РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 836/2012 НА КОМИСИЯТА
от 18 септември 2012 година
за изменение на приложение XVII към Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали („REACH“) по отношение на оловото
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 г. относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) № 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията (1), и по-специално член 68, параграф 1 от него,
като има предвид, че:
(1)
В Регламент (ЕО) № 1907/2006 се предвижда, че ако държава-членка счита, че производството, пускането на пазара или употребата на вещество в самостоятелен вид, в смес или в изделие представлява риск за здравето на човека или околната среда, който не е адекватно контролиран и по отношение на който трябва да бъдат предприети действия, тя подготвя досие, след като е уведомила за намерението си Европейската агенция по химикали (наричана по-долу „Агенцията“).
(2)
На 15 април 2010 г. в съответствие с член 69, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1907/2006 Франция подаде до Агенцията досие с оглед на започване на процес на ограничаване в съответствие с членове 69-73 от посочения регламент. В посоченото досие беше доказано, че поради навика да поставят предмети в устата си децата, по-специално тези на възраст под 36 месеца, могат да бъдат многократно изложени на въздействието на оловото, изпускано от бижутерийни изделия. Многократната експозиция на олово може да доведе до тежко и необратимо въздействие върху поведението и развитието на неврологична основа, към което децата са особено чувствителни, като се има предвид, че централната им нервна система все още е в процес на развитие. В досието се доказва, че е необходимо предприемането на действие на равнището на Съюза освен мерките, които вече се прилагат, за да се избегне във възможно най-голяма степен експозицията на олово и неговите съединения, съдържащи се в бижутерийните изделия. В съответствие с това в досието се предлага забрана на пускането на пазара и употребата на олово и неговите съединения в бижутерийни изделия, ако степента на миграция на оловото е по-висока от 0,09 μg/cm2/h.
(3)
В становището си от 10 март 2011 г. Комитетът за оценка на риска (наричан по-долу „КОР“) изказва мнението, че от гледна точка на ефективността при намаляване на рисковете, най-подходящата мярка на равнището на Съюза за справяне с установените рискове е забраната на пускането на пазара и употребата на олово и неговите съединения в метални и неметални части от бижутерийни изделия и забраната за пускане на пазара на такива изделия или части от тях, ако концентрацията на олово е равна или по-висока от 0,05 тегловни % от отделната част, освен ако може да се докаже, че степента на изпускане на олово от бижутерийното изделие или всяка от неговите части не превишава границата от 0,05 μg/cm2/h (0,05 μg/g/h).
(4)
В становището си от 15 септември 2011 г. Комитетът за социално-икономически анализи (наричан по-долу „КСИА“) подложи на оценка забраната за пускане на пазара и употреба на олово и неговите съединения в бижутерийни изделия, ако концентрацията на олово във всяка отделна част от изделието е равна или по-висока от 0,05 тегловни %. Тази мярка беше счетена за най-подходяща на равнището на Съюза за справяне с идентифицираните рискове от гледна точка на съотношението между социално-икономическите ползи от нея и социално-икономическите разходи по прилагането ѝ. Във връзка с липсата понастоящем на метод за изпитване за миграция, който да имитира условията, налични при поставянето в устата, КСИА е на мнение, че ограничаването следва да се основава върху съдържанието на олово във всяка отделна част на бижутерийните изделия, а не върху степента на миграция на оловото, изпускано от такива изделия. Освен това КСИА препоръча да се предвиди освобождаване за кристално стъкло, стъкловидни емайли, вътрешни компоненти на времеизмервателни уреди, както и за несинтетични или възстановени скъпоценни и полускъпоценни камъни.
(5)
На 23 септември 2011 г. Агенцията предостави на Комисията становищата на КОР и КСИА.
(6)
Поради липсата на информация за изпускане на олово при поставяне в устата и поради липсата на подходящи други решения за всички видове употреба при кристално стъкло и стъкловидни емайли последните следва да бъдат освободени от настоящата мярка. Освен това КСИА препоръча освобождаване от мярката само за кристално стъкло от категории 1 и 2 (съответно „тежък оловен кристал“ и „оловен кристал“) съгласно определенията в приложение I към Директива 69/493/ЕИО на Съвета от 15 декември 1969 г. относно сближаването на законодателствата на държавите членки, свързани с кристалното стъкло (2). Категориите 3 и 4 („кристално стъкло, кристалин“), определени в посочената директива, обаче също следва да бъдат освободени от ограничаване, за да се гарантира последователност по отношение на освобождаването, предвидено в приложението към Директива 2002/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 януари 2003 г. относно ограничението за употребата на определени опасни вещества в електрическото и електронното оборудване (3), изменена с Решение 2010/571/ЕС на Комисията (4), и тъй като те имат по-ниско съдържание на олово в сравнение с категории 1 и 2.
(7)
По силата на същите причини, налагащи кристалното стъкло и стъкловидните емайли да бъдат освободени от ограничаване, несинтетичните или възстановените скъпоценни и полускъпоценни камъни, в които оловото присъства като естествена съставка, също следва да бъдат освободени от ограничаване.
(8)
Недостъпните за потребителите вътрешни компоненти на времеизмервателни уреди следва да бъдат освободени от ограничаване, тъй като експозицията на олово от посочените съставни части може да се изключи.
(9)
Ограничаването на пускането на пазара на употребявани и старинни бижутерийни изделия би имало значително социално-икономическо въздействие, тъй като подобни предмети биха загубили пазарната си стойност в Съюза, и би създало затруднения при правоприлагането. Поради това бижутерийните изделия, които са пуснати за пръв път на пазара до 12 месеца след влизането в сила на ограничаването, както и внесените старинни бижутерийни изделия следва да бъдат освободени от ограничаване.
(10)
Комисията следва да преразгледа освобождаването на кристал, стъкловидни емайли, скъпоценни и полускъпоценни камъни с оглед на новата научна информация, в това число миграцията на олово при освободените от ограничаване видове употреба, наличието на подходящи заместващи решения, както и разработването на изпитвателни методи за миграцията.
(11)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на комитета, учреден съгласно член 133 от Регламент (ЕО) № 1907/2006,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложение XVII към Регламент (ЕО) № 1907/2006 се изменя в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 18 септември 2012 година.
KOMISIJOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 836/2012
2012 m. rugsėjo 18 d.
kuriuo dėl švino iš dalies keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1907/2006 dėl cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo, autorizacijos ir apribojimų (REACH) XVII priedas
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2006 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1907/2006 dėl cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo, autorizacijos ir apribojimų (REACH), įsteigiantį Europos cheminių medžiagų agentūrą, iš dalies keičiantį Direktyvą 1999/45/EB bei panaikinantį Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 793/93, Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1488/94, Tarybos direktyvą 76/769/EEB ir Komisijos direktyvas 91/155/EEB, 93/67/EEB, 93/105/EB bei 2000/21/EB (1), ypač į jo 68 straipsnio 1 dalį,
kadangi:
(1)
remiantis Reglamentu (EB) Nr. 1907/2006, jeigu valstybės narės nuomone pačios cheminės medžiagos, mišinio arba gaminio sudėtyje esančios cheminės medžiagos gamyba, tiekimas rinkai arba naudojimas kelia žmonių sveikatai ar aplinkai pavojų, kuris nėra tinkamai kontroliuojamas, ir problema turi būti sprendžiama, valstybė narė parengia dokumentaciją, apie savo ketinimą ją rengti prieš tai pranešusi Europos cheminių medžiagų agentūrai (toliau - Agentūra);
(2)
2010 m. balandžio 15 d. Prancūzija Agentūrai pateikė dokumentaciją pagal Reglamento (EB) Nr. 1907/2006 69 straipsnio 4 dalį, siekdama inicijuoti apribojimų nustatymo procesą pagal to reglamento 69-73 straipsnius. Dokumentacijoje įrodyta, kad vaikai, ypač iki 36 mėnesių, dėdamiesi juvelyrinius dirbinius į burną gali patirti dažną sąlytį su iš tų dirbinių išskiriančiu švinu. Dažnas sąlytis su švinu gali sukelti sunkių ir negrįžtamų nervų sistemos veiklos ir vystymosi sutrikimo padarinių, vaikams šie padariniai gali būti itin sunkūs, nes jų centrinė nervų sistema tebesivysto. Remiantis dokumentacija, nepaisant jau taikomų priemonių, Sąjungos lygmeniu būtina imtis veiksmų ir kuo labiau vengti sąlyčio su juvelyriniuose dirbiniuose esančiu švinu ir jo junginiais. Atitinkamai, dokumentacijoje siūloma drausti naudoti šviną ir jo junginius juvelyriniuose dirbiniuose ir tiekti tokius dirbinius rinkai, jei švino migracija didesnė negu 0,09 μg/cm2/val.;
(3)
2011 m. kovo 10 d. nuomonėje Rizikos vertinimo komitetas (toliau - RVK) teigia, kad tinkamiausia, t. y. veiksmingiausia, Sąjungos lygmens priemonė nustatytiems pavojams mažinti yra draudimas naudoti šviną ir jo junginius metalinėse ir nemetalinėse juvelyrinių dirbinių dalyse, taip pat uždrausti tokius dirbinius ar jų dalis tiekti rinkai, kai švino koncentracija toje dalyje yra ne mažesnė negu 0,05 % masės kiekvienoje atskiroje dalyje ir negalima įrodyti, kad išsiskiria ne daugiau kaip 0,05 μg/cm2/val. švino (0,05 μg/g/val.);
(4)
2011 m. rugsėjo 15 d. nuomonėje Socialinės ir ekonominės analizės komitetas (toliau - SEAK) svarsto draudimą naudoti šviną bei jo junginius juvelyriniuose dirbiniuose ir tiekti tokius dirbinius rinkai, kai švino koncentracija bet kurioje atskiroje dirbinio dalyje yra ne mažesnė kaip 0,05 % masės. Ši priemonė laikoma tinkamiausia Sąjungos lygmens priemone nustatytiems pavojams mažinti, nes jos socialinė ir ekonominė kaina yra proporcinga socialinei ir ekonominei naudai. Kadangi šiuo metu nėra migracijos tyrimo metodo, kurį taikant imituojamos tiriamojo objekto įsidėjimo į burną sąlygos, SEAK mano, kad apribojimas turėtų būti pagrįstas ne švino migracijos iš tokių dirbinių lygiu, bet švino koncentracija bet kuriose atskirose juvelyrinių dirbinių dalyse. Be to, SEAK rekomenduoja draudimo netaikyti krištolui, emaliui, laikrodžių ir chronometrų vidaus sudedamosioms dalims, taip pat nesintetiniams arba regeneruotiems brangakmeniams arba pusbrangiams akmenims.
(5)
2011 m. rugsėjo 23 d. Agentūra RVK ir SEAK nuomones pateikė Komisijai;
(6)
kadangi nėra informacijos apie švino išsiskyrimą objektą įsidėjus į burną ir nėra tinkamo pakaitalo švinui krištole ir emalyje, krištolui ir emaliui ši priemonė netaikoma. Be to, SEAK rekomendavo priemonės netaikyti tik 1 ir 2 klasių krištolui (atitinkamai daugiašviniam krištolui ir švino krištolui), kaip apibrėžta 1969 m. gruodžio 15 d. Tarybos direktyvos 69/493/EEB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių krištolo stiklą, suderinimo (2) I priede. Tačiau 3 ir 4 klasių krištolo stiklui (krištolui, krištolo stiklui), apibrėžtam minėtoje direktyvoje, apribojimas taip pat turėtų būti netaikomas siekiant užtikrinti derėjimą su išimtimi, nustatyta 2003 m. sausio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/95/EB dėl tam tikrų pavojingų medžiagų naudojimo elektros ir elektroninėje įrangoje apribojimo (3) su pakeitimais, padarytais Komisijos sprendimu 2010/571/ES (4), priede, nes jame švino yra mažiau negu 1 ir 2 klasių krištole.
(7)
dėl tų pačių priežasčių, kaip krištolo ir emalio atveju, apribojimas taip pat turėtų būti netaikomas nesintetiniams arba regeneruotiems brangakmeniams arba pusbrangiams akmenims, kuriuose švinas yra natūrali sudedamoji dalis;
(8)
apribojimas turėtų būti netaikomas vartotojams nepasiekiamoms laikrodžių ir chronometrų vidaus sudedamosioms dalims, nes galima išvengti sąlyčio su jose esančiu švinu;
(9)
draudimas tiekti rinkai padėvėtus ir senus juvelyrinius dirbinius turėtų didžiulį socialinį ir ekonominį poveikį, nes tokie dirbiniai Sąjungoje netektų rinkos vertės, be to, būtų labai sunku užtikrinti draudimo vykdymą. Todėl apribojimas turėtų būti netaikomas juvelyriniams dirbiniams, pirmą kartą pateiktiems rinkai per 12 mėnesių po ribojimo įsigaliojimo, ir importuotiems antikvariniams juvelyriniams dirbiniams;
(10)
Komisija, atsižvelgdama į turimą naują mokslinę informaciją, įskaitant informaciją apie švino migraciją iš dirbinių, kuriems taikoma išimtis, taip pat į tai, kad gali atsirasti tinkamų pakaitalų ar būti sukurti migracijos tyrimų metodai, turėtų persvarstyti krištolui, emaliui ir brangakmeniams bei pusbrangiems akmenims taikomą išimtį;
(11)
šiame reglamente nustatytos priemonės atitinka pagal Reglamento (EB) Nr. 1907/2006 133 straipsnį įsteigto komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamento (EB) Nr. 1907/2006 XVII priedas iš dalies keičiamas pagal šio reglamento priedą.
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2012 m. rugsėjo 18 d.