РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 661/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 15 май 2014 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 2012/2002 на Съвета за създаване на фонд „Солидарност“ на Европейския съюз
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 175, трета алинея и член 212, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕО) № 2012/2002 на Съвета (4) се създава фонд „Солидарност“ на Европейския съюз (наричан по-нататък „Фондът“).
(2)
За Съюза е важно да разполага със солиден и гъвкав инструмент, който да му позволи да проявява солидарност, изпраща ясен политически сигнал и да предоставя действителна помощ на гражданите, засегнати от големи природни бедствия със сериозни последици за икономическото и социалното развитие.
(3)
Декларираното намерение на Съюза да подпомага държавите кандидатки по пътя им към стабилност и устойчиво икономическо и политическо развитие посредством ясна европейска перспектива не следва да се възпрепятства от неблагоприятните ефекти на големи природни бедствия. Поради това Съюзът следва да продължава да проявява солидарност с тези трети държави, които са в процес на преговори за присъединяване към него и с които е започнала междуправителствена конференция за присъединяване. Включването на тези държави в обхвата на настоящия регламент следователно предполага позоваване на член 212 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) като допълнително правно основание.
(4)
Комисията следва да може бързо да взема бързо решение за заделяне на специални финансови средства и за мобилизирането им във възможно най-кратък срок. Административните процедури следва да се приспособят по съответния начин и да се сведат до необходимия минимум. За тази цел Европейският парламент, Съветът и Комисията сключиха Междуинституционално споразумение на 2 декември 2013 г. относно бюджетната дисциплина, сътрудничеството по бюджетни въпроси и доброто финансово управление (5).
(5)
Понятията и процедурите, съдържащи се в Регламент (ЕО) № 2012/2002 следва да се приведат в съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (6).
(6)
Определението за природно бедствие, което обуславя обхвата на Регламент (ЕО) № 2012/2002, следва да бъде недвусмислено.
(7)
За целите на Регламент (ЕО) № 2012/2002 щетите, причинени от други видове бедствия, които по силата на каскаден ефект са преки последици от природно бедствие, следва да се считат за част от преките щети, причинени от това природно бедствие.
(8)
С оглед регламентиране на установена практика и осигуряване на равностойно третиране на заявленията финансовите вноски от Фонда следва да се отпускат само във връзка с преки щети.
(9)
По смисъла на Регламент (ЕО) № 2012/2002 „голямо природно бедствие“ следва да се дефинира допълнително като природно бедствие, което е причинило преки щети над определен праг във финансово изражение. Тези щети следва да се изчисляват по цените за определена референтна година или като процент от брутния национален доход (БНД) на засегнатата държава.
(10)
За да се отчете по-добре специфичният характер на природните бедствия, които, макар и имащи сериозни последици за икономическото и социално развитие на засегнатите региони, не достигат минималната степен, при която се ползват от финансови вноски от Фонда, критериите за регионалните природни бедствия следва да се определят въз основа на щетите, изчислявани като процент от регионалния брутен вътрешен продукт (БВП), като специфичното структурно социално и икономическо състояние на Гваделупа, Френска Гвиана, Мартиника, Реюнион, Майот, Сен Мартен, Азорските острови, Мадейра и Канарските острови, утежнено от особеностите им като най-отдалечени региони по смисъла на член 349 от ДФЕС, оправдава създаването на 1 % специален праг като дерогация за посочените региони. Тези критерии следва да се определят по ясен и еднозначен начин, за да се намали вероятността да се подават заявления, които не отговарят на условията по Регламент (ЕО) № 2012/2002.
(11)
С цел да се осигури равностойно третиране на заявленията, при определяне на преките щети следва да се използват предоставени от Евростат данни в единен формат.
(12)
Фондът следва да спомага за възстановяване на функционирането на инфраструктурата, за почистване на засегнатите от бедствието области, както и за финансиране на разходите за спасителни операции и временно настаняване на пострадалото население през целия период на изпълнение. Следва да се определи значението на възстановяване на функционирането на инфраструктурата и да се уточни степента, до която Фондът ще може да спомогне за покриване на съответните изяснени разходи. Следва да се определи и периодът, през който може да се счита, че настаняването на хората, останали без жилища поради природното бедствие, е временно.
(13)
Разпоредбите на Регламент (ЕО) № 2012/2002 следва да се приведат в съответствие с общата политика на Съюза по отношение на финансирането във връзка с данъка върху добавената стойност.
(14)
Следва също така да се уточни до каква степен е възможно допустимите за финансиране действия да включват разходи за техническа помощ.
(15)
С цел да се изключи възможността държавите бенефициери да реализират нетна печалба от намесата чрез Фонда, следва да се уточнят условията, при които финансираните от Фонда действия могат да генерират приходи.
(16)
Последиците от някои видове природни бедствия, като например, наред с други, засушаванията, се проявяват постепенно, в продължителен период от време. Следва да се предвиди разпоредба, която да позволи използването на Фонда в такива случаи.
(17)
Важно е да се гарантира, че отговарящите на условията държави полагат нужните усилия за предотвратяване на природните бедствия и за смекчаване на последиците от тях, включително чрез цялостно прилагане на съответното законодателство на Съюза в областта на предотвратяването и управлението на риска от бедствия и чрез използване на наличното финансиране от Съюза за съответните инвестиции. Поради това следва да се предвидят разпоредби, съгласно които при неспазване от страна на държава членка на съответното законодателство на Съюза в областта на предотвратяването и управлението на риска от бедствия, както е установеното с окончателно решение на Съда на Европейския съюз, след като при предишно природно бедствие са ѝ били предоставени финансови вноски от Фонда, да е възможно отхвърляне на заявлението или намаляване на размера на финансовите вноски при следващо заявление в случай на природно бедствие от същия характер.
(18)
Възможно е държавите членки да изискват финансова подкрепа за реагиране при природни бедствия по процедура, която е по-ускорена от обичайната. С оглед на това е целесъобразно да се предвиди възможност за авансово плащане по искане на съответната държава членка в кратък срок след подаване на заявлението за отпускане на финансови вноски от Фонда до Комисията. Авансовото плащане следва да бъде ограничено до определен размер и да се взема предвид при окончателното плащане на финансовите вноски. Неправомерно изплатените авансови суми следва да се възстановяват от държавата членка в определен кратък срок. Авансовото плащане не следва да предопределя резултата от окончателното решение за мобилизиране на средства от Фонда.
(19)
Административните процедури за плащане на дадена финансова вноска следва да бъдат възможно най-лесни и най-кратки. Поради това актовете за изпълнение за отпускане на финансови вноски следва да съдържат подробни разпоредби за държавите членки във връзка с усвояването на финансовите вноски от Фонда. Поради правни съображения обаче за държавите бенефициери, които все още не са държави членки, следва да се изготвят отделни споразумения за изпълнение.
(20)
Комисията следва да издаде указания, за да помогне на държавите членки да научат как да осъществяват ефективен достъп до Фонда, как да го използват и по какъв най-лесен начин да получават помощ от него.
(21)
С Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 бяха въведени промени в споделеното и в непрякото управление, в това число специфични изисквания за докладване, които следва да се вземат под внимание. Задълженията за докладване следва да отразяват краткия срок за изпълнение на действията, финансирани от Фонда. Процедурите по определяне на органи за управление и контрол на средства на Съюза следва да са съобразени с характера на инструмента и не бива да забавят плащането на финансовите вноски от Фонда. Поради това е необходимо да се предостави дерогация от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
(22)
Следва да се включи разпоредба за избягване на двойното финансиране на действия по линия на Фонда и по линия на други финансови инструменти на Съюза или международни правни инструменти, свързани с компенсиране на конкретни щети.
(23)
Декларирането на изразходваните от държавите финансови вноски, отпуснати от Фонда, следва да се извършва по възможно най-лесен начин. Поради това за държавите, които не членуват в еврозоната, за срока на усвояване на финансовите вноски следва да се използва единен обменен курс.
(24)
С цел да се осигурят еднакви условия за прилагане на Регламент (ЕО) № 2012/2002, на Комисията следва да се предоставят изпълнителни правомощия по отношение на решения относно конкретно отпускане на финансови вноски или авансово плащане от Фонда на отговаряща на условията държава.
(25)
Разпоредбите, съдържащи се в Регламент (ЕО) № 2012/2002, които уреждат защитата на финансовите интереси на Съюза, следва да се прецизират, така че ясно да се посочат мерките за предотвратяване, откриване и разследване на нередности, възстановяване на изгубени, погрешно платени или неправилно използвани средства.
(26)
Тъй като целите на настоящия регламент, а именно осигуряването на солидарни действия в целия Съюз в подкрепа на засегнати от природно бедствие държави членки, не могат да бъдат изпълнени в достатъчна степен от държавите членки на ad hoc основа, а с оглед на прилагането на систематичен, редовен и безпристрастен метод на отпускане на финансова помощ, в който всички държави членки участват според своите възможности, тези цели могат да бъдат по-успешно осъществени на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, залегнал в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, залегнал в посочения член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тези цели.
(27)
Поради това Регламент (ЕО) № 2012/2002 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Изменения
Регламент (ЕО) № 2012/2002 се изменя, както следва:
1)
Член 2 се заменя със следния текст:
„Член 2
1. По искане на държава членка или на държава, която е в процес на преговори за присъединяване към Съюза (наричана по-нататък „отговаряща на условията държава“), помощ от Фонда може да се мобилизира в случай на сериозни последици за условията на живот, природната среда или икономиката в един или повече региони на тази отговаряща на условията държава, предизвикани от голямо или регионално природно бедствие на територията на същата отговаряща на условията държава или на отговаряща на условията съседна държава. Преките щети, причинени като непосредствена последица от природно бедствие, се разглеждат като част от щетите, причинени от това природно бедствие.
2. За целите на настоящия регламент „голямо природно бедствие“ означава всяко природно бедствие, което в отговаряща на условията държава предизвиква преки щети, чиито размер се оценява или на над 3 000 000 000 EUR по цени от 2011 г., или на над 0,6 % от БНД на тази държава.
3. За целите на настоящия регламент „регионално природно бедствие“ означава всяко природно бедствие, което предизвиква преки щети в регион на ниво NUTS 2 на отговаряща на условията държава в размер на над 1,5 % от брутния вътрешен продукт (БВП) на този регион.
Чрез дерогация от първа алинея, когато засегнатият регион, в който е настъпило природното бедствие е най-отдалечен регион по смисъла на член 349 от Договора за функционирането на Европейския съюз, „регионално природно бедствие“ означава всяко природно бедствие, което предизвиква преки щети, надвишаващи 1 % от БВП на същия регион.
Когато природното бедствие засяга няколко региона на ниво NUTS 2, прагът се прилага към средния БВП на тези региони, изчислен според дела на общите щети във всеки регион.
4. Помощ от Фонда може да се мобилизира и за всяко природно бедствие в отговаряща на условията държава, което е голямо природно бедствие и в отговаряща на условията съседна държава.
5. За целите на настоящия член се използват хармонизирани статистически данни, предоставени от Евростат.“
2)
Член 3 се изменя, както следва:
а)
Параграфи 1, 2 и 3 се заменят със следния текст:
„1. Помощта се предоставя под формата на финансови вноски от Фонда. На отговарящата на условията държава те се отпускат еднократно за всяко природно бедствие.
2. Целта на Фонда е да допълни усилията на засегнатите държави и да покрие част от техните публични разходи с оглед подпомагане на отговарящата на условията държава да извърши, в зависимост от вида на природното бедствие, следните основни спешни действия и действия по възстановяване в зависимост от вида на природното бедствие:
а)
възстановяване на функционирането на инфраструктурата и предприятията в сферата на енергетиката, водоснабдяването и отпадъчните води, телекомуникациите, транспорта, здравеопазването и образованието;
б)
предоставяне на временно настаняване и финансиране на спасителни операции, които да посрещнат нуждите на засегнатото население;
в)
осигуряване на превантивна инфраструктура и предприемане на мерки за защита на културното наследство;
г)
почистване на засегнатите от бедствието области, включително природните зони, в съответствие, когато е уместно, с екосистемни подходи, както и неотложно възстановяване на засегнатите природни зони с цел избягване на непосредствения ефект от ерозия на почвата.
За целите на буква а), „възстановяване на функционирането“ означава възстановяване на инфраструктурата и заводите в състоянието им преди настъпването на природното бедствие. Когато юридически не е възможно или от икономическа гледна точка не е оправдано да се възстанови състоянието отпреди настъпването на природното бедствие, или когато държавата бенефициер реши да премести или да усъвършенства функционалността на засегнатите инфраструктура или завод, за да подобри способността си да издържа на бъдещи природни бедствия, Фондът може да спомогне за финансиране на разходите по възстановяването само до нивото на прогнозните разходи за връщане към предишното състояние.
Разходите, надхвърлящи нивото на разхода, посочен във втора алинея, се финансират от собствените фондове на държавата бенефициер или при възможност, от други фондове на Съюза.
За целите на буква б) „временно настаняване“ означава настаняване, което трае, докато засегнатото население бъде в състояние да се върне в първоначалните си жилища, след като те бъдат ремонтирани или реконструирани.
3. Плащанията от Фонда се ограничават до финансиране на мерки, облекчаващи непокрити от застраховки щети, и се възстановяват, ако разходите за отстраняване на щетите са поети впоследствие от трета страна в съответствие с член 8, параграф 4.“;
б)
Добавят се следните параграфи:
„4. Данък добавена стойност (ДДС) не представлява допустим разход за дадено действие, освен ако той не е възстановим по националното законодателство относно ДДС.
5. Техническата помощ за управление, наблюдение, информация, комуникация, разглеждане на жалби, контрол и одит не е допустим разход за отпускане на финансови вноски от Фонда.
Разходите, свързани с подготовката и изпълнението на действията, посочени в параграф 2, включително за разходи, свързани със значителна техническа експертиза, са допустими като част от разходите за проекта.
6. В случай че се генерират приходи от действията, посочени в параграф 2 с отпускане на финансови вноски от Фонда, общият размер на отпуснатите от него финансови вноски не превишава общия размер на нетните разходи за спешни и възстановителни действия, направени от държавата бенефициер. Държавата бенефициер включва декларация в този смисъл в предвидения в член 8, параграф 3 доклад за усвояването на финансовите вноски, отпуснати от Фонда.
7. Към 1 октомври всяка година най-малко една четвърт от годишната сума от Фонда следва да е налице с цел да се покрият нуждите, които могат да възникнат до края на годината.“;
3)
Член 4 се изменя, както следва:
а)
Параграф 1 се заменя със следния текст:
„1. Във възможно най-кратък срок и не по-късно от дванадесет седмици от първото настъпване на щета, предизвикана от природно бедствие, отговорните национални органи на отговарящата на условията държава може да подаде до Комисията заявление за отпускане на финансови вноски от Фонда, предоставяйки цялата налична информация, която включва като минимум следното:
а)
общите преки щети, причинени от природното бедствие, и влиянието им върху засегнатите население, икономика и околна среда;
б)
прогнозните разходи за действията, посочени в член 3, параграф 2;
в)
други източници на финансиране от Съюза;
г)
други национални и международни източници на финансиране, включително обществено и частно застрахователно покритие, което може да спомогне за покриване на разходите за отстраняване на щетите;
д)
кратко описание на прилагането на законодателството на Съюза в областта на предотвратяването и управлението на риска от бедствия, което е свързано с характера на природното бедствие;“;
б)
Следният параграф се вмъква:
„1а. В обосновани случаи отговорните национални органи могат след изтичането на срока, посочен в параграф 1, да подадат допълнителна информация, за да допълнят или актуализират своето заявление.
1б. Комисията изготвя насоки относно начините за ефективен достъп до Фонда и за неговото ефективно усвояване. Насоките се изготвят до 30 септември 2014 г. и предоставят подробна информация относно процедурите за изготвяне на заявлението, включително изисквания за информацията, която да бъде представена на Комисията. Насоките се оповестяват публично на интернет страниците на съответните генерални дирекции на Комисията, а Комисията гарантира тяхното по-широко разпространение до отговарящите на условията държави.
1в. В случай на природно бедствие, което се проявява постепенно, посоченият в параграф 1 срок започва да тече от датата, на която органите на отговарящата на условията държава предприемат за първи път официални действия срещу последиците от природното бедствие или от датата, на която обявяват извънредно положение.“;
в)
Параграфи 2 - 5 се заменят със следния текст:
„2. Въз основа на информацията, посочена в параграф 1, и уточненията, които ще се представят от отговарящата на условията държава, Комисията преценява дали са изпълнени условията за мобилизиране на средства от Фонда и във възможно най-кратък срок, но не по-късно от шест седмици след получаване на заявлението, като се отчита датата на получаване на пълното заявление и се изключва необходимото време за извършване на превод, определя размера на финансовите вноски, които могат да се отпуснат от Фонда в рамките на наличните финансови средства.
Ако Комисията вземе решение за отпускане на финансови вноски от Фонда въз основа на заявление, постъпило след 28 юни 2014 г. за природно бедствие, попадащо в обхвата на настоящия регламент, тя може да отхвърли следващо заявление за отпускане на финансови вноски във връзка с природно бедствие от същия характер или да намали размера на сумата, която ще се предостави, в случай че срещу държавата членка е образувано производство за установяване на неизпълнение на задължения и Съдът на Европейския съюз е установил с окончателно решение неспазване от страна на съответната държава членка на законодателството на Съюза в областта на предотвратяването и управлението на риска от бедствия, което е пряко свързано с характера на претърпяното природно бедствие.
Комисията третира равностойно всички заявления за отпускане на финансови вноски от Фонда.
3. Когато Комисията заключи, че са изпълнени условията за отпускане на финансови вноски от Фонда, тя незабавно представя на Европейския парламент и на Съвета необходимите предложения за мобилизиране на средства от Фонда и за разрешаване на съответните бюджетни кредити. Тези предложения включват:
а)
цялата налична информация, посочена в параграф 1;
б)
всякаква друга имаща отношение информация, с която Комисията разполага;
в)
доказателство за изпълнение на условията по член 2; и
г)
обосновка за предложените суми.
Решението за мобилизиране на средства от Фонда се взема съвместно от Европейския парламент и от Съвета възможно най-скоро след представяне на предложението на Комисията.
Както Комисията, от една страна, така и Европейският парламент и Съветът, от друга, се стремят да сведат до минимум времето, необходимо за мобилизиране на средства от Фонда.
4. След като Европейският парламент и Съветът предоставят бюджетните кредити, Комисията приема решение посредством акт за изпълнение за отпускане на финансови вноски от Фонда и незабавно превежда тези финансови вноски на държавата бенефициер под формата на еднократно плащане. Ако е била платена авансова сума, съгласно член 4а се изплаща само остатъкът.
5. Разходите се считат за допустими от датата на първото проявление на щета, както е посочено в параграф 1. В случай на природно бедствие, което се проявява постепенно, разходите се считат за допустими от датата, на която органите на отговарящата на условията държава предприемат действия за първи път или от датата, на която обявяват извънредно положение, както е посочено в параграф 1в.“;
4)
Вмъква се следният член:
„Член 4а
1. Когато подава до Комисията заявление за отпускане на финансови вноски от Фонда, съответната държава членка може да поиска да ѝ бъде отпусната авансова сума.Комисията извършва предварителна оценка на това, дали заявлението отговаря на условията по член 4, параграф 1, и проверява какви бюджетни ресурси има на разположение. Ако условията са изпълнени и има на разположение достатъчно ресурси, Комисията може да вземе решение посредством акт за изпълнение за отпускане на авансова сума и да я изплати незабавно, преди да бъде прието решението, посочено в член 4, параграф 4. Изплащането на авансовата сума не влияе върху окончателното решение за мобилизиране на средства от Фонда.
2. Размерът на авансовата сума не надвишава 10 % от очаквания общ размер на финансовите вноски и в никакъв случай не превишава 30 000 000 EUR. След като определи окончателния размер на финансовите вноски, които ще бъдат отпуснати, Комисията отчита размера на авансовата сума, преди да изплати остатъка от определения размер на финансовите вноски. Комисията си възстановява неправомерно изплатени авансови суми.
3. Всяко дължимо възстановяване на суми в общия бюджет на Съюза се извършва преди датата на падежа, посочена в нареждането за събиране, изготвено в съответствие с член 78 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (7). Датата на падежа е последният ден от втория месец след издаването на нареждането.
4. При приемане на проекта за общия бюджет на Съюза за дадена финансова година Комисията, когато е необходимо, и за да се гарантира своевременното наличие на бюджетни ресурси, предлага на Европейския парламент и на Съвета да мобилизират суми от Фонда до максимален размер от 50 000 000 EUR за авансови плащания и предлага съответните бюджетни кредити да се запишат в общия бюджет на Съюза.
В бюджетните договорености се спазват таваните, посочени в член 10, параграф 1 от Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013 на Съвета (8).
(7) Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза и за отмяна на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета (ОВ L 298, 26.10.2012 г., стр. 1)." 						
(8) Регламент (EC, Евратом) № 1311/2013 на Съвета от 2 декември 2013 г. за определяне на многогодишната финансова рамка за годините 2014-2020 (ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 884).“;" 						
5)
Член 5 се заменя със следния текст:
„Член 5
1. Акт за изпълнение, приет съгласно член 4, параграф 4, съдържа в своето приложение подробни разпоредби относно усвояването на финансовите вноски от Фонда.
В тези разпоредби се описват по-специално видът и мястото на действията, които се финансират от Фонда по предложение на отговарящата на условията държава.
2. Преди да изплати финансови вноски от Фонда на отговаряща на условията държава, която не е държава членка, Комисията сключва с тази държава споразумение за възлагане, в което се съдържат посочените в параграф 1 подробни разпоредби относно усвояването на финансовите вноски от Фонда в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 и на Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 на Комисията (9), както и задълженията във връзка с предотвратяването и управлението на риска от природни бедствия.
3. Отговорността за подбора на отделните действия и за усвояването на финансовите вноски от Фонда се поема от държавата бенефициер в съответствие с настоящия регламент, и по-специално член 3, параграфи 2 и 3 от него, с посочения в член 4, параграф 4 акт за изпълнение и, когато е приложимо, с посоченото в параграф 2 от настоящия член споразумение за възлагане.
4. Финансовите вноски, които се отпускат от Фонда за държава членка, се усвояват в рамките на споделено управление в съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012. Финансовите вноски, които се отпускат от Фонда за отговаряща на условията държава, която не е държава членка, се усвояват в рамките на непряко управление в съответствие с посочения регламент.
5. Без да се засяга отговорността на Комисията при изпълнението на общия бюджет на Съюза, държавите бенефициери поемат отговорност за управлението и финансовия контрол на действията, подпомагани от Фонда. Мерките, които те предприемат, включват:
а)
проверка дали са постигнати договорености за управление и контрол и дали се прилагат по начин, който гарантира, че средствата на Съюза се използват ефикасно и правилно в съответствие с принципите на доброто финансово управление;
б)
проверка дали финансираните действия са извършени правилно;
в)
гарантиране, че финансираните разходи се основават на проверими оправдателни документи и че са верни и редовни;
г)
предотвратяване, откриване и отстраняване на нередности и възстановяване на неправомерно изплатени суми заедно с лихви за закъснели плащания, когато е целесъобразно. Те уведомяват Комисията за такива нередности и редовно я информират за хода на административните и правните производства.
6. В съответствие с членове 59 и 60 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 държавите бенефициери определят органи, които да отговарят за управлението и контрола на подпомаганите от Фонда действия. При това те вземат предвид критерии относно вътрешната среда, дейностите по контрол, информация, комуникация и наблюдение. Държавите членки могат да определят органите, които вече са били определени съгласно Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (10).
Когато подават доклада и отчета, посочени в член 8, параграф 3 от настоящия регламент, тези определени органи предоставят на Комисията информацията по член 59, параграф 5 или член 60, параграф 5 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012, която обхваща целия период на усвояване на отпуснатите от Фонда средства.
7. При констатиране на нередности държавата бенефициер прави необходимите финансови корекции. Направените от държавата бенефициер корекции се изразяват в пълно или частично прекратяване на финансовите вноски от Фонда. Държавата бенефициер възстановява всяка сума, изгубена в резултат на установена нередност.
8. Без да се засягат правомощията на Сметната палата или проверките, извършвани от държавата бенефициер в съответствие с националните законови, подзаконови и административни разпоредби, Комисията може да проверява на място финансираните от Фонда действия. Комисията известява държавата бенефициер, за да получи необходимото съдействие. В тези проверки могат да участват длъжностни лица или други служители от засегнатата държава членка.
9. Държавата бенефициер гарантира, че всички оправдателни документи за направените разходи са на разположение на Комисията и Сметната палата за срок от три години след прекратяване на помощта от Фонда.
(9) Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 на Комисията от 29 октомври 2012 г. относно правилата за прилагане на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза (ОВ L 362, 31.12.2012 г., стр. 1)." 						
(10) Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. за определяне на общоприложими разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони и Европейския фонд за морско дело и рибарство и за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд и Европейския фонд за морско дело и рибарство, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета (ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 320).“;" 						
6)
Член 6 се заменя със следния текст:
„Член 6
1. Държавата бенефициер е отговорна за координирането на финансовите вноски, които се отпускат от Фонда за действията, посочени в член 3, от една страна, с помощта от европейските структурни и инвестиционни фондове, Европейската инвестиционна банка и други финансови инструменти на Съюза, от друга.
2. Държавата бенефициер гарантира, че разходите, възстановени в съответствие с настоящия регламент, не се възстановяват чрез други инструменти за финансиране от страна на Съюза, и по-специално чрез инструменти на политиката в областта на сближаването, селското стопанство или рибарството.
3. Щети, които са възстановени чрез инструменти на Съюза или международни инструменти, предназначени за компенсиране на конкретни щети, не отговарят на условията за подпомагане от страна на Фонда за същата цел.“;
7)
Член 7 се заменя със следния текст:
„Член 7
Действията, финансирани от Фонда, са съвместими с разпоредбите на Договора и приетите в съответствие с него инструменти, с политиките и мерките на Съюза, по-специално в областта на финансовото управление, обществените поръчки, опазването на околната среда, предотвратяването и управлението на риска от природни бедствия, адаптирането към изменението на климата, включително, когато е целесъобразно, с екосистемните подходи, както и с инструментите за предприсъединителна помощ. Когато е приложимо, финансираните от Фонда действия допринасят за постигане на целите на Съюза в тези области.“;
8)
Членове 8 и 9 се заменят със следния текст:
„Член 8
1. Финансовите вноски от Фонда се използват в срок от осемнадесет месеца, считано от датата, на която Комисията е изплатила пълния размер на помощта. Ако в този срок останат неусвоени финансови вноски или се установи, че са използвани средства за действия, които не отговарят на условията за финансиране, те се възстановяват на Комисията от държавата бенефициер.
2. Държавите бенефициери търсят всякаква възможна компенсация от трети страни.
3. Не по-късно от шест месеца след изтичането на срока от осемнадесет месеца по параграф 1 държавата бенефициер представя доклад за усвояването на финансови вноски от Фонда с отчет за разходите, като посочва финансирането, получено за съответните действия от други източници, включително застрахователни обезщетения и компенсации от трети страни.
Докладът за усвояването на средствата съдържа подробно описание на:
а)
превантивните мерки, предприети или предложени от държавата бенефициер с оглед ограничаването на бъдещи щети и избягването, доколкото е възможно, на повторно възникване на подобни природни бедствия, включително използването на структурните и инвестиционните фондове на Съюза за тази цел;
б)
състоянието на прилагането на съответното законодателство на Съюза в областта на предотвратяването и управлението на риска от бедствия;
в)
извлечения в резултат на природното бедствие опит, както и предприетите или предложените мерки за гарантиране на опазването на околната среда и на устойчивостта по отношение на изменението на климата и на природните бедствия; както и
г)
всякаква друга имаща отношение информация във връзка с мерките за предотвратяване и ограничаване на риска, предприети съобразно характера на природното бедствие.
Докладът за усвояването на средствата се придружава от становище на независим одитен орган, изготвено в съответствие с международно възприетите одиторски стандарти, с което се констатира, че отчетът за разходите дава вярна и точна представа и че финансовите вноски от Фонда са усвоени законосъобразно и правомерно в съответствие с член 59, параграф 5 и член 60, параграф 5 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
След приключване на тази процедура по първа алинея Комисията прекратява помощта от Фонда.
4. В случаите когато разходите по възстановяване на щетите бъдат впоследствие поети от трета страна, Комисията изисква от държавата бенефициер да възстанови съответната част от отпуснатите от Фонда финансови вноски.
Член 9
В заявленията за отпускане на финансови вноски от Фонда, в посочените в член 4, параграф 4 актове за изпълнение, в споразумението за възлагане, в докладите и във всички останали документи, които имат отношение към отпускането на средства, всички суми се изразяват в евро.
Разходите, направени в национална валута, се конвертират в евро по стойността на обменните курсове, публикувани в серия С на Официален вестник на Европейския съюз, за деня, в който съответният акт за изпълнение е приет от Комисията. Ако в Официален вестник на Европейския съюз не е публикуван обменен курс за деня, в който съответният акт за изпълнение е приет от Комисията, конвертирането се извършва по средната стойност на определените от Комисията месечни счетоводни курсове, като тази средна стойност се изчислява за съответния период. Този единен обменен курс се използва както за срока на усвояване на отпуснатите от Фонда финансови вноски, така и като база за изискваните съгласно член 59, параграф 5 или член 60, параграф 5 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 окончателен доклад и отчет за усвояването на финансовите вноски, както и останалите свързани с тях елементи.“;
9)
В член 10 параграф 2 се заменя със следния текст:
„2. В случай че въз основа на нови елементи оценката на понесените щети се окаже значително по-ниска, държавата бенефициер възстановява на Комисията съответната сума от отпуснатите от Фонда финансови вноски.“;
10)
Член 11 се заменя със следния текст:
„Член 11
1. Комисията предприема необходимите мерки, за да гарантира, че при изпълнението на действията, финансирани по силата на настоящия регламент, финансовите интереси на Съюза са защитени чрез прилагането на превантивни мерки срещу измама, корупция и всякакви други незаконни дейности, чрез ефективни проверки и, при установяването на нередности, чрез възстановяване на недължимо платените суми и, когато е уместно, чрез ефективни, пропорционални и възпиращи административни и финансови санкции.
2. Комисията или нейни представители и Сметната палата имат правомощия за извършване на одити, въз основа на документи и на проверки на място, на всички бенефициери, изпълнители и подизпълнители, които са получили средства от Съюза съгласно настоящия регламент.
3. Европейската служба за борба с измамите (OLAF) може да извършва разследвания, включително проверки и инспекции на място, в съответствие с разпоредбите и процедурите, предвидени в Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета (11) и Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета (12) с цел да се установи дали е налице измама, корупция или друга незаконна дейност, накърняваща финансовите интереси на Съюза, във връзка с договор относно финансиране от Съюза.
4. Без да се засягат разпоредбите на параграфи 1, 2 и 3, в споразуменията за делегиране с трети държави, в договорите и в решенията за отпускане на финансови вноски от Фонда, произтичащи от прилагането на настоящия регламент, се съдържат разпоредби, с които Комисията, Сметната палата и OLAF изрично се упълномощават да провеждат такива одити и разследвания съгласно съответната им компетентност.
(11) Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 11 септември 2013 г. относно разследванията, провеждани от Европейската служба за борба с измамите (OLAF), и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1073/1999 на Европейския парламент и на Съвета и Регламент (Евратом) № 1074/1999 на Съвета (ОВ L 248, 18.9.2013 г., стр. 1)." 						
(12) Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета от 11 ноември 1996 г. относно контрола и проверките на място, извършвани от Комисията за защита на финансовите интереси на Европейските общности срещу измами и други нередности (ОВ L 292, 15.11.1996 г., стр. 2).“;" 						
11)
Членове 13 и 14 се заличават.
Член 2
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 15 май 2014 година.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 661/2014
2014 m. gegužės 15 d.
kuriuo iš dalies keičiamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2012/2002, įsteigiantis Europos Sąjungos solidarumo fondą
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 175 straipsnio trečią dalį ir 212 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę (2),
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (3),
kadangi:
(1)
Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2012/2002 (4) buvo įsteigtas Europos Sąjungos solidarumo fondas (toliau - Fondas);
(2)
Sąjungai svarbu turėti patikimą ir lanksčią priemonę, kurią taikydama ji galėtų parodyti solidarumą, pasiųsti aiškų politinį signalą ir suteikti tikrą pagalbą piliečiams, nukentėjusiems nuo didelių stichinių nelaimių, kurios turi sunkius padarinius ekonominiam ir socialiniam vystymuisi;
(3)
neigiami didelių stichinių nelaimių padariniai neturėtų kliudyti Sąjungos deklaruotam siekiui padėti šalims kandidatėms siekiant stabilumo ir tvaraus ekonominio bei politinio vystymosi suteikiant joms aiškią europinę perspektyvą. Todėl Sąjunga turėtų toliau solidarizuotis su trečiosiomis šalimis, kurios derasi su ja dėl stojimo ir su kuriomis pradėta Tarpvyriausybinė stojimo konferencija. Dėl šios priežasties šias šalis įtraukus į šio reglamento taikymo sritį Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 212 straipsnis tampa papildomu teisiniu pagrindu;
(4)
Komisija turėtų galėti priimti greitą sprendimą siekdama dėl konkrečių finansinių išteklių skyrimo ir kuo greitesnio jų suteikimo. Administracinės procedūros turėtų būti atitinkamai pritaikytos ir apribotos iki būtino minimumo. Tuo tikslu Europos Parlamentas, Taryba ir Komisija 2013 m. gruodžio 2 d. sudarė Tarpinstitucinį susitarimą dėl biudžetinės drausmės, bendradarbiavimo biudžeto klausimais ir patikimo finansų valdymo (5);
(5)
Reglamente (EB) Nr. 2012/2002 esančios sąvokos ir pagal jį nustatytos procedūros turėtų būti suderintos su Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 (6) nuostatomis;
(6)
stichinės nelaimės apibrėžtis, pagal kurią nustatoma Reglamento (EB) Nr. 2012/2002 taikymo sritis, turėtų būti nedviprasmiška;
(7)
kitų rūšių nelaimių padaryta žala, kuri dėl grandininio poveikio yra tiesioginė stichinės nelaimės pasekmė, taikant Reglamentą (EB) Nr. 2012/2002 turėtų būti laikoma tos stichinės nelaimės padarytos tiesioginės žalos dalimi;
(8)
norint kodifikuoti nusistovėjusią praktiką ir užtikrinti vienodas paraiškų tvarkymo sąlygas, Fondo finansinė parama turėtų būti skiriama tik tiesioginei žalai atlyginti;
(9)
„didelė stichinė nelaimė“, kaip apibrėžta Reglamente (EB) Nr. 2012/2002, turėtų būti toliau apibrėžiama kaip nelaimė, kurios padaryta tiesioginė žala viršija tam tikrą finansiniais dydžiais apibrėžtą ribinį mastą. Tokia žala turėtų būti nurodoma ataskaitinių metų kainomis arba kaip atitinkamos valstybės bendrųjų nacionalinių pajamų (BNP) procentinė dalis;
(10)
kad būtų labiau atsižvelgta į stichinių nelaimių, kurios sukelia sunkius padarinius atitinkamų rajonų ekonominiam ir socialiniam vystymuisi, tačiau nėra tokio dydžio, kad atitiktų mažiausią nustatytą mastą Fondo finansinei paramai gauti, specifinį pobūdį, turėtų būti nustatyti regioninių stichinių nelaimių kriterijai, grindžiami žala, apskaičiuotina pagal regiono bendrąjį vidaus produktą (BVP), pagal kuriuos ypatinga Gvadelupos, Prancūzijos Gvianos, Martinikos, Reunjono, Majoto, Sen Marteno, Azorų, Madeiros ir Kanarų salų, kaip atokiausių regionų, apibrėžtų SESV 349 straipsnyje, socialinės ir ekonominės struktūros padėtis, kurią sunkina tam tikri saviti veiksniai, pateisina jiems kaip nukrypti leidžiančią nuostatą nustatomą 1 % BVP specialią ribinę vertę. Tie kriterijai turėtų būti aiškūs ir paprasti, kad būtų mažiau galimybių teikti paraiškas, kurios neatitinka Reglamente (EB) Nr. 2012/2002 nustatytų reikalavimų;
(11)
tiesioginei žalai nustatyti turėtų būti naudojami Eurostato pateikti suderintos formos duomenys, kad paraiškos būtų tvarkomos nešališkai;
(12)
Fondas turėtų prisidėti prie infrastruktūros veikimo atkūrimo, nelaimės ištiktų zonų išvalymo ir gelbėjimo tarnybų sąnaudų, taip pat laikino nukentėjusių gyventojų apgyvendinimo visu įgyvendinimo laikotarpiu. Turėtų būti apibrėžta infrastruktūros veikimo atkūrimo reikšmė, ir patikslinta, kokia apimtimi Fondas galės prisidėti prie susijusių sąnaudų. Taip pat derėtų nustatyti laikotarpį, kuriuo dėl stichinės nelaimės benamiais tapusių žmonių apgyvendinimą būtų galima vadinti laikinu;
(13)
su pridėtinės vertės mokesčiu susijusios Reglamento (EB) Nr. 2012/2002 nuostatos turėtų būti suderintos su bendrąja Sąjungos finansavimo politika;
(14)
taip pat turėtų būti patikslinta, kokia apimtimi techninės pagalbos išlaidos galėtų būti priskirtos reikalavimus atitinkantiems veiksmams;
(15)
siekiant neleisti valstybėms naudos gavėjoms iš Fondo paramos uždirbti grynojo pelno, turėtų būti nustatytos sąlygos, kuriomis Fondo lėšomis finansuojami veiksmai gali generuoti pajamas;
(16)
tam tikros stichinės nelaimės, pavyzdžiui, inter alia, sausra, formuojasi ilgesnį laikotarpį, kol pajuntamas jų poveikis. Turėtų būti numatytos nuostatos, pagal kurias būtų galima naudoti Fondo lėšas taip pat ir tokiais atvejais;
(17)
svarbu užtikrinti, kad reikalavimus atitinkančios valstybės dėtų būtinas pastangas užkirsti kelią stichinėms nelaimėms ir švelninti jų poveikį, be kita ko, visapusiškai įgyvendindamos susijusius Sąjungos teisės aktus dėl nelaimių rizikos prevencijos bei valdymo ir esamo Sąjungos finansavimo naudojimo atitinkamoms investicijoms. Todėl turėtų būti numatytos nuostatos, pagal kurias būtų galima, jei Fondo finansinę paramą dėl anksčiau įvykusios stichinės nelaimės gavusi valstybė narė, kaip galutiniu sprendimu nustatė Europos Sąjungos Teisingumo Teismas, nesilaikė atitinkamų Sąjungos teisės aktų dėl nelaimių rizikos prevencijos ir valdymo, pateikus kitą paraišką panašaus pobūdžio stichinės nelaimės atveju, atmesti paraišką arba sumažinti finansinės paramos sumą;
(18)
yra įmanoma, kad valstybėms narėms finansinės paramos stichinės nelaimės atveju reikia greičiau, nei įmanoma laikantis įprastinės tvarkos. Todėl reikėtų numatyti galimybę susijusiai valstybei narei paprašius sumokėti avansą, kai tik Komisijai pateikiama paraiška Fondo finansinei paramai gauti. Avansas neturėtų viršyti tam tikros sumos, ir išmokant galutinę finansinės paramos sumą į jį turėtų būti atsižvelgta. Nepagrįstai sumokėtas avanso sumas valstybė narė turėtų grąžinti per nustatytą trumpą laikotarpį. Tuo, kad sumokamas avansas, neturėtų būti daromas poveikis galutinio sprendimo dėl Fondo lėšų teikimo išdavai;
(19)
iki finansinės paramos išmokėjimo įvykdytinos administracinės procedūros turėtų būti kuo paprastesnės ir greitesnės. Todėl valstybėms narėms skirtos išsamios Fondo finansinės paramos įgyvendinimo nuostatos turėtų būti įtrauktos į įgyvendinimo aktus dėl tokios finansinės paramos suteikimo. Tačiau su valstybėmis naudos gavėjomis, kurios dar nėra valstybės narės, dėl teisinių priežasčių turėtų būti sudaryti atskiri įgyvendinimo susitarimai;
(20)
Komisija turėtų pateikti gaires, kad padėtų valstybėms narėms susiorientuoti, kaip užsitikrinti veiksmingą prieigą prie Fondo ir efektyviai naudotis jo lėšomis ir kaip paprasčiausiu būdu teikti paraiškas dėl paramos iš Fondo;
(21)
reikėtų atsižvelgti į Reglamente (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 padarytus pasidalijamojo ir netiesioginio valdymo pakeitimus, įskaitant specialiuosius atskaitomybės reikalavimus. Atskaitomybės prievolė turėtų atspindėti trumpą Fondo veiksmų įgyvendinimo laikotarpį. Už Sąjungos lėšų valdymą ir kontrolę atsakingų institucijų skyrimo procedūrose turėtų būti atsižvelgiama į šios priemonės pobūdį, dėl jų neturėtų būti uždelsiamas Fondo finansinės paramos mokėjimas. Todėl būtina nukrypti nuo Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012;
(22)
turėtų būti nustatytos priemonės, kad būtų išvengta dvigubo Fondo lėšomis finansuojamų veiksmų finansavimo kitomis Sąjungos finansinėmis priemonėmis ar tarptautinėmis teisinėmis priemonėmis, susijusiomis su konkrečios žalos atlyginimu;
(23)
turėtų būti sudarytos kuo paprastesnės sąlygos šalių išlaidoms iš Fondo finansinės paramos deklaruoti. Todėl visu finansinės paramos įgyvendinimo laikotarpiu euro zonai nepriklausančių šalių atveju turėtų būti taikomas vienodas valiutos kursas;
(24)
siekiant užtikrinti vienodas Reglamento (EB) Nr. 2012/2002 įgyvendinimo sąlygas, tam, kad Komisija galėtų nuspręsti dėl konkrečios finansinės Fondo paramos ar avanso išmokėjimo iš Fondo lėšų reikalavimus atitinkančiai valstybei, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai;
(25)
Reglamente (EB) Nr. 2012/2002 nustatytos Sąjungos finansinių interesų apsaugą reglamentuojančios nuostatos turėtų būti konkretesnės, kad būtų aiškiai nustatytos pažeidimų prevencijos, jų nustatymo ir tyrimo, lėšų, kurios buvo prarastos, nepagrįstai išmokėtos ar neteisingai panaudotos, išieškojimo priemonės;
(26)
kadangi šio reglamento tikslų, t. y. užtikrinti Sąjungos masto solidarumo veiksmus stichinės nelaimės ištiktoms valstybėms remti, valstybės narės ad hoc priemonėmis negali deramai pasiekti, bet taikant sisteminį, reguliarų ir nešališką metodą finansinei paramai suteikti, dalyvaujant visoms valstybėms narėms pagal jų pajėgumus, tų tikslų būtų geriau siekti Sąjungos lygmeniu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina nurodytiems tikslams pasiekti;
(27)
todėl Reglamentas (EB) Nr. 2012/2002 turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Daliniai pakeitimai
Reglamentas (EB) Nr. 2012/2002 iš dalies keičiamas taip:
1.
2 straipsnis pakeičiamas taip:
„2 straipsnis
1. Valstybės narės arba valstybės, dalyvaujančios stojimo derybose su Sąjunga (toliau - reikalavimus atitinkanti valstybė), prašymu parama iš Fondo gali būti teikiama tada, kai viename ar daugiau tos reikalavimus atitinkančios valstybės regionų kyla sunkių padarinių gyvenimo sąlygoms, natūraliai aplinkai ar ekonomikai dėl tos pačios reikalavimus atitinkančios valstybės arba kaimyninės reikalavimus atitinkančios valstybės teritorijoje įvykusios didelės arba regioninės stichinės nelaimės. Dėl tiesioginių stichinės nelaimės pasekmių padaryta tiesioginė žala laikoma tos stichinės nelaimės padarytos žalos dalimi.
2. Šiame reglamente didelė stichinė nelaimė reiškia bet kurią stichinę nelaimę, dėl kurios reikalavimus atitinkančioje valstybėje padaryta tiesioginė žala vertinama daugiau nei 3 000 000 000 EUR 2011 m. kainomis arba daugiau nei 0,6 % jos BNP.
3. Šiame reglamente regioninė stichinė nelaimė reiškia bet kurią stichinę nelaimę, dėl kurios reikalavimus atitinkančios valstybės NUTS 2 lygmens regione padaryta tiesioginė žala viršija 1,5 % to regiono bendrojo vidaus produkto (BVP).
Nukrypstant nuo pirmos pastraipos, kai atitinkamas regionas, kuriame įvyko gaivalinė nelaimė, yra atokiausias regionas, kaip apibrėžta Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 349 straipsnyje, regioninė stichinė nelaimė reiškia bet kurią stichinę nelaimę, kurios padaryta tiesioginė žala viršija 1 % to regiono BVP.
Jei stichinė nelaimė susijusi su keliais NUTS 2 lygmens regionais, ribinė vertė taikoma tų regionų BVP svertiniam vidurkiui, apskaičiavus pagal visos žalos dalį kiekviename regione.
4. Parama iš Fondo taip pat gali būti teikiama reikalavimus atitinkančioje valstybėje ištikusios bet kurios stichinės nelaimės atveju, jei ta nelaimė taip pat yra didelė stichinė nelaimė, ištikusi kaimyninėje reikalavimus atitinkančioje valstybėje.
5. Šiame straipsnyje naudojami Eurostato pateikti suderinti statistiniai duomenys.“;
2.
3 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1, 2 ir 3 dalys pakeičiamos taip:
„1. Pagalba teikiama Fondo išmokamos finansinės paramos forma. Kiekvienos stichinės nelaimės atveju reikalavimus atitinkančiai valstybei finansinė parama skiriama vieną kartą.
2. Fondo tikslas - papildyti atitinkamų valstybių pastangas ir padengti dalį jų viešųjų išlaidų, kad reikalavimus atitinkanti valstybė galėtų atlikti, atsižvelgiant į stichinės nelaimės pobūdį, tokius svarbiausius gelbėjimo ir atstatymo veiksmus:
a)
energijos, vandens ir nuotekų, telekomunikacijų, transporto, sveikatos ir švietimo infrastruktūros ir įrenginių veikimo atkūrimas;
b)
laikino apgyvendinimo ir finansavimo gelbėjimo tarnyboms skyrimas, kad būtų patenkinti nukentėjusių gyventojų poreikiai;
c)
prevencinės infrastruktūros saugumo užtikrinimas ir kultūros paveldo apsaugos priemonės;
d)
nelaimės ištiktų vietovių, įskaitant gamtos zonas, valymas, prireikus laikantis ekosistemomis grindžiamų metodų, taip pat nedelsiamas nukentėjusių gamtinių zonų atkūrimas siekiant išvengti betarpiško dirvožemio erozijos poveikio.
A punkte „veikimo atkūrimas“ reiškia iki stichinės nelaimės buvusios infrastruktūros ir įrenginių būklės atkūrimą. Kai iki stichinės nelaimės buvusios būklės atkurti nėra įmanoma dėl teisinių priežasčių arba tai ekonomiškai netikslinga, arba kai valstybė naudos gavėja nusprendžia perkelti nukentėjusią infrastruktūrą ar įrenginius arba patobulinti jų funkcionalumą tam, kad padidintų jų pajėgumą atlaikyti būsimas nelaimes, Fondas gali prisidėti prie atkūrimo sąnaudų tik neviršydamas jų grąžinimo į status quo ante sąnaudų sąmatos.
Sąnaudas, viršijančias antroje pastraipoje nurodytą sąnaudų lygį, finansuoja valstybė naudos gavėja savo lėšomis arba, jei įmanoma, kitų Sąjungos fondų lėšomis.
B punkte „laikinas apgyvendinimas“ reiškia apgyvendinimą tokiam laikotarpiui, kuris yra reikalingas, kad nukentėję gyventojai galėtų grįžti į savo namus po tvarkymo ar rekonstrukcijos darbų.
3. Fondo išmokos turi būti naudojamos tik nedraudžiamai žalai atlyginti skirtoms priemonėms finansuoti ir yra grąžinamos, jei žalos atlyginimo sąnaudas, remiantis 8 straipsnio 4 dalimi, vėliau padengia trečioji šalis.“;
b)
papildomai įrašomos šios dalys:
„4. Pridėtinės vertės mokestis (PVM) nėra reikalavimus atitinkančių veiksmų išlaidos, išskyrus atvejus, kai jis pagal nacionalinius PVM teisės aktus yra nesusigrąžinamas.
5. Valdymui, stebėsenai, informacijai ir ryšiams, skundų sprendimui, kontrolei ir auditui skirta techninė parama nėra tinkama finansuoti Fondo lėšomis.
Su 2 dalyje nurodytų veiksmų parengimu ir įgyvendinimu susijusios sąnaudos, įskaitant sąnaudas būtinoms techninių ekspertų paslaugoms, atitinka reikalavimus kaip dalis projekto sąnaudų.
6. Jei iš 2 dalyje nurodytų veiksmų, kuriems skiriama Fondo finansinės parama, yra gaunamos pajamos, bendra Fondo finansinė parama neviršija atitinkamos valstybės naudos gavėjos patirtų visų grynųjų gelbėjimo ir atstatymo veiksmų sąnaudų. Valstybė naudos gavėja į Fondo finansinės paramos įgyvendinimo ataskaitą pagal 8 straipsnio 3 dalį įtraukia tam skirtą suvestinę.
7. Kiekvienų metų spalio 1 d. Fonde turi būti likęs bent ketvirtadalis metinės sumos, kad būtų galima patenkinti iki metų pabaigos atsirandančius poreikius.“;
3.
4 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalis pakeičiama taip:
„1. Iškart, kai tik įmanoma, bet ne vėliau kaip per dvylika savaičių po pirmosios stichinės nelaimės padarytos žalos, reikalavimus atitinkančios valstybės atsakingos nacionalinės valdžios institucijos gali pateikti Komisijai paraišką Fondo finansinei paramai gauti, pateikdama visą turimą informaciją bent apie:
a)
bendrą tiesioginę stichinės nelaimės padarytą žalą ir jos poveikį gyventojams, ekonomikai ir susijusiai aplinkai;
b)
3 straipsnio 2 dalyje nurodytų operacijų apskaičiuotas sąnaudas;
c)
visus kitus Sąjungos finansavimo šaltinius;
d)
visus kitus nacionalinio ar tarptautinio finansavimo šaltinius, įskaitant valstybinio bei privataus draudimo apsaugą, galinčius prisidėti prie žalos atlyginimo sąnaudų;
e)
nelaimių rizikos prevencijos ir valdymo srities Sąjungos teisės aktų įgyvendinimo, susijusio su stichinės nelaimės pobūdžiu, trumpą aprašymą.“;
b)
įrašomos šios dalys:
„1a. Pagrįstais atvejais atsakingos nacionalinės valdžios institucijos po galutinio termino, nurodyto 1 dalyje, gali pateikti papildomos informacijos, kad užbaigtų arba atnaujintų savo paraišką.
1b. Komisija parengia gaires, kaip veiksmingai naudotis Fondu ir kaip jį efektyviai įgyvendinti. Gairės parengiamos iki 2014 m. rugsėjo 30 d. ir jose pateikiama išsami informacija apie paraiškos rengimo procedūras, įskaitant reikalavimus dėl Komisijai pateiktinos informacijos. Gairės paskelbiamos viešai atitinkamų Komisijos generalinių direktoratų interneto svetainėse, o Komisija užtikrina, kad informacija apie jas būtų paskleista plačiau reikalavimus atitinkančioms valstybėms.
1c. Palaipsniui besiformuojančios stichinės nelaimės atveju 1 dalyje nurodytas laikotarpis prasideda nuo dienos, kurią reikalavimus atitinkančios valstybės valdžios institucijos pirmą kartą ėmėsi oficialių veiksmų stichinės nelaimės poveikiui šalinti arba nuo dienos, kurią jos paskelbė nepaprastąją padėtį.“;
c)
2-5 dalys pakeičiamos taip:
„2. Remdamasi 1 dalyje nurodyta informacija ir visais paaiškinimais, kuriuos turi pateikti reikalavimus atitinkanti valstybė, Komisija įvertina, ar tenkinamos paramos iš Fondo teikimo sąlygos, ir kuo greičiau bei ne vėliau kaip per šešias savaites nuo paraiškos gavimo dienos, skaičiuojant nuo užbaigtos paraiškos gavimo dienos ir neįskaičiuojant vertimui reikalingo laiko, nusprendžia dėl galimos Fondo finansinės paramos sumos, atsižvelgdama į turimus finansinius išteklius.
Jei, remdamasi paraiška, gauta po 2014 m. birželio 28 d. ir susijusia su stichine nelaime, patenkančia į šio reglamento taikymo sritį, Komisija nusprendžia skirti finansinę paramą iš Fondo, ji gali atmesti kitą paraišką finansinei paramai gauti, susijusią su tokio pat pobūdžio stichine nelaime, arba sumažinti suteiktiną sumą, jeigu valstybės narės atžvilgiu vykdoma pažeidimo tyrimo procedūra ir Europos Sąjungos Teisingumo Teismas yra priėmęs galutinį sprendimą, kad atitinkama valstybė narė neįgyvendino Sąjungos teisės aktų dėl nelaimių rizikos prevencijos ir valdymo, tiesiogiai sietiną su patirtos stichinės nelaimės pobūdžiu.
Visas paraiškas Fondo finansinei paramai gauti Komisija svarsto nešališkai.
3. Padariusi išvadą, kad Fondo finansinės paramos suteikimo sąlygos yra tenkinamos, Komisija nedelsdama Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia pasiūlymus, būtinus teikti paramą iš Fondo ir leisti paskirti atitinkamus asignavimus. Tuose pasiūlymuose pateikiama:
a)
visa turima informacija, kaip nurodyta 1 dalyje;
b)
visa kita Komisijos turima svarbi informacija;
c)
įrodymai, kad tenkinamos 2 straipsnyje numatytos sąlygos; ir
d)
siūlomų sumų pagrindimas.
Sprendimą dėl paramos iš Fondo teikimo bendrai priima Europos Parlamentas ir Taryba kuo skubiau po to, kai Komisija pateikia pasiūlymą.
Tiek Komisija, tiek Europos Parlamentas ir Taryba stengiasi užtikrinti, kad paramos iš Fondo teikimas užtruktų kuo trumpiau.
4. Kai Europos Parlamentas ir Taryba paskiria asignavimus, Komisija įgyvendinimo aktu priima sprendimą suteikti Fondo finansinę paramą ir valstybei naudos gavėjai nedelsdama sumoka visą tos finansinės paramos sumą. Jei pagal 4a straipsnį sumokėtas avansas, sumokama tik likutinė suma.
5. Laikotarpis, kuriuo patirtos išlaidos laikomos atitinkančiomis reikalavimus, pradedamas skaičiuoti nuo 1 dalyje nurodytos pirmosios žalos atsiradimo dienos. Palaipsniui besiformuojančios stichinės nelaimės atveju laikotarpis, kuriuo patirtos išlaidos laikomos atitinkančiomis reikalavimus, pradedamas skaičiuoti nuo dienos, kurią reikalavimus atitinkančios valstybės valdžios institucijos pirmą kartą ėmėsi veiksmų arba nuo 1c dalyje nurodytos dienos, kurią jos paskelbė nepaprastąją padėtį.“;
4.
Įterpiamas šis straipsnis:
„4a straipsnis
1. Valstybė narė, pateikdama Komisijai paraišką Fondo finansinei paramai gauti, gali prašyti sumokėti avansą. Komisija preliminariai įvertina, ar paraiška atitinka 4 straipsnio 1 dalyje nustatytas sąlygas ir patikrina, ar yra biudžeto išteklių. Jei minėtos sąlygos įvykdytos ir esama pakankamai išteklių, Komisija įgyvendinimo aktu gali priimti sprendimą, kuriuo leidžiama sumokėti avansą, ir gali jį nedelsdama sumokėti, prieš priimdama 4 straipsnio 4 dalyje nurodytą sprendimą. Tuo, kad sumokamas avansas, nedaromas poveikis galutiniam sprendimui dėl paramos iš Fondo teikimo.
2. Avanso suma neviršija 10 % numatytos finansinės paramos sumos ir bet kuriuo atveju neviršija 30 000 000 EUR. Nustačiusi galutinę finansinės paramos sumą, Komisija, prieš sumokėdama likutinę finansinės paramos sumą, atsižvelgia į avanso sumą. Komisija susigrąžina nepagrįstai sumokėtus avansus.
3. Visos Sąjungos bendrajam biudžetui grąžintinos sumos sumokamos anksčiau nei sueina mokėjimo terminas, nurodytas pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 (7) 78 straipsnį parengtame vykdomajame rašte sumoms išieškoti. Mokėjimo terminas yra paskutinė kito mėnesio diena praėjus vienam mėnesiui po to, kai išduotas vykdomasis raštas.
4. Priimdama Sąjungos konkrečių finansinių metų bendrojo biudžeto projektą, Komisija, kai būtina norint užtikrinti, kad biudžeto ištekliai būtų gauti laiku, pasiūlo Europos Parlamentui ir Tarybai suteikti paramos iš Fondo sumą, neviršijančią 50 000 000 EUR, avansams mokėti ir pasiūlo į Sąjungos bendrąjį biudžetą įtraukti atitinkamus asignavimus.
Patvirtinant šias biudžetines priemones, turi būti laikomasi Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 1311/2013 (8) 10 straipsnio 1 dalyje nurodytos viršutinės ribos.
(7) 2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių ir kuriuo panaikinamas Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 (OL L 298, 2012 10 26, p. 1)." 						
(8) 2013 m. gruodžio 2 d. Tarybos reglamentas (ES, Euratomas) Nr. 1311/2013, kuriuo nustatoma 2014-2020 m. daugiametė finansinė programa (OL L 347, 2013 12 20, p. 884).“;" 						
5.
5 straipsnis pakeičiamas taip:
„5 straipsnis
1. Pagal 4 straipsnio 4 dalį priimto įgyvendinimo akto priede pateikiamos išsamios Fondo finansinės paramos įgyvendinimo nuostatos.
Tose nuostatose visų pirma apibūdinama veiksmų, kurie turi būti finansuojami Fondo lėšomis remiantis reikalavimus finansavimui gauti atitinkančios valstybės pasiūlymu, rūšis ir vieta.
2. Prieš sumokėdama Fondo finansinę paramą reikalavimus atitinkančiai valstybei, kuri nėra valstybė narė, Komisija su ta valstybe sudaro įgaliojimo susitarimą, kuriame nustatomos 1 dalyje nurodytos Fondo finansinės paramos įgyvendinimo išsamios nuostatos pagal Reglamentą (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 ir Komisijos deleguotąjį reglamentą (ES) Nr. 1268/2012 (9), taip pat pareigos, susijusios su stichinių nelaimių rizikos prevencija ir valdymu.
3. Valstybė naudos gavėja yra atsakinga už atskirų veiksmų atranką ir Fondo finansinės paramos įgyvendinimą pagal šį reglamentą, ypač jo 3 straipsnio 2 ir 3 dalis, 4 straipsnio 4 dalyje nurodytą įgyvendinimo aktą ir, atitinkamais atvejais, šio straipsnio 2 dalyje nurodytą įgaliojimo susitarimą.
4. Fondo finansinė parama valstybei narei įgyvendinama pasidalijamojo valdymo būdu pagal Reglamentą (ES, Euratomas) Nr. 966/2012. Fondo finansinė parama reikalavimus atitinkančiai valstybei, kuri nėra valstybė narė, įgyvendinama netiesioginio valdymo būdu pagal tą reglamentą.
5. Nedarant poveikio Komisijos atsakomybei už Sąjungos bendrojo biudžeto vykdymą, valstybės naudos gavėjos prisiima atsakomybę už Fondo remiamų veiksmų valdymą ir finansinę kontrolę. Be kitų priemonių, jos imasi šių priemonių:
a)
įsitikina, kad valdymo ir kontrolės priemonės yra sukurtos ir įgyvendinamos taip, kad būtų užtikrintas efektyvus ir teisingas Sąjungos lėšų naudojimas laikantis patikimo finansų valdymo principų;
b)
įsitikina, kad finansuoti veiksmai buvo tinkamai atlikti;
c)
užtikrina, kad finansuotos išlaidos yra pagrįstos dokumentais, kuriuos įmanoma patikrinti, ir yra teisingos bei tvarkingos;
d)
užkerta kelią pažeidimams, nustato ir ištaiso juos, susigrąžina nepagrįstai išmokėtas sumas, o prireikus - uždelstų mokėjimų palūkanas. Jos apie visus tokius pažeidimus praneša Komisijai ir nuolat informuoja ją apie administracinio ir teisinio nagrinėjimo eigą.
6. Valstybės naudos gavėjos paskiria įstaigas, atsakingas už Fondo remiamos veiklos valdymą ir kontrolę pagal Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 59 ir 60 straipsnius. Paskirdamos tas įstaigas, jos atsižvelgia į kriterijus, susijusius su vidaus aplinka, kontrolės veikla, informacijos teikimu ir ryšiais, taip pat stebėsena. Valstybės narės gali paskirti įstaigas, kurios jau yra paskirtos pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1303/2013 (10).
Pateikdamos Komisijai šio reglamento 8 straipsnio 3 dalyje nurodytą ataskaitą ir suvestinę, tos paskirtosios įstaigos pateikia Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 59 straipsnio 5 dalyje arba 60 straipsnio 5 dalyje nustatytą informaciją apie visą įgyvendinimo laikotarpį.
7. Nustačius pažeidimą, valstybė naudos gavėja atlieka reikalingas finansines pataisas. Valstybės naudos gavėjos daromomis pataisomis panaikinama visa Fondo finansinė parama arba jos dalis. Valstybė naudos gavėja susigrąžina visas sumas, kurios buvo prarastos dėl nustatyto pažeidimo.
8. Nedarant poveikio Audito Rūmų įgaliojimams ar patikrinimams, kuriuos valstybė naudos gavėja atlieka pagal nacionalinius įstatymus ir kitus teisės aktus, Komisija gali atlikti Fondo finansuojamų veiksmų patikrinimus vietoje. Komisija, siekdama gauti visą reikalingą paramą, apie tai praneša valstybei naudos gavėjai. Tokiuose patikrinimuose gali dalyvauti susijusios valstybės narės pareigūnai ar kiti tarnautojai.
9. Valstybė naudos gavėja užtikrina, kad trejus metus po to, kai baigiama teikti Fondo paramą, Komisija ir Audito Rūmai turėtų galimybę susipažinti su visais patirtas išlaidas pagrindžiančiais dokumentais.
(9) 2012 m. spalio 29 d. Komisijos deleguotasis reglamentas (ES) Nr. 1268/2012 dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių taikymo taisyklių (OL L 362, 2012 12 31, p. 1)." 						
(10) 2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 320).“;" 						
6.
6 straipsnis pakeičiamas taip:
„6 straipsnis
1. Valstybė naudos gavėja atsako už Fondo finansinės paramos 3 straipsnyje nurodytiems veiksmams koordinavimą su Europos struktūrinių ir investicinių fondų parama, su Europos investicijų banko parama bei pagal kitas Sąjungos finansavimo priemones teikiama parama.
2. Valstybė naudos gavėja užtikrina, kad pagal šį reglamentą padengtos išlaidos nebūtų dengiamos per kitas Sąjungos finansavimo priemones, ypač sanglaudos, žemės ūkio ar žuvininkystės politikos priemones.
3. Žala, atlyginta pagal Sąjungos arba tarptautines priemones dėl tam tikrų rūšių žalos atlyginimo, negali būti laikoma atitinkančiai reikalavimus Fondo paramai tuo pačiu tikslu gauti.“;
7.
7 straipsnis pakeičiamas taip:
„7 straipsnis
Fondo finansuojami veiksmai turi atitikti Sutarties nuostatas ir pagal ją priimtas priemones, Sąjungos politiką ir priemones, taikomas visų pirma tokiose srityse kaip finansinis valdymas, viešieji pirkimai, aplinkos apsauga, stichinių nelaimių rizikos prevencija ir valdymas, prisitaikymas prie klimato kaitos, įskaitant prireikus ekosistemomis grindžiamus metodus, ir pasirengimo narystei pagalbos priemones. Kai taikoma, Fondo finansuojamu veiksmu turi būti padedama siekti Sąjungos tikslų tose srityse.“;
8.
8 ir 9 straipsniai pakeičiami taip:
„8 straipsnis
1. Fondo finansinė parama panaudojama per aštuoniolika mėnesių nuo dienos, kurią Komisija išmokėjo visą paramos sumą. Komisija iš valstybės naudos gavėjos susigrąžina bet kurią iki termino pabaigos nepanaudotą arba, kaip nustatyta, reikalavimus neatitinkančiai veiklai panaudotos finansinės paramos sumos dalį.
2. Valstybės naudos gavėjos stengiasi gauti visą galimą kompensaciją iš trečiųjų šalių.
3. Ne vėliau kaip per šešis mėnesius po 1 dalyje nurodyto aštuoniolikos mėnesių laikotarpio valstybė naudos gavėja pateikia Fondo finansinės paramos įgyvendinimo ataskaitą ir suvestinę, kurioje pagrindžiamos išlaidos, nurodydama visus kitus atitinkamų veiksmų finansavimo šaltinius, taip pat draudimo išmokas bei iš trečiųjų šalių gautą kompensaciją.
Įgyvendinimo ataskaitoje pateikiama išsami informacija apie:
a)
valstybės naudos gavėjos taikytas ar pasiūlytas prevencines priemones siekiant sumažinti būsimą žalą ir išvengti, kiek įmanoma, panašių stichinių nelaimių, įskaitant duomenis apie Sąjungos struktūrinių ir investicinių fondų naudojimą tam tikslui;
b)
nelaimių rizikos prevencijos ir valdymo srities susijusių Sąjungos teisės aktų įgyvendinimo padėtį;
c)
per stichinę nelaimę įgytą patirtį ir priemones, kurių imtasi ar kurios pasiūlytos siekiant užtikrinti aplinkos apsaugą bei atsparumą klimato kaitai ir stichinėms nelaimėms; ir
d)
visa kita susijusi informacija apie prevencijos ir švelninimo priemones, kurių buvo imtasi atsižvelgiant į stichinės nelaimės pobūdį.
Prie įgyvendinimo ataskaitos pridedama laikantis tarptautiniu mastu pripažintų audito standartų parengta nepriklausomos audito įstaigos nuomonė, kurioje patvirtinama, kad išlaidas pagrindžianti suvestinė yra teisinga ir sąžiningai parengta ir kad Fondo finansinė parama yra teisėta ir tvarkinga, kaip nustatyta Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 59 straipsnio 5 dalyje ir 60 straipsnio 5 dalyje.
Pasibaigus pirmoje pastraipoje nurodytai procedūrai Komisija įvykdo Fondo paramos teikimo užbaigimo formalumus.
4. Jeigu žalos ištaisymo sąnaudas vėliau atlygina trečioji šalis, Komisija pareikalauja, kad valstybė naudos gavėja grąžintų atitinkamą Fondo finansinės paramos sumą.
9 straipsnis
Paraiškose Fondo finansinei paramai gauti ir 4 straipsnio 4 dalyje nurodytuose įgyvendinimo aktuose, taip pat įgaliojimo susitarime, ataskaitose ir visuose kituose susijusiuose dokumentuose sumos išreiškiamos euro.
Išlaidų nacionaline valiuta sumos konvertuojamos į euro taikant valiutų perskaičiavimo kursus, Europos Sąjungos oficialiojo leidinio C serijoje skelbiamus tą dieną, kurią Komisija priima susijusį įgyvendinimo aktą. Jei tą dieną, kurią Komisija priima susijusį įgyvendinimo aktą, Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje neskelbiami valiutų perskaičiavimo kursai, valiuta konvertuojama pagal Komisijos nustatytą to laikotarpio vidutinį mėnesio apskaitos kursą. Šis vienintelis valiutos kursas naudojamas visą Fondo finansinės paramos įgyvendinimo laikotarpį ir juo remiamasi rengiant galutinę finansinės paramos įgyvendinimo ataskaitą ir paramos įgyvendinimo bei elementų suvestinę, kaip reikalaujama pagal Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 59 straipsnio 5 dalį arba 60 straipsnio 5 dalį.“;
9.
10 straipsnio 2 dalis pakeičiama taip:
„2. Jeigu remiantis naujais duomenimis įvertinus paaiškėja, kad padaryta žala žymiai mažesnė, valstybė naudos gavėja Komisijai grąžina atitinkamą Fondo finansinės paramos sumą.“;
10.
11 straipsnis pakeičiamas taip:
„11 straipsnis
1. Komisija atitinkamomis priemonėmis užtikrina, kad įgyvendinant pagal šį reglamentą finansuojamus veiksmus būtų apsaugoti Sąjungos finansiniai interesai ir tuo tikslu taikomos sukčiavimo, korupcijos ir kitos neteisėtos veikos prevencijos priemonės, atliekamos veiksmingos patikros, o nustačius pažeidimų susigrąžinamos nepagrįstai išmokėtos sumos ir prireikus taikomos veiksmingos ir proporcingos atgrasomosios administracinės ir finansinės sankcijos.
2. Komisija arba jos atstovai ir Audito Rūmai turi įgaliojimus atlikti visų naudos gavėjų, rangovų ir subrangovų, kurie yra gavę Sąjungos lėšų pagal šį reglamentą, dokumentų auditą ir auditą vietoje.
3. Europos kovos su sukčiavimu tarnyba (OLAF) gali atlikti tyrimus, įskaitant patikras ir patikrinimus vietoje, remdamasi Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 883/2013 (11) ir Tarybos reglamento (Euratomas, EB) Nr. 2185/96 (12) nuostatomis ir procedūromis, kad nustatytų sukčiavimo, korupcijos arba kitos neteisėtos veiklos, kenkiančios Sąjungos finansiniams interesams, atvejus, susijusius su susitarimu dėl Sąjungos finansavimo.
4. Nedarant poveikio 1, 2 ir 3 dalims, įgyvendinant šį reglamentą sudarytuose įgaliojimo susitarimuose su trečiosiomis šalimis, Fondo finansinės paramos skyrimo sutartyse ir sprendimuose turi būti numatytos nuostatos, kuriomis Komisija, Europos Audito Rūmai ir OLAF aiškiai įgaliojami atlikti tokius auditus ir tyrimus pagal atitinkamas savo kompetencijos sritis.
(11) 2013 m. rugsėjo 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES, Euratomas) Nr. 883/2013 dėl Europos kovos su sukčiavimu tarnybos (OLAF) atliekamų tyrimų ir kuriuo panaikinami Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1073/1999 ir Tarybos reglamentas (Euratomas) Nr. 1074/1999 (OL L 248, 2013 9 18, p. 1)." 						
(12) 1996 m. lapkričio 11 d. Tarybos reglamentas (Euratomas, EB) Nr. 2185/96 dėl Komisijos atliekamų patikrinimų ir inspektavimų vietoje siekiant apsaugoti Europos Bendrijų finansinius interesus nuo sukčiavimo ir kitų pažeidimų (OL L 292, 1996 11 15, p. 2).“;" 						
11.
13 ir 14 straipsniai išbraukiami.
2 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2014 m. gegužės 15 d.