ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 625/2014 НА КОМИСИЯТА
от 13 март 2014 година
за допълнение на Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета чрез приемане на регулаторни технически стандарти, с които се уточняват изискванията за инвеститор, спонсор, първоначални кредитори и институции инициатори във връзка с експозиции към прехвърлен кредитен риск
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници и за изменение на Регламент (ЕС) № 648/2012 (1), и по-специално член 410, параграф 2 от него,
като има предвид, че:
(1)
Запазването на икономически интерес има за цел съгласуване на интересите между страните, които съответно прехвърлят и поемат кредитен риск във връзка със секюритизираните експозиции. Когато даден субект секюритизира собствените си задължения, съгласуването на интереси става автоматично, без значение дали крайният длъжник обезпечава своя дълг. Когато е ясно, че инициаторът задържа кредитния риск, не е необходимо той да запазва интерес, тъй като това не би подобрило съществуващото положение.
(2)
Целесъобразно е да бъдат уточнени обстоятелствата, при които се смята, че възниква експозиция към прехвърлен кредитен риск за някои специфични случаи, в които институциите, които не действат като инициатори, спонсори или първоначални кредитори, може да се окажат изложени на кредитен риск във връзка със секюритизираща позиция, включително когато институциите действат като контрагент по дериватен инструмент на секюритизационната сделка, като хеджиращ контрагент по секюритизационната сделка, като доставчик на ликвидно улеснение по сделката, както и когато институциите притежават секюритизиращи позиции в търговския портфейл в контекста на дейност по поддържане на пазара.
(3)
При сделките по пресекюритизация възниква прехвърляне на кредитния риск при първата секюритизация на активи и при второто „преопаковане“ на сделката. Двете нива на сделката и съответните два случая на прехвърляне на кредитен риск са независими по отношение на изискванията, изложени в настоящия регламент. Запазването на нетния икономически интерес и комплексната проверка следва да бъдат подсигурени на всяко ниво на сделката от институциите, които ще бъдат изложени на прехвърлен кредитен риск на съответното ниво. Следователно, ако институцията придобива експозиция само на второто ниво на сделката (при „преопаковането“), изискванията, отнасящи се до запазване на нетен икономически интерес и до комплексната проверка, се прилагат за тази институция само по отношение на второто ниво на сделката. В рамките на една и съща сделка за пресекюритизация институциите, които са придобили експозиция на първото ниво на секюритизацията на активи, следва да спазват изискванията за запазване на икономическия интерес и за комплексна проверка по отношение на първото ниво на секюритизацията на сделката.
(4)
Целесъобразно е по-подробно да се конкретизират следните аспекти: прилагането на задължението за запазване на икономически интерес, включително спазване на задължението при наличието на множество инициатори, спонсори или първоначални кредитори; подробностите относно различните варианти на запазване; начинът на измерване на изискването за запазване при инициирането, а също и текущо; начинът на прилагане на изключения.
(5)
В член 405, параграф 1, букви а)-д) от Регламент (ЕС) № 575/2013 са представени различни варианти, при които изискването за запазване на интерес се смята за изпълнено. Настоящият регламент изяснява подробно начините за съобразяване с всеки от тези варианти.
(6)
Запазването на интерес може да се постигне чрез синтетична или условна форма на запазване, при условие че тези методи са напълно съобразени с един от възможните варианти, посочени в член 405, параграф 1, букви а)-д) от Регламент (ЕС) № 575/2013, към които може да бъде приравнена синтетичната или условната форма на запазване, и при условие че е подсигурено спазването на изискванията за оповестяване.
(7)
Забранява се хеджирането на запазения икономически интерес или неговата продажба, когато тези техники накърняват изискването за запазване, което означава, че те могат да бъдат разрешени, когато не подсигуряват на запазващото икономически интерес лице хеджиране срещу кредитен риск - нито на запазените секюритизиращи позиции, нито на запазените експозиции.
(8)
С цел да се подсигури текущо поддържане на нетен икономически интерес институциите следва да гарантират, че в секюритизационната структура липсват вградени механизми, чрез които минималното изискване за запазване на икономически интерес при инициирането непременно ще намалее по-бързо от прехвърления интерес. Също така не следва да се дава приоритет на запазения интерес по отношение на паричните потоци с цел преференциално извличане на ползи от частично или пълно погасяване, така че той да падне под 5 % от текущата номинална стойност на продадените траншове или секюритизираните експозиции. Освен това кредитната подкрепа, предоставена на институцията, поемаща експозиция към секюритизираща позиция, не следва да намалява непропорционално спрямо равнището на погасяване на базисните експозиции.
(9)
Институциите следва да могат да използват финансови модели, разработени от трети страни, различни от агенции за външна кредитна оценка (АВКО), с цел намаляване на административната тежест и разходите за привеждане в съответствие във връзка с изпълнението на задълженията за извършване на комплексна проверка. Институциите следва да използват финансови модели на трети страни само ако преди да инвестират са положили дължимата грижа да проверят точността на съответните допускания и структурирането на моделите, както и да разберат методологията, допусканията и резултатите на тези модели.
(10)
От съществено значение е допълнително да се конкретизира периодичността, с която институциите правят прегледи на съответствието с изискванията за комплексна проверка, начинът, по който да се преценява уместността на използването на различни правила и процедури за търговския и банковия портфейл, начинът на оценяване на съответствието, когато позициите се отнасят до портфейл за корелационно търгуване, както и да се уточнят някои термини от текста на член 406 от Регламент (ЕС) № 575/2013, като например „рискови параметри“ и „структурни елементи“.
(11)
Съгласно член 14, параграф 2, Регламент (ЕС) № 575/2013 установени в трети държави субекти, които са включени в консолидирания отчет в съответствие с член 18 от Регламент (ЕС) № 575/2013, но не попадат пряко в обхвата на прилагане на допълнителните рискови тегла, следва да не бъдат считани за нарушаващи член 405 от Регламент (ЕС) № 575/2013 при ограничени обстоятелства, като например във връзка с експозиции, държани в търговския портфейл за целите на дейност по поддържане на пазара. Не следва да се смята, че институциите нарушават този член, когато всички подобни експозиции или позиции в търговския портфейл не са съществени и не представляват непропорционално голям дял от търговията, при условие че е налице пълно разбиране относно експозициите или позициите и че се изпълняват подходящи и съизмерими формални правила и процедури спрямо общия рисков профил на съответния субект и на групата.
(12)
За ефективната комплексна проверка на секюритизиращите позиции е необходимо първоначално и текущо предоставяне на информация на инвеститорите относно степента на поетия ангажимент за запазване на икономически интерес и относно данните от съществено значение, включително за кредитното качество и показателите на базисната експозиция. Оповестените данни следва да включват подробни сведения за идентификационните данни на запазващото нетен икономически интерес лице, за избрания вариант за запазване на икономически интерес, както и относно първоначално предвидения и текущия ангажимент за запазване на икономически интерес. Когато са приложими изключенията, предвидени в член 405, параграфи 3 и 4 от Регламент (ЕС) № 575/2013, секюритизираните експозиции следва да бъдат изрично оповестени, когато не се прилага изискването за запазване, както и причината то да не бъде прилагано.
(13)
Настоящият регламент се основава на проектите за регулаторни технически стандарти, представени от Европейския надзорен орган (Европейския банков орган) на Комисията.
(14)
Европейският надзорен орган (Европейският банков орган) проведе открити обществени консултации по тези проекти на регулаторни технически стандарти, въз основа на които е изготвен настоящият регламент, анализира потенциалните разходи и ползи и поиска становище от Групата на участниците от банковия сектор, създадена по член 37 от Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета (2),
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОПРЕДЕЛЕНИЯ И ЕКСПОЗИЦИЯ КЪМ РИСКА ВЪВ ВРЪЗКА СЪС СЕКЮРИТИЗАЦИЯ
Член 1
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„запазващо лице“ означава субект, действащ като инициатор, спонсор или първоначален кредитор, който запазва нетен икономически интерес в схемата на секюритизация в съответствие с член 405, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
б)
„синтетична форма на запазване“ означава запазване на икономически интерес чрез използването на дериватни инструменти.
в)
„условна форма на запазване“ означава запазване на икономически интерес чрез използване на гаранции, акредитиви и други подобни форми на кредитна подкрепа за осигуряване на незабавно прилагане на запазването.
г)
„вертикален транш“ означава транш, който излага притежателя на транша на кредитния риск по всеки издаден транш на секюритизационната сделка на пропорционален принцип.
ГЛАВА II
ЕКСПОЗИЦИЯ КЪМ КРЕДИТЕН РИСК ВЪВ ВРЪЗКА СЪС СЕКЮРИТИЗИРАЩА ПОЗИЦИЯ
Член 2
Особени случаи на експозиция към кредитен риск във връзка със секюритизираща позиция
1. Когато дадена институция действа като контрагент по кредитни дериватни инструменти или като контрагент, осигуряващ хеджирането, или като доставчик на ликвидно улеснение по секюритизационна сделка, се счита, че тя остава изложена на кредитен риск във връзка със секюритизираща позиция, когато дериватът, хеджирането или ликвидното улеснение поемат кредитния риск на секюритизираните експозиции или секюритизиращите позиции.
2. За целите на член 405 и член 406 от Регламент (ЕС) № 575/2013 когато ликвидното улеснение отговаря на условията, посочени в член 255, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013 г., доставчикът на ликвидност не се счита за изложен на кредитен риск във връзка със секюритизираща позиция.
3. Когато става въпрос за пресекюритизация с повече от едно ниво или секюритизация чрез няколко отделни базисни операции, дадена институция може да се счита за изложена на кредитен риск само във връзка с отделната секюритизираща позиция или сделка, към която приема експозиция.
4. Приема се, че институциите не са в нарушение на член 405 от Регламент (ЕС) № 575/2013 в съответствие с член 14, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013 на консолидирана основа, при положение че са изпълнени следните условия:
а)
субектът, който държи секюритизиращите позиции, е установен в трета държава и е включен в консолидираната група в съответствие с член 18 от Регламент (ЕС) № 575/2013;
б)
секюритизиращите позиции се държат в търговския портфейл на субекта, посочен в буква а), за целите на дейността по поддържане на пазара;
в)
секюритизиращите позиции не са значими по отношение на общия рисков профил на търговския портфейл на групата, посочен в буква а), и не представляват несъразмерен дял от търговската дейност на групата.
ГЛАВА III
ЗАПАЗВАНЕ НА НЕТЕН ИКОНОМИЧЕСКИ ИНТЕРЕС
Член 3
Лица, запазващи значим нетен икономически интерес
1. Запазеният значим нетен икономически интерес не се разделя между различни видове запазващи лица. Изискването за запазване на значим нетен икономически интерес се удовлетворява в пълна степен от което и да е от следните лица:
а)
инициатора или инициаторите;
б)
спонсора или спонсорите;
в)
първоначалния кредитор или първоначалните кредитори.
2. Ако секюритизираните експозиции са създадени от няколко инициатори, изискването за запазване се удовлетворява от всеки инициатор по отношение на дела от общия размер на секюритизираните експозиции, за които той е инициатор.
3. Ако секюритизираните експозиции са създадени от няколко първоначални кредитори, изискването за запазване се удовлетворява от всеки първоначален кредитор по отношение на дела от общия размер на секюритизираните експозиции, за които той е първоначален кредитор.
4. Чрез дерогация от параграфи 2 и 3, ако секюритизираните експозиции са създадени от няколко инициатори или няколко първоначални кредитори, изискването за запазване може да бъде изпълнено в пълна степен от един инициатор или първоначален кредитор, при условие че е спазено поне едно от следните условия:
а)
инициаторът или първоначалният кредитор е учредил и управлява програмата или схемата за секюритизация;
б)
инициаторът или първоначалният кредитор е учредил програмата или схемата за секюритизация и е допринесъл за над 50 % от общия размер на секюритизираните експозиции.
5. Ако секюритизираните експозиции са спонсорирани от няколко спонсори, изискването за запазване следва да бъде изпълнено от един от следните участници:
а)
спонсорът, чийто икономически интерес е най-добре съгласуван с инвеститорите, както е договорено със съответните спонсори въз основа на обективни критерии, включително структурата на таксите, участието в учредяването и управлението на програмата или схемата за секюритизация и изложеността на кредитен риск във връзка със секюритизиращите позиции;
б)
от всеки спонсор - пропорционално в зависимост от броя на спонсорите.
Член 4
Изпълнение на изискването за запазване чрез синтетична или условна форма на запазване
1. Изискването за запазване може да бъде изпълнено по начин, еквивалентен на един от вариантите, предвидени в член 405, параграф 1, алинея втора от Регламент (ЕС) № 575/2013, чрез синтетична или условна форма на запазване, когато са изпълнени следните условия:
а)
запазената сума е най-малко равностойна на изискването по варианта, към който може да бъде приравнена синтетичната или условната форма на запазване;
б)
запазващото лице изрично е оповестило, че ще запази постоянен значим нетен икономически интерес в това отношение, включително подробности относно формата на запазване, използваната методология при неговото определяне, както и неговата еквивалентност на един от посочените варианти.
2. Когато субект, различен от кредитна институция, както е определена в член 4, параграф 1, подточка 1) от Регламент (ЕС) № 575/2013, действа като запазващо лице посредством синтетична или условна форма на запазване, запазеният на синтетична или условна база интерес следва да бъде напълно обезпечен с парични средства и държан отделно като „средства, които принадлежат на клиенти“, съобразно член 13, параграф 8 от Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (3).
Член 5
Вариант на запазване а): пропорционално запазване на интерес във всеки от продадените или прехвърлени на инвеститори траншове
1. Посоченото в член 405, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 575/2013 запазване на поне 5 % от номиналната стойност на всеки от продадените или прехвърлени траншове може да бъде постигнато също така посредством:
а)
запазване на най-малко 5 % от номиналната стойност на всяка от секюритизираните експозиции, при условие че кредитният риск на такива експозиции е от същия ранг или е подчинен на секюритизирания за същите експозиции кредитен риск. В случай на револвираща секюритизация, както е определена в член 242, параграф 13 от Регламент (ЕС) № 575/2013, това може да стане чрез запазване на интереса на инициатора, като се приема, че неговият интерес е възлизал на поне 5 % от номиналната стойност на всяка от секюритизираните експозиции и е бил от същия ранг или е бил подчинен на секюритизирания за същите експозиции кредитен риск;
б)
предоставянето в контекста на програма за търговски книжа, обезпечени с активи, на ликвидно улеснение, което може да бъде от най-висок ранг в договорния план за разпределение на загубите, когато са изпълнени следните условия:
i)
ликвидното улеснение обхваща 100 % от кредитния риск на секюритизираните експозиции;
ii)
ликвидното улеснение покрива кредитния риск за периода, през който запазващото лице е длъжно да поддържа икономически интерес посредством такова ликвидно улеснение за съответната секюритизираща позиция;
iii)
ликвидното улеснение се предоставя от инициатора, спонсора или първоначалния кредитор в секюритизационната сделка;
iv)
институцията, която придобива експозиция към подобна секюритизация, е получила достъп до съответната информация, позволяваща проверка на спазването на точки i), ii) и iii).
в)
Запазване на вертикален транш, който е с номинална стойност от поне 5 % от общата номинална стойност на всички емитирани траншове на дългови ценни книжа.
Член 6
Вариант на запазване б): запазване на интереса на инициатора за револвиращите експозиции
Запазването, посочено като вариант в член 405, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) № 575/2013, може да бъде постигнато чрез запазване на най-малко 5 % от номиналната стойност на всяка от секюритизираните експозиции, при условие че запазеният кредитен риск по тези експозиции е от същия ранг или е подчинен на секюритизирания за същите експозиции кредитен риск.
Член 7
Вариант на запазване в): запазване на случайно избрани експозиции
1. Групата от най-малко 100 потенциално секюритизирани експозиции, от която са запазени и секюритизирани случайно избрани експозиции, посочени в член 405, параграф 1, буква в), втора алинея от Регламент (ЕС) № 575/2013, е достатъчно разнообразна, за да се избегне прекомерното концентриране на запазения интерес. При подготовката на процеса на подбор запазващото лице взема под внимание подходящи количествени и качествени показатели, за да се гарантира, че разграничението между запазените и секюритизираните експозиции е действително на случаен принцип. Ако е уместно, при подбора на експозициите запазващото лице на случайно избрани експозиции взема под внимание показатели като дата на емисия, продукт, география, дата на иницииране, падеж, съотношение между заем и стойност, вид собственост, промишлен отрасъл и остатък за изплащане.
2. Запазващото лице не определя различни отделни експозиции като запазени експозиции в различни моменти, освен ако това е необходимо за изпълнение на изискване за запазване по отношение на секюритизация, при която секюритизираните експозиции варират във времето - поради нови експозиции, които са добавени към секюритизацията, или поради промяна в нивото на отделните секюритизирани експозиции.
Член 8
Вариант на запазване г): запазване на транша за първа загуба
1. Запазването на транша за първа загуба в съответствие с член 405, параграф 1, буква г), втората алинея от Регламент (ЕС) № 575/2013 се извършва от балансови или задбалансови позиции и може също така да бъде реализирано чрез някоя от следните възможности:
а)
предоставяне на условна форма на запазването, както е посочено в член 1, параграф 1, буква в), или на ликвидно улеснение в контекста на програмата за търговски книжа, обезпечени с активи, което отговаря на следните критерии:
i)
покрива най-малко 5 % от номиналната стойност на секюритизираните експозиции;
ii)
представлява първа загубена позиция във връзка със секюритизацията;
iii)
покрива кредитния иск за целия период на задължението за запазване;
iv)
предоставя се от инициатора, спонсора или първоначалния кредитор в секюритизацията;
v)
институцията, която придобива експозиция към подобна секюритизация, е получила достъп до съответната информация, позволяваща проверка на спазването на точки i), ii), iii) и iv).
б)
свръхобезпечение - като форма на кредитно подобрение, ако това свръхобезпечение играе ролята на запазване за „първа загуба“ на най-малко 5 % от номиналната стойност на траншовете, емитирани по схемата за секюритизация.
2. Когато траншът за първа загуба надвишава 5 % от номиналната стойност на секюритизираните експозиции, запазващото лице има възможност да запази само част от такъв транш за първа загуба, когато тази част се равнява на поне 5 % от номиналната стойност на секюритизираните експозиции.
3. Във връзка с изпълнението на изискването за запазване на риска на равнище схема за секюритизация институциите вземат предвид съществуването на базисни сделки, в които инициаторите или първоначалните кредитори запазват експозиция за първа загуба на конкретното равнище на сделката.
Член 9
Вариант на запазване д): запазване на първа загуба във всяка секюритизирана експозиция
1. Запазването на експозицията за първа загуба на равнището на всяка секюритизирана експозиция в съответствие с член 405, параграф 1, буква д), втората алинея се прилага по такъв начин, че запазеният кредитен риск е винаги подчинен на кредитния риск, който е бил секюритизиран във връзка със същите тези експозиции.
2. Запазването по параграф 1 може да бъде реализирано чрез продажбата при дисконтирана стойност на базисните експозиции от инициатора или първоначалния кредитор, като размерът на отстъпката е поне 5 % от номиналната стойност на всяка експозиция, а сумата на продажбата при дисконтирана стойност подлежи на възстановяване само на инициатора или първоначалния кредитор, когато не е компенсирана от загуби, свързани с кредитния риск по секюритизираните експозиции.
Член 10
Измерване на равнището на запазване
1. При измерване на равнището на запазване на нетен икономически интерес се прилагат следните критерии:
а)
за момент на възникване се счита моментът, в който експозициите за били секюритизирани за първи път;
б)
изчисляването на равнището на запазване се основава на номиналните стойности, а цената на придобиване на активите не се взема под внимание;
в)
„допълнителният спред“, както е определен в член 242, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013, не се взема под внимание, когато се оценява нетният икономически интерес на запазващото нетен икономически интерес лице;
г)
Същият вариант на запазване и същата методология се използват за изчисляване на нетния икономически интерес за периода на действие на секюритизационната сделка, освен ако извънредни обстоятелства налагат промяна и тази промяна не се използва като средство за намаляване на размера на запазения интерес.
2. В допълнение към критериите, посочени в параграф 1, при условие че липсва вграден механизъм, чрез който запазеният интерес при инициирането да намалява по-бързо от прехвърления интерес, изпълнението на изискването за запазване не се счита за засегнато от намалението на размера на запазения интерес чрез разпределяне на парични потоци или чрез разпределение на загуби, които всъщност намаляват равнището на запазване с течение на времето. От запазващото лице не се изисква постоянно възстановяване или коригиране на запазения интерес до поне 5 % при реализиране на загуби по негови експозиции или при тяхното разпределяне по неговата запазена позиция.
Член 11
Измерване на запазването за неусвоените суми в експозиции под формата на кредитни улеснения
Изчисляването на нетния икономически интерес, който трябва да бъде запазен за кредитни улеснения, включително кредитни карти, се основава единствено на вече усвоените, реализирани или получени суми и се коригира в съответствие с промените в тези суми.
Член 12
Забрана за хеджиране или продажба на запазен интерес
1. Задължението, посочено в член 405, параграф 1, трета алинея от Регламент (ЕС) № 575/2013, запазеният нетен икономически интерес да не бъде подлаган на редуциране на кредитния риск, поемане на къси позиции, други действия по хеджиране или продажба се прилага, като се има предвид целта на изискването за запазване и като се взема под внимание икономическата същност на сделката. Хеджирането на нетния икономически интерес не се счита за хеджиране за целите на член 405, параграф 1, трета алинея от Регламент (ЕС) № 575/2013 и може да бъде съответно разрешено само ако запазващото лице не е хеджирано срещу кредитен риск на запазените секюритизиращи позиции или запазените експозиции.
2. Запазващото лице може да използва всякакви запазени експозиции или секюритизиращи позиции за обезпечаване на финансиране, при условие че тази употреба не прехвърля кредитния риск по тези запазени секюритизирани експозиции или секюритизиращи позиции към трета страна.
Член 13
Изключения от член 405, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 575/2013
Посочените в член 405, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 575/2013 сделки обхващат секюритизиращите позиции в портфейла за корелационно търгуване, които са референтни инструменти, удовлетворяващи критерия по член 338, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) № 575/2013, или са допустими за включване в портфейла за корелационно търгуване.
Член 14
Запазване на консолидирана основа
Институция, която отговаря на изискването за запазване на основата на консолидираното състояние на съответната кредитна институция майка от ЕС, на финансовия холдинг от ЕС или на смесения финансов холдинг от ЕС в съответствие с член 405, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013, в случай че запазващото лице вече не е включено в обхвата на надзора на консолидирана основа, гарантира, че един или повече от останалите субекти, включени в обхвата на надзора на консолидирана основа, предполага експозиция към секюритизацията, за да се гарантира непрекъснато изпълнение на изискването.
ГЛАВА IV
ИЗИСКВАНИЯ ЗА КОМПЛЕКСНА ПРОВЕРКА ЗА ИНСТИТУЦИИТЕ, КОИТО ПРИЕМАТ ЕКСПОЗИЦИЯ КЪМ СЕКЮРИТИЗИРАЩА ПОЗИЦИЯ
Член 15
Възлагане на дейности на външни изпълнители и други общи съображения
1. Когато липсва информация за конкретните експозиции, които ще бъдат секюритизирани, в това число за експозициите, натрупани преди тяхната секюритизация, или когато те могат да бъдат заменени в съществуваща револвираща секюритизация, институцията се счита за изпълнила задълженията си за комплексна проверка по член 406 от Регламент (ЕС) № 575/2013 за всяка от секюритизиращите си позиции на основата на съответните критерии за допустимост за тези експозиции.
2. При възлагането на външни изпълнители на определени задачи в процеса на изпълнение на задълженията, установени в член 406 от Регламент (ЕС) № 575/2013, включително водене на регистри, институциите, които придобиват изложеност към риск във връзка със секюритизация, запазват пълен контрол върху този процес.
Член 16
Уточняване на рисковите параметри и структурните елементи
1. Рисковите параметри на отделната секюритизираща позиция, посочени в член 406, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) № 575/2013, включват следните най-подходящи и съществени параметри:
а)
ранг на транша;
б)
профил на паричния поток;
в)
съществуващ рейтинг;
г)
предишни резултати от подобни траншове;
д)
задължения, свързани с траншове, включени в документацията по секюритизацията;
е)
кредитно подобрение.
2. Рисковите параметри на експозициите, свързани със секюритизиращата позиция по член 406, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) № 575/2013, включват най-подходящите и съществени параметри, като например показателите по член 406, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013 във връзка с експозиции по жилищни ипотечни заеми. Институциите определят подходящи и съпоставими инструменти за анализ на рисковите характеристики на други класове активи.
3. Допълнителните структурни елементи, както е посочено в член 406, параграф 1, буква ж) от Регламент (ЕС) № 575/2013, включват дериватни инструменти, обезпечения, акредитиви и други подобни форми на кредитна подкрепа.
Член 17
Периодичност на прегледа
Институциите правят най-малко веднъж годишно преглед на съответствието си с член 406 от Регламент (ЕС) № 575/2013 след придобиване на експозиция към секюритизираща позиция и по-често - веднага след като институциите научат за нарушение на задълженията, включени в документацията за секюритизацията, или за съществена промяна в някой от следните аспекти:
а)
структурните елементи, които могат значително да повлияят върху резултатите на секюритизиращата позиция;
б)
рисковите параметри на секюритизиращите позиции и на базисните експозиции.
Член 18
Стрес тестове
1. Стрес тестовете по член 406, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕС) № 575/2013 включват всички съответни секюритизиращи позиции и са част от стратегиите и процедурите за стрес тестове, които институциите извършват в съответствие с процедурата за оценка на вътрешната капиталова адекватност, посочена в член 73 от Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (4).
2. С цел изпълнение на изискванията за стрес тестовете, посочени в член 406, параграф 1, втората алинея от Регламент (ЕС) № 575/2013, институциите могат да използват съпоставими финансови модели, разработени от трети страни, в допълнение към разработените от АВКО, при условие че при поискване могат да докажат, че преди инвестицията са положили дължимата грижа с цел да проверят точността на съответните допускания и структурирането на моделите, както и да разберат методологията, допусканията и резултатите.
3. При провеждането на стрес тестовете, посочени в член 406, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013, в рамките на програмата за търговски книжа, обезпечени с активи съгласно 242, подточка 9) от Регламент (ЕС) № 575/2013, която е подкрепена от ликвидно улеснение, покриващо в пълна степен кредитния риск на секюритизираните експозиции, институциите могат да направят стрес тестове по-скоро във връзка с кредитоспособността на доставчика на ликвидното улеснение, отколкото по отношение на секюритизираните експозиции.
Член 19
Експозиции в търговския портфейл и банковия портфейл
1. Поддържането на секюритизираща позиция съответно в търговския или банковия портфейл само по себе си не представлява достатъчно основание за прилагането на различни правила и процедури или различна интензивност на прегледа в изпълнение на задължението за комплексна проверка по член 406 от Регламент (ЕС) № 575/2013. При определяне на това, дали да се прилагат различни правила и процедури или различна интензивност на прегледа, под внимание се вземат всички значими фактори, оказващи съществено въздействие върху рисковия профил на всеки от портфейлите и на съответните секюритизиращи позиции, включително размера на позициите, въздействието върху капиталовата база на институцията при неблагоприятни обстоятелства, както и концентрацията на риск в една конкретна сделка, емитент или клас активи.
2. Институциите гарантират, че всяко съществено изменение, задълбочаващо рисковия профил на секюритизиращите позиции в техния търговски и банков портфейл, се отразява чрез съответните промени в техните процедури за комплексна проверка по отношение на тези секюритизиращи позиции. В тази връзка в своите формални правила и процедури за търговския и банковия портфейл институциите определят обстоятелствата, които може да доведат до преглед на задълженията във връзка с комплексната проверка.
Член 20
Позиции в портфейла за корелационно търгуване
Член 406 от Регламент (ЕС) № 575/2013 се смята за спазен, когато са изпълнени следните условия:
а)
секюритизиращите позиции или са държани в портфейла за корелационно търгуване и са референтни инструменти по член 338, параграф 1, буква б) от посочения регламент, или отговарят на изискванията за включване в портфейла за корелационно търгуване;
б)
институцията се съобразява с член 377 от посочения регламент, що се отнася до изчисляването на изискванията за собствените средства във връзка с нейния портфейл за корелационно търгуване;
в)
подходът на институцията за изчисляване на собствените средства във връзка с търговския портфейл води до всеобхватно и задълбочено познаване на рисковия профил на нейната инвестиция в секюритизиращи позиции;
г)
институцията е приложила формални правила и процедури, подходящи за портфейла за корелационно търгуване и съизмерими с рисовия профил на нейните инвестиции в съответните секюритизирани позиции, за анализиране и съхранение на съответната информация, посочена в член 406, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
ГЛАВА V
ИЗИСКВАНИЯ ЗА ИНИЦИАТОРИТЕ, СПОНСОРИТЕ И ПЪРВОНАЧАЛНИТЕ КРЕДИТОРИ
Член 21
Политики за кредитиране
1. Изпълнението на задължението по член 408 от Регламент (ЕС) № 575/2013 от страна на институциите инициатори или спонсори не предполага включването на типове заемополучатели и кредитни продукти, които са едни и същи за секюритизираните и несекюритизираните експозиции.
2. Когато институциите спонсори и инициатори не са били ангажирани в първоначалното отпускане на кредити за експозициите, които ще бъдат секюритизирани, или не са активни в отпускането на кредити за специфични видове експозиции, които ще бъдат секюритизирани, тези институции получават цялата необходима информация, за да се прецени дали критериите, приложени към кредитирането на тези експозиции, са също толкова надеждни и точни, както критериите, приложими към несекюритизирани експозиции.
Член 22
Оповестяване на равнището на поетото задължение за поддържане на нетен икономически интерес
1. В съответствие с член 409 от Регламент (ЕС) № 575/2013 запазващото лице предоставя на инвеститорите най-малко следната информация относно равнището на задължението си за поддържане на нетен икономически интерес в схемата на секюритизация:
а)
потвърждение за идентификационните данни на запазващото лице и за това, дали то е в ролята на инициатор, спонсор или първоначален кредитор;
б)
дали във връзка със запазването на нетен икономически интерес са приложени възможностите, предвидени в член 405, параграф 1, втората алинея, букви а), б), в), г) или д) от Регламент (ЕС) № 575/2013;
в)
всяка промяна във възможностите за запазване на нетен икономически интерес, както е посочено в буква б), в съответствие с член 10, параграф 1, буква г);
г)
потвърждение за равнището на запазване при иницииране и за задължението за запазване на текуща основа, което се отнася само до продължаване на изпълнението на първоначалното задължение и не изисква данни относно текущата номинална или пазарна стойност или относно каквито и да било обезценки или намаления на стойността на запазения интерес.
2. Когато изключенията по член 405, параграф 3 или параграф 4 от Регламент (ЕС) № 575/2013 са приложими към сделка по секюритизация, институциите, действащи като инициатор, спонсор или първоначален кредитор, оповестяват информация относно приложимото изключение за инвеститорите.
3. Информацията, посочена в параграфи 1 и 2, се документира по подходящ начин и се оповестява публично, освен при двустранни или частни сделки, при които непубличното оповестяване се счита за достатъчно от страните. Включването на декларация за задължение за запазване в проспекта за ценни книжа, емитирани като част от програмата за секюритизация, се разглежда като подходящо средство за изпълнение на изискването.
4. Оповестената информация се потвърждава също така след инициирането със същата периодичност, както периодичността на отчитане на сделката, най-малко веднъж годишно и при което и да е от следните обстоятелства:
а)
при нарушаване на задължение за запазване по член 405, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013;
б)
при съществена промяна в резултатите на секюритизиращата позиция или рисковите параметри на секютиризацията, или базисните експозиции;
в)
при нарушение на задълженията, включени в документацията по секюритизацията.
Член 23
Оповестяване на данни от съществено значение
1. Инициаторите, спонсорите и първоначалните кредитори гарантират, че данните от съществено значение в съответствие с член 409 от Регламент (ЕС) № 575/2013 са лесно достъпни за инвеститорите, без да се налагат прекомерни административни тежести.
2. Подходящото оповестяване по член 409 от Регламент (ЕС) № 575/2013 се извършва най-малко веднъж годишно и при следните обстоятелства:
а)
когато се променят съществено резултатите на секюритизиращата позиция или рисковите параметри на секютиризацията, или базисните експозиции;
б)
при нарушение на задълженията, включени в документацията по секюритизацията;
в)
За да може да се приеме, че данните са от съществено значение по отношение на отделните базисни експозиции, в общия случай те се предоставят за всеки кредит поотделно, като в някои случаи се допуска и предоставяне на данните на агрегирана основа. При оценката на това, дали обобщената информация е достатъчна, се вземат под внимание различни фактори, сред които нееднородността на базисния пул и дали управлението на експозициите в такъв пул се основава на самия пул или се извършва на базата на всеки отделен заем.
3. Изискването за оповестяване е подчинено на всякакви други правни или регулаторни изисквания, приложими към запазващото нетен икономически интерес лице.
ГЛАВА VI
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 24
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 13 март 2014 година.
KOMISIJOS DELEGUOTASIS REGLAMENTAS (ES) Nr. 625/2014
2014 m. kovo 13 d.
kuriuo Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 575/2013 papildomas techniniais reguliavimo standartais, nustatant reikalavimus investuotojams, rėmėjams, pirminiams skolintojams ir įstaigoms iniciatorėms, susijusius su perleistos kredito rizikos pozicijomis
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 575/2013 dėl prudencinių reikalavimų kredito įstaigoms ir investicinėms įmonėms ir kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 648/2012 (1), ypač į jo 410 straipsnio 2 dalį,
kadangi:
(1)
ekonominės dalies išlaikymu siekiama suderinti šalių, atitinkamai perleidžiančių ir perimančių vertybiniais popieriais pakeistų pozicijų kredito riziką, dalis. Jeigu subjektas vertybiniais popieriais pakeičia savo paties įsipareigojimus, toks dalių suderinimas nustatomas savaime, nepaisant to, ar galutinis skolininkas savo skolą užtikrina įkaitu. Jeigu yra aišku, kad kredito rizika lieka iniciatoriui, jam nebūtina išlaikyti dalies ir dėl to anksčiau buvusi pozicija nepagerėtų;
(2)
tikslinga paaiškinti, kad perleistos kredito rizikos pozicija atsiranda tam tikrais specifiniais atvejais, kai įstaiga, kai ji neveikia kaip iniciatorius, rėmėjas ar pirminis skolintojas, gali prisiimti kredito riziką, susijusią su pakeitimo vertybiniais popieriais pozicija, įskaitant atvejus, kai įstaiga veikia kaip su pakeitimo vertybiniais popieriais sandoriu susijusios išvestinės finansinės priemonės sandorio šalis, su pakeitimo vertybiniais popieriais sandoriu susijusio apsidraudimo sandorio šalis, likvidumo priemonės teikėja sudarant sandorį ir kai įstaiga, vykdydama rinkos formavimo veiklą, pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijas turi prekybos knygoje;
(3)
vykdant pakartotinio pakeitimo vertybiniais popieriais sandorius kredito rizika perleidžiama pirmojo turto pakeitimo vertybiniais popieriais lygmeniu ir antruoju, sandorio „pertvarkymo“ lygmeniu. Abu sandorio lygmenys ir abu atitinkami kredito rizikos perleidimo etapai yra nepriklausomi, kiek tai susiję su šiame reglamente nustatytais reikalavimais. Kiekvienu sandorio lygmeniu įstaigos, tuo konkrečiu lygmeniu prisiimančios perleistą kredito riziką, turėtų užtikrinti, kad būtų išlaikyta grynoji ekonominė dalis ir atliekamas išsamus patikrinimas. Todėl, jeigu įstaiga riziką prisiima tik antruoju, sandorio „pertvarkymo“ lygmeniu, su grynosios ekonominės dalies išlaikymu ir išsamiu patikrinimu susiję reikalavimai tai įstaigai taikomi tik dėl antrojo sandorio lygmens. Vykdant tą patį pakartotinį pakeitimo vertybiniais popieriais sandorį, įstaigos, kurios prisiima su pirmojo lygmens turto pakeitimu vertybiniais popieriais susijusią riziką, turėtų laikytis išlaikymo ir išsamaus patikrinimo reikalavimų, susijusių su pirmuoju pakeitimo vertybiniais popieriais sandorio lygmeniu;
(4)
tikslinga išsamiau patikslinti išlaikymo įpareigojimo taikymo nuostatas, įskaitant atitiktį reikalavimams, kai yra keli iniciatoriai, rėmėjai ar pirminiai skolintojai, išsamias nuostatas, susijusias su skirtingomis išlaikymo galimybėmis, kaip įvertinti išlaikymo reikalavimą sudarant sandorį ir nuolat ir kaip taikyti išimtis;
(5)
Reglamento (ES) Nr. 575/2013 405 straipsnio 1 dalies a-e punktuose nurodyta įvairių galimybių, kurias pasirinkus galima išlaikyti reikalaujamą dalį. Šiame reglamente išsamiai paaiškinami būdai, kaip laikytis reikalavimų pagal kiekvieną iš šių galimybių;
(6)
dalis galėtų būti išlaikoma taikant sintetinę arba sąlyginę formą, jeigu šie metodai visiškai atitinka vieną iš Reglamento (ES) Nr. 575/2013 405 straipsnio 1 dalies a-e punktuose nurodytų galimybių, kuriai galima prilyginti sintetinę arba sąlyginę išlaikymo formą, ir jeigu užtikrinama, kad bus laikomasi atskleidimo reikalavimų;
(7)
draudžiama apdrausti ar parduoti išlaikytą dalį, jeigu taikant šias priemones pakenkiama išlaikymo reikalavimo tikslui, t. y. jos gali būti leidžiamos, tik jeigu jomis išlaikytojas neapsidraudžia nuo kredito rizikos, susijusios arba su išlaikytomis pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijomis, arba su išlaikytomis rizikos pozicijomis;
(8)
siekiant užtikrinti nuolatinį grynosios ekonominės dalies išlaikymą, įstaigos turėtų užtikrinti, kad pakeitimo vertybiniais popieriais struktūra nebūtų grindžiama tokiu mechanizmu, kurį taikant minimalus išlaikymo reikalavimas sandorio sudarymo metu neišvengiamai mažėtų sparčiau nei perleidžiama dalis. Be to, išlaikytai daliai neturėtų būti teikiama pirmenybė pinigų srautų atžvilgiu, kad ji nebūtų lengvatinėmis sąlygomis grąžinama ar amortizuojama ir dėl to nebesiektų 5 % parduodamų segmentų ar vertybiniais popieriais pakeistų pozicijų einamosios nominaliosios vertės. Įstaigai, perimančiai pakeitimo vertybiniais popieriais poziciją, suteikta kredito parama taip pat neturėtų neproporcingai mažėti, atsižvelgiant į grąžinimo normą pagal pagrindines pozicijas;
(9)
įstaigos turėtų turėti galimybę naudotis trečiųjų šalių, ne išorinių kredito rizikos vertinimo institucijų (ECAI), parengtais finansiniais modeliais, kad sumažintų su išsamaus patikrinimo prievolių laikymusi susijusią administracinę naštą ir reikalavimų laikymosi sąnaudas. Įstaigos trečiųjų šalių finansinius modelius turėtų taikyti, tik jeigu prieš investuodamos jos ėmėsi tinkamų atsargumo priemonių patvirtindamos atitinkamas modelių prielaidas ir struktūrą ir supranta tokių modelių metodiką, prielaidas bei rezultatus.
(10)
labai svarbu papildomai patikslinti, kaip dažnai įstaigoms derėtų tikrinti, kaip jos laikosi išsamaus patikrinimo reikalavimų, kaip įvertinti, ar tikslinga taikyti skirtingas politikos priemones ir procedūras prekybos ir ne prekybos knygai, kaip įvertinti atitiktį reikalavimams, jeigu pozicijos siejamos su koreliacinės prekybos portfeliu, ir patikslinti kai kurias Reglamento (ES) Nr. 575/2013 406 straipsnio sąvokas, kaip antai „rizikos ypatybės“ ir „struktūriniai požymiai“;
(11)
remiantis Reglamento (ES) Nr. 575/2013 14 straipsnio 2 dalimi, trečiosiose šalyse įsisteigę subjektai, kurie yra konsoliduojami pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 18 straipsnį, tačiau kuriems tiesiogiai netaikomi papildomi rizikos koeficientai, neturėtų būti laikomi pažeidusiais Reglamento (ES) Nr. 575/2013 405 straipsnį tam tikromis aplinkybėmis, pavyzdžiui, jeigu rizikos pozicijos į prekybos knygą yra įtrauktos rinkos formavimo veiklos tikslais. Neturėtų būti laikoma, kad įstaigos pažeidė tą straipsnį, kai tokios rizikos pozicijos ar pozicijos, įtrauktos į prekybos knygą, nėra reikšmingos ir nesudaro neproporcingos prekybos veiklos dalies, su sąlyga, kad rizikos pozicijos ar pozicijos yra gerai suprantamos ir yra įgyvendinta oficiali politika ir procedūros, tinkamos subjekto ir grupės bendram rizikos pobūdžiui ir jį atitinkančios;
(12)
būtina iš pradžių nuolat investuotojams atskleisti informaciją apie išlaikymo įsipareigojimo dydį ir visus reikšmingus duomenis, įskaitant duomenis apie kredito kokybę ir pagrindinės pozicijos rezultatus, norint atlikti veiksmingą ir išsamų pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijų patikrinimą. Atskleisti duomenys turėtų apimti išlaikytojo tapatybės duomenis, pasirinktą išlaikymo galimybę ir pradinį bei esamą įsipareigojimą išlaikyti ekonominę dalį. Kai taikomos Reglamento (ES) Nr. 575/2013 405 straipsnio 3 ir 4 dalyse numatytos išimtys, vertybiniais popieriais pakeistos pozicijos turėtų būti aiškiai atskleistos, jeigu išlaikymo reikalavimas netaikomas, ir nurodyta šio netaikymo priežastis;
(13)
šis reglamentas grindžiamas techninių reguliavimo standartų projektu, kurį Komisijai pateikė Europos priežiūros institucija (Europos bankininkystės institucija);
(14)
Europos priežiūros institucija (Europos bankininkystės institucija) surengė atviras viešas konsultacijas dėl techninių reguliavimo standartų projekto, kuriuo grindžiamas šis reglamentas, išanalizavo galimas susijusias išlaidas ir naudą bei paprašė bankininkystės suinteresuotųjų subjektų grupės, sudarytos pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1093/2010 (2) 37 straipsnį, nuomonės,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
TERMINŲ APIBRĖŽTYS IR PAKEITIMO VERTYBINIAIS POPIERIAIS RIZIKOS POZICIJA
1 straipsnis
Terminių apibrėžtys
Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys:
a)
išlaikytojas - subjektas, veikiantis kaip iniciatorius, rėmėjas ar pirminis skolintojas, kuris pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 405 straipsnio 1 dalį išlaiko pakeitimo vertybiniais popieriais grynąją ekonominę dalį;
b)
sintetinė išlaikymo forma - ekonominės dalies išlaikymas naudojant išvestines finansines priemones;
c)
sąlyginė išlaikymo forma - ekonominės dalies išlaikymas naudojant garantijas, akredityvus ir kitų panašių formų kredito paramą, nedelsiant užtikrinančius išlaikymo taikymą;
d)
vertikalusis segmentas - segmentas, dėl kurio segmento turėtojas proporcingai prisiima kiekvieno išleisto pakeitimo vertybiniais popieriais sandorio segmento kredito riziką.
II SKYRIUS
KREDITO RIZIKA, SUSIJUSI SU PAKEITIMO VERTYBINIAIS POPIERIAIS POZICIJA
2 straipsnis
Konkretūs kredito rizikos, susijusios su pakeitimo vertybiniais popieriais pozicija, atvejai
1. Jeigu vykdant pakeitimo vertybiniais popieriais sandorį įstaiga veikia kaip išvestinės finansinės priemonės sandorio šalis arba sandorio šalis, teikianti rizikos draudimą, arba likvidumo priemonės teikėja, laikoma, kad ji prisiima kredito riziką, susijusią su pakeitimo vertybiniais popieriais pozicija, jeigu išvestine finansine priemone, rizikos draudimu ar likvidumo priemone perimama kredito rizika, susijusi su vertybiniais popieriais pakeistomis pozicijomis ar pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijomis.
2. Taikant Reglamento (ES) Nr. 575/2013 405 ir 406 straipsnius, jeigu likvidumo priemonė atitinka Reglamento (ES) Nr. 575/2013 255 straipsnio 2 dalyje nurodytas sąlygas, likvidumo priemonės teikėjas nelaikomas prisiimančiu kredito riziką, susijusią su pakeitimo vertybiniais popieriais pozicija.
3. Vykdant pakartotinį pakeitimą vertybiniais popieriais keliais lygmenimis arba pakeitimą vertybiniais popieriais, kai sudaroma keletas atskirų pagrindinių sandorių, laikoma, kad įstaiga prisiima tik kredito riziką, susijusią su atskira pakeitimo vertybiniais popieriais pozicija ar sandoriu, kurio rizikos poziciją jį perima.
4. Pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 14 straipsnio 2 dalį įstaigos nelaikomos konsoliduotai pažeidžiančiomis Reglamento (ES) Nr. 575/2013 405 straipsnį, jeigu tenkinamos toliau nurodytos sąlygos:
a)
pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijas turintis subjektas yra įsteigtas trečiojoje šalyje ir įtrauktas į konsoliduotą grupę pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 18 straipsnį;
b)
pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijos įtrauktos į a punkte nurodyto subjekto prekybos knygą rinkos formavimo veiklos tikslais;
c)
pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijos nėra reikšmingos bendram a punkte nurodytos grupės prekybos knygos rizikos pobūdžiui ir nesudaro neproporcingos grupės prekybos veiklos dalies.
III SKYRIUS
GRYNOSIOS EKONOMINĖS DALIES IŠLAIKYMAS
3 straipsnis
Reikšmingos grynosios ekonominės dalies išlaikytojai
1. Išlaikyta reikšminga grynoji ekonominė dalis nedalijama skirtingų rūšių išlaikytojams. Reikalavimą išlaikyti reikšmingą grynąją ekonominę dalį visiškai įvykdo bet kuris iš šių subjektų:
a)
iniciatorius arba iniciatoriai;
b)
rėmėjas arba rėmėjai;
c)
pirminis skolintojas arba pirminiai skolintojai.
2. Jeigu vertybiniais popieriais pakeistą poziciją sukuria keli iniciatoriai, išlaikymo reikalavimą proporcingai įvykdo kiekvienas iniciatorius atsižvelgdamas į visas vertybiniais popieriais pakeistas pozicijas, kurių iniciatorius jis yra.
3. Kai vertybiniais popieriais pakeistas pozicijas sukuria keli pirminiai skolintojai, išlaikymo reikalavimą įvykdo kiekvienas pirminis skolintojas proporcingai pagal visas vertybiniais popieriais pakeistas pozicijas, kurių pirminis skolintojas jis yra.
4. Nukrypstant nuo 2 ir 3 dalių, kai vertybiniais popieriais pakeistas pozicijas sukuria keli iniciatoriai arba keli pirminiai skolintojai, išlaikymo reikalavimą gali visiškai įvykdyti vienas iniciatorius arba pirminis skolintojas, jeigu tenkinama bet kuri iš šių sąlygų:
a)
iniciatorius ar pirminis skolintojas nustatė ir valdo pakeitimo vertybiniais popieriais programą ar schemą;
b)
iniciatorius ar pirminis skolintojas nustatė pakeitimo vertybiniais popieriais programą ar schemą ir jo įnašas sudaro daugiau kaip 50 % visų vertybiniais popieriais pakeistų pozicijų.
5. Kai vertybiniais popieriais pakeistas pozicijas remia keli rėmėjai, išlaikymo reikalavimą įvykdo vienas iš šių subjektų:
a)
rėmėjas, kurio ekonominė dalis tinkamiausiai suderinta su investuotojais, kaip sutarė rėmėjai remdamiesi objektyviais kriterijais, įskaitant mokesčių struktūras, dalyvavimą nustatant ir valdant pakeitimo vertybiniais popieriais programą ar schemą ir pakeitimo vertybiniais popieriais kredito rizikos poziciją;
b)
kiekvienas rėmėjas proporcingai pagal rėmėjų skaičių.
4 straipsnis
Išlaikymo reikalavimo įvykdymas taikant sintetinę arba sąlyginę išlaikymo formą
1. Išlaikymo reikalavimas gali būti įvykdytas vienai iš Reglamento (ES) Nr. 575/2013 405 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje nurodytų galimybių prilygstančiu būdu, taikant sintetinę arba sąlyginę išlaikymo formą, jeigu tenkinamos šios sąlygos:
a)
išlaikoma suma bent jau prilygsta reikalavimui pagal galimybę, kuriai galima prilyginti sintetinę arba sąlyginę išlaikymo formą;
b)
išlaikytojas aiškiai atskleidė, kad nuolat šitaip išlaikys reikšmingą grynąją ekonominę dalį, taip pat išlaikymo formos detales, jai nustatyti taikytą metodiką ir jos lygiavertiškumą vienai iš tų galimybių.
2. Jeigu subjektas, kuris nėra kredito įstaiga, kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 575/2013 4 straipsnio 1 dalies 1 punkte, taikydamas sintetinę arba sąlyginę išlaikymo formą veikia kaip išlaikytojas, sintetiniu arba sąlyginiu būdu išlaikyta dalis visa užtikrinama piniginėmis užtikrinimo priemonėmis ir atskirai laikoma kaip „klientų“ lėšos, kaip nurodyta Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/39/EB (3) 13 straipsnio 8 dalyje.
5 straipsnis
a išlaikymo galimybė: proporcingas kiekvieno iš parduotų ar investuotojams perleistų segmentų išlaikymas
1. Ne mažiau kaip 5 % nominaliosios kiekvieno iš parduotų ar perleistų segmentų vertės, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 575/2013 405 straipsnio 1 dalies a punkte, gali būti išlaikyta ir vienu iš toliau nurodytų būdų:
a)
išlaikant bent 5 % kiekvienos vertybiniais popieriais pakeistos pozicijos nominaliosios vertės, jeigu tokių pozicijų kredito rizika visais atžvilgiais prilygsta kredito rizikai, pakeistai vertybiniais popieriais toms pačioms pozicijoms, arba nuo jos priklauso. Atnaujinamojo pakeitimo vertybiniais popieriais, apibrėžto Reglamento (ES) Nr. 575/2013 242 straipsnio 13 dalyje, atveju tai būtų pasiekta išlaikius iniciatoriaus dalį, darant prielaidą, kad ši dalis sudarė bent 5 % kiekvienos vertybiniais popieriais pakeistos pozicijos nominaliosios vertės ir visais atžvilgiais prilygo kredito rizikai, kuri buvo pakeista vertybiniais popieriais toms pačioms pozicijoms, arba nuo jos priklausė;
b)
teikiant likvidumo priemonę pagal ABCP programą, kai ši priemonė gali būti didesnio prioriteto taikant sutartiniu principu „iš viršaus į apačią“ pagrįstą metodą, jeigu įvykdomos šios sąlygos:
i)
likvidumo priemonė padengia 100 % vertybiniais popieriais pakeistų pozicijų kredito rizikos;
ii)
likvidumo priemonė padengia kredito riziką, kol išlaikytojas turi išlaikyti ekonominę dalį taikydamas tokią likvidumo priemonę atitinkamai pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijai;
iii)
likvidumo priemonę teikia pakeitimo vertybiniais popieriais sandorio iniciatorius, rėmėjas ar pirminis skolintojas;
iv)
įstaigai, prisiimančiai tokio pakeitimo vertybiniais popieriais riziką, suteikta galimybė gauti atitinkamą informaciją, kad ji galėtų patikrinti, ar laikomasi i, ii ir iii punktų;
c)
Išlaikomas vertikalusis segmentas, kurio nominalioji vertė yra ne mažesnė nei 5 % visų išleistų vekselių segmentų bendros nominaliosios vertės.
6 straipsnis
b išlaikymo galimybė: atnaujinamųjų pozicijų iniciatoriaus dalies išlaikymas
Reglamento (ES) Nr. 575/2013 405 straipsnio 1 dalies b punkte nurodytą dalį galima išlaikyti išlaikant bent 5 % kiekvienos vertybiniais popieriais pakeistos pozicijos nominaliosios vertės, jeigu tik tokių pozicijų išlaikyta kredito rizika visais atžvilgiais prilygsta kredito rizikai, susijusiai su tomis pačiomis vertybiniais popieriais pakeistomis pozicijomis, arba nuo jos priklausė.
7 straipsnis
c išlaikymo galimybė: atsitiktinai atrinktų pozicijų išlaikymas
1. Reglamento (ES) Nr. 575/2013 405 straipsnio 1 dalies antros pastraipos c punkte nurodytos bent 100 pozicijų, kurios gali būti pakeistos vertybiniais popieriais, iš kurių atsitiktinai atrenkamos išlaikytos ir vertybiniais popieriais pakeistos pozicijos, yra pakankamai įvairios, kad išlaikyta dalis nebūtų pernelyg sutelkta. Rengdamas atrankos procesą, išlaikytojas atsižvelgia į atitinkamus kiekybinius ir kokybinius veiksnius, siekdamas užtikrinti, kad išlaikytos ir vertybiniais popieriais pakeistos pozicijos būtų atskirtos tikrai atsitiktinai. Atsitiktinai atrinktų pozicijų išlaikytojas atsirinkdamas pozicijas, jei taikytina, atsižvelgia į tokius veiksnius, kaip išleidimo data, produktas, geografinis aspektas, inicijavimo data, termino pabaigos data, paskolos ir turto vertės santykis, turto rūšis, pramonės sektorius, negrąžintos paskolos likutis.
2. Išlaikytojas skirtingais momentais negali priskirti skirtingų atskirų pozicijų prie išlaikytų pozicijų, nebent tai būtina išlaikymo reikalavimui įvykdyti atsižvelgiant į pakeitimą vertybiniais popieriais, kai vertybiniais popieriais keičiamos pozicijos ilgainiui svyruoja dėl to, kad keičiant vertybiniais popieriais pridedamos naujos pozicijos arba pakinta atskirų pakeistų vertybiniais popieriais pozicijų lygis.
8 straipsnis
d išlaikymo galimybė: pirmojo nuostolio segmento išlaikymas
1. Pirmojo nuostolio segmentas pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 405 straipsnio 1 dalies antros pastraipos d punktą išlaikomas per balansines arba nebalansines pozicijas, be to, jis gali būti išlaikomas toliau nurodytais būdais:
a)
taikant sąlyginę išlaikymo formą, kaip nurodyta 1 straipsnio 1 dalies c punkte, arba teikiant likvidumo priemonę pagal ABCP programą, kuri atitinka šiuos kriterijus:
i)
išlaikymas apima bent 5 % nominaliosios vertybiniais popieriais pakeistų pozicijų vertės;
ii)
tai yra pirmojo nuostolio pozicija pakeitimo vertybiniais popieriais atžvilgiu;
iii)
ji padengia kredito riziką per visą išlaikymo įsipareigojimo laikotarpį;
iv)
ją pateikia pakeitimo vertybiniais popieriais iniciatorius, rėmėjas ar pirminis skolintojas;
v)
įstaigai, prisiimančiai tokio pakeitimo vertybiniais popieriais poziciją, suteikta galimybė gauti tinkamą informaciją, kad ji galėtų patikrinti, ar laikomasi i, ii, iii ir iv punktų;
b)
taikant papildomą užtikrinimą, kaip kredito vertės didinimo formą, jeigu papildomas užtikrinimas yra kaip „pirmojo nuostolio“ išlaikymas, sudarantis ne mažiau kaip 5 % vykdant pakeitimą vertybiniais popieriais išleistų segmentų nominaliosios vertės.
2. Jeigu pirmojo nuostolio segmentas viršija 5 % nominaliosios vertybiniais popieriais pakeistų pozicijų vertės, išlaikytojas turi galimybę išlaikyti tik tokio pirmojo nuostolio segmento dalį, jeigu ši dalis prilygsta bent 5 % nominaliosios vertybiniais popieriais pakeistų pozicijų vertės.
3. Kad įvykdytų rizikos išlaikymo reikalavimą pakeitimo vertybiniais popieriais schemos lygmeniu, įstaigos neatsižvelgia į pagrindinių sandorių, pagal kuriuos iniciatoriai ar pirminiai skolintojai konkretaus sandorio lygmeniu išlaiko pirmojo nuostolio riziką, buvimą.
9 straipsnis
e išlaikymo galimybė: kiekvienos vertybiniais popieriais pakeistos pozicijos pirmojo nuostolio išlaikymas
1. Pirmojo nuostolio pozicijos išlaikymas kiekvienos vertybiniais popieriais pakeistos pozicijos lygmeniu pagal Reglamento (ES) Nr. 405 1 dalies antros pastraipos e punktą taikomas, kad išlaikyta kredito rizika visada priklausytų nuo kredito rizikos, kuri pakeista vertybiniais popieriais toms pačioms pozicijoms.
2. 1 dalyje nurodytas išlaikymo reikalavimas gali būti įvykdytas iniciatoriui arba pirminiam skolintojui pagrindines pozicijas parduodant diskontuota verte, jeigu diskonto dydis yra ne mažesnis nei 5 % kiekvienos pozicijos nominaliosios vertės ir jeigu diskontuoto pardavimo suma iniciatoriui ar pirminiam skolintojui yra atlyginama, tik jeigu ji yra nepanaudojama nuostoliams, patirtiems dėl kredito rizikos, susijusios su vertybiniais popieriais pakeistomis pozicijomis, padengti.
10 straipsnis
Išlaikymo dydžio vertinimas
1. Vertinant grynosios ekonominės dalies išlaikymo dydį, taikomi šie kriterijai:
a)
sandorio sudarymas - laikas, kai pozicijos buvo pirmą kartą pakeistos vertybiniais popieriais;
b)
išlaikymo dydis apskaičiuojamas pagal nominaliąsias vertes ir šiam apskaičiavimui turto įsigijimo kaina nedaro poveikio;
c)
į „kainų skirtumo perviršį“, kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 575/2013 242 straipsnio 1 dalyje, vertinant išlaikytojo grynąją ekonominę dalį neatsižvelgiama;
d)
ta pati išlaikymo galimybė ir metodika taikoma grynajai ekonominei daliai apskaičiuoti pakeitimo vertybiniais popieriais sandorio galiojimo laikotarpiu, nebent jeigu dėl išimtinių aplinkybių ją reikia pakeisti ir jeigu tas pakeitimas nėra naudojamas kaip priemonė sumažinti išlaikytos dalies dydį.
2. Be 1 dalyje nustatytų kriterijų, jeigu nėra įdiegto mechanizmo, pagal kurį sudarant sandorį išlaikyta dalis mažėtų sparčiau nei perleidžiama dalis, laikoma, kad išlaikymo amortizacija paskirstant pinigų srautus ar nuostolius, dėl kurių ilgainiui iš esmės mažėja išlaikymo dydis, neturi poveikio išlaikymo reikalavimui. Nereikalaujama, kad išlaikytojas nuolat didintų ar tikslintų išlaikytą dalį iki bent 5 %, kai nuostoliai realizuojami pagal jo pozicijas arba paskirstomi jo išlaikytai pozicijai.
11 straipsnis
Išlaikymo vertinimas atsižvelgiant į nepanaudotas pozicijų, kurias sudaro kredito priemonės, sumas
Grynosios ekonominės dalies, kuri turi būti išlaikyta kredito priemonėms, įskaitant kredito korteles, apskaičiavimas grindžiamas tik jau panaudotomis, padengtomis ar gautomis sumomis ir tikslinamas pagal šių sumų pokyčius.
12 straipsnis
Draudimas apdrausti ar parduoti išlaikytą dalį
1. Reglamento (ES) Nr. 575/2013 405 straipsnio 1 dalies trečioje pastraipoje nustatytas draudimas išlaikytai grynajai ekonominei daliai taikyti bet kokias kredito rizikos mažinimo priemones, trumpąsias pozicijas, kitaip ją apdrausti ar parduoti, taikomas atsižvelgiant į išlaikymo reikalavimo tikslą ir ekonominę sandorio esmę. Grynosios ekonominės dalies apdraudimas nelaikomas apsidraudimu pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 405 straipsnio 1 dalies trečią pastraipą ir todėl gali būti leidžiamas, tik kai juo išlaikytojas neapsidraudžia nuo kredito rizikos, susijusios arba su išlaikytomis pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijomis, arba su išlaikytomis rizikos pozicijomis.
2. Išlaikytojas bet kurią išlaikytą poziciją ar pakeitimo vertybiniais popieriais poziciją gali naudoti kaip įkaitą užtikrinto finansavimo tikslais, jeigu dėl tokio naudojimo kredito rizika, susijusi su šiomis išlaikytomis pozicijomis ar pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijomis neperleidžiama trečiajam asmeniui.
13 straipsnis
Reglamento (ES) Nr. 575/2013 405 straipsnio 1 dalies išimtys
Reglamento (ES) Nr. 575/2013 405 straipsnio 4 dalyje nustatyta išimtis apima pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijas koreliacinės prekybos portfelyje, kurios yra pagrindinio įsipareigojimo priemonės, atitinkančios Reglamento (ES) Nr. 575/2013 338 straipsnio 1 dalies b punkto kriterijų arba įtraukimo į koreliacinės prekybos portfelį kriterijų.
14 straipsnis
Konsoliduotas išlaikymas
Įstaiga, atitinkanti išlaikymo reikalavimą, grindžiamą konsolidavimu su susijusia ES patronuojančiąja kredito įstaiga, ES arba mišrią veiklą vykdančia finansų kontroliuojančiąja bendrove pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 405 straipsnio 2 dalį, užtikrina kad, jeigu išlaikytojui nebetaikoma konsoliduota priežiūra, vienas ar keli likę subjektai, kuriems taikoma konsoliduota priežiūra, perimtų pakeitimo vertybiniais popieriais poziciją, kad būtų užtikrinta nuolatinė atitiktis reikalavimui.
IV SKYRIUS
IŠSAMAUS PATIKRINIMO REIKALAVIMAI ĮSTAIGOMS, KURIOS PRISIIMA PAKEITIMO VERTYBINIAIS POPIERIAIS POZICIJOS RIZIKĄ
15 straipsnis
Užsakomosios paslaugos ir kiti bendri dalykai
1. Kai neturima informacijos apie konkrečias vertybiniais popieriais pakeistinas pozicijas, įskaitant atvejus, kai pozicijos sukaupiamos prieš jas pakeičiant vertybiniais popieriais arba kai jos gali būti pakeistos esamu atnaujinamu pakeitimu vertybiniais popieriais, įstaiga laikoma įvykdžiusia jai tenkančias išsamaus patikrinimo prievoles, nurodytas Reglamento (ES) Nr. 575/2013 406 straipsnyje, kiekvienai atskirai pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijai pagal atitinkamus tinkamumo tokioms pozicijoms kriterijus.
2. Tam tikras proceso, kuriuo įvykdomos Reglamento (ES) Nr. 575/2013 406 straipsnyje nurodytos prievolės, užduotis, įskaitant informacijos registravimą, pavesdamos kitiems subjektams įstaigos, prisiimančios pakeitimo vertybiniais popieriais riziką, išlaiko visą to proceso kontrolę.
16 straipsnis
Rizikos ypatybių ir struktūrinių požymių patikslinimas
1. Atskiros pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijos rizikos ypatybės, nurodytos Reglamento (ES) Nr. 575/2013 406 straipsnio 1 dalies b punkte, apima šias tinkamiausias ir reikšmingiausias ypatybes, pavyzdžiui:
a)
segmento prioriteto lygmenį;
b)
pinigų srautų pobūdį;
c)
bet kokį esamą reitingą;
d)
panašių segmentų praėjusių laikotarpių rezultatus;
e)
su segmentais susijusias prievoles, įtrauktas į su pakeitimu vertybiniais popieriais susijusius dokumentus;
f)
kredito vertės padidinimą.
2. Su pakeitimo vertybiniais popieriais pozicija susijusių pagrindinių pozicijų ypatybės, nurodytos Reglamento (ES) Nr. 575/2013 406 straipsnio 1 dalies c punkte, apima tinkamiausias ir reikšmingiausias ypatybes, įskaitant informaciją apie rezultatus, nurodytą Reglamento (ES) Nr. 575/2013 406 straipsnio 2 dalyje, susijusią su būsto hipotekos pozicijomis. Įstaigos nustato tinkamus ir palyginamus rodiklius kitos klasės turto rizikos ypatybėms išanalizuoti.
3. Reglamento (ES) Nr. 575/2013 406 straipsnio 1 dalies g punkte nurodyti papildomi struktūriniai požymiai apima išvestines finansines priemones, garantijas, akredityvus ir kitų panašių formų kreditinę paramą.
17 straipsnis
Peržiūros dažnumas
Prisiėmusios pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijos riziką, įstaigos bent kartą per metus peržiūri, kaip jos laikosi Reglamento (ES) Nr. 575/2013 406 straipsnio reikalavimų, ir daro tai dažniau sužinojusios, kad pažeistos prievolės, įtrauktos į su pakeitimu vertybiniais popieriais susijusius dokumentus, arba reikšmingai pakito bet kuris iš šių elementų:
a)
struktūriniai požymiai, galintys reikšmingai paveikti pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijos rezultatus;
b)
pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijos ir pagrindinių pozicijų rizikos ypatybės.
18 straipsnis
Testavimas nepalankiausiomis sąlygomis
1. Testavimas nepalankiausiomis sąlygomis, nurodytas Reglamento (ES) Nr. 575/2013 406 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje, apima visas atitinkamas pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijas ir yra įtraukiamas į testavimo nepalankiausiomis sąlygomis strategijas ir procesus, kuriuos įstaigos vykdo pagal vidaus kapitalo pakankamumo vertinimo procesą, nurodytą Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2013/36/ES (4) 73 straipsnyje.
2. Kad įvykdytų testavimo nepalankiausiomis sąlygomis reikalavimus, nurodytus Reglamento (ES) Nr. 575/2013 406 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje, įstaigos gali taikyti panašius trečiųjų asmenų parengtus finansinius modelius, o ne tik išorinių kredito rizikos vertinimo institucijų (ECAI) parengtus modelius, jeigu paprašius jos gali įrodyti, kad prieš investuodamos ėmėsi tinkamų atsargumo priemonių patvirtindamos atitinkamas modelių prielaidas ir struktūrą ir supranta tokių modelių metodiką, prielaidas bei rezultatus.
3. Vykdydamos Reglamento (ES) Nr. 575/2013 406 straipsnio 1 dalyje nurodytą testavimą nepalankiausiomis sąlygomis pagal ABCP programą, nurodytą Reglamento (ES) Nr. 575/2013 242 straipsnio 9 dalyje, kuri yra remiama likvidumo priemone, visiškai padengiančia vertybiniais popieriais pakeistų pozicijų kredito riziką, įstaigos gali testuoti likvidumo priemonės teikėjo, o ne pakeistų vertybiniais popieriais pozicijų kreditingumą nepalankiausiomis sąlygomis.
19 straipsnis
Prekybos ir ne prekybos knygos pozicijos
1. Pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijos įtraukimas atitinkamai į prekybos ar ne prekybos knygą savaime nėra pakankamas pateisinimas taikyti skirtingas politikos priemones ir procedūras ar skirtingo intensyvumo peržiūrą siekiant įvykdyti išsamaus patikrinimo prievoles, nurodytas Reglamento (ES) Nr. 575/2013 406 straipsnyje. Nustatant, ar turi būti taikomos skirtingos politikos priemonės ir procedūros ar skirtingas peržiūros intensyvumas, reikia atsižvelgti į visus susijusius veiksnius, reikšmingai veikiančius kiekvienos knygos ir atitinkamų pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijų rizikos pobūdį, įskaitant, pozicijų dydį, poveikį įstaigos kapitalo bazei nepalankiausiomis sąlygomis ir rizikos koncentraciją, susijusią su vienu konkrečiu sandoriu, emitentu ar turto klase.
2. Įstaigos užtikrina, kad bet koks reikšmingas pokytis, dėl kurio padidėja į jų prekybos knygą ir ne prekybos knygą įtrauktų pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijų rizikos pobūdis, būtų parodytas atitinkamai pakeičiant jų išsamaus patikrinimo procedūras, taikomas toms pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijoms. Šiuo atžvilgiu įstaigos savo oficialioje prekybos ir ne prekybos knygų politikoje ir procedūrose nurodo aplinkybes, dėl kurių tektų peržiūrėti išsamaus patikrinimo prievoles.
20 straipsnis
Koreliacinės prekybos portfelio pozicijos
Laikoma, kad Reglamento (ES) Nr. 575/2013 406 straipsnio reikalavimai yra įvykdyti, jeigu tenkinamos šios sąlygos:
a)
pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijos įtraukiamos į koreliacinės prekybos portfelį ir yra pagrindinio įsipareigojimo priemonės, nurodytos to reglamento 338 straipsnio 1 dalies b punkte, arba jas galima įtraukti į koreliacinės prekybos portfelį;
b)
įstaiga laikosi to reglamento 377 straipsnio reikalavimų dėl nuosavų lėšų reikalavimo koreliacinės prekybos portfeliui apskaičiavimo;
c)
dėl įstaigos požiūrio į nuosavų lėšų reikalavimo savo koreliacinės prekybos portfeliui apskaičiavimą yra išsamiai ir nuodugniai suprantamas jos investavimo į pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijas rizikos pobūdis;
d)
įstaiga taiko oficialią Reglamento (ES) Nr. 575/2013 406 straipsnio 1 dalyje nurodytos atitinkamos informacijos analizavimo ir registravimo politiką ir procedūras, tinkamas jos koreliacinės prekybos portfeliui ir atitinkančias jos investavimo į atitinkamas vertybiniais popieriais pakeistas pozicijas rizikos pobūdį.
V SKYRIUS
REIKALAVIMAI INICIATORIAMS, RĖMĖJAMS IR PIRMINIAMS SKOLINTOJAMS
21 straipsnis
Kredito suteikimo politika
1. Reglamento (ES) Nr. 575/2013 408 straipsnyje nustatytos prievolės įstaigoms iniciatorėms ar rėmėjoms įvykdymas nereiškia, kad skolininkų pobūdis ar paskolos produktai turi būti tokie patys vertybiniais popieriais pakeistoms ir nepakeistoms pozicijoms.
2. Jeigu įstaigos rėmėjos ir iniciatorės nesiėmė pirminio vertybiniais popieriais pakeistinų pozicijų kredito teikimo veiklos arba nevykdo konkrečių rūšių vertybiniais popieriais pakeistinų pozicijų kredito teikimo veiklos, jos užtikrina, kad gautų visą reikiamą informaciją, kad įvertintų, ar tokių pozicijų kredito suteikimo kriterijai yra tokie pat pagrįsti ir aiškiai apibrėžti kaip ir kriterijai, taikomi pozicijoms, kurios nepakeičiamos vertybiniais popieriais.
22 straipsnis
Įsipareigojimo išlaikyti grynąją ekonominę dalį lygio atskleidimas
1. Išlaikytojas pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 409 straipsnį investuotojams atskleidžia bent tokią informaciją apie savo įsipareigojimo išlaikyti grynąją ekonominę dalį dydį:
a)
patvirtina išlaikytojo tapatybę ir tai, ar jis išlaiko dalį kaip iniciatorius, rėmėjas ar pirminis skolintojas;
b)
ar grynajai ekonominei daliai išlaikyti taikyti Reglamento (ES) Nr. 575/2013 405 straipsnio 1 dalies antros pastraipos a-d arba e punktuose numatyti būdai;
c)
bet kokį grynosios ekonominės dalies išlaikymo būdo pasikeitimą, kaip nurodyta b punkte, pagal 10 straipsnio 1 dalies d punktą;
d)
išlaikymo sandorio sudarymo metu ir įsipareigojimo nuolat išlaikyti dalį dydžio patvirtinimą; tai susiję tik su pradinio įsipareigojimo tolesniu vykdymu, nereikalaujant duomenų apie esamą nominaliąją ar rinkos vertę, ar bet kokį išlaikytos dalies vertės sumažėjimą ar sumažinimą.
2. Jeigu pakeitimo vertybiniam sandoriui taikomos Reglamento (ES) Nr. 575/2013 405 straipsnio 3 ir 4 dalyse nustatytos išimtys, įstaiga, veikianti kaip iniciatorė, rėmėja ar pirminė skolintoja, investuotojams atskleidžia informaciją apie taikomą išimtį.
3. 1 ir 2 dalyse nurodytas informacijos atskleidimas yra atitinkamai pagrįstas dokumentais ir viešai paskelbtas, išskyrus dvišalius ir privačius sandorius, kai šalys mano, kad pakanka privataus atskleidimo. Pareiškimo apie išlaikymo įsipareigojimą įtraukimas į vertybinių popierių, išleistų pagal pakeitimo vertybiniais popieriais programą, prospektą laikomas tinkama šio reikalavimo įvykdymo priemone.
4. Atskleidimas taip pat patvirtinamas po sandorio sudarymo tokiu pat dažnumu, kuris taikomas sandorio ataskaitoms teikti, bent kartą per metus ir bet kuriomis iš šių aplinkybių:
a)
kai pažeidžiamas išlaikymo įsipareigojimas, nurodytas Reglamento (ES) Nr. 575/2013 405 straipsnio 1 dalyje;
b)
kai reikšmingai pasikeičia pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijos rezultatai arba pakeitimo vertybiniais popieriais arba pagrindinių pozicijų rizikos ypatybės;
c)
pažeidus prievoles, įtrauktas į su pakeitimu vertybiniais popieriais susijusius dokumentus.
23 straipsnis
Reikšmingų duomenų atskleidimas
1. Iniciatoriai, rėmėjai ir pirminiai skolintojai užtikrina, kad investuotojai pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 409 straipsnį turėtų galimybę lengvai susipažinti su visais reikšmingais duomenimis nesukuriant pernelyg didelės administracinės naštos.
2. Reglamento (ES) Nr. 575/2013 409 straipsnyje nurodyta informacija tinkamai atskleidžiama bent kartą per metus ir šiomis aplinkybėmis:
a)
kai reikšmingai pasikeičia pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijos rezultatai arba pakeitimo vertybiniais popieriais arba pagrindinių pozicijų rizikos ypatybės;
b)
pažeidus prievoles, įtrauktas į su pakeitimu vertybiniais popieriais susijusius dokumentus.
c)
Kad duomenys būtų laikomi reikšmingais atskiroms pagrindinėms pozicijoms, jie paprastai pateikiami kiekvienos konkrečios paskolos atveju, tačiau tam tikrais atvejais gali būti pateikiami suvestiniai duomenys. Vertinant, ar pakanka suvestinės informacijos, veiksniai, į kuriuos atsižvelgiama, yra pagrindinės grupės struktūra ir tai, ar tos grupės pozicijų valdymas grindžiamas pačia grupe, ar kiekviena konkrečia paskola.
3. Informacijos atskleidimo reikalavimui vykdomi pagal bet kokius kitus teisinius ar reguliavimo reikalavimus, taikomus išlaikytojui.
VI SKYRIUS
GALUTINĖS NUOSTATOS
24 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2014 m. kovo 13 d.