РЕШЕНИЕ 2014/913/ОВППС НА СЪВЕТА
от 15 декември 2014 година
за подкрепа на Хагския кодекс за поведение и неразпространението на балистични ракети в рамките на изпълнението на Стратегията на ЕС срещу разпространението на оръжия за масово унищожение
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 26, параграф 2 от него,
като има предвид, че:
(1)
На 12 декември 2003 г. Европейският съвет прие Стратегия на ЕС срещу разпространението на оръжия за масово унищожение (наричана по-долу „Стратегията“), глава III от която съдържа списък с мерките, които трябва да се предприемат както в Европейския съюз (ЕС), така и в трети държави за борба с разпространението на такива оръжия.
(2)
ЕС изпълнява активно Стратегията и привежда в действие мерките, изброени в глави II и III от нея, например чрез отпускане на финансови средства в подкрепа на конкретни проекти, водещи до укрепване на многостранна система за неразпространение и многостранни мерки за изграждане на доверие. Хагският кодекс за поведение срещу разпространението на балистични ракети (наричан по-нататък „Кодексът“ или „ХКП“) и Режимът за контрол на ракетните технологии (РКРТ) представляват неразделна част от многостранната система за неразпространение. Целта на Кодекса и РКРТ е предотвратяване и ограничаване на разпространението на балистични ракетни системи, способни да пренасят оръжия за масово унищожение (ОМУ), и свързаните с тях технологии.
(3)
На 17 ноември 2003 г. Съветът прие Обща позиция 2003/805/ОВППС (1). В посочената обща позиция се призовава, наред с другото, към насърчаване на присъединяването на възможно най-много държави към Кодекса, особено на онези с капацитет в областта на балистичните ракети, както и за по-нататъшно развитие и изпълнение на Кодекса, особено на предвидените в него мерки за изграждане на доверие, и за насърчаване на по-тясна връзка между Кодекса и многостранната система на ООН за неразпространение.
(4)
На 8 декември 2008 г. Съветът прие заключенията си и документ, озаглавен „Нови насоки за действие от страна на Европейския съюз в борбата срещу разпространението на оръжия за масово унищожение и системите за тяхната доставка“. В документа се посочва, наред с другото, че разпространението на ОМУ и на системите за тяхната доставка продължава да бъде едно от най-големите предизвикателства пред сигурността и че политиката на неразпространение е съществена част от общата външна политика и политика на сигурност. С оглед на постигнатия напредък и на продължаващите усилия за прилагане на „новите насоки за действие“ през декември 2010 г. Съветът постигна съгласие да удължи срока за тяхното прилагане до края на 2012 г.
(5)
На 18 декември 2008 г. Съветът прие Решение 2008/974/ОВППС (2) в подкрепа на Кодекса в рамките на изпълнението на Стратегията.
(6)
На 23 юли 2012 г. Съветът прие Решение 2012/423/ОВППС (3). Посоченото решение даде възможност за успешно насърчаване на всеобщото приложение на Кодекса и за спазване на неговите принципи. Приоритет на Съюза е да продължи диалога между присъединилите се и неприсъединилите се държави с оглед допълнителното насърчаване на всеобщото приложение на Кодекса, както и по-доброто му изпълнение и укрепване. Настоящото решение следва да допринесе за този процес.
(7)
В по-общ план продължаващото разпространение на балистични ракети, способни да пренасят ОМУ, поражда сериозна загриженост сред международната общност, по-специално текущите програми за балистични ракети в Близкия изток, Североизточна Азия и Югоизточна Азия, включително Иран, Сирия и Корейската народнодемократична република (КНДР).
(8)
В Резолюция 1540 (2004) Съветът за сигурност на ООН подчерта, а в Резолюция 1977 (2011) припомни, че разпространението на ядрени, химически и биологически оръжия, както и на средствата за тяхната доставка, съставлява заплаха за международния мир и сигурност, и задължи държавите, наред с другото, да се въздържат от подпомагане с каквито и да било средства на недържавни участници за разработване, придобиване, производство, притежаване, транспортиране, трансфер или използване на ядрени, химически или биологически оръжия и системите за тяхната доставка. Заплахата, която представляват ядрените, химическите и биологическите оръжия и средствата за тяхната доставка за международния мир и сигурност, беше потвърдена в Резолюция 1887 (2009) на Съвета за сигурност на ООН относно ядреното неразпространение и ядреното разоръжаване. Освен това в резолюции 1929 (2010) и 1718 (2006) на Съвета за сигурност на ООН, основаващи се наред с другото на резолюции 1540(2004), 1977(2011) и 1887(2009) на Съвета за сигурност на ООН, Съветът за сигурност на ООН реши, че Иран и КНДР не следва да предприемат каквито и да било действия, свързани с балистични ракети, способни да доставят ядрени оръжия, включително установки за изстрелване с балистична технология, както и че държавите следва да предприемат всички необходими мерки да предотвратят трансфер на технологии или техническа помощ за Иран и КНДР, свързани с такива дейности.
(9)
Настоящото решение следва да послужи, в по-общ план, за подкрепа на спектър от дейности, насочени срещу разпространението на балистични ракети,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. За да се осигури непрекъснатото и практическото изпълнение на някои елементи от Стратегията съгласно предвиденото в приложението, Съюзът:
а)
подпомага дейности за подкрепа на Кодекса и РКРТ, по-специално с цел:
i)
насърчаване на всеобщото приложение, и по-специално присъединяването към Кодекса на всички държави със способности в областта на балистичните ракети;
ii)
подкрепа на изпълнението и по-широко популяризиране на Кодекса;
iii)
насърчаване на спазването на насоките на РКРТ и приложението към него;
б)
в по-общ план - подпомага определен спектър от дейности за борбата срещу разпространението на балистични ракети, насочени по-специално към повишаване на осведомеността за тази заплаха, увеличаване на усилията за по-голяма ефективност на многостранните инструменти, засилване на подкрепата за инициативи за търсене на решения по тези конкретни предизвикателства и оказване на помощ на заинтересованите държави да укрепят националния си режим за контрол на износа.
2. В този контекст проектите, които ще подкрепя Съюзът, обхващат следните специфични дейности:
a)
дейности в подкрепа на Кодекса:
i)
изготвяне и публикуване на „пакет от встъпителни материали“ за информационни дейности, насочени към неприсъединилите се държави, като същевременно се припомнят задълженията на присъединилите се държави;
ii)
организиране на съпътстващи информационни прояви във Виена в рамките на годишната среща на присъединилите се към ХКП държави;
iii)
организиране на съпътстващи информационни прояви в подкрепа на ХКП в рамките на заседанията на Първи комитет на Общото събрание на ООН;
iv)
организиране на до три регионални информационни семинара въз основа на приоритетите на ЕС (евентуално в Азия, района на Персийския залив и Латинска Америка);
v)
насърчаване на представителите на присъединилите се и на неприсъединилите се държави от развиващите се страни да присъстват на годишните срещи на ХКП и на информационните семинари;
vi)
организиране на семинари за повишаване на осведомеността за държавите, които са се присъединили неотдавна към ХКП, за да им се окаже съдействие за изпълнение на задълженията им, включително в рамките на годишната среща на ХКП във Виена;
vii)
подкрепа за координирането на усилията за популяризиране на ХКП с дейностите на Комитет 1540 на ООН, включително чрез финансиране на участието на експерти на ХКП в посещенията на Комитет 1540 в отделни държави;
viii)
подкрепа за защитения механизъм на ХКП за електронна информация и комуникация, базиран в интернет (e-ICC), включително чрез техническо укрепване на уебсайта;
б)
дейности в подкрепа на неразпространението на балистични ракети като цяло:
i)
организиране на до четири семинара за повишаване на осведомеността относно разпространението на балистичните ракети в рамките на многостранни форуми, евентуално във връзка с информационните семинари за ХКП, посочени в буква а), като например семинар в рамките на Общото събрание на ООН или на подготвителните комитети на Договора за неразпространение на ядреното оръжие;
ii)
организиране на до три регионални семинара за повишаване на осведомеността относно разпространението на балистичните ракети и насърчаване на обсъжданията относно перспективите за намиране на по-добър отговор на заплахата от разпространение на балистични ракети на регионално равнище, евентуално във връзка с други информационни дейности на ЕС относно ХКП; заедно със заинтересованите държави семинарите биха могли да се проведат в Азия, района на Персийския залив и Латинска Америка;
iii)
изготвяне на четири документа за размисъл относно възможните бъдещи многостранни стъпки за предотвратяване на заплахата от разпространението на ракети и за насърчаване на усилията за разоръжаване в областта на балистичните ракети, като се обръща особено внимание на възможните мерки за изграждане на доверие, и проучване на възможността за предприемане на насочени към конкретни региони мерки като първа стъпка, например в регионите от особен интерес за Съюза и/или където може да се очаква постигането на напредък в близко бъдеще;
iv)
организиране на до три семинара за повишаване на осведомеността за експерти, особено сред научните среди и/или сред занимаващите се с изследвания на космоса научни среди и отрасли, с цел предотвратяване на ранен етап на трансфер на знания и на технологии с двойна употреба;
v)
насърчаване на достъпа на учени от развиващите се страни, работещи в областта на неразпространението на балистични ракети, до проекти на центровете на ЕС за високи постижения;
vi)
в координация с центровете на ЕС за високи постижения - организиране на целеви експертни мисии в трети държави с цел споделяне на информация и извлечени поуки относно контрола на износа на ракетни технологии и изделия с двойна употреба, и с цел подпомагане на усилията им за изграждане национален капацитет;
vii)
подкрепа за обучението на експерти в областта на неразпространението на балистични ракети чрез участие в програми на ЕС, като например програми на Европейския колеж по сигурност и отбрана, или в програми на държавите - членки на Съюза (наричани по-долу „държавите членки“).
В приложението се съдържа подробно описание на проектите.
Член 2
1. Върховният представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност (ВП) отговаря за изпълнението на настоящото решение.
2. Техническото изпълнение на проектите, посочени в член 1, параграф 2, се осъществява от Fondation pour la recherche stratégique (Фондацията за стратегически изследвания - ФСИ), която изпълнява тази задача под ръководството на ВП. За тази цел ВП постига необходимите договорености с ФСИ.
Член 3
1. Референтната сума за изпълнението на проектите, посочени в член 1, параграф 2, е 990 000 EUR.
2. Разходите, финансирани чрез посочената в параграф 1 сума, се управляват в съответствие с процедурите и правилата, приложими към общия бюджет на Съюза.
3. Комисията упражнява надзор върху правилното управление на разходите, посочени в параграф 1. За тази цел тя сключва споразумение за финансиране с ФСИ. В него се предвижда, че ФСИ осигурява подходяща на размера на приноса на ЕС публичност.
4. Комисията полага усилия да сключи посоченото в параграф 3 споразумение за финансиране във възможно най-кратък срок след влизането в сила на настоящото решение. Тя информира Съвета за възникналите трудности в този процес, както и за датата на сключване на споразумението за финансиране.
Член 4
1. ВП докладва на Съвета за изпълнението на настоящото решение въз основа на редовни доклади, изготвяни от ФСИ. Тези доклади представляват основа за оценката, извършвана от Съвета.
2. Комисията предоставя информация относно финансовите аспекти на проектите, посочени в член 1, параграф 2.
Член 5
1. Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
2. Срокът на действие на настоящото решение изтича 30 месеца след датата на сключване на споразумението за финансиране, посочено в член 3, параграф 3. Срокът на действие обаче изтича шест месеца след влизането на решението в сила, ако в рамките на този срок не е сключено споразумение за финансиране.
Съставено в Брюксел на 15 декември 2014 година.
TARYBOS SPRENDIMAS 2014/913/BUSP
2014 m. gruodžio 15 d.
dėl paramos Hagos elgesio kodeksui ir balistinių raketų neplatinimui įgyvendinant ES kovos su masinio naikinimo ginklų platinimu strategiją
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 26 straipsnio 2 dalį,
kadangi:
(1)
2003 m. gruodžio 12 d. Europos Vadovų Taryba priėmė ES kovos su masinio naikinimo ginklų platinimu strategiją (toliau - Strategija), kurios III skyriuje numatytas kovos su tokiu platinimu priemonių, kurių reikia imtis Sąjungoje ir trečiosiose šalyse, sąrašas;
(2)
ES aktyviai įgyvendina Strategiją ir vykdo jos II ir III skyriuose išvardytas priemones, pavyzdžiui, teikia finansinius išteklius konkretiems projektams, kuriais stiprinama daugiašalė ginklų neplatinimo sistema ir daugiašalės pasitikėjimo stiprinimo priemonės, remti. Hagos kovos su balistinių raketų platinimu elgesio kodeksas (toliau - Kodeksas) ir Raketų technologijų kontrolės režimas (toliau - MTCR) yra sudėtinės tos daugiašalės ginklų neplatinimo sistemos dalys. Kodeksu ir MTCR siekiama užkirsti kelią balistinių raketų sistemų, galinčių siųsti į taikinį masinio naikinimo ginklus (toliau - MNG), bei susijusių technologijų platinimui ir jį sustabdyti;
(3)
2003 m. lapkričio 17 d. Taryba priėmė Bendrąją poziciją 2003/805/BUSP (1). Toje bendrojoje pozicijoje raginama, inter alia, skatinti, kad kuo daugiau šalių prisijungtų prie Kodekso, visų pirma, kad tai padarytų šalys, turinčios balistinių raketų pajėgumų, taip pat toliau plėtoti ir įgyvendinti Kodeksą, ypač jame numatytas pasitikėjimo stiprinimo priemones, ir skatinti glaudesnes Kodekso sąsajas su JT daugiašale ginklų neplatinimo sistema;
(4)
2008 m. gruodžio 8 d. Taryba priėmė išvadas ir dokumentą „Naujos Europos Sąjungos veiksmų kryptys kovojant su masinio naikinimo ginklų ir jų siuntimo į taikinį sistemų platinimu“. Dokumente, inter alia, teigiama, kad MNG ir jų siuntimo į taikinį sistemų platinimas tebėra viena iš didžiausių problemų saugumo srityje ir kad neplatinimo politika yra labai svarbi bendros užsienio ir saugumo politikos dalis. Atsižvelgdama į padarytą pažangą ir į tai, kad toliau dedamos pastangos įgyvendinant šias „naujas veiksmų kryptis“, 2010 m. gruodžio mėn. Taryba susitarė jų įgyvendinimo laikotarpį pratęsti iki 2012 m. pabaigos;
(5)
2008 m. gruodžio 18 d. Taryba priėmė Sprendimą 2008/974/BUSP (2) dėl paramos Kodekso įgyvendinimui, atsižvelgiant į Strategijos įgyvendinimą;
(6)
2012 m. liepos 23 d. Taryba priėmė Sprendimą 2012/423/BUSP (3). Tuo sprendimu suteikta galimybė sėkmingai skatinti visuotinį Kodekso taikymą ir jo principų laikymąsi. Sąjungos prioritetas - tęsti prie Kodekso prisijungusių ir prie jo neprisijungusių valstybių dialogą, siekiant toliau skatinti visuotinį Kodekso taikymą ir jo geresnį įgyvendinimą bei stiprinimą. Šiuo sprendimu turėtų būti prisidėta prie šio proceso;
(7)
apskritai vis didesnį tarptautinės bendruomenės susirūpinimą kelia toliau vykdomas balistinių raketų, galinčių siųsti į taikinį MNG, platinimas, visų pirma raketų programos, vykdomos Artimuosiuose Rytuose, Šiaurės Rytų Azijoje ir Pietryčių Azijoje, įskaitant Iraną, Siriją ir Korėjos Liaudies Demokratinę Respubliką (toliau - KLDR);
(8)
JT Saugumo Taryba (toliau - JT ST) rezoliucijoje 1540 (2004) pabrėžė, o JT ST rezoliucijoje 1977 (2011) priminė, kad branduolinių, cheminių bei biologinių ginklų ir jų siuntimo į taikinį priemonių platinimas kelia grėsmę tarptautinei taikai ir saugumui, ir įpareigojo valstybes, inter alia, jokiomis priemonėmis nepadėti nevalstybiniams subjektams kurti, įsigyti, gaminti, turėti, gabenti, perduoti ar naudoti branduolinių, cheminių ar biologinių ginklų ir jų siuntimo į taikinį priemonių. Tai, kad branduoliniai, cheminiai bei biologiniai ginklai ir jų siuntimo į taikinį priemonės kelia grėsmę tarptautinei taikai ir saugumui, buvo dar kartą patvirtinta JT ST rezoliucijoje 1887 (2009) dėl branduolinio ginklo neplatinimo ir branduolinio nusiginklavimo. Be to, JT ST rezoliucijose 1929 (2010) ir 1718 (2006), grindžiamose, inter alia, JT ST rezoliucijomis 1540 (2004), 1977 (2011) ir 1887 (2009), JT Saugumo Taryba nusprendė, kad Iranas ir KLDR neturėtų vykdyti jokios veiklos, susijusios su balistinėmis raketomis, galinčiomis siųsti į taikinį branduolinius ginklus, įskaitant raketų paleidimą naudojant balistinių raketų technologijas, ir kad valstybės turėtų imtis visų reikiamų priemonių, kad būtų užkirstas kelias su tokia veikla susijusių technologijų perdavimui ar susijusios techninės pagalbos teikimui Iranui ir KLDR;
(9)
apskritai šiuo sprendimu turėtų būti remiama įvairių rūšių veikla, kuria siekiama kovoti su balistinių raketų platinimu,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
1. Siekdama užtikrinti nuolatinį ir praktinį tam tikrų Strategijos dalių įgyvendinimą, kaip nurodyta priede, Sąjunga:
a)
remia paramos Kodekso ir MTCR įgyvendinimui veiklą, visų pirma siekiant:
i)
skatinti visuotinį taikymą, visų pirma raginti, kad prie Kodekso prisijungtų visos valstybės, turinčios balistinių raketų pajėgumų;
ii)
remti Kodekso įgyvendinimą ir didinti informuotumą apie jį;
iii)
skatinti laikytis MTCR gairių ir jo priedo;
b)
apskritai remia įvairių rūšių veiklą kovojant su balistinių raketų platinimu, kuria visų pirma siekiama didinti informuotumą apie šią grėsmę, aktyviau dėti pastangas didinti daugiašalių priemonių veiksmingumą, didinti paramą iniciatyvoms, skirtoms šiems konkretiems uždaviniams spręsti, ir padėti suinteresuotoms šalims nacionaliniu mastu stiprinti savo atitinkamus eksporto kontrolės režimus.
2. Atsižvelgiant į tai, Sąjungos remtini projektai apima šią konkrečią veiklą:
a)
paramos Kodekso įgyvendinimui veiklą:
i)
parengti ir paskelbti „sutikimo rinkinį“, skirtą prie Kodekso neprisijungusių valstybių informavimo veiklai, kuriame taip pat būtų primintos prie Kodekso prisijungusių valstybių pareigos;
ii)
prie Kodekso prisijungusių valstybių metinio susitikimo Vienoje metu organizuoti susijusius informavimo renginius;
iii)
JT Generalinės Asamblėjos Pirmojo komiteto posėdžių metu organizuoti susijusius informavimo renginius, kuriais būtų remiamas Kodekso įgyvendinimas;
iv)
surengti ne daugiau kaip tris regioninius informavimo seminarus, grindžiamus ES prioritetais (galbūt skirtus Azijai, Persijos įlankos šalims ir Lotynų Amerikai);
v)
raginti prie Kodekso prisijungusių ir prie jo neprisijungusių valstybių atstovus iš besivystančių šalių dalyvauti Kodekso metiniuose susitikimuose ir informavimo seminaruose;
vi)
rengti neseniai prie Kodekso prisijungusioms valstybėms skirtus informuotumo didinimo seminarus, be kita ko, Kodekso metinio susitikimo Vienoje metu, siekiant padėti joms vykdyti savo pareigas;
vii)
remti Kodekso propagavimo pastangų derinimą su JT 1540 komiteto veikla, be kita ko, finansuojant Kodekso ekspertų dalyvavimą 1540 komiteto narių apsilankymuose konkrečiose šalyse;
viii)
remti Kodekso saugų internetinį informacijos ir ryšių mechanizmą (toliau - e-ICC), be kita ko, stiprinant šios interneto svetainės techninius pajėgumus;
b)
bendrą paramos balistinių raketų neplatinimui veiklą:
i)
daugiašalių forumų metu surengti ne daugiau kaip keturis seminarus, skirtus informuotumui apie balistinių raketų platinimą didinti, galbūt susietus su a punkte nurodytais informavimo apie Kodeksą renginiais, pavyzdžiui, surengti seminarą JT Generalinės Asamblėjos sesijos arba Sutarties dėl branduolinio ginklo neplatinimo parengiamųjų komitetų posėdžių metu;
ii)
surengti ne daugiau kaip tris regioninius seminarus, skirtus informuotumui apie balistinių raketų platinimą didinti, ir skatinti diskusijas dėl perspektyvų siekiant regionų lygmeniu geriau spręsti uždavinius, susijusius su balistinių raketų platinimo keliama grėsme, galbūt susietus su kita ES informavimo apie Kodeksą veikla; bendradarbiaujant su atitinkamomis valstybėmis, seminarai galėtų būti surengti Azijoje, Persijos įlankos regione ir Lotynų Amerikoje;
iii)
parengti keturis apmąstymams skirtus dokumentus dėl galimų tolesnių daugiašalių veiksmų siekiant užkirsti kelią raketų platinimo keliamai grėsmei ir skatinti nusiginklavimo pastangas balistinių raketų srityje, kuriuose visų pirma daugiausia dėmesio būtų skirta galimoms pasitikėjimo stiprinimo priemonėms ir būtų nagrinėjama galimybė pirmiausia imtis veiksmų tam tikruose regionuose, pavyzdžiui, regionuose, kurie yra itin svarbūs Sąjungai ir (arba) kuriuose artimiausiu metu galima tikėtis pažangos;
iv)
siekiant ankstyvajame etape užkirsti kelią dvejopo naudojimo technologijų ir žinių perdavimui, surengti ne daugiau kaip tris informuotumo didinimo seminarus, skirtus ekspertams, ypač ekspertams iš mokslo ir (arba) kosmoso srities bendruomenių ir iš pramonės sektoriaus;
v)
skatinti sudaryti galimybę akademinės bendruomenės nariams iš besivystančių šalių, dirbantiems raketų neplatinimo srityje, dalyvauti ES kompetencijos centrų projektuose;
vi)
koordinuojant veiklą su ES kompetencijos centrais, rengti tikslines ekspertų misijas į trečiąsias šalis, kad būtų keičiamasi informacija ir dalijamasi įgyta patirtimi su raketų technologijomis bei dvejopo naudojimo prekėmis susijusios eksporto kontrolės srityje ir kad šioms šalims būtų padedama plėtoti jų nacionalinius pajėgumus;
vii)
remti ekspertų mokymą balistinių raketų neplatinimo srityje juos kviečiant dalyvauti ES programose, pavyzdžiui, Europos saugumo ir gynybos koledžo programoje arba Sąjungos valstybių narių (toliau - valstybės narės) programose.
Išsamus projektų aprašymas pateikiamas priede.
2 straipsnis
1. Sąjungos vyriausiasis įgaliotinis užsienio reikalams ir saugumo politikai (toliau - vyriausiasis įgaliotinis) yra atsakingas už šio sprendimo įgyvendinimą.
2. 1 straipsnio 2 dalyje nurodytų projektų techninį įgyvendinimą vykdo „Fondation pour la recherche stratégique“ (toliau - FRS); jis vykdo šią užduotį prižiūrint vyriausiajam įgaliotiniui. Šiuo tikslu vyriausiasis įgaliotinis sudaro būtinus susitarimus su FRS.
3 straipsnis
1. 1 straipsnio 2 dalyje nurodytiems projektams įgyvendinti skiriama orientacinė finansavimo suma yra 990 000 EUR.
2. Iš 1 dalyje nustatytos sumos finansuojamos išlaidos tvarkomos laikantis Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų procedūrų ir taisyklių.
3. Komisija prižiūri, kad 1 dalyje nurodytos išlaidos būtų tinkamai valdomos. Šiuo tikslu ji sudaro finansavimo susitarimą su FRS. Susitarime nustatoma, kad FRS turi užtikrinti ES įnašo matomumą, proporcingą jo dydžiui.
4. Įsigaliojus šiam sprendimui, Komisija siekia kuo greičiau sudaryti 3 dalyje nurodytą finansavimo susitarimą. Ji praneša Tarybai apie visus sunkumus to proceso metu ir finansavimo susitarimo sudarymo datą.
4 straipsnis
1. Vyriausiasis įgaliotinis pateikia Tarybai šio sprendimo įgyvendinimo ataskaitą, grindžiamą reguliariai rengiamomis FRS ataskaitomis. Taryba tų ataskaitų pagrindu atlieka įvertinimą.
2. Komisija teikia informaciją dėl 1 straipsnio 2 dalyje nurodytų projektų finansinių aspektų.
5 straipsnis
1. Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.
2. Šis sprendimas nustoja galioti po 30 mėnesių nuo finansavimo susitarimo, nurodyto 3 straipsnio 3 dalyje, sudarymo dienos. Tačiau jis nustoja galioti po šešių mėnesių nuo jo įsigaliojimo dienos, jei iki to laiko nesudaromas joks finansavimo susitarimas.
Priimta Briuselyje 2014 m. gruodžio 15 d.