ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 665/2014 НА КОМИСИЯТА
от 11 март 2014 година
за допълване на Регламент (ЕС) № 1151/2012 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на условията за използване на незадължителния термин за качество „планински продукт“
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1151/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 21 ноември 2012 г. относно схемите за качество на селскостопанските продукти и храни (1), и по-специално член 31, параграфи 3 и 4 от него,
като има предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕС) № 1151/2012 се създава схема за незадължителни термини за качество с цел да се улесни предоставянето на информация в рамките на вътрешния пазар за добавящите стойност характеристики или специфики на селскостопанските продукти от техните производители. В същия регламент се определят условията за използването на незадължителния термин за качество „планински продукт“, като Комисията се оправомощава да приема делегирани актове относно дерогациите от тези условия за използване в надлежно обосновани случаи и с цел отчитане на природните ограничения, които влияят върху селскостопанското производство в планинските райони. Също така по силата на регламента Комисията се оправомощава да приема делегирани актове за установяване на методи на производство и други критерии, които са от значение за използването на посочения термин.
(2)
С цел да се предотврати риск от въвеждане в заблуда на потребителите следва да се уточни използването на термина „планински продукт“ за продукти от животински произход. За продукти, добити от животни, като например мляко и яйца, производството следва да се извършва в планински райони. За продукти, произведени от животни, като например месо, животните следва да бъдат отглеждани в планински райони. Тъй като животновъдите често купуват млади животни, тези животни следва да прекарат най-малко последните две трети от живота си в планински райони.
(3)
Смяната на пасищата, включително между планински към непланински и обратно, се практикува в много райони на Съюза с цел използването на сезонната паша. По този начин се гарантира запазването на пасищата, разположени на по-голяма височина, които не са подходящи за целогодишна паша, и на традиционните културни ландшафти в планинските райони. Наред с това смяната на пасищата носи преки ползи за околната среда, например чрез намаляване на риска от ерозия и лавини. С цел да се насърчи продължителната практика на смяна на пасищата, следва също така използването на термина „планински продукт“ да се разреши за продукти, произведени от отглеждани при такава практика животни, които са прекарали поне една четвърт от жизнения си цикъл на пасища в планински райони.
(4)
За да се гарантира, че фуражите за селскостопански животни са с произход главно от планински райони, следва да се уточни, че по принцип е необходимо поне половината от годишната дажба храна на животните, изразена в процент сухо вещество, да е съставена от фуражи с произход от планински райони.
(5)
Тъй като наличните фуражи на преживните животни в планинските райони съставляват повече от половината от годишната им дажба храна, в техния случай този дял следва да бъде по-висок.
(6)
Поради природни ограничения и поради факта, че произведените в планинските райони фуражи са предназначени предимно за преживни животни, в момента само малка част от фуражите за свине е с произход от планинските райони. За да се постигне необходимият баланс между двете цели на термина „планински продукт“, посочени в съображение 45 от Регламент (ЕС) № 1151/2012, и да се гарантира, че свиневъдството в планинските райони може да продължи и по този начин да се запази селскостопанското производство, дялът на фуражите за свине с произход от тези райони следва да бъде по-малко от половината от годишната им дажба храна.
(7)
Ограниченията по отношение на фуражите при животни, отглеждани при смяна на пасищата, следва да се прилагат, докато животните пребивават в планински райони.
(8)
Тъй като тази практика се прилага и при кошерите, използването на термина „планински продукт“ следва да се уточни и по отношение на продуктите от пчеларство. Независимо от това, понеже захарта, служеща за храна на пчелите, обикновено не е с произход от планински райони, по отношение на пчелите не се прилагат хранителни ограничения.
(9)
С цел да се предотврати риск от въвеждане в заблуда на потребителите терминът „планински продукт“ следва да се използва за продукти от растителен произход само когато растенията са отглеждани в планински райони.
(10)
Следва да се разреши преработените продукти да съдържат суровини като захар, сол или билки, които не могат да бъдат произведени в планински райони, при условие че те не представляват повече от 50 % от общото тегло на съставките.
(11)
В планинските райони в определени части на Съюза липсват достатъчно съоръжения за производство на мляко и млечни продукти от сурово мляко, за клане на животни и разфасоване и обезкостяване на кланични трупове и за пресоване на маслиново масло. Природните ограничения влияят върху наличността на подходящи съоръжения и затрудняват процеса на преработка в планинските райони. Преработката на други места в близост до планинските райони не променя естеството на преработените продукти по отношение на планинския им произход. Поради това следва да се разреши терминът „планински продукт“ да се използва за такива продукти, когато преработката им се извършва извън планинските райони. С оглед на местоположението на преработвателните съоръжения в някои държави членки и необходимостта да се задоволят очакванията на потребителите, преработвателните дейности следва да се извършват в радиус от 30 km от съответните планински райони.
(12)
Освен това, за да се позволи на съществуващите съоръжения за производство на мляко и млечни продукти да продължат дейността си, следва да се разреши използването на термина „планински продукт“ само по отношение на онези от тях, които са били действащи към датата на влизане в сила на Регламент (ЕС) № 1151/2012. Тъй като разпределението на тези съоръжения в планинските райони не е равномерно, на държавите членки следва да се разреши да налагат по-строги изисквания за разстояние или изобщо да премахнат тази възможност,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Продукти от животински произход
1. Терминът „планински продукт“ може да се използва за продукти, добити от животни, в планински райони по смисъла на член 31, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1151/2012, и преработени в такива райони.
2. Терминът „планински продукт“ може да се използва за продукти, произведени от животни, които най-малко през последните две трети от живота си са отглеждани в посочените планински райони, ако продуктите са преработени в такива райони.
3. Чрез дерогация от параграф 2 терминът „планински продукт“ може да се използва за продукти, произведени от животни, отглеждани при смяна на пасищата, които през поне една четвърт от живота си са отглеждани на пасища в планински райони.
Член 2
Фуражи
1. За целите на член 31, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1151/2012 фуражите за селскостопански животни се считат за произхождащи главно от планинските райони, ако дялът на годишната дажба фуражи, които не могат да бъдат произведени в планински райони, изразен в процент сухо вещество, не надвишава 50 %, а в случаите на преживни животни - 40 %.
2. Чрез дерогация от параграф 1 дялът на фуражите за свине, които не могат да бъдат произведени в планински райони, изразен в процент сухо вещество, не надвишава 75 % от годишната дажба храна на животните.
3. Параграф 1 не се прилага по отношение на фуражи за посочените в член 1, параграф 3 животни, отглеждани при смяна на пасищата, когато отглеждането им се извършва извън планинските райони.
Член 3
Продукти от пчеларство
1. Терминът „планински продукт“ може да се използва за продукти от пчеларство, ако пчелите са събирали нектар и полен само в планински райони.
2. Чрез дерогация от член 31, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1151/2012 не се изисква захарта, служеща за храна на пчелите, да е с произход от планински райони.
Член 4
Продукти от растителен произход
Чрез дерогация от член 31, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1151/2012 терминът „планински продукт“ може да се използва за продукти от растителен произход само когато растенията са отглеждани в планински райони по смисъла на член 31, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1151/2012.
Член 5
Съставки
Когато се използват в продуктите, посочени в членове 1 и 4, следните съставки могат да бъдат с произход извън планинските райони, при условие че не представляват повече от 50 % от общото тегло на съставките:
а)
продукти, които не са изброени в приложение I към Договора; и
б)
билки, подправки и захар.
Член 6
Преработвателни дейности извън планинските райони
1. Чрез дерогация от член 31, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) № 1151/2012 и член 1, параграфи 1 и 2 от настоящия регламент следните преработвателни дейности може да се извършват и извън планинските райони, при условие че разстоянието от съответния планински район не превишава 30 km:
а)
преработвателни дейности за производство на мляко и млечни продукти в преработвателни съоръжения, действащи към 3 януари 2013 г.;
б)
клане на животни и разфасоване и обезкостяване на кланични трупове;
в)
пресоване на маслиново масло.
2. По отношение на продукти, преработвани на тяхна територия, държавите членки могат да решат, че дерогацията в параграф 1, буква а) няма да се прилага или че e необходимо преработвателните съоръжения да бъдат разположени в радиус от по-малко от 30 km от съответния планински район.
Член 7
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 11 март 2014 година.
KOMISIJOS DELEGUOTASIS REGLAMENTAS (ES) Nr. 665/2014
2014 m. kovo 11 d.
kuriuo papildomos Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1151/2012 nuostatos dėl neprivalomo kokybės termino „kalnų produktas“ vartojimo sąlygų
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2012 m. lapkričio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1151/2012 dėl žemės ūkio ir maisto produktų kokybės sistemų (1), ypač į jo 31 straipsnio 3 ir 4 dalis,
kadangi:
(1)
Reglamentu (ES) Nr. 1151/2012 nustatyta neprivalomų kokybės terminų sistema, siekiant sudaryti palankesnes sąlygas žemės ūkio produktų gamintojams vidaus rinkoje informuoti apie tiems produktams pridėtinę vertę suteikiančias savybes arba ypatumus. Juo nustatytos neprivalomo kokybės termino „kalnų produktas“ vartojimo sąlygos ir Komisijai suteikti įgaliojimai priimti deleguotuosius teisės aktus dėl tinkamai pagrįstais atvejais nukrypti nuo šių vartojimo sąlygų leidžiančių nuostatų, siekiant atsižvelgti į gamtines kliūtis, turinčias įtakos žemės ūkio gamybai kalnuotose vietovėse. Be to, tuo reglamentu Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus dėl gamybos metodų ir kitų kriterijų, kurie svarbūs taikant šį terminą, nustatymo;
(2)
kad vartotojai nebūtų klaidinami, reikėtų patikslinti termino „kalnų produktas“ vartojimą gyvūninių produktų atveju. Iš gyvūnų gauti produktai, pavyzdžiui, pienas ir kiaušiniai, turėtų būti gaunami kalnuotose vietovėse. Iš gyvūnų pagamintų produktų, pavyzdžiui, mėsos, atveju gyvūnai turėtų būti užauginti kalnuotose vietovėse. Atsižvelgiant į tai, kad ūkininkai dažnai perka gyvūnų jauniklius, tokie gyvūnai kalnuotose vietovėse turėtų praleisti ne mažiau kaip paskutinius du trečdalius savo gyvenimo;
(3)
siekiant išnaudoti sezonines ganyklas, daugelyje Europos Sąjungos vietovių gyvūnai sezoniškai pervaromi į naujas ganyklas kalnuotose ir nekalnuotose vietovėse. Taip išsaugomos didesniame aukštyje esančios ganyklos, kurios nėra tinkamos ganyti visus metus, ir tradiciniai žmogaus sukurti kalnuotų vietovių kraštovaizdžiai. Be to, sezoninis gyvūnų pervarymas į naujas ganyklas tiesiogiai naudingas aplinkai, nes mažėja, pavyzdžiui, erozijos ir griūčių tikimybė. Siekiant toliau skatinti sezoninį gyvūnų pervarymą į naujas ganyklas, turėtų būti leidžiama terminą „kalnų produktas“ taikyti produktams, pagamintiems iš gyvūnų, sezoniškai pervaromų į naujas ganyklas, kurie ne mažiau kaip ketvirtadalį savo gyvenimo praleido kalnuotų vietovių ganyklose;
(4)
siekiant užtikrinti, kad ūkinių gyvūnų pašarai iš esmės būtų gaunami kalnuotose vietovėse, reikėtų patikslinti, kad paprastai ne mažiau kaip pusė jų metinių pašarų kiekio, išreikšto sausosios medžiagos procentais, turėtų būti sudaryti iš kalnuotose vietovėse gaunamų pašarų;
(5)
iš kalnuotų vietovių gaunami atrajotojų pašarai sudaro daugiau nei pusę jų metinių pašarų kiekio, todėl jų atveju ši procentinė dalis turėtų būti didesnė;
(6)
dėl gamtinių kliūčių ir dėl to, kad iš kalnuotų vietovių gaunami pašarai pirmiausia skirti atrajotojams, šiuo metu tik nedidelė kiaulių pašarų dalis gaunama iš kalnuotų vietovių. Siekiant nustatyti tinkamą dviejų termino „kalnų produktas“ tikslų, nurodytų Reglamento (ES) Nr. 1151/2012 45 konstatuojamojoje dalyje, pusiausvyrą ir užtikrinti, kad kalnuotose vietovėse būtų toliau auginamos kiaulės, taip apsaugant kaimų struktūrą, iš kalnuotų vietovių gaunamų kiaulių pašarų dalis turėtų sudaryti mažiau nei pusę metinio gyvūnų pašarų kiekio;
(7)
gyvūnams, sezoniškai pervaromiems į naujas ganyklas, turėtų būti taikomi pašarų apribojimai, kai šie gyvūnai būna kalnuotose vietovėse;
(8)
sezoninio perkėlimo į naujas ganyklas principas taip pat taikomas aviliams, todėl reikėtų patikslinti termino „kalnų produktas“ taikymą bitininkystės produktams. Tačiau bitėms maitinti naudojamas cukrus paprastai gaunamas ne iš kalnuotų vietovių, todėl pašarų apribojimai bitėms neturėtų būti taikomi;
(9)
siekiant išvengti vartotojų klaidinimo, terminas „kalnų produktas“ augaliniams produktams turėtų būti vartojamas tik tuomet, kai augalai auginami kalnuotose vietovėse;
(10)
turėtų būti leista, kad tarp perdirbamų produktų sudedamųjų dalių būtų žaliavų, pavyzdžiui, cukraus, druskos arba prieskoninių augalų, kurios negali būti gaminamos kalnuotose vietovėse, jei jos neviršija 50 % viso sudedamųjų dalių svorio;
(11)
kai kurių Sąjungos dalių kalnuotose vietovėse nėra tinkamų sąlygų, kad iš žalio pieno būtų galima pagaminti pieną ir pieno produktus, skersti gyvūnus, išpjaustyti ir iškaulinėti skerdenas ir spausti alyvuogių aliejų. Dėl gamtinių kliūčių kalnuotose vietovėse yra ribotos galimybes diegti tinkamus perdirbimo įrenginius, todėl perdirbti tampa sudėtinga ir ekonomiškai neperspektyvu. Produktus perdirbant kitur, netoli kalnuotų vietovių, jų kaip kalnų produktų savybės dėl perdirbimo nepasikeičia. Todėl terminą „kalnų produktas“ turėtų būti leista taikyti tokiems produktams, kai jie perdirbami ne kalnuotose vietovėse. Atsižvelgiant į perdirbimo įrenginių vietą kai kuriose valstybėse narėse ir poreikį patenkinti vartotojų lūkesčius, perdirbimo operacijos turėtų būti atliekamos ne toliau kaip 30 km nuo atitinkamos kalnuotos vietovės;
(12)
be to, siekiant leisti tęsti veiklą naudojant esamus pieno ir pieno produktų gamybos įrenginius, terminą „kalnų produktas“ reikėtų leisti vartoti tik tiems gamintojams, kurie naudoja Reglamento (ES) Nr. 1151/2012 įsigaliojimo dieną veikusius įrenginius. Tokių įrenginių skaičius kalnuotose vietovėse skiriasi, todėl valstybėms narėms turėtų būti leista nustatyti griežtesnį atstumo reikalavimą arba iš viso atsisakyti tokios galimybės,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Gyvūniniai produktai
1. Terminas „kalnų produktas“ gali būti taikomas produktams, kurie gaunami iš gyvūnų kalnuotose vietovėse, apibrėžtose Reglamento (ES) Nr. 1151/2012 31 straipsnio 2 dalyje, ir perdirbami tose vietovėse.
2. Terminas „kalnų produktas“ gali būti taikomas produktams, pagamintiems iš gyvūnų, kurie ne mažiau kaip paskutinius du trečdalius savo gyvenimo auginami tose kalnuotose vietovėse, jei produktai perdirbami tose vietovėse.
3. Nukrypstant nuo 2 dalies, terminas „kalnų produktas“ gali būti taikomas produktams, gautiems iš gyvūnų, sezoniškai pervaromų į naujas ganyklas, kurie ne mažiau kaip ketvirtadalį savo gyvenimo buvo auginti sezoninėse kalnuotų vietovių ganyklose.
2 straipsnis
Pašarai
1. Taikant Reglamento (ES) Nr. 1151/2012 31 straipsnio 1 dalies a punktą, laikoma, kad ūkinių gyvūnų pašarai gaunami iš kalnuotų vietovių, jei metinė gyvūnų pašarų, kurie negali būti gaunami iš kalnuotų vietovių, dalis, išreikšta sausosios medžiagos procentais, neviršija 50 %, o atrajotojų atveju - 40 %.
2. Nukrypstant nuo 1 dalies, kiaulių pašarų, kurie negali būti gaunami iš kalnuotų vietovių, dalis, išreikšta sausosios medžiagos procentais, neturi viršyti 75 % metinio pašarų kiekio.
3. 1 dalis netaikoma 1 straipsnio 3 dalyje nurodytų gyvūnų, sezoniškai pervaromų į naujas ganyklas, pašarams tuo metu, kai gyvūnai auginami ne kalnuotose vietovėse.
3 straipsnis
Bitininkystės produktai
1. Terminas „kalnų produktas“ gali būti taikomas bitininkystės produktams, jei bitės renka nektarą ir žiedadulkes tik kalnuotose vietovėse.
2. Nukrypstant nuo Reglamento (ES) Nr. 1151/2012 31 straipsnio 1 dalies a punkto, bitėms maitinti skirtas cukrus gali būti gaunamas ne iš kalnuotų vietovių.
4 straipsnis
Augaliniai produktai
Nukrypstant nuo Reglamento (ES) Nr. 1151/2012 31 straipsnio 1 dalies a punkto, terminas „kalnų produktas“ gali būti taikomas augaliniams produktams tik tuo atveju, jei augalai auginami kalnuotose vietovėse, apibrėžtose Reglamento (ES) Nr. 1151/2012 31 straipsnio 2 dalyje.
5 straipsnis
Sudedamosios dalys
1 ir 4 straipsniuose nurodytuose produktuose gali būti toliau išvardytų ne iš kalnuotų vietovių gaunamų sudedamųjų dalių, jeigu jos sudaro ne daugiau kaip 50 % viso sudedamųjų dalių svorio:
a)
į Sutarties I priedą neįtrauktų produktų ir
b)
prieskoninių augalų, prieskonių ir cukraus.
6 straipsnis
Perdirbimo operacijos, atliekamos ne kalnuotose vietovėse
1. Nukrypstant nuo Reglamento (ES) Nr. 1151/2012 31 straipsnio 1 dalies b punkto ir šio reglamento 1 straipsnio 1 ir 2 dalių, ne kalnuotose vietovėse gali būti atliekamos toliau išvardytos perdirbimo operacijos, jeigu atstumas nuo atitinkamos kalnuotos vietovės neviršija 30 km:
a)
pieno ir pieno produktų perdirbimo operacijos, atliekamos 2013 m. sausio 3 d. veikusiais perdirbimo įrenginiais;
b)
gyvūnų skerdimas ir skerdenų išpjaustymas bei iškaulinėjimas;
c)
alyvuogių aliejaus spaudimas.
2. Valstybės narės gali nustatyti, kad jų teritorijoje perdirbamiems produktams būtų netaikoma 1 dalies a punkte nustatyta nukrypti leidžianti nuostata arba kad perdirbimo įrenginiai nuo atitinkamos kalnuotos vietovės būtų nutolę nustatytu mažesniu nei 30 km atstumu.
7 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja septintą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2014 m. kovo 11 d.