РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 27 октомври 2014 година
за определяне, съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, на списък с отрасли и подотрасли, за които се смята, че са изложени на съществен риск от изместване на въглеродни емисии, за периода 2015-2019 година
(нотифицирано под номер С(2014) 7809)
(текст от значение за ЕИП)
(2014/746/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 г. за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО (1) на Съвета, и по-специално член 10а, параграф 13 от нея,
като има предвид, че:
(1)
С Директива 2003/87/ЕО се предвижда провеждането на търг да бъде основният принцип при разпределянето на квоти за емисии на парникови газове на операторите на инсталации в обхвата на системата за търговия с емисии на ЕС (СТЕ на ЕС) от 2013 г. нататък. Допустимите оператори обаче продължат да получават безплатни квоти между 2013 и 2020 г. в съответствие с правилата, определени в Директива 2003/87/ЕО и Решение 2011/278/ЕС на Комисията (2).
(2)
Липсата на амбициозно международно споразумение за изменението на климата, имащо за цел да ограничи покачването на температурите в световен мащаб до 2 °C, би могла да подкопае ползата от предприеманите от Съюза действия. Липсата на обвързващи действия на международно равнище би могла да доведе до повишаване на емисиите на парникови газове в трети държави, в които промишлеността не е предмет на съизмерими ограничения по отношение на емисиите на въглерод („изместване на въглеродни емисии“). За справяне с риска от изместване на въглеродни емисии Директива 2003/87/ЕО предвижда, че в зависимост от резултата от международните преговори Комисията трябва да определи списък с отрасли и подотрасли, за които се смята, че са изложени на значителен риск от изместване на въглеродни емисии („списък на отрасли и подотрасли“). Тези отрасли и подотрасли, следва да получават безплатни квоти в размер на 100 % от количеството, определено в съответствие с Директива 2003/87/ЕО и Решение 2011/278/ЕС на Комисията, които подлежат на корекция с междуотрасловия корекционен коефициент, посочен в член 10а, параграф 5 на Директива 2003/87/ЕО и определен в приложение II към Решение 2013/448/ЕС на Комисията. (3)
(3)
В това отношение Комисията анализира до каква степен трети държави, имащи решаващ дял в световното производство на продукти в отрасли и подотрасли от списъка за изместване на въглеродни емисии, се ангажират с намаляването на емисиите на парникови газове в съответните отрасли, и дали техните ангажименти са сравними с тези на Съюза и се изпълняват в същата времева рамка. Освен това беше разгледана степента на съпоставимост на ефективността на инсталациите, разположени в тези държави, с ефективността инсталациите, разположени на територията на Съюза. Комисията заключи, че не може да се установи достатъчна съпоставимост на ангажимента за намаляване на емисиите на парникови газове, и поради това съпоставките на въглеродната ефективност, не са от значение.
(4)
Първият списък с отрасли и подотрасли, за които се смята, че са изложени на значителен риск от изместване на въглеродни емисии, беше изготвен за 2013 и 2014 г. с Решение № 2010/2/ЕС (4) на Комисията през 2009 г.
(5)
Оценката трябва да се основава на редица количествени и качествени критерии и на данни от последните три години. В това отношение Комисията използва данни от годините 2009, 2010 и 2011, тъй като данните от 2012 г. са налични само за някои от параметрите.
(6)
С цел да установи списъка на отрасли и подотрасли, Комисията направи оценка на риска от изместване на въглеродни емисии от отрасли и подотрасли за ниво NACE-4 на статистическата класификация на икономическите дейности в рамките на Съюза в съответствие с Регламент (ЕО) № 1893/2006 на Европейския парламент и на Съвета (5). Ниво NACE-4 е ниво с оптимална наличност на данни, определящо прецизно отраслите. Отраслите се обозначават с 4-цифрен код от класификацията NACE, а подотраслите се обозначават с код на ниво КПД (6 цифри) или Продком (8 цифри), което означава, че класирането на стоки, използвани за статистически данни за промишленото производство в Съюза, следва пряко от класификацията NACE.
(7)
Отраслите бяха оценени първо въз основа на количествените критерии, определени в член 10а, параграфи 15 и 16 от Директива 2003/87/ЕО. За да приложи тези количествени критерии, Комисията трябваше да определи сбора от преките и непреките допълнителни разходи, произтичащи от изпълнението на Директива 2003/87/ЕО.
(8)
Преките допълнителни разходи, предизвикани от количеството квоти, които даден отрасъл би трябвало да закупи, ако бъде преценено, че той не е изложен на съществен риск от изместване на въглеродни емисии, са изчислени въз основа на данните за преките емисии на CO2 на отраслово равнище. Данните в Дневника на Европейския съюз за трансакциите („ДЕСТ“) се считат за най-точния и прозрачен източник на данни за емисии на CO2 на ниво инсталации и поради това са използвани за изчисляване на преките разходи за отрасъла. За отрасли и парникови газове, обхванати от СТЕ на ЕС от 1 януари 2013 г., няма данни за емисиите на разположение в ДЕСТ. Затова в тези случаи Комисията използва данните относно преките емисии на CO2, предоставени от държавите членки в националните мерки за изпълнение (НМИ) съгласно Решение № 2011/278/ЕС.
(9)
С цел определяне на непреките допълнителни разходи Комисията събра данни за потреблението на електроенергия на равнище отрасъл от държавите членки, за да се гарантира, че няма двойно отчитане на потребената електроенергия в различни кодове по NACE. За определяне на емисиите, свързани с производството на електроенергия, потребена в различните отрасли, по отношение на списъка на отраслите и подотраслите, в Решение № 2010/2/ЕС, Комисията използва средния емисионен коефициент, получен въз основа на общия горивен микс, използван за производство на електроенергия, тъй като се счита, че той се основава на най-точни данни. Същият среден емисионен коефициент е използван за оценките, които са в основата на настоящото решение.
(10)
Освен това, за да определи преките и непреките допълнителни разходи, Комисията трябваше да направи оценка на средната цена на въглеродните емисии. При установяването на първия списък на отраслите и подотраслите за оценките е използвана предполагаема цена на въглеродните емисии от 30 EUR на тон на CO2-еквивалент. В периода на изпълнението на Решение № 2010/2/ЕС се наблюдава съществена разлика между цената на въглеродните емисии, предвидена за оценките и реалната цена, която е значително по-ниска. Въпреки това, в своето съобщение, озаглавено „Рамка за политика в областта на климата и енергетиката в периода от 2020 до 2030 г.“ (6) Комисията предложи безусловно намаление с 40 % на емисиите на парникови газове до 2030 г. в сравнение с 1990 г., както и съответна цел по отношение на възобновяемите енергийни източници. Комисията предложи също да се установи резерв за стабилност на пазара в СТЕ на ЕС. При тези обстоятелства се очаква, че в бъдеще цената на въглеродните емисии ще зависи по-силно от средносрочното и дългосрочното намаляване на емисиите. Поради това се счита за оправдано да продължи да се използва приетата цена на въглеродните емисии в размер на 30 EUR на тон CO2-еквивалент за оценките, които са в основата на настоящото решение.
(11)
Преките и непреките допълнителни разходи следва да се изчисляват като дял от брутната добавена стойност. За определянето на брутната добавена стойност на отраслово равнище са използвани данни от Структурната стопанска статистика на Евростат.
(12)
Освен това Комисията оцени интензивността на търговията за всеки отрасъл и подотрасъл въз основа на данни, получени от базата данни Comext на Евростат.
(13)
Общо Комисията оцени 245 промишлени отрасъла и 24 подотрасъла, класифицирани в разделите „Добивна промишленост“ и „Преработваща промишленост“ на класификацията NACE. Отраслите и подотраслите, изброени в точка 1 от приложението към настоящото решение, отговарят на критериите, изложени в член 10а, параграфи 15 и 16 от Директива 2003/87/ЕО и следва да се считат за изложени на значителен риск от изместване на въглеродни емисии.
(14)
Оценки въз основа на качествените критерии, заложени в член 10а, параграф 17 от Директива 2003/87/ЕО, са проведени в редица отрасли, за които не се смята, че са изложени на риск от изместване на въглеродни емисии въз основа на количествените критерии, заложени в член 10а, параграфи 15 и 16. Качествената оценка беше извършена в случаи, които отговарят на качествените критерии в контекста на определянето на предишния списък, в случаите на отраслите, смятани за гранични, и при поискване от представители на промишлеността.
(15)
В случая на отраслите „Облагородяване на прежди, платове и облекло“ (код по NACE 1330), „Производство на тухли, керемиди и други изделия от печена глина, за строителството“ (код 2332 по NACE), „Производство на изделия от гипс за строителството“ (код по NACE 2362), „Леене на чугун“ (код по NACE 2451) и „Леене на леки метали“ (2453), качествените оценки, извършени в контекста на определянето на предишния списък с отрасли и подотрасли, валиден за 2013 и 2014 г., бяха актуализирани. Беше направено заключението, че обстоятелствата, налагащи добавянето на тези отрасли към списъка на отраслите и подотраслите, все още са налице. Следователно тези отрасли следва да се смятат за изложени на съществен риск от изместване на въглеродни емисии и в периода 2015-2019 г.
(16)
Качествена оценка беше извършена за отрасъла „Производство на малц“ (код по NACE 1106), тъй като този отрасъл представлява граничен случай, във връзка с член 10а, параграф 16, буква б) от Директива 2003/87/ЕО. Като се вземат предвид нарастващите разходи, произтичащи от прилагането на Директива 2003/87/ЕО, оценката показа висока интензивност на търговията и значителен спад в рентабилността на отрасъла в Съюза. Ниската печалба ограничава възможностите на инсталациите да инвестират и да намаляват емисиите. Въз основа на комбинираното въздействие на тези фактори отрасълът следва да се счита за изложен на съществен риск от изместване на въглеродни емисии.
(17)
Отраслите, изброени в точка 2 от приложението, следва да се считат за изложени на съществен риск от изместване на въглеродни емисии въз основа на критериите за качество.
(18)
Тъй като списъкът на отраслите и подотраслите, за които се счита, че са изложени на съществен риск от изместване на въглеродни емисии, който ще бъде определен в приложението, ще бъде валиден за периода от 2015 до 2019 г., настоящото решение следва да се прилага от 1 януари 2015 г.
(19)
От съображения за правна сигурност и яснота Решение 2010/2/ЕО следва да бъде отменено, считано от 1 януари 2015 г.
(20)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета по изменение на климата,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Отраслите и подотраслите, изброени в приложението, се считат за изложени на съществен риск от изместване на въглеродни емисии.
Член 2
Решение № 2010/2/ЕС се отменя, считано от 1 януари 2015 г.
Член 3
Настоящото решение се прилага от 1 януари 2015 г.
Член 4
Адресати на настоящото решение са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 27 октомври 2014 година.
KOMISIJOS SPRENDIMAS
2014 m. spalio 27 d.
kuriuo pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2003/87/EB nustatomas 2015-2019 m. laikotarpio sektorių ir jų pošakių, kuriems būdinga didelė anglies dioksido nutekėjimo rizika, sąrašas
(pranešta dokumentu Nr. C(2014) 7809)
(Tekstas svarbus EEE)
(2014/746/ES)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2003 m. spalio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2003/87/EB, nustatančią šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų sistemą Bendrijoje ir iš dalies keičiančią Tarybos direktyvą 96/61/EB (1), ypač į jos 10a straipsnio 13 dalį,
kadangi:
(1)
Direktyvoje 2003/87/EB numatyta, kad nuo 2013 m. pagrindinis šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinių taršos leidimų (toliau - ATL) paskirstymo įrenginių, kuriems taikoma Sąjungos apyvartinių taršos leidimų prekybos sistema (toliau - ES ATLPS), veiklos vykdytojams principas turėtų būti jų pardavimas aukcionuose. Tačiau kriterijus atitinkantys veiklos vykdytojai toliau gaus nemokamus ATL 2013-2020 m. laikotarpiu pagal Direktyvoje 2003/87/EB ir Komisijos sprendime 2011/278/ES (2) nustatytas taisykles;
(2)
nesudarius plataus užmojo tarptautinio susitarimo dėl klimato kaitos, kuriuo būtų siekiama užtikrinti, kad pasaulio temperatūra nepadidėtų daugiau kaip 2 °C, Sąjungos veiksmais pasiekta nauda galėtų būti ne tokia reikšminga. Jei tarptautiniu lygmeniu nebūtų privalomų veiksmų, šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekis galėtų padidėti trečiosiose šalyse, kuriose pramonei netaikomi palyginami anglies dioksido išmetimo apribojimai (tai vadinama anglies dioksido nutekėjimu). Siekiant mažinti šią anglies dioksido nutekėjimo riziką, Direktyvoje 2003/87/EB numatyta, kad, priklausomai nuo tarptautinių derybų rezultatų, Komisija turi nustatyti sektorių ir jų pošakių, kuriems būdinga didelė anglies dioksido nutekėjimo rizika, sąrašą (toliau - sektorių ir jų pošakių sąrašas). Tų sektorių ir jų pošakių įrenginių veiklos vykdytojai turėtų gauti visą (100 %) pagal Direktyvą 2003/87/EB ir Sprendimą 2011/278/ES nustatytą nemokamų ATL skaičių, pakoreguotą pagal įvairius sektorius apimantį pataisos koeficientą, minimą Direktyvos 2003/87/EB 10a straipsnio 5 dalyje ir nustatytą Komisijos sprendimo 2013/448/ES (3) II priede;
(3)
dėl to Komisija išanalizavo, kokiu mastu trečiosios šalys, kurioms tenka didelė sektoriaus arba jo pošakio, kuriam būdinga didelė anglies dioksido nutekėjimo rizika, pasaulinės produkcijos dalis, yra tvirtai įsipareigojusios mažinti tuose sektoriuose išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį, taip pat ar tie įsipareigojimai yra palyginami su Sąjungos įsipareigojimais ir ar jie bus vykdomi per tą patį laikotarpį. Be to, išnagrinėta, kiek tose šalyse esančių įrenginių efektyvumas yra palyginamas su Sąjungoje esančių įrenginių efektyvumu. Komisija padarė išvadą, kad įsipareigojimai mažinti šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį yra nepakankamai palyginami, todėl CO2 efektyvumo palyginamumas nėra aktualus;
(4)
pirmasis sektorių ir jų pošakių, kuriems būdinga didelė anglies dioksido nutekėjimo rizika, sąrašas 2013 ir 2014 metams nustatytas 2009 m. Komisijos sprendimu 2010/2/ES (4);
(5)
vertinimas turėtų būti atliekamas vadovaujantis įvairiais kiekybiniais bei kokybiniais kriterijais ir remiantis trijų pastarųjų metų duomenimis. Taigi Komisija naudojosi 2009, 2010 ir 2011 m. duomenimis, nes turėjo tik kai kurių parametrų 2012 m. duomenis;
(6)
siekdama sudaryti sektorių ir jų pošakių sąrašą, Komisija įvertino anglies dioksido nutekėjimo riziką NACE-4 lygmens sektoriuose ir jų pošakiuose pagal Sąjungos ekonominės veiklos rūšių statistinį klasifikatorių, nustatytą Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1893/2006 (5). NACE-4 lygmeniu turimi optimalūs ir sektorius tiksliai apibūdinantys duomenys. Sektorius žymimas 4 skaitmenų kodu pagal NACE klasifikatorių, o pošakis - 6 skaitmenų CPA arba 8 skaitmenų Prodcom, t. y. klasifikatorių, skirtų Sąjungos pramonės produkcijos statistikai ir tiesiogiai susijusių su NACE klasifikatoriumi, kodais;
(7)
pirmiausiai sektoriai įvertinti remiantis kiekybiniais kriterijais, nustatytais Direktyvos 2003/87/EB 10a straipsnio 15 ir 16 dalyse. Kad galėtų taikyti tuos kriterijus, Komisija turėjo nustatyti tiesioginių ir netiesioginių papildomų išlaidų, susijusių su Direktyvos 2003/87/EB įgyvendinimu, sumą;
(8)
tiesioginės papildomos išlaidos, kurios susidarytų, jei būtų nuspręsta, kad sektoriui anglies nutekėjimo rizika nebūdinga ir šio sektoriaus įmonėms reikėtų pirkti atitinkamą kiekį ATL, buvo apskaičiuotos remiantis tiesiogiai sektoriuje išmetamo CO2 kiekio duomenimis. Laikoma, kad Europos Sąjungos sandorių žurnalas (ESSŽ) yra tiksliausias ir skaidriausias atskirų įrenginių išmetamo CO2 duomenų šaltinis, todėl jo duomenys naudoti tiesioginėms sektoriaus išlaidoms apskaičiuoti. Sektorių ir šiltnamio efektą sukeliančių dujų, kurie į ES ATLPS įtraukti nuo 2013 m. sausio 1 d., duomenų ESSŽ nėra. Todėl tokiais atvejais Komisija naudojosi tiesiogiai išmesto CO2 duomenimis, kuriuos valstybės narės pateikė nacionalinėse įgyvendinimo priemonėse (NĮP) pagal Sprendimą Nr. 2011/278/ES;
(9)
siekdama nustatyti netiesiogines papildomas išlaidas, Komisija iš valstybių narių surinko duomenis apie elektros energijos suvartojimą sektorių lygmeniu, užtikrindama, kad pagal skirtingus NACE kodus nebūtų dvigubo elektros energijos suvartojimo skaičiavimo. Siekdama nustatyti išmetamųjų teršalų kiekį, susijusį su įvairiuose sektoriuose suvartojamos elektros energijos gamyba, ir atitinkamus sektorius įtraukti į Sprendimo 2010/2/ES sektorių ir jų pošakių sąrašą, Komisija naudojo vidutinį išmetamųjų teršalų faktorių, apskaičiuotą bendram elektros energijai gaminti skirtam kuro mišiniui, nes laikyta, kad jis pagrįstas tiksliausiais duomenimis. Tas pats vidutinis išmetamųjų teršalų faktorius naudotas vertinimams, kuriais grindžiamas šis sprendimas;
(10)
be to, siekdama nustatyti tiesiogines ir netiesiogines papildomas išlaidas, Komisija turėjo apskaičiuoti apytikrę vidutinę anglies dioksido kainą. Siekiant nustatyti sektorių ir jų pošakių sąrašą pirmą kartą, skaičiavimams naudotas 30 EUR už CO2 ekvivalento toną anglies dioksido kainos įvertis. Per Sprendimo 2010/2/ES taikymo laikotarpį skaičiavimams naudota anglies dioksido kaina ir faktinė anglies dioksido kaina labai skyrėsi - pastaroji buvo daug mažesnė. Tačiau Komisija savo komunikate „Klimato ir energetikos politikos strategija 2020-2030 m.“ (6) pasiūlė šiltnamio efektą sukeliančių dujų išmetimą iki 2030 m. besąlygiškai sumažinti 40 %, palyginti su 1990 m. lygiu, ir siekti atitinkamo atsinaujinančių energijos šaltinių planinio rodiklio. Komisija taip pat pasiūlė sukurti ES ATLPS rinkos stabilumo rezervą. Tikimasi, kad, esant tokioms aplinkybėms, ateityje anglies dioksido kaina labiau priklausys nuo išmetamųjų teršalų kiekio sumažinimo vidutiniu ir ilguoju laikotarpiu. Todėl manoma, kad vertinimams, kuriais grindžiamas šis sprendimas, yra pagrįsta toliau naudoti numanomą kainą - 30 EUR už CO2 ekvivalento toną;
(11)
tiesioginės ir netiesioginės papildomos išlaidos turėtų būti apskaičiuojamos kaip bendrosios pridėtinės vertės dalis. Bendrajai pridėtinei vertei sektorių lygmeniu apskaičiuoti naudoti Eurostato struktūrinės verslo statistikos duomenų bazės duomenys;
(12)
be to, remdamasi iš Eurostato Comex duomenų bazės gautais duomenimis, Komisija įvertino kiekvieno sektoriaus ir jo pošakio prekybos intensyvumą;
(13)
Komisija išnagrinėjo iš viso 245 pramonės sektorių ir 24 pošakių, priskiriamų NACE klasifikatoriaus skyriams „Kasyba ir karjerų eksploatavimas“ ir „Gamyba“, duomenis. Šio sprendimo priedo 1 punkte išvardyti sektoriai ir jų pošakiai atitinka Direktyvos 2003/87/EB 10a straipsnio 15 ir 16 dalyse nustatytus kriterijus ir turėtų būti laikomi sektoriais, kuriems būdinga didelė anglies dioksido nutekėjimo rizika;
(14)
kai kurie kiti sektoriai, kurie pagal Direktyvos 2003/87/EB 10a straipsnio 15 ir 16 dalyse nustatytus kiekybinius kriterijus laikomi sektoriais, kuriems anglies dioksido nutekėjimo rizika nebūdinga, įvertinti pagal tos direktyvos 10a straipsnio 17 dalyje nustatytus kokybinius kriterijus. Kokybinis vertinimas atliktas tais atvejais, kai sektoriai atitiko kokybinius kriterijus nustatant ankstesnį sąrašą, ribinių sektorių atvejais ir pramonės atstovų prašymu;
(15)
sektorių „Tekstilės apdaila“ (NACE kodas 1330), „Degto molio plytų, plytelių ir statybinių dirbinių gamyba“ (NACE kodas 2332), „Gipso gaminių, naudojamų statybinėms reikmėms, gamyba“ (NACE kodas 2362), „Geležies liejinių gamyba“ (NACE kodas 2451) ir „Lengvųjų metalų liejinių gamyba“ (2453) atveju kokybiniai vertinimai, atlikti rengiant ankstesnį 2013 ir 2014 m. galiojusį sektorių ir jų pošakių sąrašą, buvo atnaujinti. Padaryta išvada, kad aplinkybės, kuriomis galima pagrįsti šių sektorių ir jų pošakių įtraukimą į sąrašą, tebeegzistuoja. Todėl turėtų būti laikoma, kad šiems sektoriams taip pat ir 2015-2019 m. laikotarpiu būdinga didelė anglies dioksido nutekėjimo rizika;
(16)
atliktas sektoriaus „Salyklo gamyba“ (NACE kodas 1106) kokybinis vertinimas, nes šis sektorius pagal Direktyvos 2003/87/EB 10a straipsnio 16b dalį buvo ribinis. Atsižvelgiant į išaugusias Direktyvos 2003/87/EB įgyvendinimo išlaidas, vertinant nustatyta, kad Sąjungoje šiam sektoriui būdingas didelis prekybos intensyvumas ir labai sumažėjęs pelningumas. Mažos pelno maržos riboja įrenginių veiklos vykdytojų investicinį pajėgumą ir galimybes mažinti išmetamųjų teršalų kiekį. Atsižvelgiant į bendrą šių veiksnių poveikį, šis sektorius turėtų būti laikomas sektoriumi, kuriam būdinga didelė anglies dioksido nutekėjimo rizika;
(17)
priedo 2 punkte išvardyti sektoriai turėtų būti laikomi sektoriais, kuriems, remiantis kokybiniais kriterijais, būdinga didelė anglies dioksido nutekėjimo rizika;
(18)
atsižvelgiant į tai, kad priede nustatytinas sektorių ir jų pošakių, kuriems būdinga didelė anglies dioksido nutekėjimo rizika, sąrašas turėtų galioti 2015-2019 m., šis sprendimas turėtų būti taikomas nuo 2015 m. sausio 1 d.;
(19)
siekiant teisinio tikrumo ir aiškumo, Sprendimas 2010/2/ES turėtų būti panaikintas nuo 2015 m. sausio 1 d.;
(20)
šiame sprendime numatytos priemonės atitinka Klimato kaitos komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Priede išvardyti sektoriai ir jų pošakiai laikomi sektoriais ir jų pošakiais, kuriems būdinga didelė anglies dioksido nutekėjimo rizika.
2 straipsnis
Sprendimas 2010/2/ES panaikinamas nuo 2015 m. sausio 1 d.
3 straipsnis
Šis sprendimas taikomas nuo 2015 m. sausio 1 d.
4 straipsnis
Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms.
Priimta Briuselyje 2014 m. spalio 27 d.