РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 7 ноември 2014 година
за даване на разрешение на Република Естония да прилага мярка за дерогация от член 26, параграф 1, буква а) и членове 168 и 168а от Директива 2006/112/ЕО относно общата система на данъка върху добавената стойност
(2014/797/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 г. относно общата система на данъка върху добавената стойност (1), и по-специално член 395, параграф 1 от нея,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
С писмо, заведено в Комисията на 26 май 2014 г., Естония поиска разрешение за дерогация от разпоредбите на Директива 2006/112/ЕО, уреждащи правото на приспадане на данък върху входящите ресурси във връзка с леки автомобили.
(2)
С писмо от 11 юни 2014 г. Комисията съобщи на останалите държави членки за отправеното от Естония искане. С писмо от 12 юни 2014 г. Комисията уведоми Естония, че разполага с цялата информация, която ѝ е необходима за разглеждане на искането.
(3)
С членове 168 и 168а от Директива 2006/112/ЕО се установява правото на данъчно задълженото лице да приспада данъка върху добавената стойност (ДДС), начислен върху доставките на стоки и услуги, получени от това лице с цел използването им за неговите облагаеми сделки. Съгласно член 26, параграф 1, буква а) от същата директива се изисква данъчнозадължените лица да отчитат ДДС при използване на стопански актив за нестопански цели.
(4)
Често е трудно да се определи точно кога даден стопански актив се използва за нестопански цели и дори когато това е възможно, процедурата често е обременителна. Съгласно исканото разрешение размерът на ДДС върху разходите, подлежащи на приспадане по отношение на леките автомобили, които не се използват изцяло за целите на стопанската дейност, следва да бъде установен с фиксирана процентна ставка, при спазването на някои изключения. Въз основа на наличната в момента информация естонските власти смятат, че има основание тази ставка да бъде 50 %. В същото време, с цел да се избегне двойното данъчно облагане, следва да бъде спряно прилагането на изискването за отчитане на ДДС при използването за нестопански цели на леките автомобили, за които се прилага ограничението, допустимо съгласно настоящата директива. С тази мярка за опростяване се премахва необходимостта да се води документация на използването за нестопански цели на служебни автомобили и се предотвратява отклонение от данъчно облагане чрез неправилно водене на документацията.
(5)
Ограничаването на правото на приспадане в съответствие с поисканото разрешение следва да се прилага по отношение на ДДС, платен при покупката, лизинга, вътреобщностното придобиване и вноса на определени категории леки автомобили, както и по отношение на свързаните с тях разходи, включително за закупуване на гориво.
(6)
Исканото разрешение следва да се прилага само по отношение на леките автомобили с допустима максимална маса до 3 500 килограма и с до осем места за сядане без мястото на водача. Използването за нестопански цели на леки автомобили с маса над 3 500 килограма или с повече от осем места за сядане без мястото на водача е незначително поради характеристиките на тези автомобили или поради вида на стопанската дейност, за която се използват. Следва да се осигури също така подробен списък на категориите леки автомобили, за които това разрешение не се прилага поради специфичната им употреба.
(7)
Срокът на разрешението следва да бъде ограничен до 31 декември 2017 г., за да се даде възможност да бъде направен преглед на необходимостта от него и на неговата ефективност, както и на съотношението между използването за целите на стопанската дейност и използването за лични цели, на което то се основава.
(8)
Ако Естония прецени, че е необходимо удължаване на срока на разрешението след 2017 г., тя следва най-късно до 31 март 2017 г. да представи на Комисията доклад, който включва преглед на прилагания процент, заедно с искането за удължаване на срока.
(9)
Дерогацията ще има незначително въздействие върху общия размер на данъчните приходи, събирани на етапа на крайно потребление, и няма да окаже отрицателно въздействие върху собствените ресурси на Съюза, формирани от ДДС,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Чрез дерогация от членове 168 и 168а от Директива 2006/112/ЕО на Естония се дава разрешение да ограничи правото на приспадане на данък върху добавената стойност (ДДС) за разходите за леки автомобили, които не се използват изцяло за стопански цели, до 50 %.
Член 2
Чрез дерогация от член 26, параграф 1, буква а) от Директива 2006/112/ЕО Естония не третира като възмездна доставка на услуги използването за нестопански цели на лек автомобил, който е част от стопанските активи на данъчнозадължено лице, когато за автомобила се прилага ограничение, допустимо съгласно член 1 от настоящото решение.
Член 3
Разходите, посочени в член 1, обхващат покупката, лизинга, вътреобщностното придобиване и вноса на леки автомобили, които не се използват изцяло за целите на стопанската дейност, както и свързаните с това разходи, включително за закупуване на гориво.
Член 4
Настоящото решение се прилага само по отношение на леките автомобили с допустима максимална маса до 3 500 килограма и с не повече от осем места за сядане без мястото на водача.
Член 5
Членове 1 и 2 не се прилагат за следните категории леки автомобили:
а)
автомобили, закупени с цел препродажба, отдаване под наем или отдаване на лизинг;
б)
автомобили, използвани за превоз на пътници срещу възнаграждение, включително за таксиметрови услуги;
в)
автомобили, използвани за обучение на водачи на моторни превозни средства.
Член 6
1. Настоящото решение поражда действие в деня на нотификацията му.
Прилага се до 31 декември 2017 г.
2. Всяко искане за удължаване на срока на разрешението, предвидено в настоящото решение, се представя на Комисията в срок до 31 март 2017 г. и се придружава от доклад, който включва преглед на процента, определен в член 1.
Член 7
Адресат на настоящото решение е Република Естония.
Съставено в Брюксел на 7 ноември 2014 година.
TARYBOS ĮGYVENDINIMO SPRENDIMAS
2014 m. lapkričio 7 d.
kuriuo Estijos Respublikai leidžiama taikyti priemonę, kuria nukrypstama nuo Direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 26 straipsnio 1 dalies a punkto ir 168 bei 168a straipsnių
(2014/797/ES)
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvą 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (1), ypač į jos 395 straipsnio 1 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
kadangi:
(1)
raštu, kurį Komisija užregistravo 2014 m. gegužės 26 d., Estija paprašė leidimo nukrypti nuo Direktyvos 2006/112/EB, kuria reglamentuojama teisė atskaityti su lengvaisiais automobiliais susijusį pirkimo PVM, nuostatų;
(2)
2014 m. birželio 11 d. raštu Komisija pranešė kitoms valstybėms narėms apie Estijos prašymą. 2014 m. birželio 12 d. raštu Komisija pranešė Estijai turinti visą informaciją, kuri, jos nuomone, yra būtina prašymui išnagrinėti;
(3)
Direktyvos 2006/112/EB 168 ir 168a straipsniuose nustatoma apmokestinamojo asmens teisė atskaityti pridėtinės vertės mokestį (PVM), mokėtiną už to asmens įsigytas prekes ir paslaugas, jeigu jos naudojamos to asmens apmokestinamiesiems sandoriams. Tos direktyvos 26 straipsnio 1 dalies a punktu nustatomas reikalavimas apmokestinamiems asmenims apskaityti PVM, kai įmonės turtas naudojamas ne verslo reikmėms;
(4)
tiksliai nustatyti, kada turtas naudojamas ne verslo reikmėms, dažnai yra labai sunku, ir net tais atvejais, kai tai padaryti galima, tuo tikslu naudojamas mechanizmas dažnai yra didelė našta jo naudotojams. Pagal prašomą leidimą lengvųjų automobilių, kurie naudojami ne vien tik verslo tikslais, leidžiama atskaityti išlaidų PVM suma turėtų būti nustatyta (išskyrus tam tikras išimtis) kaip vienodo dydžio procentinė norma. Remdamosi šiuo metu turima informacija Estijos institucijos mano, kad būtų pagrįsta taikyti 50 % normą. Tuo pačiu, siekiant išvengti dvigubo apmokestinimo, reikalavimas apskaityti PVM, mokėtiną už lengvųjų automobilių naudojimą ne verslo reikmėms, turėtų būti laikinai netaikomas, jeigu tiems automobiliams taikomas šia direktyva leidžiamas apribojimas. Taikant tą supaprastinimo priemonę, nebereikia tvarkyti tarnybinių automobilių naudojimo ne verslo reikmėms apskaitos ir užkertamas kelias mokesčiams slėpti neteisingai tvarkant apskaitą;
(5)
teisės į atskaitą apribojimas pagal prašomą leidimą turėtų būti taikomas PVM, kuriuo apmokestinamas nurodytų lengvųjų automobilių pirkimas, išperkamoji nuoma, įsigijimas Bendrijoje ir importas, taip pat su tuo susijusios išlaidos, įskaitant degalų pirkimą;
(6)
prašomas leidimas turėtų būti taikomas tik lengviesiems automobiliams, kurių didžiausias leistinas svoris neviršija 3 500 kilogramų ir kuriuose, be vairuotojo vietos, yra ne daugiau kaip aštuonios sėdimosios vietos. Bet koks lengvųjų automobilių, sveriančių daugiau kaip 3 500 kilogramų arba kuriuose, be vairuotojo vietos, yra daugiau kaip aštuonios sėdimosios vietos, naudojimas ne verslo reikmėms yra nereikšmingas dėl tokių automobilių savybių arba dėl veiklos, kuriai jie naudojami, rūšies. Taip pat reikėtų pateikti išsamų lengvųjų automobilių kategorijų, kurioms netaikomas tas leidimas, sąrašą, grindžiamą konkrečiu tokių automobilių naudojimu;
(7)
leidimui reikėtų nustatyti galiojimo terminą iki 2017 m. gruodžio 31 d., kadangi reikės peržiūrėti jo būtinumą ir veiksmingumą, taip pat naudojimo verslo ir ne verslo tikslais procentinę normą, kuria tas leidimas grindžiamas;
(8)
jeigu Estija mano, kad leidimą būtina toliau taikyti po 2017 m., ne vėliau kaip 2017 m. kovo 31 d. ji turėtų pateikti Komisijai ataskaitą, kurioje būtų pateikta taikomos procentinės normos peržiūra, kartu su prašymu pratęsti leidimą;
(9)
nukrypti leidžianti nuostata turės tik nedidelį poveikį bendrai mokesčių pajamų, surenkamų galutinio vartojimo etape, sumai ir neturės neigiamo poveikio Sąjungos nuosaviems ištekliams, gaunamiems iš PVM,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Nukrypstant nuo Direktyvos 2006/112/EB 168 ir 168a straipsnių, Estijai leidžiama iki 50 % apriboti teisę atskaityti pridėtinės vertės mokestį (PVM) už išlaidas, susijusias su lengvaisiais automobiliais, naudojamais ne vien verslo tikslais.
2 straipsnis
Nukrypstant nuo Direktyvos 2006/112/EB 26 straipsnio 1 dalies a punkto, lengvojo automobilio, įtraukto į apmokestinamojo asmens veiklai skirtą turtą, naudojimo ne verslo tikslais Estija nelaiko paslaugų teikimu už atlygį, kai tam automobiliui taikomas apribojimas, leidžiamas pagal šio sprendimo 1 straipsnį.
3 straipsnis
1 straipsnyje nurodytos išlaidos apima lengvųjų automobilių, naudojamų ne vien verslo tikslais, pirkimą, išperkamąją nuomą, įsigijimą Bendrijoje ir importą, taip pat su tuo susijusias išlaidas, įskaitant degalų pirkimą.
4 straipsnis
Šis sprendimas taikomas tik lengviesiems automobiliams, kurių didžiausias leistinas svoris neviršija 3 500 kilogramų ir kuriuose, be vairuotojo vietos, yra ne daugiau kaip aštuonios sėdimosios vietos.
5 straipsnis
1 ir 2 straipsniai netaikomi šių kategorijų lengviesiems automobiliams:
a)
perpardavimui, nuomai ar išperkamajai nuomai įsigytiems automobiliams;
b)
keleiviams vežti už atlygį, įskaitant taksi paslaugas, naudojamiems automobiliams;
c)
vairavimo pamokoms naudojamiems automobiliams.
6 straipsnis
1. Šis sprendimas įsigalioja pranešimo apie jį dieną.
Jis taikomas iki 2017 m. gruodžio 31 d.
2. Visi prašymai pratęsti šiame sprendime numatyto leidimo galiojimą kartu su ataskaita, kurioje pateikiama peržiūrėta 1 straipsnyje nustatyta procentinė norma, Komisijai pateikiami iki 2017 m. kovo 31 d.
7 straipsnis
Šis sprendimas skirtas Estijos Respublikai.
Priimta Briuselyje 2014 m. lapkričio 7 d.