РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 576/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 12 юни 2013 година
относно движението с нетърговска цел на домашни любимци и за отмяна на Регламент (ЕО) № 998/2003
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 2 и член 168 и параграф 4, буква б) от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕО) № 998/2003 на Европейския парламент и на Съвета (3) се определят ветеринарно-санитарните изисквания, приложими по отношение на движението с нетърговска цел на домашни любимци в една държава членка от друга държава членка или от трети държави, както и правилата за контрол на това движение. Целта на регламента е да се гарантира достатъчна степен на безопасност по отношение на свързаните с движението с нетърговска цел рискове за общественото здраве и здравето на животните и да се отстранят неоправданите пречки пред това движение.
(2)
В декларация към Регламент (ЕС) № 438/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 19 май 2010 г. за изменение на Регламент (ЕО) № 998/2003 относно ветеринарно-санитарните изисквания, които са приложими при движение с нетърговска цел на домашни любимци (4) Комисията пое ангажимент да предложи преразглеждане на Регламент (ЕО) № 998/2003 в неговата цялост, по-специално аспектите на делегираните актове и актовете за изпълнение. С оглед на това, поради влизането в сила на Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), е необходимо правомощията, предоставени на Комисията съгласно Регламент (ЕО) № 998/2003, да бъдат приведени в съответствие с членове 290 и 291 от ДФЕС. Предвид броя на измененията, които трябва да бъдат направени на ветеринарно-санитарните изисквания, определени в Регламент (ЕО) № 998/2003, и за да се гарантира, че тези изисквания са достатъчно ясни и разбираеми за обикновените граждани, посоченият регламент следва да бъде отменен и заменен с настоящия регламент.
(3)
С настоящия регламент следва да се установи списък на животинските видове, за които следва да се прилагат хармонизирани ветеринарно-санитарни изисквания, когато животни от тези видове се отглеждат като домашни любимци и извършват движение с нетърговска цел. При изготвянето на този списък следва да се отчита податливостта на животните на бяс или ролята им за епидемиологичната ситуация във връзка с тази болест.
(4)
С Директива 92/65/ЕИО на Съвета от 13 юли 1992 г. за определяне на ветеринарно-санитарните изисквания относно търговията и вноса в Общността на животни, сперма, яйцеклетки и ембриони, които не са предмет на ветеринарно-санитарните изисквания, определени в специалните правила на Общността, посочени в раздел I от приложение А към Директива 90/425/ЕИО (5), се определят, inter alia, ветеринарно-санитарните изисквания относно търговията и вноса на кучета, котки и порове - животни от видове, податливи на бяс. Тъй като тези видове се отглеждат и като домашни любимци, които често придружават собственика си или упълномощено лице при движение с нетърговска цел в рамките на Съюза и към него, с настоящия регламент следва да се определят ветеринарно-санитарните изисквания, приложими при движение с нетърговска цел на тези видове към държавите членки. Тези видове следва да бъдат изброени в част А от приложение I към настоящия регламент.
(5)
По същия начин следва да бъде установена правна рамка за ветеринарно-санитарните изисквания, приложими при движение с нетърговска цел на животински видове, които не са засегнати от бяс или не са от епидемиологична значимост във връзка с бяса, по отношение на които, в случай че не са отглеждани като домашни любимци, се прилагат други правни актове на Съюза, включително законодателството относно животни, отглеждани за производство на храни. Тези видове следва да бъдат изброени в част Б от приложение I.
(6)
Списъкът в част Б от приложение I следва да включва безгръбначни, с изключение на пчели и земни пчели, които попадат в обхвата на Директива 92/65/ЕИО, и мекотели и ракообразни, които са в обхвата на Директива 2006/88/ЕО от 24 октомври 2006 г. относно ветеринарномедицинските изисквания за аквакултури и продукти от тях и за предотвратяване и борба с някои болести по водните животни (6). Той следва също да включва декоративни водни животни, отглеждани в аквариуми с нетърговска цел, които не попадат в обхвата на Директива 2006/88/ЕО, както и земноводни и влечуги.
(7)
Списъкът в част Б от приложение I следва да включва и всички видове птици, различни от попадащите в обхвата на Директива 2009/158/ЕО на Съвета от 30 ноември 2009 г. относно ветеринарно-санитарните изисквания за вътреобщностната търговия и вноса от трети държави на домашни птици и яйца за люпене (7), както и гризачи и зайци, различни от тези, които са предназначени за производството на храни и са определени в приложение I към Регламент (ЕО) № 853/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно определяне на специфични хигиенни правила за храните от животински произход (8).
(8)
В интерес на последователността на законодателството на Съюза обаче, до установяването на правила на Съюза, уреждащи движението с нетърговска цел на домашни любимци от видовете, посочени в част Б от приложение I, към дадена държава членка от друга държава членка или територия или трета държава, следва да е възможно да се прилагат националните правила за такова движение, при условие че те не са по-строги от правилата, които се прилагат по отношение на движение на животни за търговски цели.
(9)
Тъй като е възможно животни от видовете, посочени в част Б от приложение I към настоящия регламент, да принадлежат към видове, за които се изисква особена защита, настоящият регламент следва да се прилага, без да се засягат разпоредбите на Регламент (ЕО) № 338/97 на Съвета от 9 декември 1996 г. относно защитата на видовете от дивата флора и фауна чрез регулиране на търговията с тях (9).
(10)
За да се направи ясно разграничение между правилата, приложими за движението с нетърговска цел и за търговията и вноса в Съюза от трети държави на кучета, котки и порове, подлежащи на ветеринарно-санитарните изисквания на Директива 92/65/ЕИО, настоящият регламент следва не само да съдържа определение за домашен любимец, но и да определя движението с нетърговска цел на домашни любимци, при което такъв домашен любимец придружава своя собственик или упълномощено лице. Опитът показва, че при такова движение невинаги е възможно домашният любимец да се намира по всяко време в непосредствена близост до собственика или до упълномощеното лице по време на движението с нетърговска цел. При надлежно обосновани и документирани обстоятелства следва да се счита, че домашният любимец придружава собственика или упълномощеното лице, дори ако движението с нетърговска цел на домашния любимец се осъществява до пет дни по-рано или по-късно от движението на собственика или упълномощеното лице или се осъществява в различно физическо място от това, което заема собственикът или упълномощеното лице.
(11)
Опитът с прилагането на съществуващите правила показва, че търговията с животни, както и вносът в Съюза от трети държави на домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I, могат да бъдат измамно представени като движение с нетърговска цел. За да се предотвратят подобни практики, които биха могли да изложат на риск здравето на животните, в настоящия регламент следва да се определи максимален брой домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I, които могат да придружават своя собственик или упълномощено лице. Въпреки това следва да е възможно да се надвишава посоченият максимален брой при определени специфични условия. Освен това следва да се поясни, че когато посочените условия не са изпълнени и броят домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I към настоящия регламент, надвишава определения максимален брой, към тези домашни любимци се прилагат съответните разпоредби на Директива 92/65/ЕИО и на Директива 90/425/ЕИО (10) или Директива 91/496/ЕИО (11).
(12)
В Регламент (ЕО) № 998/2003 се предвижда преходен период, през който домашни любимци от видовете, посочени в части А и Б от приложение I към същия регламент, се считат за идентифицирани, ако носят ясно четлива татуировка или електронна идентификационна система („транспондер“). Поради това в настоящия регламент следва да се предвидят правилата за маркиране на домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I към настоящия регламент, след изтичането на преходния период на 3 юли 2011 г.
(13)
Имплантирането на транспондери е инвазивна интервенция и за изпълнението ѝ се изисква определена квалификация. Поради тази причина имплантирането на транспондери следва да се извършва само от лица с подходяща квалификация. Ако държава членка разреши имплантирането на транспондери да се извършва от лица, които не са ветеринарни лекари, тя следва да установи правила относно минималната квалификация на такива лица.
(14)
В приложение Iа към Регламент (ЕО) № 998/2003 са посочени техническите изисквания за идентификацията на домашни любимци посредством импулсни приемо-предаватели (транспондери). Тези технически изисквания отговарят на международно приети стандарти и следва да бъдат посочени в приложение II към настоящия регламент, без да бъдат съществено изменяни.
(15)
С цел защита на общественото здраве и здравето на домашните любимци от видовете, посочени в приложение I, в настоящия регламент следва да се предвиди възможността за приемане на превантивни здравни мерки по отношение на болести и зарази, различни от бяс. Тези мерки следва да се базират на потвърдена научна информация и да се прилагат пропорционално на риска за общественото здраве или здравето на животните, свързан с движението с нетърговска цел на такива животни, които е възможно да са засегнати от подобни болести или зарази. Мерките следва да включват правила за категоризация на държавите членки или части от тях, процедури, съгласно които държави членки, които изискват прилагането на превантивни здравни мерки, следва да аргументират на текуща основа необходимостта от тяхното прилагане, условията за прилагане и документиране на превантивните здравни мерки и, при необходимост, условията за предоставяне на дерогации от прилагането на тези мерки. Затова следва да се предвиди установяването на списък на държавите членки или части от тях, категоризирани съгласно съответните правила, в акт за изпълнение, който да бъде приет съгласно настоящия регламент.
(16)
Възможно е ваксините против бяс, прилагани на домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I, преди да са достигнали тримесечна възраст, да не могат да създадат защитен имунитет поради противодействието на майчините антитела. Затова производителите на ваксини препоръчват да не се ваксинират млади домашни любимци преди тази възраст. Поради това, за да се разреши движението с нетърговска цел на млади домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I, които не са ваксинирани или са ваксинирани, но все още не са придобили защитен имунитет против бяс, с настоящия регламент следва да се предвиди вземането на някои предпазни мерки и да се даде възможност на държавите членки да разрешават такова движение на своя територия, ако младите домашни любимци отговарят на тези мерки.
(17)
За да се опростят условията за движение с нетърговска цел на домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I, между държавите членки с еднакъв благоприятен статус по отношение на болестта бяс, в настоящия регламент следва също да се предвиди възможността за дерогация от изискването за ваксинация против бяс. Тази възможност следва да се предоставя при изпращане на съвместно заявление от заинтересованите държави членки. Такава дерогация следва да се базира на потвърдена научна информация и да се прилага пропорционално на риска за общественото здраве или здравето на животните, свързан с движението с нетърговска цел на такива животни, които могат да бъдат засегнати от бяс. Държавите членки или частите от тях, които се ползват от такава дерогация, следва да бъдат изброени в акт за изпълнение, който да бъде приет съгласно настоящия регламент.
(18)
Държавите и териториите, изброени в част Б, раздел 2 от приложение II към Регламент (ЕО) № 998/2003, прилагат правила, равностойни на правилата, прилагани от държавите членки, а тези, изброени в част В от приложение II към посочения регламент, спазват критериите, определени в член 10 от същия регламент. Посочените списъци, без да бъдат съществено изменяни, следва да бъдат включени в акт за изпълнение, който да бъде приет съгласно настоящия регламент.
(19)
Освен това списък на териториите или третите държави, които прилагат правила, чието съдържание и действие са същите като на установените в настоящия регламент правила за домашни любимци от видовете, посочени в част Б от приложение I, следва да бъде включен в акт за изпълнение, приет съгласно настоящия регламент.
(20)
С Регламент (ЕО) № 998/2003 се определят някои изисквания относно движението с нетърговска цел на домашни любимци към държави членки от други държави членки или от държавите или териториите, изброени в част Б, раздел 2 и в част В от приложение II към същия регламент. Посочените изисквания включват изискване на домашните любимци да е била поставена валидна ваксина против бяс в съответствие с минималните стандарти от съответната глава от Ръководството за стандарти за диагностични тестове и ваксини за сухоземни животни на Световната организация за здравеопазване на животните (OIE), или за животните да е издадено разрешително за пускане на пазара в съответствие с Директива 2001/82/ЕО (12) или с Регламент (ЕО) № 726/2004 (13). Тези ваксини са доказано ефикасни за опазването на животните от бяс и представляват част от изискванията по отношение на валидността на ваксинацията против бяс, установени в приложение Iб към Регламент (ЕО) № 998/2003. Тези изисквания следва да бъдат изложени в приложение III към настоящия регламент, без да бъдат съществено изменяни.
(21)
С Регламент (ЕО) № 998/2003 се установяват по-строги ветеринарно-санитарни изисквания относно движението на домашни любимци към държави членки от държави или територии, различни от изброените в част В от приложение II към същия регламент. Тези изисквания включват проверки на ефикасността на ваксинацията против бяс при отделни животни чрез титруване на антитела в лаборатория, одобрена в съответствие с Решение 2000/258/ЕО на Съвета от 20 март 2000 г. за определяне на специален институт, който отговаря за определяне на критериите, необходими за стандартизиране на серологичните тестове за мониторинг на ефикасността на ваксините против бяс (14). Поради това посоченото изискване следва да бъде запазено в приложение IV към настоящия регламент и да се включи условие тестът да е извършен в съответствие с методите, установени в съответната глава от Ръководството за стандарти за диагностични тестове и ваксини за сухоземни животни на Световната организация за здравеопазване на животните (OIE).
(22)
Идентификационните документи, придружаващи домашните любимци от видовете, посочени в част А от приложение I, които извършват движение с нетърговска цел към държавите членки, са необходими, за да се удостовери съответствието с настоящия регламент. Затова в настоящия регламент следва да бъдат определени условията за издаване на идентификационни документи, както и изискванията за тяхното съдържание, валидност, защитни характеристики, формат и оформление.
(23)
С настоящия регламент следва да се позволи на държавите членки да разрешават на своя територия движението с нетърговска цел на домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I, които са придружени от идентификационен документ, издаден в територия или трета държава, която прилага правила, чието съдържание и действие са същите като на правилата, прилагани от държавите членки. С регламента следва също да се позволи на държавите членки да разрешават на своя територия движението с нетърговска цел след движение към територия или трета държава на посочените домашни любимци, придружени от идентификационен документ, издаден в държава членка, при условие че са изпълнени условията за връщане от посочените територии или трети държави, преди домашният любимец да е напуснал Съюза.
(24)
С настоящия регламент следва също да се даде възможност на държавите членки при необходимост от спешно заминаване на собственика, например в случай на внезапно природно бедствие, политически размирици или други форсмажорни обстоятелства, имащи отношение към собственика, да разрешат директното навлизане на своя територия на домашни любимци от видовете, посочени в приложение I, които не отговарят на настоящия регламент, при условие че има предварително поискано и получено разрешение от държавата членка по местоназначение и е наложен ограничен във времето период на изолация под официален надзор, за да се изпълнят условията на настоящия регламент. Въпреки необходимостта от подобно спешно заминаване такива разрешения са наложителни поради рисковете за здравето на животните, породени от въвеждането в Съюза на домашни любимци, които не отговарят на настоящия регламент.
(25)
Директива 90/425/ЕИО и Директива 91/496/ЕИО не се прилагат по отношение на ветеринарните проверки на домашни любимци, придружаващи пътници при движение с нетърговска цел.
(26)
Поради това, за да могат държавите членки да проверят дали е спазен настоящият регламент и да предприемат необходимите действия, съгласно настоящия регламент следва да се изисква лицето, което придружава домашния любимец, да представя изисквания идентификационен документ във всеки един момент при движение с нетърговска цел към държава членка; в регламента следва също да се предвидят подходящи проверки на документите и идентичността на домашни любимци, които придружават собственика си при движение с нетърговска цел към държава членка от друга държава членка или от определени територии или трети държави.
(27)
Съгласно регламента следва също да се изисква държавите членки да извършват на определените входни пунктове системни проверки на документите и идентичността на домашните любимци, които придружават собственика си при движение с нетърговска цел към държава членка от определени територии или трети държави. При тези проверки следва да се отчитат съответните принципи, залегнали в Регламент (ЕО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно официалния контрол, провеждан с цел осигуряване на проверка на съответствието със законодателството в областта на фуражите и храните и правилата за опазване здравето на животните и хуманното отношение към животните (15). Когато това е необходимо за целите на по-нататъшното движение в други държави членки, държавите членки следва да бъдат задължени да вписват проверките в идентификационния документ, за да може датата на тези проверки да бъде използвана за определяне на срока на валидност на идентификационния документ.
(28)
Освен това в настоящия регламент следва да се предвидят предпазни мерки с цел справяне с рисковете за общественото здраве или здравето на животните, произтичащи от движението с нетърговска цел на домашни любимци.
(29)
За да бъде предоставена на гражданите разбираема и достъпна информация за правилата, приложими при движение с нетърговска цел в Съюза на домашни любимци от видовете, посочени в приложение I, от държавите членки следва да се изисква да предоставят на разположение на обществеността тази информация, и по-конкретно съответните разпоредби на националното право.
(30)
За да се осигури правилното прилагане на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат делегирани правомощия да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС по отношение на специфичните за отделните биологични видове изисквания за маркиране на домашни любимци от видовете, изброени в част Б от приложение I, и специфичните за отделните биологични видове превантивни здравни мерки срещу болести и зарази, различни от бяс, засягащи видовете, изброени в приложение I, както и да приема правила за ограничаване на броя домашни любимци от видовете, посочени в част Б от приложение I, които придружават собственика си при движение с нетърговска цел, и да изменя приложения II - IV. От особено значение е в хода на подготвителната си работа Комисията да провежда съответните консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и съставянето на делегирани актове Комисията следва да осигури едновременното, навременно и надлежно предаване на съответните документи на Европейския парламент и на Съвета.
(31)
Освен това на Комисията следва да бъдат делегирани правомощия да приема актове в съответствие с извънредната процедура в надлежно обосновани случаи на рискове за общественото здраве или здравето на животните с оглед приемането на превантивни здравни мерки срещу болести и зарази, различни от бяс, които е възможно да засегнат домашни любимци от видовете, посочени в приложение I.
(32)
На Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия с цел да се осигурят еднакви условия за прилагането на настоящия регламент по отношение на списъка на държавите членки или части от тях, които имат равностоен благоприятен статус спрямо болестта бяс и на които е разрешено да сключват взаимни споразумения за дерогации от определени условия, приложими спрямо движението с нетърговска цел на домашни любимци, списъка от държави, категоризирани в съответствие с правилата относно превантивните здравни мерки във връзка с болести и зарази, различни от бяс, списъците на територии и трети държави, установени с цел предоставяне на дерогация от някои условия, приложими при движение с нетърговска цел, образеца на идентификационните документи, които трябва да придружават домашните любимци от видовете, посочени в приложение I, по време на движението с нетърговска цел към дадена държава членка от друга държава членка, от територия или трета държава, правилата относно формата, оформлението и езиците на декларациите, които трябва да се подпишат, и на предпазните мерки при поява или разпространение на бяс или болест или зараза, различни от бяс. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (16).
(33)
Комисията следва незабавно да приеме подходящи актове за изпълнение с цел да се актуализира списъкът от държави членки или части от тях с равностоен благоприятен статус по отношение на болестта бяс, на които е разрешено да сключват взаимни споразумения за дерогации от определени условия, приложими спрямо движението с нетърговска цел, и списъкът от територии или трети държави, приет за целите на дерогациите от определени условия, приложими към движението с нетърговска цел, и по отношение на предпазните мерки при поява или разпространение на бяс или на болест или зараза, различна от бяс, когато, в надлежно обосновани случаи, това се налага поради императивни съображения за спешност във връзка с рискове за общественото здраве или здравето на животните.
(34)
В няколко държави членки бяха констатирани случаи на несъответствие с правилата, определени в Регламент (ЕО) № 998/2003. Държавите членки съответно следва да определят правила относно санкциите, приложими при нарушение на настоящия регламент.
(35)
С Решение 2003/803/ЕО на Комисията от 26 ноември 2003 г. за установяване на образец на паспорт за движение в Общността на кучета, котки и порове (17) се установява образец на паспорт за движението на домашни любимци от видовете кучета, котки и порове между държавите членки съгласно Регламент (ЕО) № 998/2003. Идентификационните документи, издадени в съответствие с посочения образец на паспорт, следва, при спазване на определени условия, да остават валидни за целия жизнен цикъл на домашния любимец, за да се ограничи административната и финансовата тежест за собствениците.
(36)
С Решение за изпълнение 2011/874/ЕС на Комисията от 15 декември 2011 г. за установяване на списъка на трети страни и територии, от които са разрешени вносът на кучета, котки и порове и движението с нетърговска цел за въвеждане в Съюза на повече от пет кучета, котки и порове, и за установяване на образците на сертификати за внос и движение с нетърговска цел за въвеждане на такива животни в Съюза (18) се създава образец на здравен сертификат, удостоверяващ, че са спазени изискванията, предвидени в Регламент (ЕО) № 998/2003 по отношение на движението с нетърговска цел в Съюза на най-много пет кучета, котки или порове. С цел да се осигури гладък преход към новите правила, предвидени в настоящия регламент, посоченият образец на сертификат следва да остане валиден при определени условия.
(37)
Предвид факта, че държавите членки не могат в достатъчна степен да постигнат целта на настоящия регламент, а именно - да бъдат определени изисквания за здравето на животните във връзка с движението с нетърговска цел на домашни любимци от видовете, посочени в приложение I, за да се предотвратят или сведат до минимум рисковете за общественото здраве и здравето на животните, произтичащи от такова движение - и че тази цел може да бъде по-успешно постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.
(38)
С цел да се осигури едновременното публикуване на настоящия регламент и на актовете за изпълнение по отношение на списъците на територии и трети държави, установени с цел предоставяне на дерогация от някои условия, приложими при движение с нетърговска цел, по отношение на образеца на идентификационните документи, които трябва да придружават домашните любимци от видовете, посочени в приложение I, част A, по време на движението с нетърговска цел към дадена държава членка от друга държава членка, от територия или трета държава, както и по отношение на правилата относно формата, оформлението и езиците на декларациите, които трябва да се подпишат, настоящият регламент следва да влезе в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се установяват ветеринарно-санитарните изисквания, приложими по отношение на движението с нетърговска цел на домашни любимци, и правилата за проверки на съответствието на такова движение.
Член 2
Обхват
1. Настоящият регламент се прилага по отношение на движението с нетърговска цел на домашни любимци към държава членка от друга държава членка или от територия, или трета държава.
2. Настоящият регламент се прилага, без да се засягат:
а)
разпоредбите на Регламент (ЕО) № 338/97;
б)
националните мерки, приети, публикувани и обнародвани от държавите членки с цел ограничаване на движението на определени видове или породи домашни любимци въз основа на съображения, които не са свързани със здравето на животните.
Член 3
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„движение с нетърговска цел“ е всяко движение, което не цели нито продажбата, нито прехвърлянето на собствеността върху домашен любимец;
б)
„домашен любимец“ е животно от видовете, посочени в приложение I, придружаващо своя собственик или упълномощено лице при движение с нетърговска цел, като за времето на движението с нетърговска цел отговорност за животното носи собственикът или упълномощеното лице;
в)
„собственик“ е физическото лице, упоменато като собственик в идентификационния документ;
г)
„упълномощено лице“ е всяко физическо лице, което писмено е упълномощено от собственика да извършва от негово име движението на домашния любимец с нетърговска цел;
д)
„транспондер“ е пасивно радиочестотно идентификационно устройство само за четене;
е)
„идентификационен документ“ е документ, съставен в съответствие с образеца, който се съдържа в актове за изпълнение, приемани въз основа на настоящия регламент, който позволява домашният любимец да бъде ясно идентифициран, а здравният му статус - проверяван за съответствие с настоящия регламент;
ж)
„упълномощен ветеринарен лекар“ е всеки ветеринарен лекар, който е упълномощен от компетентния орган да извършва конкретни задачи в съответствие с настоящия регламент или с актове, приети въз основа на настоящия регламент;
з)
„официален ветеринарен лекар“ е всеки ветеринарен лекар, определен от компетентния орган;
и)
„проверка на документи“ е проверка на идентификационния документ, който придружава домашния любимец;
й)
„проверка за идентичност“ е проверка на съответствието между идентификационния документ и домашния любимец и по целесъобразност - на наличието и съответствието на маркировката;
к)
„контролно-пропускателен пункт за пътници“ е всяка зона, определена от държавите членки за целите на проверките, посочени в член 34, параграф 1.
Член 4
Общи задължения
Движението с нетърговска цел на домашни любимци, което отговаря на ветеринарно-санитарните изисквания, определени в настоящия регламент, не се забранява, ограничава или възпрепятства поради ветеринарно-санитарни съображения, различни от тези, произтичащи от прилагането на настоящия регламент.
Член 5
Максимален брой домашни любимци
1. Максималният брой домашни любимци от видовете, изброени в част А от приложение I, които могат да придружават собственика или упълномощено лице при едно-единствено движение с нетърговска цел, е не повече пет.
2. Чрез дерогация от параграф 1 максималният брой домашни любимци от видовете, изброени в част А от приложение I, може да превишава пет, ако са изпълнени следните условия:
а)
движението с нетърговска цел на домашни любимци е с цел участие в състезания, изложби или спортни събития или за тренировка за такива мероприятия;
б)
собственикът или упълномощеното лице представи писмено доказателство, че домашните любимци са регистрирани за участие в мероприятие по буква а) или в сдружение, което организира такива мероприятия;
в)
домашните любимци са на повече от шест месеца.
3. Държавите членки могат да предприемат стандартни проверки на място с цел проверка на достоверността на информацията, представена по параграф 2, буква б).
4. Когато броят домашни любимци по параграф 1 е надвишен и условията, посочени в параграф 2, не са изпълнени, тези домашни любимци спазват ветеринарно-санитарните изисквания, установени в Директива 92/65/ЕИО за съответните видове, и държавите членки гарантират, че тези животни се подлагат на ветеринарните проверки, предвидени в Директива 90/425/ЕИО или Директива 91/496/ЕИО, по целесъобразност.
5. За да се предотврати измамното представяне на движение с търговска цел на домашни любимци, посочени в част Б от приложение I, като движение с нетърговска цел, Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 39, с които да определя правила за максималния брой домашни любимци от тези видове, които могат да придружават собственика или упълномощено лице по време на едно-единствено движение с нетърговска цел.
6. Комисията докладва на Европейския парламент и на Съвета относно прилагането на настоящия член не по-късно от 29 юни 2018 г. Въз основа на своя доклад Комисията предлага при необходимост изменения на настоящия регламент.
ГЛАВА II
УСЛОВИЯ, ПРИЛОЖИМИ ПО ОТНОШЕНИЕ НА ДВИЖЕНИЕТО С НЕТЪРГОВСКА ЦЕЛ НА ДОМАШНИ ЛЮБИМЦИ КЪМ ДЪРЖАВА ЧЛЕНКА ОТ ДРУГА ДЪРЖАВА ЧЛЕНКА
РАЗДЕЛ 1
Домашни любимци от видовете, посочени в част а от приложение I
Член 6
Условия, приложими за движението с нетърговска цел на домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I
Движение на домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I, към държава членка от друга държава членка може да се извършва само при условие че животните отговарят на следните условия:
а)
маркирани са в съответствие с член 17, параграф 1;
б)
получили са ваксина против бяс, която отговаря на изискванията за валидност, определени в приложение III;
в)
отговарят на всички превантивни здравни мерки по отношение на болести или зарази, различни от бяс, приети съгласно член 19, параграф 1;
г)
придружени са от идентификационен документ, надлежно попълнен и издаден в съответствие с член 22.
Член 7
Дерогация от условието за ваксинация против бяс на млади домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I
1. При условията на параграф 2, чрез дерогация от член 6, буква б) държавите членки могат да разрешат движението с нетърговска цел към своята територия от друга държава членка на домашни любимци от видовете, изброени в част А от приложение I, които са:
а)
на възраст под 12 седмици и не са ваксинирани против бяс; или
б)
на възраст между 12 и 16 седмици и са ваксинирани против бяс, но още не отговарят на изискванията за валидност, посочени в точка 2, буква д) от приложение III.
2. Разрешението, посочено в параграф 1, може да бъде издадено само ако:
а)
собственикът или упълномощеното лице представи подписана декларация, че от раждането до момента на движението с нетърговска цел домашните любимци не са били в контакт с диви животни от податливи на болестта бяс видове; или
б)
домашните любимци се придружават от майка си, от която те все още зависят, и от идентификационния документ, придружаващ майката, може да бъде установено, че преди тяхното раждане майката е получила ваксинация против бяс, отговаряща на изискванията за валидност, установени в приложение III.
3. Посредством акт за изпълнение Комисията може да приема правила относно формата, оформлението и езиците на декларациите по параграф 2, буква а) от настоящия член. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 41, параграф 2.
Член 8
Дерогация от условието за ваксинация против бяс на домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I
1. Чрез дерогация от член 6, буква б) директното движение с нетърговска цел между държави членки или части от тях на домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I, които не са ваксинирани против бяс, може да се разреши в съответствие с процедурата по параграф 2 при съвместно заявление от заинтересованите държави членки.
2. Комисията може, посредством акт за изпълнение, да приеме списък на държавите членки, на които е разрешено да сключват взаимни споразумения за дерогации от член 6, буква б) в съответствие с параграф 1 от настоящия член. В списъка се посочват частите от държавите членки, за които могат да се прилагат дерогациите.
3. За да бъдат включени в списъка по параграф 2, държавите членки, заинтересувани от подобно взаимно споразумение, внасят в Комисията съвместно заявление, съдържащо подробна информация за проекта за споразумение, с цел да удостоверят, при отчитане на процедурите в Здравния кодекс за земните животни на Световната организация за здравеопазване на животните (OIE) във връзка със собствената декларация за статут на свободна от бяс държава или зона, че са изпълнени най-малко следните условия:
а)
подалите заявлението държави членки разполагат с непрекъснато функциониращи системи за наблюдение и докладване на болестта бяс;
б)
според данните от системите, посочени в буква а), в подалите заявлението държави членки или частите от тяхната територия, за които се подава заявлението, няма регистрирани случаи на бяс и няма сведения за случаи на болестта бяс сред диви животни на териториите на въпросните държави членки или частите от тях най-малко през последните две години, предхождащи съвместното заявление;
в)
подалите заявлението държави членки прилагат ефикасни и ефективни мерки за контрол с цел предотвратяване на появата и разпространението на бяс на тяхна територия;
г)
заявлението за дерогация от член 6, буква б) е обосновано и пропорционално на рисковете за общественото здраве и здравето на животните, свързани с директното движение с нетърговска цел на неваксинирани домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I, от някоя от подалите заявлението държави членки към друга държава членка или част от нейната територия.
В съвместното заявление се съдържа достатъчна, надеждна и научно проверена информация.
4. При евентуална промяна в данните по параграф 3, която вече не е в полза на искането за дерогация, Комисията, посредством актове за изпълнение, заличава от списъка по параграф 2 държавите членки или съответните части от тяхната територия.
5. Актовете за изпълнение, посочени в параграфи 2 и 4, се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 41, параграф 2.
6. В надлежно обосновани случаи, поради императивни съображения за спешност във връзка с рискове за общественото здраве или здравето на животните Комисията приема актове за изпълнение с незабавно приложение, с които се актуализира списъкът на държавите членки или части от тях по параграф 2 от настоящия член в съответствие с процедурата, посочена в член 41, параграф 3.
РАЗДЕЛ 2
Домашни любимци от видовете, посочени в част б от приложение I
Член 9
Условия, приложими за движението с нетърговска цел на домашни любимци от видовете, посочени в част Б от приложение I
1. При условие че Комисията е приела делегиран акт съгласно член 19, параграф 1 по отношение на домашни любимци от видовете, посочени в част Б от приложение I, движението с нетърговска цел на домашните любимци от тези видове към държава членка от друга държава членка спазва условията по параграф 2 от настоящия член.
2. Движение на домашни любимци от видовете, посочени в параграф 1, към държава членка от друга държава членка може да се извършва само при условие че животните отговарят на следните условия:
а)
маркирани са или са описани съгласно изискванията, приети по силата на член 17, параграф 2;
б)
отговарят на всички превантивни здравни мерки по отношение на болести или зарази, различни от бяс, приети по силата на член 19, параграф 1;
в)
придружени са от идентификационен документ, надлежно попълнен и издаден в съответствие с член 29.
3. До приемането на съответните делегирани актове по параграф 1 държавите членки могат да прилагат национални правила към движението с нетърговска цел на домашни любимци от видовете, посочени в част Б от приложение I, към тяхната територия от друга държава членка, при условие че тези правила:
а)
се прилагат пропорционално на риска за общественото здраве или здравето на животните, свързан с движението с нетърговска цел на домашни любимци от тези видове; и
б)
не са по-строги от правилата, които се прилагат по отношение на търговията с животни от посочените видове в съответствие с Директива 92/65/ЕИО или Директива 2006/88/ЕО.
ГЛАВА III
УСЛОВИЯ, ПРИЛОЖИМИ ПО ОТНОШЕНИЕ НА ДВИЖЕНИЕТО С НЕТЪРГОВСКА ЦЕЛ НА ДОМАШНИ ЛЮБИМЦИ КЪМ ДЪРЖАВА ЧЛЕНКА ОТ ТЕРИТОРИЯ ИЛИ ТРЕТА ДЪРЖАВА
РАЗДЕЛ 1
Домашни любимци от видовете, посочени в част а от приложение I
Член 10
Условия, приложими за движението с нетърговска цел на домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I
1. Движение на домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I, към държава членка от територия или трета държава може да се извършва само при условие че животните отговарят на следните условия:
а)
маркирани са в съответствие с член 17, параграф 1;
б)
получили са ваксина против бяс, която отговаря на изискванията за валидност, определени в приложение III;
в)
преминали са тестове за титруване на антитела срещу бяс в съответствие с изискванията за валидност, определени в приложение IV;
г)
отговарят на всички превантивни здравни мерки по отношение на болести или зарази, различни от бяс, приети съгласно член 19, параграф 1;
д)
придружени са от идентификационен документ, надлежно попълнен и издаден в съответствие с член 26.
2. Движението на домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I, към държава членка от територия или трета държава, различна от посочените в списъка по член 13, параграф 1, може да се извършва единствено през контролно-пропускателен пункт за пътници, включен в списъка по член 34, параграф 3.
3. Чрез дерогация от параграф 2 държавите членки могат да разрешат движението на регистрирани военни кучета или кучета търсачи и кучета спасители да се извършва през контролно-пропускателен пункт, различен от този за пътници, при условие че:
а)
собственикът или упълномощеното лице е поискало предварително разрешение и държавата членка е предоставила такова разрешение; и
б)
кучетата се подлагат на проверка за съответствие съгласно член 34, параграф 2 на място, определено за тази цел от компетентния орган, и съобразно условията, посочени в разрешението по буква а) от настоящия параграф.
Член 11
Дерогация от условието за ваксинация против бяс на млади домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I
1. При условията на параграф 2, чрез дерогация от член 10, параграф 1, буква б) държавите членки могат да разрешат движението с нетърговска цел на своя територия от територии или трети държави, посочени в списъка по член 13, параграф 1 или 2, на домашни любимци от видовете, изброени в част А от приложение I, които са:
а)
на възраст под 12 седмици и не са ваксинирани против бяс; или
б)
на възраст между 12 и 16 седмици и са ваксинирани против бяс, но още не отговарят на изискванията за валидност, посочени в точка 2, буква д) от приложение III.
2. Разрешението, посочено в параграф 1, може да бъде издадено само ако:
а)
собственикът или упълномощеното лице представи подписана декларация, че от раждането до момента на движението с нетърговска цел домашните любимци не са били в контакт с диви животни от податливи на болестта бяс видове; или
б)
домашните любимци се придружават от майка си, от която те все още зависят, и от идентификационния документ, придружаващ майката, може да бъде установено, че преди тяхното раждане майката е получила ваксинация против бяс, отговаряща на изискванията за валидност, установени в приложение III.
3. Забранява се последващото движение с нетърговска цел в друга държава членка на домашни любимци, посочено в параграф 1 от настоящия член, с изключение на случаите, когато това движение е в съответствие с условията по член 6 или когато движението е било разрешено в съответствие с член 7 и държавата членка по местоназначение също е разрешила движението на своя територия от територии или трети държави съгласно параграф 1 от настоящия член.
4. Посредством акт за изпълнение Комисията може да приема правила относно формата, оформлението и езиците на декларациите по параграф 2, буква а) от настоящия член. Посоченият акт за изпълнение се приема в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 41, параграф 2.
Член 12
Дерогация от условието за извършване на тестове за титруване на антитела на домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I
1. Чрез дерогация от член 10, параграф 1, буква в) не се изисква извършването на тестове за титруване на антитела на домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I, при тяхното движение към държава членка от територия или трета държава, посочена в списъка по член 13, параграф 1 или 2:
а)
директно;
б)
след като животните са пребивавали изключително в една или повече от тези територии или трети държави; или
в)
след транзитно преминаване през територия или трета държава, различна от посочените в член 13, параграф 1 или 2, при условие че собственикът или упълномощено лице представи подписана декларация, че по време на транзитното преминаване домашните любимци не са били в контакт с животни от податливи на болестта бяс видове и са се намирали вътре в транспортно средство или в границите на международно летище.
2. Посредством акт за изпълнение Комисията може да приема правила относно формата, оформлението и езиците на декларациите по параграф 1, буква в) от настоящия член. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 41, параграф 2.
Член 13
Съставяне на списък на територии и трети държави
1. Посредством акт за изпълнение Комисията приема списък на териториите и третите държави, които са подали заявление за вписване в списъка, в което доказват, че по отношение на животни от видовете, посочени в част А от приложение I, прилагат правила, чието съдържание и действие са същите като на правилата, установени в глава II, раздел 1, настоящия раздел и глава VI, раздел 2, и - в зависимост от случая - правилата, приети въз основа на тези правила.
2. Посредством акт за изпълнение Комисията приема списък на териториите и третите държави, които са подали заявление за вписване в списъка, в което доказват, че по отношение на домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I, отговарят най-малко на следните критерии:
а)
компетентните органи задължително се уведомяват за случаите на бяс;
б)
от най-малко две години преди заявлението разполагат с ефикасна система за наблюдение за бяс, чието минималното изискване е наличието на текуща програма за ранно откриване, която гарантира разследването и докладването на случаи с животни, за които има съмнения, че са заразени с бяс;
в)
структурата и организацията на техните ветеринарни и контролни служби, както и правомощията на тези служби, наблюдението, на което подлежат, и средствата, с които разполагат, включително капацитет на служителите и лабораторен капацитет, са достатъчни за:
i)
ефективното въвеждане и прилагане на националното законодателство относно движението с нетърговска цел на домашни любимци; и
ii)
гарантиране на валидността на идентификационните документи, издадени във формата, предвиден в член 25, и в съответствие с член 26;
г)
въведени са правила относно превенцията и контрола на болестта бяс, които се прилагат ефективно с цел да се сведе до минимум рискът от заразяване на домашни любимци, включително правила относно вноса на домашни любимци от други държави и територии, и - в зависимост от случая - правила относно:
i)
контрола на популациите от бездомни кучета и котки;
ii)
ваксинирането на домашни животни срещу бяс, особено при наличие на бяс сред кръвопиещи прилепи; и
iii)
контрола и премахването на болестта бяс сред дивите животни;
д)
въведени са правила за лицензирането и продажбата на ваксини срещу бяс.
3. Актовете за изпълнение, посочени в параграфи 1 и 2 от настоящия член, се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 41, параграф 2.
В надлежно обосновани случаи, поради императивни съображения за спешност във връзка с рискове за общественото здраве или здравето на животните Комисията приема актове за изпълнение с незабавно приложение, с които се актуализира списъкът на териториите или третите държави по параграфи 1 и 2 от настоящия член в съответствие с процедурата, посочена в член 41, параграф 3.
РАЗДЕЛ 2
Домашни любимци от видовете, посочени в част б от приложение I
Член 14
Условия, приложими за движението с нетърговска цел на домашни любимци от видовете, посочени в част Б от приложение I
1. При условие че Комисията е приела делегиран акт съгласно член 19, параграф 1 по отношение на домашни любимци от някой от видовете, посочени в част Б от приложение I, движението с нетърговска цел на домашните любимци от този вид към държава членка от територия или трета държава спазва условията по параграф 2 от настоящия член.
2. Движение на домашни любимци, посочени в параграф 1, към държава членка от територия или трета държава се извършва само при условие че животните отговарят на следните условия:
а)
са маркирани или описани съгласно изискванията, приети по силата на член 17, параграф 2;
б)
отговарят на всички превантивни здравни мерки по отношение на болести или зарази, различни от бяс, приети по силата на член 19, параграф 1;
в)
са придружени от идентификационен документ, надлежно попълнен и издаден в съответствие с член 31;
г)
преминават през контролно-пропускателен пункт за пътници при движението си от територия или трета държава, различна от посочените съгласно член 15.
3. До приемането на съответните делегирани актове по параграф 1 държавите членки могат да прилагат национални правила към движението с нетърговска цел на домашни любимци от видовете, посочени в част Б от приложение I, към тяхната територия от територия или трета държава, при условие че тези правила:
а)
се прилагат пропорционално на риска за общественото здраве или здравето на животните, свързан с движението с нетърговска цел на домашни любимци от тези видове; и
б)
не са по-строги от правилата, които се прилагат по отношение на вноса на животни от посочените видове в съответствие с Директива 92/65/ЕИО или Директива 2006/88/ЕО.
Член 15
Съставяне на списък на територии и трети държави
Посредством акт за изпълнение Комисията може да приеме списък на териториите и третите държави, които са доказали, че по отношение на домашни любимци от видовете, посочени в част Б от приложение I, прилагат правила, чието съдържание и действие са същите като на правилата, установени в глава II, раздел 2, настоящия раздел и в глава VI, раздел 2, и по целесъобразност правилата, приети въз основа на тези правила.
РАЗДЕЛ 3
Дерогация от условията за движение с нетърговска цел на домашни любимци
Член 16
Дерогация от условията, приложими за движението с нетърговска цел на домашни любимци между някои държави и територии
Чрез дерогация от членове 10 и 14 движението с нетърговска цел на домашни любимци между следните държави и територии може да продължи да се извършва при условията, установени от националните им правила на същите държави и територии:
а)
Сан Марино и Италия;
б)
Ватикана и Италия;
в)
Монако и Франция;
г)
Андора и Франция;
д)
Андора и Испания;
е)
Норвегия и Швеция;
ж)
Фарьорските острови и Дания;
з)
Гренландия и Дания.
ГЛАВА IV
МАРКИРАНЕ И ПРЕВАНТИВНИ ЗДРАВНИ МЕРКИ
РАЗДЕЛ 1
Маркиране
Член 17
Маркиране на домашни любимци
1. Домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I, се маркират чрез имплантиране на транспондер или чрез ясно четлива татуировка, поставена преди 3 юли 2011 г.
Ако транспондерът по първа алинея не отговаря на техническите изисквания, определени в приложение II, собственикът или упълномощеното лице предоставя средствата, необходими за разчитането на транспондера, при всички проверки на маркирането, предвидени в член 22, параграфи 1 и 2 и член 26, и проверките на идентичността, предвидени в член 33 и член 34, параграф 1.
2. Домашните любимци от видовете, посочени в част Б от приложение I, се маркират или описват, като се отчитат специфичните особености на всеки вид, така че да се гарантира връзка между домашния любимец и съответния идентификационен документ.
С оглед на разнообразието на видовете, посочени в приложение I, част Б, Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 39 по отношение на специфичните за отделните биологични видове изисквания за маркиране и описване на домашни любимци от тези видове, при отчитане на съответните национални изисквания.
Член 18
Квалификация, изисквана за лицата, извършващи имплантиране на транспондери на домашни любимци
Когато държава членка възнамерява да разреши имплантиране на транспондери от лица, които не са ветеринарни лекари, тя установява правила за минимално изискваната квалификация на такива лица.
РАЗДЕЛ 2
Превантивни здравни мерки по отношение на болести или зарази, различни от бяс
Член 19
Превантивни здравни мерки и условия за тяхното прилагане
1. Ако са необходими превантивни здравни мерки за защита на общественото здраве или на здравето на домашните любимци с цел контрол на болести или зарази, различни от бяс, които е възможно да се разпространят поради движението на домашните любимци, Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 39 по отношение на специфичните за отделните биологични видове превантивни здравни мерки срещу такива болести и зарази.
Ако в случай на рискове за общественото здраве или здравето на животните сериозни съображения за спешност налагат това, процедурата, предвидена в член 40, се прилага по отношение на делегираните актове, приети съгласно настоящия параграф.
2. Специфичните за отделните биологични видове превантивни здравни мерки, разрешени по силата на делегиран акт, приет съгласно параграф 1, се основават на адекватна, надеждна и потвърдена научна информация и се прилагат пропорционално на риска за общественото здраве или здравето на животните, свързан с движението с нетърговска цел на домашни любимци, които е вероятно да са засегнати от болести или зарази, различни от бяс.
3. Делегираните актове, предвидени в параграф 1, могат да включват и:
а)
правила за категоризацията на държавите членки или части от тях въз основа на здравния статус на животните и системите им за наблюдение и докладване във връзка с някои болести или зарази, различни от бяс;
б)
условията, които държавите членки трябва да изпълняват, за да продължат да отговарят на изискванията за прилагане на превантивни здравни мерки, посочени в параграф 2;
в)
условията за прилагане и документиране на превантивните здравни мерки, посочени в параграф 2, преди да бъде извършено движението с нетърговска цел на домашни любимци;
г)
условията за предоставяне на дерогации от прилагането на превантивните здравни мерки, посочени в параграф 2, при някои определени обстоятелства.
Член 20
Списък на държавите членки или части от тях, посочени в член 19, параграф 3, буква а)
Посредством акт за изпълнение Комисията може да приема списъци на държави членки или части от територията на държави членки, които отговарят на посочените в член 19, параграф 3, буква а) правила за категоризация на държавите членки или части от тях. Този акт за изпълнение се приема в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 41, параграф 2.
ГЛАВА V
ИДЕНТИФИКАЦИОННИ ДОКУМЕНТИ
РАЗДЕЛ 1
Идентификационни документи за движението с нетърговска цел на домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I, към държава членка от друга държава членка
Член 21
Формат и съдържание на идентификационния документ, посочен в член 6, буква г)
1. Идентификационният документ по член 6, буква г) се представя в паспортен формат в съответствие с образеца, който се приема съгласно параграф 2 от настоящия член, и съдържа полета, в които се въвежда следната информация:
а)
мястото на транспондера или татуировката, датата на поставяне или датата на разчитане на транспондера или татуировката, както и буквено-цифровият код на транспондера или татуировката;
б)
името, животинският вид, породата, полът, цветът, посочената от собственика дата на раждане и всякакви видими или различими особености или характеристики на домашния любимец;
в)
името и информация за контакт на собственика;
г)
името, информация за контакт и подписът на упълномощения ветеринарен лекар, който е издал или попълнил идентификационния документ;
д)
подписът на собственика;
е)
подробни данни за ваксинацията против бяс;
ж)
датата на вземане на кръвна проба за тестовете за титруване на антитела срещу бяс;
з)
съответствие с всички превантивни здравни мерки по отношение на болести или зарази, различни от бяс;
и)
друга информация във връзка със здравния статус на домашния любимец.
2. Комисията приема акт за изпълнение, в който се определя образеца по параграф 1 от настоящия член, както и изискванията относно езиците, оформлението и защитните характеристики на паспорта, посочен в същия параграф, и правилата, необходими за преминаването към паспорт по този образец. Този акт за изпълнение се приема в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 41, параграф 2.
3. Паспортът, посочен в параграф 1, съдържа номер, състоящ се от кода по ISO на държавата членка на издаване, последван от уникален буквено-цифров код.
Член 22
Издаване и попълване на идентификационния документ, посочен в член 6, буква г)
1. Идентификационният документ, посочен в член 6, буква г), се издава от упълномощен за тази цел ветеринарен лекар, след като:
а)
е проверил, че домашният любимец е маркиран в съответствие с член 17, параграф 1;
б)
е попълнил надлежно съответните полета в идентификационния документ с информацията по член 21, параграф 1, букви а) - г); и
в)
собственикът е подписал идентификационния документ.
2. След като е проверил, че домашният любимец е маркиран в съответствие с член 17, параграф 1, упълномощеният ветеринарен лекар попълва в съответните полета на идентификационния документ информацията по член 21, параграф 1, букви г), е), ж) и з), като по този начин удостоверява съответствието с условията по член 6, букви б) и в) и, където е приложимо, с член 27, буква б), подточка ii).
Независимо от първата алинея вписването на информацията по член 21, параграф 1, буква з) може да се извърши от ветеринарен лекар, който не е упълномощен ветеринарен лекар, ако това е разрешено с делегиран акт, приет съгласно член 19, параграф 1.
3. Упълномощеният ветеринарен лекар, който издава идентификационния документ, съхранява информацията по член 21, параграф 1, букви а) - в) и параграф 3 за минимален период, който се определя от компетентния орган, но който не е по-кратък от три години.
4. При необходимост спазването на условията по параграф 2 от настоящия член може да се документира в повече от един идентификационен документ във формата, предвиден в член 21, параграф 1.
Член 23
Предоставяне на бланки на идентификационни документи
1. Компетентните органи правят необходимото, за да се гарантира, че бланки на идентификационни документи се предоставят единствено на упълномощени ветеринарни лекари и че техните имена и информация за контакт се записват във връзка с номера по член 21, параграф 3.
2. Информацията по параграф 1 се съхранява за минимален период, който се определя от компетентния орган и не е по-кратък от три години.
Член 24
Дерогация от предвидения в член 21, параграф 1 формат на идентификационния документ
1. Чрез дерогация от член 21, параграф 1 държавите членки разрешават движението с нетърговска цел към държава членка от друга държава членка на домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I, придружени от идентификационния документ, издаден в съответствие с член 26.
2. При необходимост спазването на изискванията по член 6, буква в) се документира в идентификационния документ по параграф 1 след приключване на проверките, предвидени в член 34, параграф 1.
РАЗДЕЛ 2
Идентификационни документи за движението с нетърговска цел на домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I, към държава членка от територия или трета държава
Член 25
Формат и съдържание на идентификационния документ, посочен в член 10, параграф 1, буква д)
1. Идентификационният документ, посочен в член 10, параграф 1, буква д), се представя под формата на ветеринарно-санитарен сертификат в съответствие с образеца, приет съгласно параграф 2 от настоящия член, и съдържа полета, в които се въвежда следната информация:
а)
мястото на транспондера или татуировката, датата на поставяне или датата на разчитане на транспондера или татуировката, както и буквено-цифровият код на транспондера или татуировката;
б)
животинският вид, породата, посочената от собственика дата на раждане, полът и цветът на домашния любимец;
в)
уникалният референтен номер на сертификата;
г)
името и информация за контакт на собственика или на упълномощеното лице;
д)
името, информация за контакт и подписът на длъжностното лице или упълномощения ветеринарен лекар, който е издал идентификационния документ;
е)
подробни данни за ваксинацията против бяс;
ж)
датата на вземане на кръвна проба за тестовете за титруване на антитела срещу бяс;
з)
съответствие с превантивните здравни мерки по отношение на болести или зарази, различни от бяс;
и)
името и подписът на представителя на заверяващия компетентен орган;
й)
наименованието, подпис и информация за контакт на представителя на компетентния орган, извършил проверките по член 34, и датата на тези проверки;
к)
друга информация във връзка със здравния статус на животното.
2. Комисията приема акт за изпълнение, с който определя образеца по параграф 1 от настоящия член, както и изисквания относно езиците, оформлението и валидността на ветеринарно-санитарния сертификат, посочен в същия параграф. Този акт за изпълнение се приема в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 41, параграф 2.
3. Писмена декларация, подписана от собственика или упълномощеното лице, в която се потвърждава, че движението на домашния любимец в Съюза е с нетърговска цел, е част от идентификационния документ по член 10, параграф 1, буква д).
Член 26
Издаване и попълване на идентификационния документ, посочен в член 10, параграф 1, буква д)
Идентификационният документ, посочен в член 10, параграф 1, буква д), се издава или от официален ветеринарен лекар на територията или третата държава на произход въз основа на удостоверителни документи, или от упълномощен ветеринарен лекар и впоследствие е заверен от компетентния орган на територията или третата държава на произход, след като издаващият ветеринарен лекар:
а)
е проверил, че домашният любимец е маркиран в съответствие с член 17, параграф 1; и
б)
е попълнил надлежно съответните полета в идентификационния документ с информацията по член 25, параграф 1, букви а) - з), като по този начин е удостоверил съответствието с условията по член 10, параграф 1, буква а) и, където е приложимо, с букви б), в) и г).
Член 27
Дерогация от предвидения в член 25, параграф 1 формат на идентификационния документ
Чрез дерогация от член 25, параграф 1 държавите членки разрешават движението с нетърговска цел към тяхната територия на домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I, придружени от идентификационния документ, издаден в съответствие с член 22, когато:
а)
идентификационният документ е бил издаден в някоя от териториите или третите държави, посочени съгласно член 13, параграф 1; или
б)
домашните любимци влизат в държава членка след движение или транзитно преминаване през територия или трета държава от държава членка и идентификационният документ е попълнен и издаден от упълномощен ветеринарен лекар, който е удостоверил, че преди да напуснат Съюза, домашните любимци са:
i)
получили ваксината против бяс, предвидена в член 10, параграф 1, буква б); и
ii)
били подложени на тестовете за титруване на антитела срещу бяс, предвидени в член 10, параграф 1, буква в), освен в случай на дерогация, както е предвидено в член 12.
РАЗДЕЛ 3
Идентификационни документи за движението с нетърговска цел на домашни любимци от видовете, посочени в част Б от приложение I, към държава членка от друга държава членка
Член 28
Формат и съдържание на идентификационния документ, посочен в член 9, параграф 2, буква в)
1. Посредством акт за изпълнение Комисията приема образец на идентификационния документ, посочен в член 9, параграф 2, буква в), който съдържа полета, в които се въвежда следната информация:
а)
характеристиките на маркировката или описанието на домашния любимец, както е предвидено в член 17, параграф 2;
б)
животинският вид и ако е приложимо, породата, датата на раждане, заявена от собственика, полът и цветът на домашния любимец;
в)
името и информация за контакт на собственика;
г)
името, информация за контакт и подписът на упълномощения ветеринарен лекар, който е издал или попълнил идентификационния документ;
д)
подписът на собственика;
е)
данни за всички превантивни здравни мерки по отношение на болести или зарази, различни от бяс;
ж)
друга информация във връзка със здравния статус на домашния любимец.
2. В акта за изпълнение, посочен в параграф 1 от настоящия член, се определят и изискванията относно езиците, оформлението, валидността или защитните характеристики на идентификационния документ, посочен в същия параграф. Този акт за изпълнение се приема в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 41, параграф 2.
Член 29
Издаване и попълване на идентификационния документ, посочен в член 9, параграф 2, буква в)
1. Идентификационният документ, посочен в член 9, параграф 2, буква в), се издава от упълномощен за тази цел ветеринарен лекар, след като:
а)
е проверил, че домашният любимец е маркиран или описан в съответствие с член 17, параграф 2;
б)
е попълнил надлежно съответните полета с информацията по член 28, параграф 1, букви а) - г); и
в)
собственикът е подписал идентификационния документ.
2. След като е проверил, че домашният любимец е маркиран или описан в съответствие с член 17, параграф 2, упълномощеният ветеринарен лекар попълва в съответните полета на идентификационния документ, посочен в член 9, параграф 2, буква в), информацията по член 28, параграф 1, букви г) и е), като по този начин удостоверява съответствието с условията по член 9, параграф 2, буква б), когато е приложимо.
РАЗДЕЛ 4
Идентификационни документи за движението с нетърговска цел на домашни любимци от видовете, посочени в част Б от приложение I, към държава членка от територия или трета държава
Член 30
Формат и съдържание на идентификационния документ, посочен в член 14, параграф 2, буква в)
1. Посредством акт за изпълнение Комисията приема образец на идентификационния документ, посочен в член 14, параграф 2, буква в), който съдържа полета, в които се въвежда следната информация:
а)
характеристиките на маркировката или описанието на домашния любимец, както е предвидено в член 17, параграф 2;
б)
животинският вид и ако е приложимо, породата, датата на раждане, заявена от собственика, полът и цветът на домашния любимец;
в)
името и информация за контакт на собственика или на упълномощеното лице;
г)
името, информация за контакт и подписът на издаващото длъжностно лице или упълномощения ветеринарен лекар;
д)
уникалният референтен номер на сертификата;
е)
данни за превантивните здравни мерки по отношение на болести или зарази, различни от бяс;
ж)
името и подписът на представителя на заверяващия компетентен орган;
з)
наименованието, подпис и информация за контакт на представителя на компетентния орган, извършил проверките по член 34, и датата на тези проверки;
и)
друга информация във връзка със здравния статус на домашния любимец.
2. В акта за изпълнение, посочен в параграф 1 от настоящия член, се определят и изискванията относно езиците, оформлението и валидността на идентификационния документ, посочен в същия параграф. Този акт за изпълнение се приема в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 41, параграф 2.
3. Писмена декларация, подписана от собственика или упълномощеното лице, в която се потвърждава, че движението на домашния любимец в Съюза е с нетърговска цел, е част от идентификационния документ по член 14, параграф 2, буква в).
Член 31
Издаване и попълване на идентификационния документ, посочен в член 14, параграф 2, буква в)
Идентификационният документ, посочен в член 14, параграф 2, буква в), се издава или от официален ветеринарен лекар на територията или третата държава на произход въз основа на удостоверителни документи, или от упълномощен ветеринарен лекар и впоследствие е заверен от компетентния орган на територията или третата държава на произход, след като издаващият ветеринарен лекар е:
а)
проверил, че домашният любимец е маркиран или описан в съответствие с член 17, параграф 2; и
б)
попълнил надлежно съответните полета в идентификационния документ с информацията по член 30, параграф 1, букви а) - е), като по този начин е удостоверил съответствието с условията по член 14, параграф 2, букви а) и б), където е приложимо.
ГЛАВА VI
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
РАЗДЕЛ 1
Дерогация за движението с нетърговска цел на домашни любимци към държавите членки
Член 32
Дерогация от условията, предвидени в членове 6, 9, 10 и 14
1. Чрез дерогация от условията, предвидени в членове 6, 9, 10 и 14, държавите членки могат в извънредни случаи да разрешат движението с нетърговска цел на своя територия на домашни любимци, които не отговарят на условията, определени в посочените членове, при условие че:
а)
собственикът е подал предварително искане за разрешение и държавата членка по местоназначение е предоставила такова разрешение;
б)
домашните любимци са изолирани под официален надзор за срока, необходим, за да се изпълнят посочените условия, който не превишава шест месеца:
i)
на място, одобрено от компетентния орган; и
ii)
в съответствие с условията, посочени в разрешението.
2. Разрешението, посочено в параграф 1, буква а), може да включва позволение за транзитно преминаване през друга държава членка, при условие че държавата членка на транзит е дала предварително своето съгласие на държавата членка по местоназначение.
РАЗДЕЛ 2
Общи условия относно съответствието
Член 33
Проверки на документите и идентичността, които се извършват при движение с нетърговска цел на домашни любимци към държава членка от друга държава членка или от територия или трета държава, посочена в съответствие с член 13, параграф 1 и член 15
1. Без да се засягат разпоредбите на член 16 и за да удостоверят съответствието с глава II, държавите членки извършват по недискриминационен начин проверки на документите и идентичността на домашни любимци, извършващи движение с нетърговска цел към тяхната територия от друга държава членка или от територия или трета държава, посочена в списък съгласно член 13, параграф 1 и ако е приложимо, член 15.
2. Във всеки момент при всяко движение с нетърговска цел към държава членка от друга държава членка или от територия или трета държава, посочена съгласно член 13, параграф 1 и където е приложимо, член 15, по искане на компетентния орган, отговарящ за проверките, предвидени в параграф 1 от настоящия член, собственикът или упълномощеното лице:
а)
представя необходимия съгласно настоящия регламент идентификационен документ на домашния любимец, доказващ съответствие с изискванията за такова движение; и
б)
предоставя домашния любимец на разположение за тези проверки.
Член 34
Проверки на документите и идентичността, които се извършват при движение с нетърговска цел от територия или трета държава, която не е посочена съгласно член 13, параграф 1 или член 15
1. С цел проверка на съответствието с разпоредбите, посочени в глава III, компетентният орган на държавата членка извършва проверки на контролно-пропускателния пункт за пътници на документите и идентичността на домашни любимци, извършващи движение с нетърговска цел към същата държава членка от територия или трета държава, различна от посочените съгласно член 13, параграф 1 и където е приложимо, член 15.
2. При влизането в държава членка от територия или трета държава, различна от посочените съгласно член 13, параграф 1 и където е приложимо, член 15, собственикът или упълномощеното лице се представя на компетентния орган, който се намира на контролно-пропускателния пункт, за извършване на проверките по параграф 1 и:
а)
представя идентификационния документ на домашния любимец, изискван съгласно настоящия регламент, който доказва съответствие с изискванията за такова движение; и
б)
предоставя домашния любимец на разположение за тези проверки.
3. Държавите членки изготвят и редовно актуализират списък на контролно-пропускателните пунктове за пътници.
4. Държавите членки гарантират, че компетентният орган, който са определили за извършване на предвидените в параграф 1 проверки:
а)
е напълно осведомен за правилата, установени в глава III, и служителите на компетентния орган са преминали необходимото обучение за тяхното прилагане;
б)
води регистър на общия брой на извършените проверки и на случаите на несъответствие, установени по време на тези проверки; и
в)
документира извършените проверки в съответното поле на идентификационния документ, когато документирането е необходимо за движение с нетърговска цел към други държави членки, както е предвидено в член 24, параграф 1.
Член 35
Действия в случай на несъответствие, установено при проверките, предвидени в членове 33 и 34
1. Ако при проверките, предвидени в членове 33 и 34, се установи, че домашният любимец не отговаря на условията, установени в глава II или III, компетентният орган, след консултация с официалния ветеринарен лекар и при необходимост със собственика или упълномощеното лице, решава дали да:
а)
върне домашния любимец в държавата или територията на произход;
б)
изолира домашния любимец под официален надзор за срока, необходим за постигане на съответствие с условията, установени в глава II или III; или
в)
като последна мярка,когато не е възможно животното да бъде върнато или изолирането е неосъществимо на практика, да умъртви домашния любимец в съответствие с приложимите национални правила за защитата на домашните любимци при умъртвяване.
2. Ако компетентният орган откаже движение с нетърговска цел на домашни любимци в Съюза, домашните любимци биват изолирани под официален надзор до:
а)
връщането им в държавата или територията на произход; или
б)
приемането на друго административно решение относно тези домашни любимци.
3. Мерките по параграфи 1 и 2 се прилагат за сметка на собственика и без възможност за финансова компенсация на собственика или упълномощеното лице.
Член 36
Предпазни мерки
1. Ако появата или разпространението на бяс или на болест или зараза, различна от бяс, в държава членка, територия или трета държава е възможно да създаде сериозна заплаха за общественото здраве или здравето на животните, Комисията, по собствена инициатива или по искане на държава членка, може посредством акт за изпълнение незабавно и в зависимост от сериозността на ситуацията да приеме една от следните мерки:
а)
преустановяване на движението с нетърговска цел или транзитното преминаване на домашни любимци, идващи от всички краища на съответната държава членка или от част от територията ѝ, или от съответната територия или трета държава;
б)
определяне на специални условия по отношение на движението с нетърговска цел на домашни любимци от всички краища на съответната държава членка или от част от територията ѝ, или от съответната територия или трета държава.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 41, параграф 2.
2. В надлежно обосновани случаи, поради императивни съображения за спешност с оглед на справяне с рискове за общественото здраве или здравето на животните, Комисията приема актове за изпълнение с незабавно приложение в съответствие с процедурата, посочена в член 41, параграф 3.
Член 37
Задължения за информиране
1. Държавите членки предоставят на обществеността разбираема и леснодостъпна информация относно ветеринарно-санитарните изисквания, приложими за движението на домашни любимци с нетърговска цел, и правилата за проверките на съответствието на такова движение, установени в настоящия регламент.
2. Информацията по параграф 1 включва по-специално следното:
а)
квалификацията, изисквана за лицата, извършващи имплантиране на транспондери, както е предвидено в член 18;
б)
разрешаването на дерогация от условието за ваксинация против бяс на млади домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I, както е предвидено в членове 7 и 11;
в)
условията, приложими по отношение на движението с нетърговска цел на тяхна територия на домашни любимци:
i)
които не са в съответствие с членове 6, 9, 10 или 14;
ii)
които идват от определени държави и територии, при условията, определени съгласно националните правила, както е предвидено в член 16;
г)
списъка на контролно-пропускателните пунктове за пътници, съставен съгласно член 34, параграф 3, както и информация за компетентния орган, определен да извършва проверките, предвидени в член 34, параграф 4;
д)
условията, приложими по отношение на движението с нетърговска цел на територията на държавите членки на домашни любимци от видовете, посочени в част Б от приложение I, и определени от националните правила, както е предвидено в член 9, параграф 3 и в член 14, параграф 3;
е)
информация относно ваксините против бяс, за които компетентните органи на държавите членки са издали разрешително за пускане на пазара, както е предвидено в точка 1, буква б) от приложение III, и по-конкретно относно съответния протокол за ваксинация.
3. Държавите членки създават страници в интернет, на които предоставят информацията по параграф 1, и съобщават на Комисията адреса в интернет на тези страници.
4. Комисията съдейства на държавите членки в предоставянето на тази информация на обществеността, като представя на своята интернет страница:
а)
линкове към интернет страниците с информация, поддържани от държавите членки; и
б)
информацията, посочена в параграф 2, букви б), г) и д) от настоящия член, и информацията, предоставена на обществеността в съответствие с член 2, параграф 2, буква б), на различни езици в зависимост от случая.
РАЗДЕЛ 3
Процедурни разпоредби
Член 38
Изменения на приложенията
С оглед отчитане на техническия прогрес, научните постижения и защитата на общественото здраве или на здравето на домашните любимци Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 39 за изменение на приложения II - IV.
Член 39
Упражняване на делегирането
1. Правомощието за приемане на делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощията за приемане на делегираните актове, посочени в член 5, параграф 5, член 17, параграф 2, втора алинея, член 19, параграф 1, първа алинея и член 38, се предоставят на Комисията за срок от пет години, считано от 28 юни 2013 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се подновява мълчаливо за периоди с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно подновяване не по-късно от три месеца преди края на всеки период.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 5, параграф 5, член 17, параграф 2, втора алинея, член 19, параграф 1, първа алинея и член 38, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира едновременно Европейския парламент и Съвета за него.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 5, параграф 5, член 17, параграф 2, втора алинея, член 19, параграф 1, първа алинея и член 38, влиза в сила само ако нито Европейският парламент, нито Съветът са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на Европейския парламент и Съвета за акта или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 40
Процедура по спешност
1. Делегираните актове, приети по настоящия член, влизат в сила незабавно и се прилагат, докато не бъдат представени възражения в съответствие с параграф 2. В нотификацията за делегирания акт до Европейския парламент и Съвета се посочват причините за използването на процедурата по спешност.
2. Европейският парламент или Съветът могат да възразят срещу делегиран акт в съответствие с процедурата, посочена в член 39, параграф 5. В такъв случай Комисията отменя акта веднага след получаването на уведомлението от Европейския парламент или от Съвета за решението да бъдат повдигнати възражения.
Член 41
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните, създаден съгласно член 58 от Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 г. за установяване на общите принципи и изисквания на законодателството в областта на храните, за създаване на Европейски орган за безопасност на храните и за определяне на процедури относно безопасността на храните (19). Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011. Когато становището на комитета трябва да бъде получено чрез писмена процедура, тази процедура се прекратява без резултат, ако в рамките на определения за представяне на становището срок председателят на комитета вземе такова решение или обикновено мнозинство от членовете на комитета поиска това.
3. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 8 от Регламент (ЕС) № 182/2011 във връзка с член 5 от него.
Член 42
Санкции
Държавите членки определят правилата относно санкциите, приложими при нарушения на настоящия регламент, и вземат всички необходими мерки, за да гарантират тяхното прилагане. Предвидените санкции са ефективни, съразмерни и с възпиращ ефект.
Държавите членки уведомяват Комисията незабавно за тези разпоредби и за всяко засягащо ги последващо изменение.
ГЛАВА VII
ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 43
Отмяна
1. Регламент (ЕО) № 998/2003 се отменя, с изключение на част Б, раздел 2 и част В от приложение II, които остават в сила до влизане в сила на актовете за изпълнение, приети съответно съгласно член 13, параграфи 1 и 2 от настоящия регламент.
Съдържащите се в настоящия регламент позовавания на списъка в акта за изпълнение, приет съгласно член 13, параграф 1 или 2, се считат за позовавания на списъка на трети държави и територии, установен в част Б, раздел 2 и в част В от приложение II към Регламент (ЕО) № 998/2003 съответно до датата на влизане в сила на посочените актове за изпълнение.
2. Позоваванията на отменения регламент се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат в съответствие с таблицата на съответствието в приложение V.
3. Отмяната на Регламент (ЕО) № 998/2003 не засяга оставането в сила на Делегиран регламент (ЕС) № 1152/2011 на Комисията от 14 юли 2011 г. за допълване на Регламент (ЕО) № 998/2003 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на превантивните здравни мерки за контрол на заразяването с Echinococcus multilocularis при кучетата (20), приет съгласно член 5, параграф 1, втора алинея от посочения регламент.
Член 44
Преходни мерки относно идентификационните документи
1. Чрез дерогация от член 21, параграф 1 идентификационният документ, посочен в член 6, буква г), се счита за съответстващ на настоящия регламент, ако е:
а)
изготвен в съответствие с образеца на паспорт, установен с Решение 2003/803/ЕО; и
б)
издаден преди 29 декември 2014 г.
2. Чрез дерогация от член 25, параграф 1 и член 27, буква а) идентификационният документ, посочен в член 10, параграф 1, буква д), се счита за съответстващ на настоящия регламент, ако е:
а)
изготвен в съответствие с образеца на сертификат в приложение II към Решение 2011/874/ЕС или - когато е приложимо - образеца на паспорт, установен с Решение 2003/803/ЕО; и
б)
издаден преди 29 декември 2014 г.
Член 45
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 29 декември 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Страсбург на 12 юни 2013 година.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 576/2013
2013 m. birželio 12 d.
dėl gyvūnų augintinių vežimo nekomerciniais tikslais, kuriuo panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 998/2003
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 43 straipsnio 2 dalį ir į 168 straipsnio 4 dalies b punktą,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
pasikonsultavę su Regionų komitetu,
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (2),
kadangi:
(1)
Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 998/2003 (3) nustatyti gyvūnų sveikatos reikalavimai, taikomi nekomerciniais tikslais vežant gyvūnus augintinius į valstybę narę iš kitos valstybės narės arba iš trečiųjų šalių, ir tokiais atvejais atliekami patikrinimai. Juo siekiama užtikrinti pakankamą visuomenės ir gyvūnų sveikatos apsaugą nuo pavojaus, susijusio su tokiu vežimu nekomerciniais tikslais, ir pašalinti visas nepagrįstas kliūtis tokiam vežimui;
(2)
prie 2010 m. gegužės 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 438/2010 dėl gyvūnų sveikatos reikalavimų, taikomų nekomerciniam naminių gyvūnėlių judėjimui, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 998/2003 (4), pridėtame pareiškime Komisija įsipareigojo pateikti pasiūlymą, kuriuo būtų peržiūrėtas visas Reglamentas (EB) Nr. 998/2003, ypač jo aspektai dėl deleguotųjų ir įgyvendinimo aktų. Todėl, įsigaliojus Sutarčiai dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV), Komisijai Reglamentu (EB) Nr. 998/2003 suteiktus įgaliojimus reikia suderinti su SESV 290 ir 291 straipsniais. Atsižvelgiant į reikalingų Reglamente (EB) Nr. 998/2003 nustatytų gyvūnų sveikatos reikalavimų pakeitimų skaičių ir siekiant užtikrinti, kad tie reikalavimai būtų pakankamai aiškūs ir suprantami visiems piliečiams, tą reglamentą reikėtų panaikinti ir pakeisti šiuo reglamentu;
(3)
šiuo reglamentu reikėtų nustatyti gyvūnų rūšių, kurioms turėtų būti taikomi suderinti gyvūnų sveikatos reikalavimai, kai tų rūšių gyvūnai laikomi kaip augintiniai ir vežami nekomerciniais tikslais, sąrašą. Sudarant tą sąrašą reikėtų atsižvelgti į jų imlumą pasiutligei arba į jų reikšmę pasiutligės epidemiologinei padėčiai;
(4)
1992 m. liepos 13 d. Tarybos direktyvoje 92/65/EEB, nustatančioje gyvūnų sveikatos reikalavimus, reglamentuojančius prekybą Bendrijoje gyvūnais, sperma, kiaušialąstėmis bei embrionais, kuriems netaikomi gyvūnų sveikatos reikalavimai, nustatyti specialiose Bendrijos taisyklėse, nurodytose Direktyvos 90/425/EEB A priedo I dalyje, bei jų importą į Bendriją (5), nustatyti, inter alia, gyvūnų sveikatos reikalavimai, taikomi prekybai šunimis, katėmis ir šeškais, priklausančiais pasiutligei imlių gyvūnų rūšims, bei jų importui. Kadangi šių rūšių gyvūnai taip pat laikomi kaip gyvūnai augintiniai, kuriuos savininkai arba įgalioti asmenys dažnai vežasi nekomerciniais tikslais judėdami Sąjungoje ir vykdami į ją, šiame reglamente reikėtų nustatyti gyvūnų sveikatos reikalavimus, taikomus nekomerciniais tikslais vežant tokių rūšių gyvūnus į valstybes nares. Tos rūšys turėtų būti išvardytos šio reglamento I priedo A dalyje;
(5)
taip pat turėtų būti nustatyta gyvūnų sveikatos reikalavimų, taikomų nekomerciniais tikslais vežant tų rūšių gyvūnus, kurie pasiutligei neimlūs arba kurių pasiutligės epidemiologiniai aspektai nėra reikšmingi, kuriems (jei jie nelaikomi kaip gyvūnai augintiniai) būtų taikomi kiti Sąjungos teisės aktai, įskaitant teisės aktus dėl maistinių gyvūnų, teisinė sistema. Tos rūšys turėtų būti išvardytos I priedo B dalyje;
(6)
I priedo B dalyje pateiktame sąraše turėtų būti išvardyti bestuburiai, išskyrus bites bei kamanes, kurioms taikoma Direktyva 92/65/EEB, ir moliuskus bei vėžiagyvius, kuriems taikoma 2006 m. spalio 24 d. Tarybos direktyva 2006/88/EB dėl gyvūnų sveikatos reikalavimų, taikomų akvakultūros gyvūnams ir jų produktams, ir dėl tam tikrų vandens gyvūnų ligų prevencijos ir kontrolės (6). Tame sąraše taip pat turėtų būti išvardyti nekomerciniuose akvariumuose auginami dekoratyviniai vandens gyvūnai, kuriems netaikoma Direktyva 2006/88/EB, ir varliagyviai bei ropliai;
(7)
į I priedo B dalies sąrašą taip pat turėtų būti įtraukti visų rūšių paukščiai, išskyrus tuos, kuriems taikoma 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos direktyva 2009/158/EB dėl gyvūnų sveikatos reikalavimų, reglamentuojančių Bendrijos vidaus prekybą naminiais paukščiais ir perinti skirtais kiaušiniais ir jų importą iš trečiųjų šalių (7), taip pat graužikai bei triušiai, išskyrus maisto produktų gamybai skirtus gyvūnus, nurodytus 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 853/2004, nustatančio konkrečius gyvūninės kilmės maisto produktų higienos reikalavimus (8), I priede;
(8)
tačiau dėl Sąjungos teisės aktų nuoseklumo, kol nenustatytos Sąjungos taisyklės, reglamentuojančios I priedo B dalyje išvardytų rūšių gyvūnų augintinių vežimą nekomerciniais tikslais į valstybes nares iš kitų valstybių narių arba teritorijų ar trečiųjų šalių, tokiam vežimui turėtų būti galima taikyti nacionalines taisykles su sąlyga, kad jos nebūtų griežtesnės nei taikomosios vežimui komerciniais tikslais;
(9)
kadangi šio reglamento I priedo B dalyje išvardytų rūšių gyvūnai gali priklausyti rūšims, kurioms reikia ypatingos apsaugos, šį reglamentą reikėtų taikyti nedarant poveikio 1996 m. gruodžio 9 d. Tarybos reglamentui (EB) Nr. 338/97 dėl laukinės faunos ir floros rūšių apsaugos kontroliuojant jų prekybą (9);
(10)
siekiant aiškiai atskirti taisykles, taikomas šunų, kačių ir šeškų, kuriems taikomi Direktyvos 92/65/EEB gyvūnų sveikatos reikalavimai, vežimui nekomerciniais tikslais, ir prekybai šiais gyvūnais bei jų importui į Sąjungą iš trečiųjų šalių taikomas taisykles, šiame reglamente turėtų būti pateikta ne tik gyvūno augintinio, bet ir vežimo nekomerciniais tikslais gyvūno augintinio, kai savininkas arba įgaliotas asmuo vežasi gyvūną augintinį, apibrėžtis. Patirtis rodo, kad vežimo nekomerciniais tikslais metu gyvūną augintinį ne visuomet įmanoma laikyti šalia savininko arba įgalioto asmens. Tinkamai dokumentais pagrįstais atvejais turėtų būti laikoma, kad savininkas arba įgaliotas asmuo vežasi gyvūną augintinį net ir tada, jei gyvūno augintinio vežimas nekomerciniais tikslais vyksta iki penkių dienų anksčiau ar vėliau negu savininko ar įgalioto asmens judėjimas ar vyksta kitoje fizinėje erdvėje, negu toje, kurioje yra savininkas ar įgaliotas asmuo;
(11)
patirtis taikant dabartines taisykles atskleidė, kad prekybą I priedo A dalyje išvardytų gyvūnų augintinių rūšimis ir jų importą į Sąjungą iš trečiųjų šalių galima sukčiaujant pateikti kaip vežimą nekomerciniais tikslais. Siekiant užkirsti kelią tokiems veiksmams, nes tai gali kelti pavojų gyvūnų sveikatai, šiame reglamente turėtų būti nustatytas didžiausias I priedo A dalyje išvardytų gyvūnų augintinių, kuriuos gali vežtis savininkas arba įgaliotas asmuo, skaičius. Tačiau reikėtų palikti galimybę viršyti tą didžiausią skaičių tuo atveju, jei laikomasi tam tikrų sąlygų. Be to, turėtų būti patikslinta, kad kai nesilaikoma nustatytų sąlygų ir šio reglamento I priedo A dalyje išvardytų rūšių gyvūnų augintinių skaičius viršija nustatytą didžiausią skaičių, tiems gyvūnams augintiniams taikomos atitinkamos Direktyvos 92/65/EEB ir Direktyvos 90/425/EEB (10), arba Direktyvos 91/496/EEB (11), nuostatos;
(12)
Reglamente (EB) Nr. 998/2003 nustatyta, kad pereinamuoju laikotarpiu to reglamento I priedo A ir B dalyse išvardytų rūšių gyvūnai augintiniai turi būti laikomi identifikuotais, jei turi aiškiai įskaitomą tatuiruotę arba jie identifikuojami pagal elektroninę identifikavimo sistemą (atsakiklį). Todėl šiuo reglamentu turėtų būti nustatytos šio reglamento I priedo A dalyje išvardytų rūšių gyvūnų augintinių ženklinimo taisyklės, taikomos pasibaigus pereinamajam laikotarpiui nuo 2011 m. liepos 3 d.;
(13)
atsakiklio implantacija yra invazinė procedūra, kuriai atlikti reikia tam tikros kvalifikacijos. Todėl implantuoti atsakiklius turėtų tik tinkamos kvalifikacijos asmuo. Jei valstybė narė atsakiklius implantuoti leidžia kitiems asmenims nei veterinarijos gydytojams, ji turėtų nustatyti tokiems asmenims taikomus būtiniausius kvalifikacijos reikalavimus;
(14)
Reglamento (EB) Nr. 998/2003 Ia priede nustatyti techniniai gyvūnų augintinių identifikavimo atsakikliais reikalavimai. Tie techniniai reikalavimai atitinka tarptautinius standartus ir turėtų būti nustatyti šio reglamento II priede iš esmės jų nekeičiant;
(15)
siekiant apsaugoti visuomenės ir I priede išvardytų rūšių gyvūnų augintinių sveikatą, šiame reglamente turėtų būti numatyta galimybė patvirtinti prevencines sveikatos priemones, skirtas apsisaugoti nuo kitų nei pasiutligė ligų ir infekcijų. Tos priemonės turėtų būti grindžiamos patvirtinta moksline informacija ir taikomos proporcingai pavojui visuomenės ar gyvūnų sveikatai, susijusiam su tų gyvūnų augintinių, kurie yra imlūs toms ligoms arba infekcijoms, vežimu nekomerciniais tikslais. Nustatant priemones taip pat turėtų būti nustatytos valstybių narių arba jų dalių skirstymo į kategorijas taisyklės, procedūros, pagal kurias prevencines sveikatos priemones taikyti reikalaujančios valstybės narės turėtų nuolat tas priemones pagrįsti, prevencinių sveikatos priemonių taikymo ir dokumentavimo sąlygos ir atitinkamais atvejais nuo tų priemonių taikymo nukrypti leidžiančios nuostatos. Todėl taip pat turėtų būti nustatyta, kad įgyvendinimo akte, priimame vadovaujantis šiuo reglamentu, būtų nustatytas valstybių narių ar jų dalių, suskirstytų į kategorijas pagal atitinkamas taisykles, sąrašas;
(16)
įmanoma, kad vakcinos nuo pasiutligės, kuriomis buvo paskiepyti I priedo A dalyje išvardytų rūšių jaunesni nei trijų mėnesių gyvūnai augintiniai, dėl motininių antikūnų gali nesuteikti apsauginio imuniteto. Todėl vakcinų gamintojai rekomenduoja neskiepyti jaunesnių nei trijų mėnesių gyvūnų augintinių. Taigi, kad būtų leidžiama nekomerciniais tikslais vežti I priedo A dalyje išvardytų rūšių nuo pasiutligės neskiepytus arba paskiepytus, bet apsauginio imuniteto dar neįgijusius gyvūnų augintinių jauniklius, šiuo reglamentu turėtų būti nustatytos tam tikros taikytinos atsargumo priemonės ir valstybėms narėms suteikta galimybė leisti į savo teritoriją įvežti gyvūnų augintinių jauniklius, kai jie atitinka tomis priemonėmis nustatytus reikalavimus;
(17)
siekiant supaprastinti I priedo A dalyje išvardytų rūšių gyvūnų augintinių vežimo nekomerciniais tikslais tarp valstybių narių, kurių statusas pasiutligės požiūriu yra vienodai palankus, sąlygas, šiame reglamente taip pat reikėtų numatyti galimybę nukrypti nuo reikalavimo skiepyti nuo pasiutligės. Tokia galimybė turėtų būti suteikiama suinteresuotoms valstybėms narėms kartu pateikus prašymą. Tokia nukrypti leidžianti nuostata turėtų būti grindžiama patvirtinta moksline informacija ir taikoma proporcingai pavojui visuomenės arba gyvūnų sveikatai, susijusiam su tų gyvūnų, kurie imlūs pasiutligei, vežimu nekomerciniais tikslais. Turėtų būti nustatyta, kad valstybės narės ar jų dalys, kurios naudojasi tokia nukrypti leidžiančia nuostata turėtų būti išvardytos įgyvendinimo akte, kuris turi būti priimtas vadovaujantis šiuo reglamentu, pateikiamame sąraše;
(18)
Reglamento (EB) Nr. 998/2003 II priedo B dalies 2 skirsnyje išvardytos šalys ir teritorijos taiko taisykles, lygiavertes valstybių narių taikomoms taisyklėms, o to reglamento II priedo C dalyje išvardytos šalys ir teritorijos taiko to reglamento 10 straipsnyje nustatytus kriterijus. Reikėtų nustatyti, kad tie sąrašai būtų išdėstyti įgyvendinimo akte, kuris turi būti priimtas vadovaujantis šiuo reglamentu, iš esmės jų nekeičiant;
(19)
be to, turėtų būti nustatyta, kad įgyvendinimo akte, kuris turi būti priimtas vadovaujantis šiuo reglamentu, turėtų būti išdėstytas teritorijų ar trečiųjų šalių, taikančių taisykles, kurių turinys ir poveikis yra toks pats kaip šio reglamento I priedo B dalyje išvardytų rūšių gyvūnams augintiniams taikomų šiame reglamente nustatytų taisyklių, sąrašas;
(20)
Reglamente (EB) Nr. 998/2003 nustatyti tam tikri reikalavimai, taikomi gyvūnų augintinių vežimui nekomerciniais tikslais į valstybes nares iš kitų valstybių narių ir iš to reglamento II priedo B dalies 2 skirsnyje ir C dalyje išvardytų šalių arba teritorijų. Tie reikalavimai apima gyvūnų augintinių tinkamus skiepus nuo pasiutligės vakcina, atitinkančia būtinuosius standartus, nustatytus Pasaulinės gyvūnų sveikatos organizacijos (OIE) „Sausumos gyvūnų diagnostinių tyrimų ir vakcinų vadovo“ atitinkamame skyriuje, arba kurios rinkodaros leidimas buvo suteiktas pagal Direktyvą 2001/82/EB (12) arba pagal Reglamentą (EB) Nr. 726/2004 (13). Įrodyta, kad tos vakcinos yra veiksmingos siekiant apsaugoti gyvūnus nuo pasiutligės ir priklauso Reglamento (EB) Nr. 998/2003 Ib priede nustatytiems vakcinų nuo pasiutligės galiojimo reikalavimams. Tie reikalavimai turėtų būti nustatyti šio reglamento III priede, iš esmės jų nekeičiant;
(21)
Reglamente (EB) Nr. 998/2003 nustatyti griežtesni gyvūnų sveikatos reikalavimai, taikomi vežant gyvūnus augintinius į valstybes nares iš šalių arba teritorijų, kurios nėra išvardytos to reglamento II priedo C dalyje. Pagal tuos reikalavimus turi būti tikrinama, ar atskirų gyvūnų skiepijimas nuo pasiutligės yra veiksmingas, atliekant antikūnų titravimą laboratorijoje, patvirtintoje pagal 2000 m. kovo 20 d. Tarybos sprendimą 2000/258/EB dėl specialios institucijos, atsakingos už kriterijų, būtinų standartizuojant pasiutligės vakcinų veiksmingumo kontrolės serologinius tyrimus, nustatymą, skyrimo (14). Todėl tą reikalavimą reikėtų palikti ir šio reglamento IV priede ir nustatyti sąlygą, kad tyrimas turėtų būti atliekamas vadovaujantis metodais, nustatytais atitinkamame Pasaulinės gyvūnų sveikatos organizacijos (OIE) „Sausumos gyvūnų diagnostinių tyrimų ir vakcinų vadovo“ skyriuje;
(22)
identifikavimo dokumentai, lydintys nekomerciniais tikslais į valstybes nares vežamus I priedo A dalyje išvardytų rūšių gyvūnus augintinius, yra būtini, siekiant patvirtinti atitiktį šiam reglamentui. Todėl šiuo reglamentu reikėtų nustatyti identifikavimo dokumentų išdavimo sąlygas ir jų turinio, galiojimo, apsaugos priemonių, formos ir išdėstymo reikalavimus;
(23)
šiuo reglamentu valstybėms narėms turėtų būti suteikta galimybė leisti į savo teritoriją nekomerciniais tikslais įvežti I priedo A dalyje išvardytų rūšių gyvūnus augintinius, kuriuos lydi identifikavimo dokumentai, išduoti teritorijoje arba trečiojoje šalyje, kuriose taikomos taisyklės, kurių turinys ir poveikis yra toks pats kaip valstybių narių taikomų taisyklių. Juo taip pat turėtų būti suteikta galimybė valstybėms narėms leisti į savo teritoriją nekomerciniais tikslais įvežti gyvūnus augintinius, kurie buvo įvežti į teritoriją ar trečiąją šalį ir su kuriais pateikiamas identifikavimo dokumentas, išduotas valstybėje narėje, jei prieš išvežant gyvūną augintinį iš Sąjungos buvo įvykdytos parvežimo iš tų teritorijų ar trečiųjų šalių sąlygos;
(24)
šiuo reglamentu taip pat turėtų būti suteikta galimybė valstybėms narėms leisti į savo teritoriją tiesiogiai įvežti I priede išvardytų rūšių gyvūnus augintinius, kurie neatitinka šio reglamento, jei savininkui skubiai prireikia išvykti (pavyzdžiui, staigios gaivalinės nelaimės, politinių neramumų ar kitu su savininku susijusiu nenugalimos jėgos aplinkybių atveju), jei buvo iš anksto paprašyta leidimo ir jei paskirties valstybė narė jį suteikė, ir jei gyvūnas tam tikrą laiką yra izoliuojamas oficialiai prižiūrint, kad būtų įvykdytos šio reglamento sąlygos. Nepaisant poreikio skubiai išvykti, dėl pavojaus gyvūnų sveikatai, kylančio įvežant į Sąjungą šiame reglamente nustatytų sąlygų neatitinkančius gyvūnus augintinius, tokie leidimai yra būtini;
(25)
Direktyva 90/425/EEB ir Direktyva 91/496/EEB netaikomos su keliautojais nekomerciniais tikslais vežamų gyvūnų augintinių veterinariniam tikrinimui;
(26)
todėl tam, kad valstybės narės galėtų patikrinti, ar laikomasi šio reglamento ir imtis reikiamų veiksmų, šiame reglamente reikėtų nustatyti reikalavimą, kad asmuo, kuris vežasi gyvūną augintinį, veždamas gyvūną į valstybę narę nekomerciniais tikslais bet kuriuo metu galėtų pateikti reikiamą identifikavimo dokumentą, ir numatyti į valstybę narę iš kitos valstybės narės arba iš tam tikrų teritorijų ar trečiųjų šalių savininkų nekomerciniais tikslais vežamų gyvūnų augintinių tinkamus dokumentų ir tapatybės patikrinimus;
(27)
jame taip pat reikėtų nustatyti reikalavimą, kad valstybės narės paskirtuose įvažiavimo punktuose sistemingai atliktų nekomerciniais tikslais į valstybę narę iš tam tikrų teritorijų ar trečiųjų šalių savininkų vežamų gyvūnų augintinių dokumentų ir tapatybės patikrinimus. Atliekant tuos patikrinimus reikėtų atsižvelgti į atitinkamus 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 882/2004 dėl oficialios kontrolės, kuri atliekama siekiant užtikrinti, kad būtų įvertinama, ar laikomasi pašarus ir maistą reglamentuojančių teisės aktų, gyvūnų sveikatos ir gerovės taisyklių principus (15). Turėtų būti reikalaujama, kad valstybės narės patikrinimus registruotų identifikavimo dokumente, kad prireikus kitiems vežimo kitose valstybėse narėse atvejams pagal šių patikrinimų datą būtų galima nustatyti identifikavimo dokumento galiojimo laikotarpį;
(28)
be to, šiuo reglamentu reikėtų numatyti apsaugos priemones, taikomas tais atvejais, kai dėl gyvūnų augintinių vežimo nekomerciniais tikslais kyla pavojus visuomenės arba gyvūnų sveikatai;
(29)
siekiant suteikti piliečiams aiškią ir prieinamą informaciją apie taisykles, taikomas nekomerciniais tikslais vežant I priede išvardytų rūšių gyvūnus augintinius į Sąjungą, turėtų būti reikalaujama, kad valstybės narės tokią informaciją, visų pirma atitinkamas nacionalinės teisės nuostatas, paskelbtų.
(30)
siekiant užtikrinti tinkamą šio reglamento taikymą, Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai pagal SESV 290 straipsnį priimti aktus dėl konkrečioms I priedo B dalyje išvardytų gyvūnų augintinių rūšims taikomų ženklinimo reikalavimų ir konkrečioms rūšims skirtų prevencinių sveikatos apsaugos priemonių apsisaugoti nuo kitų nei pasiutligė ligų ar infekcijų, kurioms I priede išvardytos rūšys yra imlios, taip pat patvirtinti taisykles, kuriomis būtų ribojamas I priedo B dalyje išvardytų rūšių savininko nekomerciniais tikslais vežamų gyvūnų augintinių skaičius, ir iš dalies keisti II-IV priedus. Ypač svarbu, kad Komisija parengiamųjų darbų metu tinkamai konsultuotųsi, įskaitant konsultacijas ekspertų lygiu. Atlikdama su deleguotaisiais aktais susijusį parengiamąjį darbą ir rengdama jų tekstus Komisija turėtų užtikrinti, kad atitinkami dokumentai būtų vienu metu, laiku ir tinkamai perduodami Europos Parlamentui ir Tarybai;
(31)
be to, tinkamai pagrįstais pavojaus visuomenės arba gyvūnų sveikatai atvejais Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai skubos tvarka priimti aktus dėl prevencinių sveikatos apsaugos priemonių, skirtų apsisaugoti nuo kitų nei pasiutligė ligų bei infekcijų, kurioms yra imlūs I priede išvardytų rūšių gyvūnai augintiniai;
(32)
Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai siekiant užtikrinti vienodas šio reglamento nuostatų, susijusių su valstybių narių ar jų dalių, kurių lygiavertis statusas pasiutligės požiūriu yra palankus ir kurioms leidžiama sudaryti abipusius susitarimus, kad būtų galima nukrypti nuo tam tikrų gyvūnų augintinių vežimui nekomerciniais tikslais taikomų sąlygų, sąrašu, valstybių narių, kurios skirstomos į kategorijas laikantis taisyklių dėl prevencinių sveikatos apsaugos priemonių, skirtų apsisaugoti nuo kitų nei pasiutligė ligų bei infekcijų, sąrašu, teritorijų ir trečiųjų šalių sąrašais, sudaromais siekiant leisti nukrypti nuo tam tikrų sąlygų, taikomų vežimui nekomerciniais tikslais, identifikavimo dokumentų, lydinčių nekomerciniais tikslais į valstybę narę iš kitos valstybės narės arba iš teritorijų ar trečiųjų šalių vežamus I priede išvardytų rūšių gyvūnus augintinius, pavyzdžiu, taisyklių dėl pasirašomos deklaracijos formos, išdėstymo ir kalbų, taip pat apsaugos priemonių, taikomų pasiutligės arba kitos nei pasiutligė ligos ar infekcijos protrūkio arba išplitimo atvejais, įgyvendinimo sąlygas. Tais įgaliojimais turėtų būti naudojamasi laikantis 2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai (16);
(33)
Komisija turėtų priimti nedelsiant taikytinus įgyvendinimo aktus, kuriais atnaujinamas valstybių narių ar jų dalių, kurių lygiavertis statusas pasiutligės požiūriu yra palankus ir kurioms leidžiama sudaryti abipusius susitarimus, kad būtų galima nukrypti nuo tam tikrų gyvūnų augintinių vežimui nekomerciniais tikslais taikomų sąlygų, sąrašas ir teritorijų ar trečiųjų šalių, siekiant nukrypti nuo tam tikrų vežimui nekomerciniais tikslais taikomų sąlygų, sąrašas ir dėl apsaugos priemonių, taikomų pasiutligės arba kitos nei pasiutligė ligos ar infekcijos protrūkio arba išplitimo atvejais, jei tinkamai pagrįstais atvejais dėl neišvengiamų skubos priežasčių to reikia žmonių arba gyvūnų sveikatai apsaugoti;
(34)
keliose valstybėse narėse pastebėta, kad kai kuriais atvejais nesilaikyta Reglamentu (EB) Nr. 998/2003 nustatytų taisyklių. Todėl valstybės narės turėtų nustatyti taisykles dėl sankcijų, taikomų pažeidus šį reglamentą;
(35)
2003 m. lapkričio 26 d. Komisijos sprendime 2003/803/EB, nustatančiame paso šunų, kačių ir šeškų Bendrijos vidaus judėjimui pavyzdį (17), nustatytas paso pavyzdys, naudotinas vežant šunų, kačių ir šeškų rūšių gyvūnus tarp valstybių narių, kaip numatyta Reglamente (EB) Nr. 998/2003. Siekiant sumažinti savininkų administracinę ir finansinę naštą, pagal tą paso pavyzdį išduoti identifikavimo dokumentai turėtų galioti visą gyvūno augintinio gyvenimo trukmę, jei laikomasi tam tikrų sąlygų;
(36)
2011 m. gruodžio 15 d. Komisijos įgyvendinimo sprendime 2011/874/ES, kuriuo nustatomas trečiųjų šalių ir teritorijų, iš kurių į Sąjungą leidžiama importuoti šunis, kates bei šeškus ir nekomerciniais tikslais įvežti daugiau kaip penkis šunis, kates bei šeškus, sąrašas ir tokių gyvūnų importo ir nekomercinio įvežimo į Sąjungą sertifikatų pavyzdžiai (18), nustatyti veterinarijos sertifikatų, kuriais patvirtinama atitiktis Reglamento (EB) Nr. 998/2003 reikalavimams, taikomiems nekomerciniais tikslais vežant penkis arba mažiau nei penkis šunis, kates ar šeškus, pavyzdžiai. Siekiant užtikrinti sklandų perėjimą prie naujų šiame reglamente nustatytų taisyklių, tas sertifikato pavyzdys turėtų tebegalioti, jei laikomasi tam tikrų sąlygų;
(37)
kadangi šio reglamento tikslo, t. y. nustatyti gyvūnų sveikatos reikalavimus, taikomus nekomerciniais tikslais vežant I priede išvardytų rūšių gyvūnus augintinius, siekiant užkirsti kelią dėl tokio vežimo kylantiems pavojams visuomenės arba gyvūnų sveikatai arba juos sumažinti, valstybės narės negali deramai pasiekti ir to tikslo būtų geriau siekti Sąjungos lygiu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti,
(38)
siekiant užtikrinti, kad tuo pačiu metu būtų paskelbtas šis reglamentas ir įgyvendinimo aktai dėl teritorijų ir trečiųjų šalių sąrašų, sudaromų siekiant leisti nukrypti nuo tam tikrų sąlygų, taikomų vežimui nekomerciniais tikslais, dėl identifikavimo dokumentų, kurie lydi nekomerciniais tikslais į valstybę narę iš kitos valstybės narės arba iš teritorijų ar trečiųjų šalių vežamus I priedo A dalyje išvardytų rūšių gyvūnus augintinius, pavyzdžio ir dėl taisyklių dėl pasirašomos deklaracijos formos, išdėstymo ir kalbų, šis reglamentas turėtų įsigalioti jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
BENDROSIOS NUOSTATOS
1 straipsnis
Dalykas
Šiuo reglamentu nustatomi gyvūnų sveikatos reikalavimai, taikomi gyvūnų augintinių vežimui nekomerciniais tikslais, ir tokio vežimo atitikties patikrinimų taisyklės.
2 straipsnis
Taikymo sritis
1. Šis reglamentas taikomas nekomerciniais tikslais vežant gyvūnus augintinius į valstybę narę iš kitos valstybės narės arba iš teritorijos ar trečiosios šalies.
2. Šis reglamentas taikomas nedarant poveikio:
a)
Reglamentui (EB) Nr. 338/97;
b)
bet kurioms nacionalinėms priemonėms, kurias valstybės narės patvirtino, paskelbė ir su kuriomis leido susipažinti visuomenei, siekdamos apriboti tam tikrų rūšių arba veislių gyvūnų augintinių vežimą, remdamosi kitais nei gyvūnų sveikatos motyvais.
3 straipsnis
Apibrėžtys
Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys:
a) vežimas nekomerciniais tikslais- bet kuris vežimas, kurio tikslas nėra parduoti gyvūną augintinį arba perduoti nuosavybės į jį teises;
b) gyvūnas augintinis- vienos iš I priede išvardytų rūšių gyvūnas, kurį vežasi savininkas arba įgaliotas asmuo ir už kurį savininkas arba įgaliotas asmuo atsako nekomercinio vežimo metu;
c) savininkas- fizinis asmuo, kuris identifikavimo dokumente nurodytas kaip savininkas;
d) įgaliotas asmuo- fizinis asmuo, kuris turi savininko rašytinį įgaliojimą nekomerciniais tikslais vežti gyvūną augintinį savininko vardu;
e) atsakiklis- pastovusis pasyvus atpažinimo radijo dažniu prietaisas;
f) identifikavimo dokumentas- dokumentas, parengtas pagal pavyzdį, patvirtintą įgyvendinimo aktuose, priimtuose pagal šį reglamentą, pagal kurį galima aiškiai identifikuoti gyvūną augintinį ir patikrinti, ar jo sveikatos būklė atitinka šį reglamentą;
g) įgaliotas veterinarijos gydytojas- veterinarijos gydytojas, kurį kompetentinga valdžios institucija įgaliojo atlikti konkrečias užduotis remiantis šiuo reglamentu arba kitais aktais, priimtais pagal šį reglamentą;
h) oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas- kompetentingos valdžios institucijos paskirtas bet kuris veterinarijos gydytojas;
i) dokumentų patikrinimas- identifikavimo dokumento, lydinčio gyvūną augintinį, patikrinimas;
j) tapatybės patikrinimas- identifikavimo dokumento ir gyvūno augintinio atitikties patikrinimas, o atitinkamais atvejais ir ženklinimo buvimo ir atitikties patikrinimas;
k) keliautojų įvažiavimo punktas- bet kuri valstybių narių paskirta zona, siekiant atlikti 34 straipsnio 1 dalyje nurodytus patikrinimus.
4 straipsnis
Bendrosios prievolės
Gyvūnų augintinių vežimas nekomerciniais tikslais, kuris atitinka šiame reglamente nustatytus gyvūnų sveikatos reikalavimus, nėra draudžiamas, ribojamas ar kitaip trikdomas, remiantis kitomis su gyvūnų sveikata susijusiomis priežastimis, nei numatytosios šiame reglamente.
5 straipsnis
Didžiausias gyvūnų augintinių skaičius
1. I priedo A dalyje išvardytų rūšių gyvūnų augintinių, kuriuos savininkas arba įgaliotas asmuo nekomerciniais tikslais gali vežtis vienos kelionės metu, skaičius negali būti didesnis kaip penki gyvūnai.
2. Nukrypstant nuo 1 dalies, I priedo A dalyje išvardytų rūšių gyvūnų augintinių skaičius gali viršyti penkis gyvūnus, jeigu įvykdytos toliau nurodytos sąlygos:
a)
gyvūnai augintiniai nekomerciniais tikslais vežami dalyvauti konkursuose, parodose ar sporto renginiuose arba tokių renginių treniruotėse;
b)
savininkas arba įgaliotas asmuo pateikia rašytinį įrodymą, kad gyvūnai augintiniai yra registruoti kaip a punkte nurodyto renginio dalyviai arba registruoti organizacijoje, kuri rengia tokius renginius;
c)
gyvūnai augintiniai yra vyresni nei šešių mėnesių.
3. Valstybės narės gali vykdyti standartines patikras vietoje, kad įsitikintų, jog pagal 2 dalies b punktą pateikta informacija yra teisinga.
4. Jei maksimalus gyvūnų augintinių skaičius yra didesnis nei nurodyta 1 dalyje ir nėra įvykdytos 2 dalyje nurodytos sąlygos, tie gyvūnai augintiniai turi atitikti Direktyvoje 92/65/EEB nustatytus atitinkamų rūšių gyvūnų sveikatos reikalavimus, ir valstybės narės užtikrina, kad būtų atliekami tų gyvūnų veterinariniai patikrinimai, numatyti Direktyvoje 90/425/EEB arba Direktyvoje 91/496/EEB, jei tinkama.
5. Siekiant užkirsti kelią I priedo B dalyje išvardytų rūšių gyvūnų augintinių vežimui komerciniais tikslais, kuris sukčiaujant pateikiamas kaip vežimas nekomerciniais tikslais, Komisijai suteikiami įgaliojimai pagal 39 straipsnį priimti deleguotuosius aktus, kuriais nustatomos taisyklės, reglamentuojančios didžiausią tų rūšių gyvūnų augintinių, kuriuos vienu metu nekomerciniais tikslais gali vežtis savininkas arba įgaliotas asmuo, skaičių.
6. Ne vėliau kaip 2018 m. birželio 29 d. Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia šio straipsnio taikymo ataskaitą. Remdamasi savo ataskaita, Komisija prireikus siūlo iš dalies pakeisti šį reglamentą.
II SKYRIUS
GYVŪNŲ AUGINTINIŲ VEŽIMO NEKOMERCINIAIS TIKSLAIS Į VALSTYBĘ NARĘ IŠ KITOS VALSTYBĖS NARĖS SĄLYGOS
1 SKIRSNIS
I priedo A dalyje išvardytų rūšių gyvūnai augintiniai
6 straipsnis
Sąlygos, taikomos nekomerciniais tikslais vežant I priedo A dalyje išvardytų rūšių gyvūnus augintinius
I priedo A dalyje išvardytų rūšių gyvūnai augintiniai vežami į valstybę narę iš kitos valstybės narės tik tuo atveju, kai jie atitinka šias sąlygas:
a)
jie yra paženklinti pagal 17 straipsnio 1 dalį;
b)
jie yra paskiepyti nuo pasiutligės vakcina, atitinkančia III priede nurodytus galiojimo reikalavimus;
c)
jie atitinka bet kurias pagal 19 straipsnio 1 dalį patvirtintas prevencines sveikatos apsaugos priemones, skirtas apsisaugoti nuo kitų nei pasiutligė ligų arba infekcijų;
d)
jie vežami pateikiant identifikavimo dokumentą, tinkamai užpildytą ir išduotą pagal 22 straipsnį.
7 straipsnis
Nuostata, leidžianti nukrypti nuo sąlygos skiepyti nuo pasiutligės I priedo A dalyje išvardytų rūšių gyvūnų augintinių jauniklius
1. Atsižvelgiant į 2 dalį, valstybės narės gali, nukrypstant nuo 6 straipsnio b dalies, leisti nekomerciniais tikslais į savo teritoriją įvežti iš kitos valstybės narės I priedo A dalyje išvardytų rūšių gyvūnus augintinius, kurie yra:
a)
jaunesni nei 12 savaičių ir nepaskiepyti nuo pasiutligės arba
b)
12-16 savaičių amžiaus ir yra paskiepyti nuo pasiutligės, tačiau neatitinka III priedo 2 punkto e papunktyje nurodytų galiojimo reikalavimų.
2. 1 dalyje nurodytas leidimas gali būti suteikiamas tik tuo atveju, jeigu:
a)
arba savininkas, arba įgaliotas asmuo pateikia pasirašytą deklaraciją, kad gyvūnai augintiniai nuo gimimo iki vežimo nekomerciniais tikslais neturėjo jokio sąlyčio su laukiniais pasiutligei imlių rūšių gyvūnais, arba
b)
su gyvūnais augintiniais vežama motina, nuo kurios jie tebėra priklausomi, ir iš motiną lydinčio identifikavimo dokumento galima nustatyti, kad prieš jauniklių gimimą motina buvo skiepyta nuo pasiutligės vakcina, atitinkančia III priede nurodytus galiojimo reikalavimus.
3. Komisija įgyvendinimo aktu gali patvirtinti taisykles, reglamentuojančias šio straipsnio 2 dalies a papunktyje nurodytų deklaracijų formą, išdėstymą ir kalbas. Tas įgyvendinimo aktas priimamas laikantis 41 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
8 straipsnis
Nuostata, leidžianti nukrypti nuo I priedo A dalyje išvardytų rūšių gyvūnų augintinių skiepijimo nuo pasiutligės sąlygos
1. Nukrypstant nuo 6 straipsnio b punkto, I priedo A dalyje išvardytų rūšių gyvūnus augintinius, kurie nepaskiepyti nuo pasiutligės, gali būti leidžiama nekomerciniais tikslais tiesiogiai vežti iš vienos valstybės narės arba jos dalies į kitą valstybę narę ar jos dalį 2 dalyje nustatyta tvarka, atitinkamoms valstybėms narėms pateikus bendrą prašymą.
2. Komisija įgyvendinimo aktu patvirtina valstybių narių, kurioms leidžiama sudaryti abipusius susitarimus, kad būtų galima nukrypti nuo 6 straipsnio b punkto pagal šio straipsnio 1 dalį, sąrašą. Tame sąraše išvardijamos tų valstybių narių, kurioms galima taikyti nukrypti leidžiančią nuostatą, dalys.
3. Siekdamos būti įtrauktos į 2 dalyje nurodytą sąrašą, tokiu abipusiu susitarimu suinteresuotos valstybės narės pateikia Komisijai bendrą prašymą, įskaitant informaciją apie susitarimo projektą, kuriame jos, atsižvelgdamos į Pasaulinės gyvūnų sveikatos organizacijos (OIE) „Sausumos gyvūnų sveikatos kodekse“ nustatytas procedūras siekiant pasiskelbti šalimi ar teritorija, kurioje nėra pasiutligės atvejų, gali įrodyti, kad atitinka bent šias sąlygas:
a)
prašymą pateikusiose valstybėse narėse veikia nuolatinės pasiutligės stebėjimo bei pranešimų teikimo sistemos;
b)
prašymą pateikusiose valstybėse narėse arba jų teritorijų dalyse, dėl kurių pateiktas prašymas, bent dvejus metus iki bendro prašymo pateikimo nebuvo pasiutligės atvejų ir nėra žinių, kad atitinkamų valstybių narių teritorijoje ar jos dalyse pasiutligė būtų išplitusi tarp laukinių gyvūnų, remiantis a punkte nurodytomis sistemomis;
c)
prašymą pateikusios valstybės narės taiko efektyvias ir veiksmingas kontrolės priemones, kad užkirstų kelią pasiutligės atsiradimui ir išplitimui savo teritorijoje;
d)
prašymas dėl nuo 6 straipsnio b punkto nukrypti leidžiančios nuostatos turi būti pagrįstas ir proporcingas, atsižvelgiant į pavojų visuomenės arba gyvūnų sveikatai, susijusį su nepaskiepytų I priedo A dalyje išvardytų rūšių gyvūnų augintinių tiesioginiu vežimu nekomerciniais tikslais iš vienos prašymą pateikusios valstybės narės į kitą prašymą pateikusią valstybę narę arba jos teritorijos dalį.
Bendrame prašyme pateikiama tinkama, patikima ir moksliškai patvirtinta informacija.
4. Komisija įgyvendinimo aktu iš 2 dalyje nurodyto sąrašo išbraukia visą valstybės narės teritoriją arba jos dalį laikydamasi 4 dalyje nurodytos procedūros, jei dėl 3 dalyje nustatytų konkrečių aspektų pokyčių nebegalima pagrįsti nukrypti leidžiančios nuostatos taikymo.
5. 2 ir 4 dalyse nurodyti įgyvendinimo aktai priimami laikantis 41 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
6. Jei yra tinkamai pagrįstų priežasčių, dėl kurių privaloma skubėti ir kurios susijusios su pavojumi visuomenės arba gyvūnų sveikatai, Komisija priima nedelsiant taikomus įgyvendinimo aktus, kuriais atnaujinamas šio straipsnio 2 dalyje nurodytas valstybių narių arba jų dalių sąrašas, laikydamasi 41 straipsnio 3 dalyje nurodytos procedūros.
2 SKIRSNIS
I priedo B dalyje išvardytų rūšių gyvūnai augintiniai
9 straipsnis
Sąlygos, taikomos nekomerciniais tikslais vežant I priedo B dalyje išvardytų rūšių gyvūnus augintinius
1. Tol, kol Komisija priims deleguotąjį aktą pagal 19 straipsnio 1 dalį dėl vienos iš I priedo B dalyje išvardytų gyvūnų augintinių rūšies, nekomerciniais tikslais vežant tos rūšies gyvūnus augintinius į valstybę narę iš kitos valstybės narės turi būti laikomasi šio straipsnio 2 dalyje nustatytų sąlygų.
2. 1 dalyje nurodytų rūšių gyvūnai augintiniai gali būti vežami į valstybę narę iš kitos valstybės narės tik tuo atveju, kai jie atitinka šias sąlygas:
a)
jie yra paženklinti arba apibūdinti laikantis pagal 17 straipsnio 2 dalį patvirtintų reikalavimų;
b)
jie atitinka bet kurias pagal 19 straipsnio 1 dalį patvirtintas prevencines sveikatos apsaugos priemones, skirtas apsisaugoti nuo kitų nei pasiutligė ligų arba infekcijų;
c)
juos vežant lydi identifikavimo dokumentas, tinkamai užpildytas ir išduotas pagal 29 straipsnį.
3. Tol, kol bus priimti 1 dalyje nurodyti atitinkami deleguotieji aktai, valstybės narės gali taikyti nacionalines taisykles I priedo B dalyje išvardytų rūšių gyvūnų augintinių vežimui nekomerciniais tikslais į savo teritoriją iš kitos valstybės narės, jei tokios taisyklės:
a)
taikomos proporcingai pavojui visuomenės arba gyvūnų sveikatai, susijusiam su tų rūšių gyvūnų augintinių vežimu nekomerciniais tikslais, ir
b)
nėra griežtesnės nei taikomosios prekybai tų rūšių gyvūnais pagal Direktyvą 92/65/EEB arba Direktyvą 2006/88/EB.
III SKYRIUS
SĄLYGOS, TAIKOMOS NEKOMERCINIAIS TIKSLAIS VEŽANT GYVŪNUS AUGINTINIUS Į VALSTYBĘ NARĘ IŠ TERITORIJŲ ARBA TREČIŲJŲ ŠALIŲ
1 SKIRSNIS
I priedo A dalyje išvardytų rūšių gyvūnai augintiniai
10 straipsnis
Sąlygos, taikomos nekomerciniais tikslais vežant I priedo A dalyje išvardytų rūšių gyvūnus augintinius
1. I priedo A dalyje išvardytų rūšių gyvūnai augintiniai vežami į valstybę narę iš teritorijų arba trečiųjų šalių tik tuo atveju, kai jie atitinka šias sąlygas:
a)
jie paženklinti pagal 17 straipsnio 1 dalį;
b)
jie paskiepyti nuo pasiutligės vakcina, atitinkančia III priede nurodytus galiojimo reikalavimus;
c)
jie ištirti dėl pasiutligės, atliekant pasiutligės antikūnų titravimo tyrimą, atitinkantį IV priede nurodytus galiojimo reikalavimus;
d)
jie atitinka bet kurias pagal 19 straipsnio 1 dalį patvirtintas prevencines sveikatos apsaugos priemones, skirtas apsisaugoti nuo kitų nei pasiutligė ligų arba infekcijų;
e)
juos vežant lydi identifikavimo dokumentas, tinkamai užpildytas ir išduotas pagal 26 straipsnį.
2. I priedo A dalyje išvardytų rūšių gyvūnus augintinius į valstybę narę iš kitų nei išvardytų pagal 13 straipsnio 1 dalį parengtame sąraše teritorijų arba trečiųjų šalių galima vežti tik per keliautojų įvažiavimo punktus, išvardytus sąraše pagal 34 straipsnio 3 dalies reikalavimus.
3. Nukrypstant nuo 2 dalies, valstybės narės gali leisti per kitą, ne keliautojams skirtą įvažiavimo punktą vežti registruotus kariniais ar paieškų ir gelbėjimo tikslais naudojamus šunis, jeigu:
a)
savininkas arba įgaliotas asmuo iš anksto pateikė paraišką leidimui gauti, o valstybė narė išdavė tokį leidimą, ir
b)
šunys yra patikrinti dėl atitikties pagal 34 straipsnio 2 dalį kompetentingos valdžios institucijos tuo tikslu paskirtoje vietoje ir atsižvelgiant į šios dalies a punkte nurodytame leidime išdėstytas sąlygas.
11 straipsnis
Nuostata, leidžianti nukrypti nuo I priedo A dalyje išvardytų rūšių gyvūnų augintinių jauniklių skiepijimo nuo pasiutligės sąlygos
1. Atsižvelgiant į 2 dalį, nukrypstant nuo 10 straipsnio 1 dalies b punkto, valstybės narės gali leisti nekomerciniais tikslais į savo teritoriją iš teritorijų arba trečiųjų šalių, išvardytų pagal 13 straipsnio 1 ar 2 dalis parengtame sąraše, įvežti I priedo A dalyje išvardytų rūšių gyvūnus augintinius, kurie yra:
a)
jaunesni nei 12 savaičių ir nepaskiepyti nuo pasiutligės arba
b)
12-16 savaičių amžiaus ir yra paskiepyti nuo pasiutligės, tačiau dar neatitinka III priedo 2 punkto e papunkčio galiojimo reikalavimų.
2. 1 dalyje nurodytas leidimas gali būti suteikiamas tik tuo atveju, jeigu:
a)
savininkas arba įgaliotas asmuo pateikia pasirašytą deklaraciją, kad gyvūnai augintiniai nuo gimimo iki vežimo nekomerciniais tikslais neturėjo jokio sąlyčio su laukiniais pasiutligei imlių rūšių gyvūnais, arba
b)
su gyvūnais augintiniais vežama motina, nuo kurios jie tebėra priklausomi, ir iš motiną lydinčio identifikavimo dokumento galima nustatyti, kad prieš jauniklių gimimą motina buvo skiepyta nuo pasiutligės vakcina, atitinkančia III priede nurodytus galiojimo reikalavimus.
3. Šio straipsnio 1 dalyje nurodytus gyvūnus augintinius toliau vežti į kitą valstybę narę nekomerciniais tikslais draudžiama, nebent jie būtų vežami laikantis 6 straipsnyje nustatytų sąlygų arba juos vežti buvo leista pagal 7 straipsnį ir paskirties valstybė narė taip pat leido vežti į savo teritoriją iš teritorijų ar trečiųjų šalių pagal šio straipsnio 1 dalį.
4. Komisija įgyvendinimo aktu gali patvirtinti taisykles, reglamentuojančias šio straipsnio 2 dalies a punkte nurodytų deklaracijų formą, išdėstymą ir kalbas. Tas įgyvendinimo aktas priimamas laikantis 41 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
12 straipsnis
Nuostata, leidžianti nukrypti nuo I priedo A dalyje išvardytų rūšių gyvūnų augintinių antikūnų titravimo tyrimo sąlygos
1. Nukrypstant nuo 10 straipsnio 1 dalies c punkto, antikūnų titravimo tyrimo reikalavimas netaikomas I priedo A dalyje išvardytų rūšių gyvūnams augintiniams, kurie vežami į valstybę narę iš teritorijų arba trečiųjų šalių, išvardytų pagal 13 straipsnio 1 ar 2 dalis parengtame sąraše:
a)
arba tiesiogiai;
b)
po to, kai jie buvo laikyti vienoje arba keliose iš tų teritorijų ar trečiųjų šalių, arba
c)
vežus juos tranzitu per kitas nei pagal 13 straipsnio 1ar 2 dalis parengtame sąraše išvardytas teritorijas arba trečiąsias šalis, jeigu savininkas arba įgaliotas asmuo pateikia pasirašytą deklaraciją, kad vežami tranzitu gyvūnai augintiniai neturėjo jokio sąlyčio su pasiutligei imlių rūšių gyvūnais ir yra saugiai uždaryti transporto priemonėje arba tarptautinio oro uosto teritorijoje.
2. Komisija įgyvendinimo aktu gali patvirtinti taisykles, reglamentuojančias šio straipsnio 1 dalies c punkte nurodytų deklaracijų formą, išdėstymą ir kalbas. Tas įgyvendinimo aktas priimamas laikantis 41 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
13 straipsnis
Teritorijų ir trečiųjų šalių sąrašo sudarymas
1. Komisija įgyvendinimo aktu patvirtina teritorijų ir trečiųjų šalių, kurios pateikė prašymą dėl įrašymo į sąrašą, kuriame jos įrodė, kad I priedo A dalyje išvardytų rūšių gyvūnams augintiniams jos taiko taisykles, kurių turinys ir poveikis yra toks pats kaip II skyriaus 1 skirsnyje, šiame skirsnyje bei VI skyriaus 2 skirsnyje nustatytų taisyklių, ir atitinkamais atvejais taiko taisykles, patvirtintas vadovaujantis tomis taisyklėmis, sąrašą.
2. Komisija įgyvendinimo aktu patvirtina sąrašą teritorijų ir trečiųjų šalių, kurios pateikė prašymą dėl įrašymo į sąrašą, kuriame jos įrodė, kad I priedo A dalyje išvardytų rūšių gyvūnų augintinių atžvilgiu atitinka bent šiuos kriterijus:
a)
pranešimas kompetentingoms valdžios institucijoms apie pasiutligės atvejus yra būtinas;
b)
bent dvejus metus prieš pateikiant prašymą veikia veiksminga pasiutligės stebėjimo sistema, kuriai taikomas būtiniausias reikalavimas, kad būtų vykdoma ankstyvo nustatymo programa siekiant užtikrinti gyvūnų, kurie įtariami sergą pasiutlige, nustatymą ir pranešimą apie juos;
c)
jų veterinarijos ir kontrolės tarnybų struktūra ir organizacija, tokių tarnybų įgaliojimai, joms taikoma priežiūra ir jų turimos priemonės, įskaitant personalą ir laboratorijų pajėgumus, yra pakankamos, kad:
i)
būtų veiksmingai taikomi nacionalinės teisės aktai dėl gyvūnų augintinių vežimo nekomerciniais tikslais ir veiksmingai užtikrinamas jų laikymasis ir
ii)
būtų užtikrintas 25 straipsnyje numatytos formos identifikavimo dokumentų, išduotų pagal 26 straipsnį, tinkamumas;
d)
pasiutligės prevencijos ir kontrolės taisyklės yra taikomos ir veiksmingai įgyvendinamos mažinant gyvūnų augintinių riziką užsikrėsti, įskaitant gyvūnų augintinių importo iš kitų šalių ar teritorijų taisykles ir atitinkamais atvejais:
i)
benamių šunų ir kačių populiacijos kontrolės taisykles;
ii)
naminių gyvūnų skiepijimo nuo pasiutligės taisykles, visų pirma jei pasiutlige yra užsikrėtę šikšnosparniai vampyrai, ir
iii)
pasiutligės atvejų kontrolės ir likvidavimo laukinėje gamtoje taisykles;
e)
taikomos vakcinų nuo pasiutligės licencijų išdavimo ir prekybos jais taisyklės.
3. Šio straipsnio 1 ir 2 dalyse nurodyti įgyvendinimo aktai priimami pagal 41 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
Dėl deramai pagrįstų neišvengiamos skubos priežasčių, susijusių su pavojumi visuomenės arba gyvūnų sveikatai, Komisija pagal 41 straipsnio 3 dalyje nurodytą procedūrą priima nedelsiant taikomus įgyvendinimo aktus, kuriais atnaujinamas šio straipsnio 1 ir 2 dalyse nurodytas teritorijų arba trečiųjų šalių sąrašas.
2 SKIRSNIS
I priedo B dalyje išvardytų rūšių gyvūnai augintiniai
14 straipsnis
Sąlygos, taikomos nekomerciniais tikslais vežant I priedo B dalyje išvardytų rūšių gyvūnus augintinius
1. Tol, kol Komisija priims deleguotąjį aktą pagal 19 straipsnio 1 dalį dėl vienos iš I priedo B dalyje išvardytų gyvūnų augintinių rūšies, nekomerciniais tikslais vežant tos rūšies gyvūnus augintinius į valstybę narę iš teritorijų arba trečiųjų šalių laikomasi šio straipsnio 2 dalyje nustatytų sąlygų.
2. 1 dalyje nurodyti gyvūnai augintiniai gali būti vežami į valstybę narę iš teritorijų arba trečiųjų šalių tik jeigu jie atitinka šias sąlygas:
a)
jie yra paženklinti arba aprašyti laikantis pagal 17 straipsnio 2 dalį patvirtintų reikalavimų;
b)
jie atitinka bet kurias pagal 19 straipsnio 1 dalį patvirtintas prevencines sveikatos apsaugos priemones, skirtas apsisaugoti nuo kitų nei pasiutligė ligų arba infekcijų;
c)
vežant juos lydi identifikavimo dokumentas, tinkamai užpildytas ir išduotas pagal 31 straipsnį;
d)
jie yra įvežami per keliautojų įvažiavimo punktą, kai atvežami iš kitų teritorijų arba trečiųjų šalių nei išvardytosios pagal 15 straipsnį.
3. Kol bus priimti 1 dalyje nurodyti atitinkami deleguotieji aktai, valstybės narės gali taikyti nacionalines taisykles I priedo B dalyje išvardytų rūšių gyvūnų augintinių vežimui nekomerciniais tikslais į valstybę narę iš teritorijų arba trečiųjų šalių, jei tokios taisyklės:
a)
taikomos proporcingai pavojui visuomenės arba gyvūnų sveikatai, susijusiam su tų rūšių gyvūnų augintinių vežimu nekomerciniais tikslais; ir
b)
nėra griežtesnės nei taikomosios importuojamiems tų rūšių gyvūnams pagal Direktyvą 92/65/EEB arba Direktyvą 2006/88/EB.
15 straipsnis
Teritorijų ir trečiųjų šalių sąrašo sudarymas
Komisija įgyvendinimo aktu gali patvirtinti teritorijų ir trečiųjų šalių, kurios įrodė, kad I priedo B dalyje išvardytų rūšių gyvūnams augintiniams taiko taisykles, kurių turinys ir poveikis yra toks pats kaip II skyriaus 2 skirsnyje, šiame skirsnyje bei VI skyriaus 2 skirsnyje nustatytų taisyklių, ir atitinkamais atvejais taiko taisykles, patvirtintas vadovaujantis tomis taisyklėmis, sąrašą.
3 SKIRSNIS
Nuostata, leidžianti nukrypti nuo sąlygų, taikomų gyvūnų augintinių vežimui nekomerciniais tikslais
16 straipsnis
Nuostata, leidžianti nukrypti nuo sąlygų, taikomų gyvūnų augintinių vežimui nekomerciniais tikslais tarp tam tikrų šalių ir teritorijų
Nukrypstant nuo 10 ir 14 straipsnių, gyvūnai augintiniai gali būti toliau vežami nekomerciniais tikslais tarp toliau išvardytų šalių ir teritorijų, laikantis pagal tų šalių ir teritorijų nacionalines taisykles nustatytų sąlygų:
a)
San Marinas ir Italija;
b)
Vatikanas ir Italija;
c)
Monakas ir Prancūzija;
d)
Andora ir Prancūzija;
e)
Andora ir Ispanija;
f)
Norvegija ir Švedija;
g)
Farerų Salos ir Danija;
h)
Grenlandija ir Danija.
IV SKYRIUS
ŽENKLINIMAS IR PREVENCINĖS SVEIKATOS APSAUGOS PRIEMONĖS
1 SKIRSNIS
Ženklinimas
17 straipsnis
Gyvūnų augintinių ženklinimas
1. I priedo A dalyje išvardytų rūšių gyvūnai augintiniai ženklinami implantuojant atsakiklį arba aiškiai įskaitoma tatuiruote, padaryta iki 2011 m. liepos 3 d.
Tais atvejais, kai pirmoje pastraipoje nurodytas atsakiklis neatitinka II priede nustatytų techninių reikalavimų, savininkas arba įgaliotas asmuo bet kurio ženklinimo patikrinimo metu, kaip nustatyta 22 straipsnio 1 ir 2 dalyse bei 26 straipsnyje, ir tapatybės patikrinimų metu, kaip nustatyta 33 straipsnyje ir 34 straipsnio 1 dalyje, pateikia to atsakiklio skaitymui būtinas priemones.
2. I priedo B dalyje išvardytų rūšių gyvūnai augintiniai ženklinami arba apibūdinami atsižvelgiant į kiekvienos rūšies ypatumus taip, kad būtų užtikrintas gyvūno augintinio ir atitinkamo identifikavimo dokumento ryšys.
Atsižvelgiant į I priedo B dalyje išvardytų rūšių įvairovę, Komisijai pagal 39 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus dėl toms gyvūnų augintinių rūšims taikomų ženklinimo arba apibūdinimo reikalavimų, paisant bet kurių galiojančių atitinkamų nacionalinių reikalavimų.
18 straipsnis
Kvalifikacija, reikalinga implantuojant gyvūnų augintinių atsakiklius
Jeigu valstybė narė ketina leisti implantuoti atsakiklius kitam asmeniui nei veterinarijos gydytojas, ji nustato būtiniausius kvalifikacijos reikalavimus, kuriuos tokie asmenys turi atitikti.
2 SKIRSNIS
Prevencinės sveikatos apsaugos priemonės, skirtos apsisaugoti nuo kitų nei pasiutligė ligų arba infekcijų
19 straipsnis
Prevencinės sveikatos apsaugos priemonės ir jų taikymo sąlygos
1. Jeigu prevencinės sveikatos apsaugos priemonės reikalingos visuomenės ar gyvūnų augintinių sveikatai apsaugoti ir kitų nei pasiutligė ligų arba infekcijų, kurios gali išplisti dėl tokių gyvūnų augintinių vežimo, kontrolei, Komisijai pagal 39 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus dėl konkrečioms rūšims skirtų prevencinių sveikatos apsaugos priemonių apsisaugoti nuo tokių ligų arba infekcijų.
Jeigu, kilus pavojui visuomenės ar gyvūnų sveikatai, to reikia dėl privalomų skubos priežasčių, pagal šią dalį priimtiems deleguotiesiems aktams taikoma 40 straipsnyje numatyta procedūra.
2. Pagal 1 dalį priimtu deleguotuoju aktu leidžiamos konkrečioms rūšims skirtos prevencinės sveikatos apsaugos priemonės grindžiamos tinkama, patikima ir patvirtinta moksline informacija ir taikomos proporcingai pavojui visuomenės arba gyvūnų sveikatai, susijusiam su gyvūnų augintinių, kurie yra imlūs kitoms nei pasiutligė ligoms arba infekcijoms, vežimu nekomerciniais tikslais.
3. 1 dalyje nurodytuose deleguotuosiuose aktuose taip pat gali būti numatytos:
a)
taisyklės, pagal kurias valstybės narės arba jų dalys skirstomos į kategorijas atsižvelgiant į gyvūnų sveikatos padėtį jose ir į jų stebėjimo bei pranešimų teikimo sistemas tam tikrų kitų nei pasiutligė ligų arba infekcijų atžvilgiu;
b)
sąlygos, kurias valstybės narės turi įvykdyti, kad galėtų toliau taikyti 2 dalyje nurodytas prevencines sveikatos apsaugos priemones;
c)
2 dalyje nurodytų prevencinių sveikatos apsaugos priemonių taikymo ir dokumentavimo prieš vežant nekomerciniais tikslais gyvūnus augintinius sąlygos;
d)
leidimo taikyti nuo 2 dalyje nurodytų prevencinių sveikatos apsaugos priemonių leidžiančią nukrypti nuostatą suteikimo tam tikromis konkrečiomis aplinkybėmis sąlygos.
20 straipsnis
Valstybių narių arba jų teritorijų dalių, nurodytų 19 straipsnio 3 dalies a punkte, sąrašas
Komisija įgyvendinimo aktu gali patvirtinti valstybių narių arba jų teritorijų dalių, kurios atitinka 19 straipsnio 3 dalies a punkte nurodytas valstybių narių arba jų dalių skirstymo į kategorijas taisykles, sąrašus. Tas įgyvendinimo aktas priimamas laikantis 41 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
V SKYRIUS
IDENTIFIKAVIMO DOKUMENTAI
1 SKIRSNIS
Nekomerciniais tikslais į valstybę narę iš kitos valstybės narės vežamų I priedo A dalyje išvardytų rūšių gyvūnų augintinių identifikavimo dokumentai
21 straipsnis
6 straipsnio d punkte nurodyto identifikavimo dokumento forma ir turinys
1. 6 straipsnio d punkte nurodytas identifikavimo dokumentas yra paso formos, kuri atitinką pagal šio straipsnio 2 dalį patvirtintiną pavyzdį ir jame turi būti šiai informacijai įrašyti skirti laukeliai:
a)
atsakiklio arba tatuiruotės vieta ir atsakiklio arba tatuiruotės implantavimo ar darymo data arba jų skaitymo data, taip pat abėcėlinis-skaitmeninis atsakiklio teikiamas ar tatuiruotėje pavaizduotas kodas;
b)
gyvūno augintinio vardas rūšis, veislė, lytis, spalva, savininko nurodyta gimimo data ir visi kiti įsidėmėtini ar skiriamieji požymiai ar ypatybės;
c)
savininko vardas, pavardė ir kontaktiniai duomenys;
d)
identifikavimo dokumentą išduodančio arba jį užpildančio įgalioto veterinarijos gydytojo vardas, pavardė, kontaktiniai duomenys ir parašas;
e)
savininko parašas;
f)
išsami informacija apie skiepijimą nuo pasiutligės;
g)
kraujo mėginių pasiutligės antikūnų titravimo tyrimui atlikti paėmimo data;
h)
atitikties bet kurioms prevencinėms sveikatos apsaugos priemonėms apsisaugoti nuo kitų nei pasiutligė ligų arba infekcijų, patvirtinimas;
i)
kita svarbi informacija apie gyvūno augintinio sveikatos būklę.
2. Komisija įgyvendinimo aktu patvirtina pavyzdį, nurodytą šio straipsnio 1 dalyje, taip pat reikalavimus dėl toje dalyje nurodyto paso kalbų, duomenų išdėstymo ir apsaugos priemonių, taip pat taisykles, būtinas pereinant prie tokio pavyzdžio paso. Tas įgyvendinimo aktas priimamas laikantis 41 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
3. 1 dalyje nurodytame pase įrašomas numeris, sudarytas iš jį išdavusios valstybės narės ISO kodo ir po jo einančio unikalaus abėcėlinio-skaitmeninio kodo.
22 straipsnis
6 straipsnio d punkte nurodyto identifikavimo dokumento išdavimas ir pildymas
1. 6 straipsnio d punkte nurodytą identifikavimo dokumentą išduoda įgaliotas veterinarijos gydytojas, kai:
a)
jis įsitikina, kad gyvūnas augintinis paženklintas pagal 17 straipsnio 1 dalį;
b)
jis tinkamai užpildo reikiamus identifikavimo dokumento laukelius, pateikdamas 21 straipsnio 1 dalies a-d punktuose nurodytą informaciją, ir
c)
savininkas pasirašo identifikavimo dokumentą.
2. Kai įgaliotas veterinarijos gydytojas įsitikina, kad gyvūnas augintinis yra paženklintas pagal 17 straipsnio 1 dalį, jis užpildo reikiamus identifikavimo dokumento laukelius, įrašydamas 21 straipsnio 1 dalies d, f, g ir h punktuose nurodytą informaciją, ir taip patvirtina atitiktį 6 straipsnio b ir c punktuose ir, kai taikytina, 27 straipsnio b punkto ii papunktyje nurodytoms sąlygoms.
Nepaisant pirmos pastraipos, 21 straipsnio 1 dalies h punkte nurodytai informacijai skirtą laukelį gali užpildyti veterinarijos gydytojas, kuris nėra įgaliotas veterinarijos gydytojas, jei tai leidžiama deleguotuoju aktu, priimtu pagal 19 straipsnio 1 dalį.
3. Identifikavimo dokumentą išduodantis įgaliotas veterinarijos gydytojas įrašus su 21 straipsnio 1 dalies a-c punktuose ir 21 straipsnio 3 dalyje nurodyta informacija saugo kompetentingos valdžios institucijos nustatytiną minimalų laikotarpį, kuris negali būti trumpesnis kaip treji metai.
4. Jei reikia, atitiktis šio straipsnio 2 dalyje nurodytoms sąlygoms gali būti patvirtinama daugiau nei vienu identifikavimo dokumentu, kurių forma yra 21 straipsnio 1 dalyje nurodyta forma.
23 straipsnis
Identifikavimo dokumentų blankų platinimas
1. Kompetentingos valdžios institucijos užtikrina, kad identifikavimo dokumentų blankai būtų platinami tik įgaliotiems veterinarijos gydytojams ir kad su 21 straipsnio 3 dalyje nurodytu numeriu būtų susiejamas ir įregistruojamas tų veterinarijos gydytojų vardas, pavardė ir kontaktiniai duomenys.
2. Įrašai su 1 dalyje nurodyta informacija saugomi kompetentingos valdžios institucijos nustatytiną minimalų laikotarpį, kuris nėra trumpesnis kaip treji metai.
24 straipsnis
Nuostata, leidžianti nukrypti nuo 21 straipsnio 1 dalyje nurodytos identifikavimo dokumento formos
1. Nukrypstant nuo 21 straipsnio 1 dalies, valstybės narės leidžia nekomerciniais tikslais iš vienos valstybės narės į kitą valstybę narę vežti I priedo A dalyje išvardytų rūšių gyvūnus augintinius, kuriuos lydi identifikavimo dokumentas, išduotas kaip reikalaujama 26 straipsnyje.
2. Jei reikia, užbaigus 34 straipsnio 1 dalyje numatytus patikrinimus, 1 dalyje nurodytame identifikavimo dokumente patvirtinama atitiktis 6 straipsnio c punkte nurodytiems reikalavimams.
2 SKIRSNIS
Nekomerciniais tikslais į valstybę narę iš teritorijų arba trečiųjų šalių vežamų I priedo A dalyje išvardytų rūšių gyvūnų augintinių identifikavimo dokumentai
25 straipsnis
10 straipsnio 1 dalies e punkte nurodyto identifikavimo dokumento forma ir turinys
1. 10 straipsnio 1 dalies e punkte nurodyto identifikavimo dokumento forma yra gyvūno sveikatos sertifikatas, atitinkantis pagal šio straipsnio 2 dalį patvirtintą pavyzdį ir jame turi būti šiai informacijai įrašyti skirti laukeliai:
a)
atsakiklio arba tatuiruotės vieta ir atsakiklio arba tatuiruotės implantavimo ar darymo data arba jų skaitymo data, taip pat abėcėlinis-skaitmeninis atsakiklio teikiamas ar tatuiruotėje pavaizduotas kodas;
b)
gyvūno augintinio rūšis, veislė, savininko nurodyta gimimo data, lytis ir spalva;
c)
unikalus sertifikato referencinis numeris;
d)
savininko arba įgalioto asmens vardas, pavardė ir kontaktiniai duomenys;
e)
identifikavimo dokumentą išduodančio pareigūno arba įgalioto veterinarijos gydytojo vardas, pavardė, kontaktiniai duomenys ir parašas;
f)
išsami informacija apie skiepijimą nuo pasiutligės;
g)
kraujo mėginių pasiutligės antikūnų titravimo tyrimui atlikti paėmimo data;
h)
atitikties bet kurios prevencinėms sveikatos apsaugos priemonėms apsisaugoti nuo kitų nei pasiutligė ligų arba infekcijų, patvirtinimas;
i)
patvirtinančios kompetentingos valdžios institucijos atstovo vardas, pavardė ir parašas;
j)
34 straipsnyje numatytus patikrinimus atliekančios kompetentingos valdžios institucijos atstovo pavadinimas, jos atstovo parašas ir kontaktiniai duomenys, taip pat šių patikrinimų atlikimo data;
k)
kita svarbi informacija apie gyvūno augintinio sveikatos būklę.
2. Komisija įgyvendinimo aktu patvirtina pavyzdį, nurodytą šio straipsnio 1 dalyje, taip pat reikalavimus dėl toje dalyje nurodyto gyvūno sveikatos sertifikato kalbų, duomenų išdėstymo ir galiojimo. Tas įgyvendinimo aktas priimamas laikantis 41 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
3. 10 straipsnio 1 dalies e punkte nurodytas identifikavimo dokumentas turi apimti ir savininko arba įgalioto asmens pasirašytą rašytinę deklaraciją, kuria patvirtinama, kad gyvūno augintinio vežimas į Sąjungą yra vežimas nekomerciniais tikslais.
26 straipsnis
10 straipsnio 1 dalies e punkte nurodyto identifikavimo dokumento išdavimas ir pildymas
10 straipsnio 1 dalies e punkte nurodytą identifikavimo dokumentą išduoda išsiuntimo teritorijos ar trečiosios šalies oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas, remdamasis patvirtinamaisiais dokumentais, arba įgaliotas veterinarijos gydytojas. Dokumentą vėliau patvirtina išsiuntimo teritorijos ar trečiosios šalies kompetentinga valdžios institucija po to, kai išduodantis veterinarijos gydytojas:
a)
įsitikina, kad gyvūnas augintinis paženklintas pagal 17 straipsnio 1 dalį, ir
b)
tinkamai užpildo reikiamus identifikavimo dokumento laukelius, įrašydamas 25 straipsnio 1 dalies a-h punktuose nurodytą informaciją, taip patvirtindamas atitiktį 10 straipsnio 1 dalies a punkte ir, kai taikytina, 10 straipsnio 1 dalies b, c ir d punktuose nurodytoms sąlygoms.
27 straipsnis
Nuostata, leidžianti nukrypti nuo 25 straipsnio 1 dalyje nurodytos identifikavimo dokumento formos
Nukrypstant nuo 25 straipsnio 1 dalies, valstybės narės leidžia nekomerciniais tikslais vežti į jų teritoriją I priedo A dalyje išvardytų rūšių gyvūnus augintinius, su kuriais pateikiamas identifikavimo dokumentas, išduotas kaip reikalaujama 22 straipsnyje, tais atvejais, kai:
a)
identifikavimo dokumentas yra išduotas vienoje iš teritorijų ar trečiųjų šalių, išvardytų pagal 13 straipsnio 1 dalį, arba
b)
tokie gyvūnai augintiniai įvežami į valstybę narę po to, kai į teritoriją ar trečiąją šalį arba tranzitu per jas jie buvo vežami iš valstybės narės, ir identifikavimo dokumentas buvo užpildytas ir išduotas įgalioto veterinarijos gydytojo ir juo patvirtinama, kad prieš išvežant gyvūnus augintinius iš Sąjungos:
i)
gyvūnai augintiniai buvo paskiepyti nuo pasiutligės vakcina, kaip numatyta 10 straipsnio 1 dalies b punkte, ir
ii)
gyvūnams augintiniams buvo atliktas pasiutligės antikūnų titravimo tyrimas, numatytas 10 straipsnio 1 dalies c punkte, išskyrus tuos atvejus, kai taikoma 12 straipsnyje numatyta nukrypti leidžianti nuostata.
3 SKIRSNIS
Nekomerciniais tikslais į valstybę narę iš kitos valstybės narės vežamų I priedo A dalyje išvardytų rūšių gyvūnų augintinių identifikavimo dokumentai
28 straipsnis
9 straipsnio 2 dalies c punkte nurodyto identifikavimo dokumento forma ir turinys
1. Komisija įgyvendinimo aktu gali patvirtinti 9 straipsnio 2 dalies c punkte nurodyto identifikavimo dokumento pavyzdį; jame turi būti šiai informacijai įrašyti skirti laukeliai:
a)
ženklo ypatybės arba gyvūno augintinio apibūdinimas, kaip numatyta 17 straipsnio 2 dalyje;
b)
gyvūno augintinio rūšis ir atitinkamais atvejais veislė, gimimo data, kaip patvirtinta savininko, lytis ir spalva;
c)
savininko vardas, pavardė ir kontaktiniai duomenys;
d)
identifikavimo dokumentą išduodančio arba jį užpildančio įgalioto veterinarijos gydytojo vardas, pavardė, kontaktiniai duomenys ir parašas;
e)
savininko parašas;
f)
duomenys apie bet kurias prevencines sveikatos apsaugos priemones, skirtas apsisaugoti nuo kitų nei pasiutligė ligų arba infekcijų;
g)
kita svarbi informacija apie gyvūno augintinio sveikatos būklę.
2. Šio straipsnio 1 dalyje nurodytame įgyvendinimo akte taip pat nustatomi reikalavimai dėl toje dalyje nurodyto identifikavimo dokumento kalbų, išdėstymo, galiojimo ar apsaugos priemonių. Tas įgyvendinimo aktas priimamas laikantis 41 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
29 straipsnis
9 straipsnio 2 dalies c punkte nurodyto identifikavimo dokumento išdavimas ir pildymas
1. 9 straipsnio 2 dalies c punkte nurodytą identifikavimo dokumentą išduoda įgaliotas veterinarijos gydytojas, kai:
a)
jis įsitikina, kad gyvūnas augintinis paženklintas arba apibūdintas pagal 17 straipsnio 2 dalį;
b)
jis tinkamai užpildo reikiamus laukelius, pateikdamas informaciją, nurodytą 28 straipsnio 1 dalies a-d punktuose, ir
c)
savininkas pasirašo identifikavimo dokumentą.
2. Kai įgaliotas veterinarijos gydytojas įsitikina, kad gyvūnas augintinis yra paženklintas arba aprašytas pagal 17 straipsnio 2 dalį, jis užpildo reikiamus 9 straipsnio 2 dalies c punkte nurodyto identifikavimo dokumento laukelius, įrašydamas 28 straipsnio 1 dalies d ir f punktuose nurodytą informaciją, ir taip patvirtina, kai taikoma, atitiktį 9 straipsnio 2 dalies b punkte nurodytoms sąlygoms.
4 SKIRSNIS
Nekomerciniais tikslais į valstybę narę iš teritorijų arba trečiųjų šalių vežamų I priedo B dalyje išvardytų rūšių gyvūnų augintinių identifikavimo dokumentai
30 straipsnis
14 straipsnio 2 dalies c punkte nurodyto identifikavimo dokumento forma ir turinys
1. Komisija įgyvendinimo aktu gali patvirtinti 14 straipsnio 2 dalies c punkte nurodyto identifikavimo dokumento pavyzdį; jame turi būti šiai informacijai įrašyti skirti laukeliai:
a)
ženklo ypatybės arba gyvūno augintinio apibūdinimas, kaip numatyta 17 straipsnio 2 dalyje;
b)
gyvūno augintinio rūšis ir atitinkamais atvejais veislė, gimimo data, kaip patvirtinta savininko, lytis ir spalva;
c)
savininko arba įgalioto asmens vardas, pavardė ir kontaktiniai duomenys;
d)
išduodančio pareigūno arba įgalioto veterinarijos gydytojo vardas, pavardė, kontaktiniai duomenys ir parašas;
e)
unikalus sertifikato referencinis numeris;
f)
duomenys apie bet kurias prevencines sveikatos apsaugos priemones, skirtas apsisaugoti nuo kitų nei pasiutligė ligų arba infekcijų;
g)
patvirtinančios kompetentingos valdžios institucijos atstovo vardas, pavardė ir parašas;
h)
34 straipsnyje numatytus patikrinimus atliekančios kompetentingos valdžios institucijos atstovo pavadinimas, jos atstovo parašas ir kontaktiniai duomenys, taip pat šių patikrinimų atlikimo data;
i)
kita svarbi informacija apie gyvūno augintinio sveikatos būklę.
2. Šio straipsnio 1 dalyje nurodytame įgyvendinimo akte taip pat nustatomi reikalavimai dėl toje dalyje nurodyto identifikavimo dokumento kalbų, išdėstymo ir galiojimo. Tas įgyvendinimo aktas priimamas laikantis 41 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
3. 14 straipsnio 2 dalies c punkte nurodytas identifikavimo dokumentas turi apimti ir savininko arba įgalioto asmens pasirašytą rašytinę deklaraciją, kuria patvirtinama, kad gyvūno augintinio vežimas į Sąjungą yra vežimas nekomerciniais tikslais.
31 straipsnis
14 straipsnio 2 dalies c punkte nurodyto identifikavimo dokumento išdavimas ir pildymas
14 straipsnio 2 dalies c punkte nurodytą identifikavimo dokumentą išduoda išsiuntimo teritorijos ar trečiosios šalies oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas, remdamasis patvirtinamaisiais dokumentais, arba įgaliotas veterinarijos gydytojas; dokumentą vėliau patvirtina išsiuntimo teritorijos ar trečiosios šalies kompetentinga valdžios institucija po to, kai išduodantis veterinarijos gydytojas:
a)
įsitikina, kad gyvūnas augintinis paženklintas arba aprašytas pagal 17 straipsnio 2 dalį, ir
b)
tinkamai užpildo reikiamus identifikavimo dokumento laukelius, įrašydamas 30 straipsnio 1 dalies a-f punktuose nurodytą informaciją, taip patvirtindamas, kai taikoma, atitiktį 14 straipsnio 2 dalies a ir b punktuose nurodytoms sąlygoms.
VI SKYRIUS
BENDROSIOS NUOSTATOS
1 SKIRSNIS
Nukrypti leidžianti nuostata, skirta gyvūnų augintinių vežimui nekomerciniais tikslais į valstybes nares
32 straipsnis
Nuostatos, leidžiančios nukrypti nuo 6, 9, 10 ir 14 straipsnių sąlygų
1. Nukrypstant nuo 6, 9, 10 ir 14 straipsniuose nustatytų sąlygų, valstybės narės gali, esant išimtinėms aplinkybėms, leisti nekomerciniais tikslais vežti į savo teritoriją gyvūnus augintinius, kurie neatitinka tuose straipsniuose nustatytų sąlygų, jeigu:
a)
savininkas iš anksto pateikė paraišką leidimui gauti ir paskirties valstybė narė tokį leidimą išdavė;
b)
gyvūnai augintiniai tam tikrą laiką, būtiną, kad jie atitiktų tas sąlygas, bet ne ilgiau kaip šešis mėnesius, izoliuojami oficialiai prižiūrint:
i)
kompetentingos valdžios institucijos patvirtintoje vietoje ir
ii)
laikantis leidime nustatytos tvarkos.
2. Į 1 dalies a punkte nurodytą leidimą gali būti įtrauktas leidimas vežti tranzitu per kitą valstybę narę, jeigu ta tranzito valstybė narė paskirties valstybei narei iš anksto davė savo sutikimą.
2 SKIRSNIS
Bendrosios sąlygos, susijusios su atitiktimi
33 straipsnis
Dokumentų ir tapatybės patikrinimai, kurie turi būti atliekami nekomerciniais tikslais vežant gyvūnus augintinius į valstybę narę iš kitos valstybės narės arba iš teritorijų ar trečiųjų šalių, išvardytų pagal 13 straipsnio 1 dalį ir 15 straipsnį parengtuose sąrašuose
1. Nedarant poveikio 16 straipsniui ir siekiant patikrinti, ar laikomasi II skyriaus, valstybės narės nediskriminuodamos atlieka gyvūnų augintinių, nekomerciniais tikslais vežamų į jų teritoriją iš kitos valstybės narės arba teritorijų ar trečiųjų šalių, išvardytų pagal 13 straipsnio 1 dalį ir, atitinkamais atvejais, 15 straipsnį parengtuose sąrašuose, dokumentų ir tapatybės patikrinimus.
2. Kompetentingai valdžios institucijai, atsakingai už šio straipsnio 1 dalyje numatytus patikrinimus, paprašius savininkas arba įgaliotas asmuo, veždamas gyvūną augintinį nekomerciniais tikslais į valstybę narę iš kitos valstybės narės arba teritorijų ar trečiųjų šalių, išvardytų pagal 13 straipsnio 1 dalį ir, atitinkamais atvejais, pagal 15 straipsnį parengtuose sąrašuose, privalo:
a)
pateikti pagal šį reglamentą reikalaujamą gyvūno augintinio identifikavimo dokumentą, įrodantį atitiktį tokiam vežimui taikomiems reikalavimams; ir
b)
leidžia atlikti tuos gyvūno augintinio patikrinimus.
34 straipsnis
Dokumentų ir tapatybės patikrinimai, kurie turi būti atliekami vežant nekomerciniais tikslais iš kitų teritorijų arba trečiųjų šalių, nei išvardytų pagal 13 straipsnio 1 dalį ar 15 straipsnį parengtuose sąrašuose
1. Siekdama patikrinti, ar laikomasi III skyriaus, valstybės narės kompetentinga valdžios institucija keliautojų įvažiavimo punkte atlieka gyvūnų augintinių, nekomerciniais tikslais vežamų į tą valstybę narę iš kitų nei išvardytų pagal 13 straipsnio 1 dalį ir, atitinkamais atvejais, 15 straipsnį parengtuose sąrašuose teritorijų arba trečiųjų šalių, dokumentų ir tapatybės patikrinimus.
2. Savininkas arba įgaliotas asmuo, įveždamas gyvūną augintinį į valstybę narę iš kitų nei išvardytų pagal 13 straipsnio 1 dalį ir, atitinkamais atvejais, 15 straipsnį parengtuose sąrašuose teritorijų arba trečiųjų šalių, 1 dalyje nurodytų patikrinimų tikslu kreipiasi į įvažiavimo punkte esančią kompetentingą valdžios instituciją ir:
a)
pateikia pagal šį reglamentą reikalaujamą gyvūno augintinio identifikavimo dokumentą, įrodantį atitiktį tokiam vežimui taikomiems reikalavimams, ir
b)
leidžia atlikti tuos gyvūno augintinio patikrinimus.
3. Valstybės narės parengia ir reguliariai atnaujina keliautojų įvažiavimo punktų sąrašą.
4. Valstybės narės užtikrina, kad kompetentinga valdžios institucija, kuriai jos pavedė atlikti 1 dalyje nustatytus patikrinimus:
a)
visapusiškai žinotų III skyriuje nustatytas taisykles ir kad jos pareigūnai būtų baigę toms taisyklėms įgyvendinti būtinus mokymus;
b)
registruotų, kiek iš viso atlikta tokių patikrinimų ir kiek tų patikrinimų metu nustatyta neatitikties atvejų, ir
c)
atitinkamame identifikavimo dokumento laukelyje patvirtintų atliktus patikrinimus, kai toks patvirtinimas būtinas dėl vežimo nekomerciniais tikslais į kitas valstybes nares, kaip numatyta 24 straipsnio 1 dalyje.
35 straipsnis
Veiksmai, kurių imamasi tais atvejais, kai 33 ir 34 straipsniuose numatytų patikrinimų metu nustatoma neatitiktis
1. Jeigu atlikus 33 ir 34 straipsniuose numatytus patikrinimus nustatoma, kad gyvūnas augintinis neatitinka II arba III skyriuose nustatytų sąlygų, kompetentinga valdžios institucija, pasikonsultavusi su oficialiai paskirtu veterinarijos gydytoju ir, jei būtina, savininku arba įgaliotu asmeniu, nusprendžia:
a)
gyvūną augintinį grąžinti į jo išsiuntimo šalį ar teritoriją;
b)
gyvūną augintinį izoliuoti oficialiai prižiūrint tam tikrą laiką, būtiną, kad jis atitiktų II arba III skyriuose nustatytas sąlygas, arba
c)
kraštutiniu atveju sunaikinti gyvūną augintinį pagal taikomas nacionalines taisykles, susijusias su gyvūnų augintinių apsauga juos nugaišinant, jei jo grąžinti neįmanoma arba jį izoliuoti nėra praktiška.
2. Jeigu kompetentinga valdžios institucija atsisako leisti nekomerciniais tikslais vežti į Sąjungą gyvūnus augintinius, gyvūnai augintiniai izoliuojami oficialiai prižiūrint, kol:
a)
arba bus grąžinti į savo išsiuntimo šalį ar teritoriją, arba
b)
dėl tų gyvūnų augintinių bus priimtas kitas administracinis sprendimas.
3. 1 ir 2 dalyse nurodytos priemonės taikomos savininko lėšomis ir nenumatant galimybės mokėti finansinę kompensaciją savininkui arba įgaliotam asmeniui.
36 straipsnis
Apsaugos priemonės
1. Tais atvejais, kai valstybėje narėje, teritorijoje arba trečiojoje šalyje nustatoma arba paplinta pasiutligė arba kita nei pasiutligė liga arba infekcija ir kai tikėtina, kad tai sukels rimtą pavojų visuomenės arba gyvūnų sveikatai, Komisija savo iniciatyva arba valstybės narės prašymu nedelsdama ir atsižvelgdama į padėties rimtumą gali įgyvendinimo aktu patvirtinti vieną iš šių priemonių:
a)
sustabdyti nekomercinį gyvūnų augintinių vežimą arba tranzitą iš visos atitinkamos valstybės narės teritorijos ar jos teritorijos dalies arba iš atitinkamos teritorijos ar trečiosios šalies;
b)
nustatyti specialias sąlygas, taikomas nekomerciniais tikslais vežant gyvūnus augintinius iš visos atitinkamos valstybės narės teritorijos ar jos teritorijos dalies arba iš atitinkamos teritorijos ar trečiosios šalies.
Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 41 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
2. Dėl tinkamai pagrįstų privalomų skubos priežasčių siekiant sustabdyti arba suvaldyti rimtą pavojų visuomenės arba gyvūnų sveikatai, Komisija priima nedelsiant taikytinus įgyvendinimo aktus laikydamasi 41 straipsnio 3 dalyje nurodytos procedūros.
37 straipsnis
Prievolė informuoti
1. Valstybės narės pateikia visuomenei aiškią ir lengvai prieinamą informaciją apie šiame reglamente nustatytus gyvūnų sveikatos reikalavimus, taikomus nekomerciniais tikslais vežant gyvūnus augintinius, ir taisykles dėl atitikties patikrinimų taip vežant gyvūnus.
2. Teikiant 1 dalyje nurodytą informaciją visų pirma informuojama apie:
a)
tai, kokią kvalifikaciją privalo turėti atsakiklius implantuojantys asmenys, kaip numatyta 18 straipsnyje;
b)
leidimą I priedo A dalyje išvardytų rūšių gyvūnų augintinių jauniklių atveju nesilaikyti skiepijimo nuo pasiutligės sąlygos, kaip numatyta 7 ir 11 straipsniuose;
c)
sąlygas, taikomas į valstybių narių teritoriją nekomerciniais tikslais vežant gyvūnus augintinius:
i)
kurių atveju nesilaikoma 6, 9, 10 ar 14 straipsnių;
ii)
kurie vežami iš tam tikrų šalių ir teritorijų laikantis pagal jų nacionalines taisykles nustatytų sąlygų, kaip numatyta 16 straipsnyje;
d)
keliautojų įvažiavimo punktų sąrašą, parengtą pagal 34 straipsnio 3 dalį, taip pat apie kompetentingą valdžios instituciją, paskirtą atlikti patikrinimus, kaip nurodyta 34 straipsnio 4 dalyje;
e)
jų nacionalinėmis taisyklėmis nustatytas sąlygas, taikomas nekomerciniais tikslais vežant į valstybių narių teritoriją I priedo B dalyje išvardytų rūšių gyvūnus augintinius, kaip numatyta 9 straipsnio 3 dalyje ir 14 straipsnio 3 dalyje;
f)
vakcinas nuo pasiutligės, kurioms valstybių narių kompetentinga valdžios institucija suteikė rinkodaros leidimus, kaip numatyta III priedo 1 punkto b papunktyje, ir visų pirma apie atitinkamą skiepijimo protokolą.
3. Valstybės narės sukuria interneto puslapius, kuriuose pateikiama 1 dalyje nurodyta informacija, ir tų puslapių interneto adresą praneša Komisijai.
4. Komisija padeda valstybėms narėms pateikti tą informaciją visuomenei savo interneto tinklalapyje pateikdama:
a)
nuorodas į valstybių narių informacinius interneto puslapius ir
b)
šio straipsnio 2 dalies b, d ir e punktuose nurodytą informaciją ir informaciją, su kuria leista susipažinti visuomenei pagal 2 straipsnio 2 dalies b punktą, atitinkamai papildomomis kalbomis.
3 SKIRSNIS
Procedūrinės nuostatos
38 straipsnis
Priedų pakeitimai
Siekiant atsižvelgti į technikos bei mokslo pažangą ir į visuomenės arba gyvūnų augintinių sveikatos apsaugą, Komisijai pagal 39 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus II-IV priedams iš dalies keisti.
39 straipsnis
Įgaliojimų delegavimas
1. Įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami šiame straipsnyje nustatytomis sąlygomis.
2. 5 straipsnio 5 dalyje, 17 straipsnio 2 dalies antroje pastraipoje, 19 straipsnio 1 dalies pirmoje pastraipoje ir 38 straipsnyje nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami penkerių metų laikotarpiui nuo 2013 m. birželio 28 d. Likus ne mažiau kaip devyniems mėnesiams iki 5 metų laikotarpio pabaigos Komisija parengia naudojimosi deleguotaisiais įgaliojimais ataskaitą. Įgaliojimai savaime pratęsiami tokios pačios trukmės laikotarpiams, išskyrus atvejus, kai Europos Parlamentas arba Taryba pareiškia prieštaravimų dėl tokio pratęsimo likus ne mažiau kaip trims mėnesiams iki kiekvieno laikotarpio pabaigos.
3. Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kada atšaukti 5 straipsnio 5 dalyje, 17 straipsnio 2 dalies antroje pastraipoje, 19 straipsnio 1 dalies pirmoje pastraipoje ir 38 straipsnyje nurodytus deleguotuosius įgaliojimus. Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo nutraukiami tame sprendime nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus. Sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis nedaro poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų galiojimui.
4. Apie priimtą deleguotąjį aktą Komisija nedelsdama vienu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
5. Pagal 5 straipsnio 5 dalį, 17 straipsnio 2 dalies antrą pastraipą, 19 straipsnio 1 dalies pirmą pastraipą ir 38 straipsnį priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuo atveju, jeigu per du mėnesius nuo pranešimo Europos Parlamentui ir Tarybai apie šį aktą dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškia prieštaravimų arba jeigu dar nepasibaigus šiam laikotarpiui ir Europos Parlamentas, ir Taryba praneša Komisijai, kad prieštaravimų nereikš. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis laikotarpis pratęsiamas dviem mėnesiais.
40 straipsnis
Skubos procedūra
1. Pagal šį straipsnį priimti deleguotieji aktai įsigalioja nedelsiant ir taikomi, jei nepareiškiama 2 dalyje nurodytų prieštaravimų. Pranešime Europos Parlamentui ir Tarybai apie deleguotąjį aktą nurodomos skubos procedūros taikymo priežastys.
2. Europos Parlamentas arba Taryba, laikydamiesi 39 straipsnio 5 dalyje nurodytos procedūros, gali pareikšti prieštaravimų dėl deleguotojo akto. Tokiu atveju Komisija, gavusi pranešimą apie Europos Parlamento arba Tarybos sprendimą pareikšti prieštaravimų, nedelsdama panaikina aktą.
41 straipsnis
Komiteto procedūra
1. Komisijai padeda Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinis komitetas, įsteigtas pagal 2002 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 178/2002, nustatančio maistui skirtų teisės aktų bendruosius principus ir reikalavimus, įsteigiančio Europos maisto saugos tarnybą ir nustatančio su maisto saugos klausimais susijusias procedūras (19), 58 straipsnį. Tas komitetas - komitetas, kaip nustatyta Reglamente (ES) Nr. 182/2011.
2. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnis. Kai komiteto nuomonei gauti būtina rašytinė procedūra, ta procedūra laikoma baigta be rezultato, jei per nuomonei pateikti nustatytą laikotarpį taip nusprendžia komiteto pirmininkas arba to prašo paprastoji komiteto narių dauguma.
3. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 8 straipsnis kartu su jo 5 straipsniu.
42 straipsnis
Sankcijos
Valstybės narės nustato taisykles dėl sankcijų, taikytinų pažeidus šį reglamentą, ir imasi visų būtinų priemonių jų įgyvendinimui užtikrinti. Numatytos sankcijos yra veiksmingos, proporcingos ir atgrasomos.
Valstybės narės nedelsdamos praneša Komisijai minėtas nuostatas ir informuoja apie visus vėliau padarytus jų pakeitimus.
VII SKYRIUS
PEREINAMOJO LAIKOTARPIO IR BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
43 straipsnis
Panaikinimas
1. Reglamentas (EB) Nr. 998/2003 panaikinamas, išskyrus II priedo B dalies 2 skirsnį ir C dalį, kurios galioja iki įgyvendinimo aktų, priimtų atitinkamai pagal šio reglamento 13 straipsnio 1 ir 2 dalis, įsigaliojimo.
Šio reglamento nuorodos į sąrašą, pateiktą pagal 13 straipsnio 1 arba 2 dalį priimtame įgyvendinimo akte, laikomos nuorodomis į trečiųjų šalių ir teritorijų sąrašą, pateiktą atitinkamai Reglamento (EB) Nr. 998/2003 II priedo B dalies 2 skirsnyje ir C dalyje, kol tie įgyvendinimo aktai įsigalios.
2. Nuorodos į panaikintą reglamentą laikomos nuorodomis į šį reglamentą ir skaitomos pagal V priede pateiktą atitikties lentelę.
3. Reglamento (EB) Nr. 998/2003 panaikinimu nedaromas poveikis 2011 m. liepos 14 d. Komisijos deleguotojo reglamento (ES) Nr. 1152/2011 dėl prevencinių sveikatos priemonių siekiant kontroliuoti tarp šunų plintančią Echinococcus multilocularis sukeltą infekciją (20), kuris buvo priimtas remiantis to reglamento 5 straipsnio 1 dalies antra pastraipa, tolesniam galiojimui.
44 straipsnis
Pereinamojo laikotarpio priemonės, susijusios su identifikavimo dokumentais
1. Nukrypstant nuo 21 straipsnio 1 dalies, 6 straipsnio d punkte nurodytas identifikavimo dokumentas laikomas atitinkančiu šį reglamentą, jeigu jis buvo:
a)
parengtas pagal Sprendimu 2003/803/EB nustatytą paso pavyzdį ir
b)
išduotas iki 2014 m. gruodžio 29 d.
2. Nukrypstant nuo 25 straipsnio 1 dalies ir 27 straipsnio a punkto, 10 straipsnio 1 dalies e punkte nurodytas identifikavimo dokumentas laikomas atitinkančiu šį reglamentą, jeigu jis buvo:
a)
parengtas pagal Sprendimo 2011/874/ES II priede patiektą sertifikato pavyzdį arba atitinkamais atvejais Sprendimu 2003/803/EB nustatytą paso pavyzdį ir
b)
išduotas iki 2014 m. gruodžio 29 d.
45 straipsnis
Įsigaliojimas ir taikymas
Šis reglamentas įsigalioja jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną.
Jis taikomas nuo 2014 m. gruodžio 29 d.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Strasbūre 2013 m. birželio 12 d.