местните икономически дейности, като се вземат под внимание неблагоприятните условия, оказващи въздействие върху най-отдалечените региони.
Въз основа на това Комисията представя на Съвета доклад, в който се съдържа пълен анализ на икономическите и социалните аспекти, а при необходимост - и предложение за адаптиране на разпоредбите на настоящото решение.
Член 3
Настоящото решение се прилага от 1 юли 2014 г.
Член 4
Адресат на настоящото решение е Кралство Испания.
Съставено в Люксембург на 12 юни 2014 година.
TARYBOS SPRENDIMAS Nr. 377/2014/ES
2014 m. birželio 12 d.
dėl Kanarų salose taikomo AIEM mokesčio
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 349 straipsnį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę,
laikydamasi specialios teisėkūros procedūros,
kadangi:
(1)
pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 349 straipsnį, atsižvelgdama į atokiausių regionų struktūros nulemtą socialinę ir ekonominę padėtį, kurią sunkina jų atokumas, izoliuotumas, mažumas, sunkios topografinės ir klimato sąlygos bei ekonominė priklausomybė nuo keleto produktų, Taryba nustato konkrečias priemones, kuriomis visų pirma siekiama šiems regionams nustatyti Sutarčių, taip pat bendrų politikos krypčių taikymo sąlygas;
(2)
todėl turėtų būti priimtos konkrečios priemonės siekiant šiems regionams nustatyti SESV taikymo sąlygas. Priimant tokias priemones reikia atsižvelgti į konkrečius tų regionų ypatumus ir ribotas jų galimybes, bet nesumenkinti Sąjungos teisinės tvarkos, taip pat vidaus rinkos ir bendrų politikos krypčių vientisumo bei darnos;
(3)
pagrindinė Kanarų salose nustatyta kliūtis yra didelė jų ekonominė priklausomybė nuo paslaugų ir,ypač turizmo sektoriaus bei nedidelė pramonės sektoriaus dalis Kanarų salų BVP;
(4)
antra, salynui būdingas izoliuotumas, dėl kurio užkertamas kelias asmenų, prekių ir paslaugų judėjimo laisvei. Priklausomybė nuo konkrečių transporto rūšių, oro transporto ir jūrų transporto didesnė, nes šios transporto rūšys dar nėra iki galo liberalizuotos. Be to, kadangi tos transporto rūšys mažiau efektyvios ir brangesnės už kelių ir geležinkelio transportą, patiriama daugiau gamybos sąnaudų;
(5)
izoliuotumas lemia ir didesnes gamybos sąnaudas dėl priklausomybės nuo žaliavų ir energijos išteklių, būtinybės kaupti atsargas bei sunkumų apsirūpinti gamybos įranga;
(6)
maža rinka ir žemas eksporto lygis, geografinis salyno susiskaldymas ir būtinybė išlaikyti įvairias, bet nedideles gamybos linijas siekiant patenkinti mažos rinkos poreikius, mažina masto ekonomijos galimybes;
(7)
daugeliu atvejų sunkiau arba brangiau gauti specializuotų ir techninio aptarnavimo paslaugų, apmokyti vadovus ir specialistus, samdyti subrangovus ar plėtoti verslą už Kanarų salų rinkos ribų. Be to, dėl ribotų platinimo galimybių sukaupiama per daug atsargų;
(8)
kalbant apie aplinkos apsaugos sritį, pramoninių atliekų šalinimas ir nuodingų atliekų valymas lemia didesnes išlaidas aplinkos apsaugai. Tos išlaidos didesnės dėl to, kad čia esančios perdirbimo įmonės perdirba tik tam tikrus produktus, taigi atliekos turi būti gabenamos į žemyninę valstybės dalį, o nuodingos atliekos valomos ne Kanarų salose;
(9)
remiantis tuo, kad nurodyta pirmiau, ir 2013 m. kovo 4 d. Ispanijos valdžios institucijų pranešimu Komisijai, reikėtų atnaujinti leidimą dėl mokesčio taikymo produktams, nurodytiems sąraše, pagal kurį vietos produktai gali būti atleidžiami nuo mokesčio;
(10)
Tarybos sprendimu 2002/546/EB (1), priimtu remiantis EB sutarties 299 straipsniu, iš pradžių Ispanijai buvo leista iki 2011 m. gruodžio 31 d. taikyti mažesnį vadinamąjį Arbitrio sobre Importaciones y Entregas de Mercancías en las Islas Canarias (toliau - AIEM) mokestį tam tikriems Kanarų salose gaminamiems produktams arba jiems tokio mokesčio netaikyti. Minėto sprendimo priede pateiktas produktų, kuriems galima taikyti mažesnį mokestį arba jo netaikyti, sąrašas. Vietoje gaminamiems ir kitiems produktams taikomo mokesčio tarifų skirtumas, priklausomai nuo produktų, negali būti didesnis nei 5, 15 ar 25 procentinių punktų;
(11)
Tarybos sprendimu Nr. 895/2011/ES (2), kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2002/546/EB, pastarojo taikymo laikotarpis pratęstas iki 2013 m. gruodžio 31 d.;
(12)
Tarybos sprendimu Nr. 1413/2013/ES (3), kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2002/546/EB, pastarojo taikymo laikotarpis pratęstas iki 2014 m. birželio 30 d.;
(13)
AIEM mokesčiu siekiama savarankiško Kanarų salų pramonės gamybos sektorių vystymosi ir Kanarų salų ekonomikos įvairinimo;
(14)
didžiausios leidžiamos taikyti lengvatos susijusiems pramonės produktams - priklausomai nuo sektoriaus ir produkto - svyruoja nuo 5 % iki 15 %;
(15)
tačiau didžiausia lengvata, taikytina galutiniams tabako gaminiams, yra didesnė, kadangi tabako sektorius yra išimtinis atvejis. Tabako pramonės, kuri Kanarų salose labai išplėtota, apimtys kelerius metus smarkiai mažėjo. Esminė vietos tabako gamybos nuosmukio Kanarų salose priežastis - anksčiau aprašytos tradicinės kliūtys, patiriamos dėl izoliuotumo. Esama pagrindo palikti didelę lengvatą tabakui. Mokesčio lengvata yra tiesiogiai susijusi su tikslu išlaikyti gamybą Kanarų salose;
(16)
mokesčio ir iš jo surenkamų pajamų paskirstymas nacionaliniu lygmeniu prisideda prie Kanarų salų socialinės ir ekonominės plėtros skatinimo tikslų. Iš šio mokesčio gautų pajamų įtraukimas į Kanarų salų ekonominės ir mokesčių sistemos lėšas ir jo panaudojimas ekonominės ir socialinės plėtros strategijai yra teisinė prievolė;
(17)
AIEM mokesčio lengvatos ar sumažinimai turi būti taikomi 6,5 metų. Tačiau reikės įvertinti tokįų lengvatų ir sumažinimų rezultatus. Todėl Ispanijos institucijos ne vėliau kaip iki 2017 m. rugsėjo 30 d. turėtų pateikti Komisijai ataskaitą dėl AIEM mokesčių lengvatų ar sumažinimųtaikymo, kad būtų galima patikrinti taikytų priemonių poveikį ir jų indėlį skatinant ar išlaikant vietos ekonominės veiklos rūšis, atsižvelgiant į atokiausiems regionams iškylančias kliūtis. Pagal tai prireikus bus pakoreguota taikymo sritis ir pagal Sąjungos taisykles patvirtintos mokesčio lengvatos;
(18)
mokesčio lengvata, taikoma AIEM, turi išlikti proporcinga, kad nebūtų sumenkinamas Sąjungos teisinės tvarkos vientisumas bei darna, taip pat neiškreiptos konkurencijos vidaus rinkoje apsauga ir valstybės pagalbos politika;
(19)
šis sprendimas neturi įtakos galimam SESV 107 ir 108 straipsnių taikymui,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
1. Nukrypstant nuo SESV 28, 30 ir 110 straipsnių nuostatų, Ispanijos valdžios institucijoms leidžiama iki 2020 m. gruodžio 31 d. priede išvardytiems Kanarų salose gaminamiems produktams nustatyti mažesnį vadinamąjį Arbitrio sobre las Importaciones y Entregas de Mercancias en las islas Canarias (AIEM) mokestį arba jiems tokio mokesčio netaikyti. Tokios lengvatos ar sumažinimai turi būti ekonominės ir socialinės Kanarų salų plėtros strategijos dalis ir padėti skatinti vietos veiklą.
2. Taikant 1 straipsnyje nurodytą mažesnį mokestį arba atleidimą nuo mokesčio, skirtumas negali viršyti:
a)
5 % priedo A dalyje išvardytiems produktams;
b)
10 % priedo B dalyje išvardytiems produktams;
c)
15 % priedo C dalyje išvardytiems produktams;
d)
25 % priedo D dalyje išvardytiems produktams. Tačiau Ispanijos valdžios institucijos gali nustatyti ne didesnį negu 18 EUR už 1 000 cigarečių minimalų mokestį cigaretėms, kuris taikytinas tik tuo atveju, jeigu AIEM mokestis, susidaręs pritaikius įprastas apmokestinimo formas, yra mažesnis už šią sumą.
2 straipsnis
Ispanijos institucijos ne vėliau kaip iki 2017 m. rugsėjo 30 d. pateikia Komisijai ataskaitą dėl 1 straipsnyje nurodytų priemonių taikymo, kad būtų galima patikrinti taikytų priemonių poveikį ir jų indėlį skatinant ir išlaikant vietos ekonominės veiklos rūšis, atsižvelgiant į atokiausiems regionams iškylančias kliūtis.
Remdamasi tuo, Komisija teikia ataskaitą Tarybai su išsamia ekonomine ir socialine analize ir, jei taikoma, su pasiūlymu priderinti šio sprendimo nuostatas.
3 straipsnis
Šis sprendimas taikomas nuo 2014 m. liepos 1 d.
4 straipsnis
Šis sprendimas skirtas Ispanijos Karalystei.
Priimta Liuksemburge 2014 m. birželio 12 d.