ДИРЕКТИВА 2014/63/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 15 май 2014 година
за изменение на Директива 2001/110/ЕО на Съвета относно меда
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Директива 2001/110/ЕО на Съвета (3) определя меда като естествен сладък продукт, произвеждан от медоносни пчели Apis mellifera („пчели“). Медът се състои основно от различни захари, предимно фруктоза и глюкоза, както и от други вещества, като органични киселини, ензими и твърди частици, получавани при неговото събиране. Директива 2001/110/ЕО ограничава човешката намеса, която би могла да промени състава на меда, и във връзка с това позволява запазването на естествения характер на меда. По-специално Директива 2001/110/ЕО забранява добавянето в меда на хранителни съставки, включително хранителни добавки, и добавянето на друго освен мед. По същия начин директивата забранява отстраняването на съставните елементи, характерни за меда, включително полена, освен ако това отстраняване не може да се избегне при пречистване на меда от чужди примеси. Тези изисквания са в съответствие със стандарта Кодекс алиментариус за меда (Codex Stan 12-1981).
(2)
Поленът е част от критериите за състава на меда, определени в Директива 2001/110/ЕО. Наличните доказателства, включително емпирични и научни данни, потвърждават, че наличието на полен в меда се дължи на медоносните пчели. Поленовите зърна падат в нектара, събиран от медоносните пчели. В кошера пчелите превръщат събрания нектар, съдържащ поленови зърна, в мед. Според наличните данни в меда може да попадне допълнително полен от полена, който се намира по власинките на пчелите, от полена във въздуха вътре в кошера и от полена, събран от пчелите в килийките, които случайно може да се отворят при извличането на меда от стопанските субекти в хранителната промишленост. Следователно поленът попада в кошера в резултат на дейността на пчелите и присъства по естествен път в меда, независимо дали стопанските субекти в хранителната промишленост извличат меда или не. Освен това, няма съзнателно добавяне на полен в меда от страна на стопанските субекти в хранителната промишленост, тъй като това е забранено от Директива 2001/110/ЕО.
(3)
Регламент (ЕС) № 1169/2011 на Европейския парламент и на Съвета (4) определя като „съставка“ всяко вещество, използвано за производство или приготвяне на храна и все още налична в крайния продукт, дори и в изменен вид. Това определение предполага съзнателна употреба на вещество за производството или приготвянето на храна. Като се отчита фактът, че медът е естествен продукт, и по-специално, естественият произход на наличието в меда на съставни елементи, характерни за меда, поленът, който е естествен съставен елемент, характерен за меда, не следва да се счита за „съставка“ на меда по смисъла на Регламент (ЕС) № 1169/2011.
(4)
Настоящата директива не засяга прилагането на Регламент (ЕО) № 1829/2003 на Европейския парламент и на Съвета (5) по отношение на меда, който съдържа генетично модифициран полен, тъй като този мед представлява храна, произведена от генетично модифицирани организми по смисъла на този регламент. По дело С-442/09 (6), Карл Хайнц Баблок и други/Фрайщат Байерн, Съдът на Европейския съюз постанови, че определящият критерий за прилагането на Регламент (ЕО) № 1829/2003, както е посочено в съображение 16 от посочения регламент, е дали материалът, получен от генетично модифицирания изходен материал, присъства в храната. Следователно медът, съдържащ генетично модифициран полен, следва да се разглежда като „храна, (частично) произведена от ГМО“ по смисъла на член 3, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 1829/2003. Следователно предвиждането на разпоредба, предвиждаща, че поленът не е съставка на меда, не засяга заключението на Съда на Европейския съюз по споменатото дело С-442/09, че медът, съдържащ генетично модифициран полен, е обект на Регламент (ЕО) № 1829/2003, по-специално на изискванията на същия, отнасящи се до даване на предварително разрешение за пускане на пазара, надзор и - когато е приложимо - етикетиране.
(5)
Съгласно изискванията за етикетиране по Регламент (ЕО) № 1829/2003 няма задължение наличието на генетично модифициран полен в меда да бъде указано на етикетите за мед, ако са изпълнени следните условия: този полен не надвишава 0,9 % от меда, а присъствието му в меда е случайно или технически неизбежно. Следва да се припомни, че Директива 2001/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (7) предвижда, че държавите-членки могат да вземат подходящи мерки, за да избегнат случайното наличие на генетично модифицирани организми в меда.
(6)
Съгласно Директива 2001/110/ЕО, ако медът произхожда от повече от една държава членка или трета страна, задължителното указание за страните на произход може да бъде заменено с едно от следните указания, по целесъобразност: „смес от видове мед с произход от ЕС“, „смес от видове мед с произход извън ЕС“, „смес от видове мед с произход от ЕС и извън него“. След влизането в сила на Договора от Лисабон Европейският съюз замени и наследи Европейската общност. Следователно е целесъобразно да се изяснят съответните изисквания за етикетиране, като позоваването на „ЕО“ се замени с „ЕС“.
(7)
С Директива 2001/110/ЕО се предоставят правомощия на Комисията за изпълнение на някои от нейните разпоредби, по-специално правомощия да приема мерки, необходими за изпълнението на разпоредбите, свързани с адаптирането към техническия прогрес и привеждането на посочената директива в съответствие с общото законодателство на Съюза в областта на храните. Освен това Директива 2001/110/ЕО предоставя правомощия на Комисията да приема методи, позволяващи да се проверява съответствието на меда с посочената директива. Необходимо е да се преразгледа обхватът на тези правомощия.
(8)
С цел да се гарантират справедливи търговски практики, да се защитават интересите на потребителите и да се даде възможност за установяване на съответните методи за анализ, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз, за да се определят количествени параметри за критерия „основно“ по отношение на цветния или растителния произход на меда и минималното количество полен във филтрирания мед след отстраняване на чуждите неорганични или органични вещества. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(9)
След приемането на Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета (8), който се прилага за всички етапи на производството, преработката и разпространението на храни и фуражи на равнището на Съюза и на национално равнище, общите разпоредби на Съюза относно хранителните продукти се прилагат пряко към продуктите, обхванати от Директива 2001/110/ЕО. Следователно вече не е необходимо Комисията да разполага с правомощия за привеждане в съответствие на разпоредбите на посочената директива към общото законодателство на Съюза в областта на храните. Поради това разпоредбите, предоставящи такива правомощия, следва да бъдат заличени.
(10)
След приемането на Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (9) е целесъобразно да се адаптират съответните разпоредби на Директива 2001/110/ЕО към посочения регламент.
(11)
С цел да се позволи на държавите-членки да приемат националните законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за постигане на съответствие с Директива 2001/110/ЕО, така, както е изменена с настоящата директива, следва да се определи срок от 12 месеца за транспониране. По време на този период изискванията на Директива 2001/110/ЕО, без измененията, въведени с настоящата директива, остават приложими.
(12)
С цел да бъдат отчетени интересите на стопанските субекти в хранителната промишленост, които пускат на пазара или етикетират своите продукти в съответствие с изискванията, приложими преди прилагането на националните разпоредби, транспониращи Директива 2001/110/ЕО, така, както е изменена с настоящата директива, е необходимо да се установят целесъобразни преходни мерки. Следователно следва да е възможно продуктите, които са пуснати на пазара или са етикетирани преди прилагането на тези разпоредби, да продължат да бъдат предлагани на пазара до изчерпване на запасите.
(13)
Поради това Директива 2001/110/ЕО следва да бъде съответно изменена.
(14)
Тъй като измененията, свързани с предоставянето на правомощия на Комисията, се отнасят само до правомощията на Комисията, не е необходимо те да бъдат транспонирани от държавите-членки.
(15)
Тъй като целите на настоящата директива, а именно да предвиди, че поленът като естествен съставен елемент, характерен за меда, не следва да се счита за съставка на меда, да разясни изискванията за етикетиране в случаите, когато медът произхожда от повече от една държава членка или трета страна, както и да преразгледа обхвата на съществуващите правомощия, предоставени на Комисията, не могат да бъдат постигнати в задоволителна степен от държавите-членки, а могат да бъдат постигнати по-добре на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки, в съответствие с принципа на субсидиарност, посочен в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, посочен в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигането на тези цели,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Изменения
Директива 2001/110/ЕО се изменя, както следва:
1)
В член 2, параграф 4 буква а) се заменя със следното:
„а)
страната или страните на произход, където е бил добит медът, се посочват върху етикета.
Независимо от първата алинея, ако медът произхожда от повече от една държава членка или трета страна, указанието за страните на произход може да бъде заменено с едно от следните указания, по целесъобразност:
-
„смес от видове мед с произход от ЕС“,
-
„смес от видове мед с произход извън ЕС“,
-
„смес от видове мед с произход от ЕС и извън него“.“
2)
В член 2 се добавя следната точка:
„5.
Поленът, в качеството си на естествен съставен елемент, характерен за меда, не се счита за съставка - по смисъла на член 2, параграф 2, буква е) от Регламент (ЕС) № 1169/2011на Европейския парламент и на Съвета (10) - на продуктите, посочени в приложение I към настоящата директива.
(10) Регламент (ЕС) № 1169/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2011 г. за предоставянето на информация за храните на потребителите, за изменение на регламенти (ЕО) № 1924/2006 и (ЕО) № 1925/2006 на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 87/250/ЕИО на Комисията, Директива 90/496/ЕИО на Съвета, Директива 1999/10/ЕО на Комисията, Директива 2000/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, директиви 2002/67/ЕО и 2008/5/ЕО на Комисията и на Регламент (ЕО) № 608/2004 на Комисията (ОВ L 304, 22.11.2011 г., стр. 18).“" 						
3)
Член 4 се заменя със следното:
„Член 4
1. За целите на член 9, втора алинея от настоящата директива Комисията може, като отчита международните стандарти и техническия напредък, чрез актове за изпълнение, които са в съответствие с Регламент (ЕО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета (11), да установи методи за анализ, позволяващи да се проверява съответствието на меда с разпоредбите на настоящата директива. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 7, параграф 2 от настоящата директива. До приемането на тези методи на анализ, за проверка на спазването на разпоредбите на настоящата директива държавите-членки използват, винаги когато е възможно, международно признати валидирани методи за анализ, като например методите, одобрени от Кодекс алиментариус.
2. За целите на гарантиране на лоялни търговски практики и на защита на интересите на потребителите и за да се даде възможност за установяване на съответните методи за анализ, на Комисията се предоставят правомощия за приемане на делегирани актове в съответствие с член 6 за допълване на настоящата директива чрез определяне на количествените параметри, свързани със следното:
а)
критерий за „основно“ по отношение на цветния или растителния произход на меда съобразно посоченото в член 2, параграф 2, буква б), първо тире; както и
б)
минималното съдържание на полен във филтрирания мед след отстраняване на чуждите неорганични или органични примеси, посочени в приложение I, точка 2, буква б), подточка viii).
В тези делегирани актове Комисията предвижда подходящи преходни мерки за продуктите, пуснати на пазара преди дата на прилагане на посочените делегирани актове.
(11) Регламент (ЕО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно официалния контрол, провеждан с цел осигуряване на проверка на съответствието със законодателството в областта на фуражите и храните и правилата за опазване здравето на животните и хуманното отношение към животните (ОВ L 165, 30.4.2004 г., стр. 1).“" 						
4)
Член 6 се заменя със следното:
„Член 6
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегираните актове, посочени в член 4, параграф 2, се предоставя на Комисията за срок от пет години, считано от 23 юни 2014 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се продължава мълчаливо за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 4, параграф 2, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. Решението не засяга валидността на делегираните актове, които вече са влезли в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и на Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 4, параграф 2, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.“
5)
Член 7 се заменя със следното:
„Член 7
1. Комисията се подпомага от Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните („комитета“), създаден с член 58, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета (12). Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета. (13)
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Когато комитетът не даде становище, Комисията не приема проекта на акт за изпълнение и се прилага член 5, параграф 4, трета алинея от Регламент (ЕС) № 182/2011).
(12) Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 г. за установяване на общите принципи и изисквания на законодателството в областта на храните, за създаване на Европейски орган за безопасност на храните и за определяне на процедури относно безопасността на храните (ОВ L 31, 1.2.2002 г., стр. 1)." 						
(13) Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите-членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (ОВ L 55, 28.2.2011 г., стр. 13).“" 						
6)
В приложение II третата алинея се заменя със следното:
„Без да се засяга приложение I, точка 2, буква б), подточка viii), не трябва да се отстраняват нито поленът, нито другите съставни елементи, характерни за меда, освен когато това не може да се избегне при пречистването на меда от чужди неорганични или органични примеси.“
Член 2
Транспониране
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с член 1, точки 1, 2 и 6 и с член 3. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези мерки.
Когато държавите-членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки прилагат мерките, посочени в параграф 1, считано от 24 юни 2015 г.
Член 3
Преходни мерки
Продуктите, които са пуснати на пазара или етикетирани преди 24 юни 2015 г. в съответствие с Директива 2001/110/ЕО, могат да продължат да бъдат предлагани на пазара до изчерпване на запасите.
Член 4
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 5
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 15 май 2014 година.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA 2014/63/ES
2014 m. gegužės 15 d.
kuria iš dalies keičiama Tarybos direktyva 2001/110/EB dėl medaus
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 43 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (2),
kadangi:
(1)
Tarybos direktyvoje 2001/110/EB (3) medus apibrėžtas kaip natūralus saldus produktas, kurį gamina Apis mellifera bitės (toliau - bitės). Medus daugiausia susideda iš įvairių cukrų, daugiausia fruktozės ir gliukozės, taip pat kitų medžiagų, pvz., organinių rūgščių, fermentų ir kietųjų dalelių, patekusių renkant medų. Direktyva 2001/110/EB apribojamas žmogaus įsikišimas, dėl kurio galėtų pasikeisti medaus sudėtis ir taip sudaromos sąlygos išsaugoti medaus natūralumą. Visų pirma Direktyva 2001/110/EB draudžiama pridėti į medų bet kokių maisto sudedamųjų dalių, įskaitant maisto priedus, ir ko nors kita nei medus. Panašiai ta direktyva taip pat draudžiama pašalinti bet kokią medui būdingą sudedamąją dalį, įskaitant žiedadulkes, nebent toks pašalinimas neišvengiamas šalinant priemaišas. Tie reikalavimai atitinka medui skirtą Codex Alimentarius maisto standartą (Codex Stan 12-1981);
(2)
žiedadulkės įtrauktos į medaus sudėties kriterijus, nustatytus Direktyvoje 2001/110/EB. Pagal turimus duomenis, įskaitant empirinius ir mokslinius, patvirtinta, kad žiedadulkės į medų patenka dėl bičių veiklos. Žiedadulkių kruopelių įkrenta į nektarą, kurį renka bitės. Avilyje bitės perdirba surinktą žiedadulkių kruopelių turintį nektarą į medų. Pagal turimus duomenis, į medų gali patekti papildomų žiedadulkių, nes žiedadulkių yra ant bičių plaukelių, žiedadulkių yra avilio viduje esančiame ore ir žiedadulkių yra koryje, kuriame bitės kaupia žiedadulkes, ir kurios yra paleidžiamos, kai maisto produktų verslo vykdytojai išimdami medų, netyčia atveria tą korį. Todėl į avilį žiedadulkių patenka dėl bičių veiklos ir jų meduje būna natūraliai, neatsižvelgiant į tai, ar maisto produktų verslo vykdytojai išima tą medų, ar ne. Be to, pagal Direktyvą 2001/110/EB tikslingas maisto produktų verslo vykdytojams draudžiama sąmoningai pridėti žiedadulkių į medų;
(3)
Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 1169/2011 (4) apibrėžiama, kad sudedamoji dalis yra bet kokia medžiaga, naudojama maisto produktui gaminti arba ruošti ir liekanti galutiniame produkte, nors ir pakitusiu pavidalu. Pagal tą apibrėžtį numanoma, kad medžiaga maisto produktui gaminti arba ruošti naudojama sąmoningai. Atsižvelgiant į medaus natūralumą ir ypač į natūralų medui būdingų sudedamųjų dalių atsiradimą, žiedadulkės, kurios yra medui būdinga natūrali sudedamoji dalis, neturėtų būti laikomos medaus pridėtine sudedamąja dalimi, kaip apibrėžta Reglamente (ES) Nr. 1169/2011;
(4)
šia direktyva nedaroma poveikio Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1829/2003 (5) taikymui medui, kuriame yra genetiškai modifikuotų žiedadulkių, nes toks medus yra maistas, pagamintas iš genetiškai modifikuotų organizmų, kaip apibrėžta tame reglamente. Byloje C-442/09 (6), Karl Heinz Bablok ir kiti prieš Freistaat Bayern, Europos Sąjungos Teisingumo Teismas nusprendė, kad esminis Reglamento (EB) Nr. 1829/2003 taikymo kriterijus, kaip nustatyta to reglamento 16 konstatuojamojoje dalyje, yra tai, ar maiste yra iš genetiškai modifikuotos žaliavos gautos medžiagos. Taigi medus, kuriame yra genetiškai modifikuotų žiedadulkių, turėtų būti laikomas maistu, (iš dalies) pagamintu iš GMO, kaip apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 1829/2003 3 straipsnio 1 dalies c punkte. Įtvirtinus nuostatą tuo tikslu, kad žiedadulkės nėra medaus pridėtinė sudedamoji dalis, nedaro poveikio Teismo išvadai Byloje C-442/09, kad medui, kuriame yra genetiškai modifikuotų žiedadulkių, taikomas Reglamentas (EB) Nr. 1829/2003, visų pirma jo reikalavimai dėl leidimų išdavimo prieš pateikimą rinkai, priežiūros ir, kai taikoma, ženklinimo.
(5)
taikant Reglamente (EB) Nr. 1829/2003 nustatytus ženklinimo reikalavimus medaus etiketėje nereikalaujama nurodyti, kad medaus sudėtyje yra genetiškai modifikuotų žiedadulkių, jei įvykdomos šios sąlygos: tokios žiedadulkės sudaro ne daugiau kaip 0,9 % medaus ir jų buvimas medaus sudėtyje yra atsitiktinis ir techniškai neišvengiamas. Reikėtų priminti, kad Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/18/EB (7) numatyta, kad valstybės narės gali imtis atitinkamų priemonių, kad būtų išvengta nenumatyto genetiškai modifikuotų organizmų atsiradimo medaus sudėtyje;
(6)
pagal Direktyvą 2001/110/EB, jeigu medus kilęs iš daugiau nei vienos valstybės narės arba trečiosios šalies, privalomą kilmės šalies nuorodą galima pakeisti atitinkamai vienu iš šių žymenų: „EB medaus mišinys“, „ne EB medaus mišinys“, „EB ir ne EB medaus mišinys“. Įsigaliojus Lisabonos sutarčiai, Europos Sąjunga pakeitė Europos bendriją ir perėmė jos teises ir pareigas. Todėl reikėtų patikslinti atitinkamus ženklinimo reikalavimus ir pakeisti nuorodą į EB nuoroda į ES;
(7)
pagal Direktyvą 2001/110/EB Komisijai suteikiami įgaliojimai, kad ji įgyvendintų kai kurias tos direktyvos nuostatas, visų pirma įgaliojimai patvirtinti būtinas tos direktyvos įgyvendinimo nuostatas, susijusias su prisitaikymu prie technikos pažangos ir tos direktyvos suderinimu su maisto produktus reglamentuojančiais bendraisiais Sąjungos teisės aktais. Be to, Direktyva 2001/110/EB Komisijai suteikiami įgaliojimai patvirtinti metodus, leidžiančius patikrinti, ar medus atitinka tos direktyvos nuostatas. Būtina peržiūrėti tų įgaliojimų apimtį;
(8)
siekiant užtikrinti sąžiningą komercinę praktiką, apsaugoti vartotojų interesus ir suteikti galimybę nustatyti tinkamus analizės metodus, pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus, kad ji nustatytų kriterijaus „daugiausia“, kai nurodoma biologinė ar augalinė medaus kilmė, ir minimalaus žiedadulkių kiekio filtruoto medaus sudėtyje pašalinus organines ar neorganines priemaišas kiekybinius parametrus. Ypač svarbu, kad atlikdama parengiamąjį darbą Komisija tinkamai konsultuotųsi, taip pat ir su ekspertais. Atlikdama su deleguotaisiais aktais susijusį parengiamąjį darbą ir rengdama jų tekstus Komisija turėtų užtikrinti, kad atitinkami dokumentai būtų vienu metu, laiku ir tinkamai perduodami Europos Parlamentui ir Tarybai;
(9)
priėmus Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 178/2002 (8), kuris taikomas visiems maisto ir pašarų gamybos, perdirbimo ir platinimo etapams Sąjungos ir nacionaliniu lygmeniu, Sąjungos bendrosios nuostatos dėl maisto produktų yra tiesiogiai taikomos produktams, kurie įtraukti į Direktyvos 2001/110/EB taikymo sritį. Todėl Komisijai nebereikia įgaliojimų tos direktyvos nuostatoms suderinti su bendrosiomis maisto produktus reglamentuojančiomis Sąjungos nuostatomis. Todėl nuostatos, kuriomis tokie įgaliojimai suteikiami, turėtų būti išbrauktos;
(10)
priėmus Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 182/2011 (9), tikslinga suderinti atitinkamas Direktyvos 2001/110/EB nuostatas su tuo reglamentu;
(11)
siekiant sudaryti valstybėms narėms sąlygas priimti nacionalinius įstatymus ir kitus teisės aktus, būtinus, kad būtų laikomasi Direktyvos 2001/110/EB, iš dalies pakeistos šia direktyva, turėtų būti nustatytas 12 mėnesių perkėlimo į nacionalinę teisę laikotarpis. Tuo laikotarpiu Direktyvos 2001/110/EB reikalavimai turi būti taikomi toliau, neatsižvelgiant į šia direktyva padarytus pakeitimus;
(12)
siekiant atsižvelgti į maisto produktų verslo vykdytojų, kurie pateikė rinkai arba paženklino savo produktus laikydamiesi reikalavimų, galiojusių prieš pradedant taikyti nacionalines nuostatas, kuriomis į nacionalinę teisę perkeliama Direktyva 2001/110/EB, iš dalies pakeista šia direktyva, interesus, būtina numatyti atitinkamas pereinamojo laikotarpio nuostatas. Todėl turėtų būti galima nustatyti, kad prieš pradedant taikyti tas nuostatas rinkai pateiktais ar paženklintais produktais prekiauti toliau, kol pasibaigs atsargos;
(13)
todėl Direktyva 2001/110/EB turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeista;
(14)
kadangi pakeitimai dėl įgaliojimų suteikimo Komisijai susiję tik su Komisijos įgaliojimais, jų nereikia perkelti į valstybių narių teisę;
(15)
kadangi šios direktyvos tikslų, tai yra nustatyti, kad žiedadulkės, kurios yra medui būdinga natūrali sudedamoji dalis, neturėtų būti laikomos medaus pridėtine sudedamąja dalimi, patikslinti ženklinimo reikalavimus tais atvejais, kai medus kilęs iš daugiau nei vienos valstybės narės arba trečiosios šalies, ir peržiūrėti dabartinių Komisijai suteiktų įgaliojimų apimtį, valstybės narės negali deramai pasiekti, o tų tikslų būtų geriau siekti Sąjungos lygmeniu, Sąjunga gali patvirtinti priemones pagal Europos Sąjungos Sutarties 5 straipsnyje nustatytą subsidiarumo principą. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šia direktyva neviršijama to, kas būtina nurodytiems tikslams pasiekti,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
1 straipsnis
Daliniai pakeitimai
Direktyva 2001/110/EB iš dalies keičiama taip:
1.
2 straipsnio 4 dalies a punktas pakeičiamas taip:
„a)
etiketėje nurodoma medaus kilmės šalis arba šalys (kuriose surinktas medus).
Nepaisant pirmos pastraipos, jeigu medus kilęs iš daugiau nei vienos valstybės narės arba trečiosios šalies, nuoroda į kilmės šalis gali būti pakeičiama atitinkamai vienu iš šių žymenų:
-
„ES medaus mišinys“,
-
„ne ES medaus mišinys“,
-
„ES ir ne ES medaus mišinys“;“
2.
2 straipsnis papildomas šiuo punktu:
„5.
žiedadulkės kaip medui būdinga natūrali sudedamoji dalis nelaikomos šios direktyvos I priede apibrėžtų produktų pridėtine sudedamąja dalimi, kaip apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1169/2011 (10) 2 straipsnio 2 dalies f punkte.
(10) 2011 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1169/2011 dėl informacijos apie maistą teikimo vartotojams, kuriuo iš dalies keičiami Europos Parlamento ir Tarybos reglamentai (EB) Nr. 1924/2006 ir (EB) Nr. 1925/2006 bei kuriuo panaikinami Komisijos direktyva 87/250/EEB, Tarybos direktyva 90/496/EEB, Komisijos direktyva 1999/10/EB, Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/13/EB, Komisijos direktyvos 2002/67/EB ir 2008/5/EB bei Komisijos reglamentas (EB) Nr. 608/2004 (OL L 304, 2011 11 22, p. 18).“;" 						
3.
4 straipsnis pakeičiamas taip:
„4 straipsnis
1. Šios direktyvos 9 straipsnio antros pastraipos tikslais, Komisija, atsižvelgusi į tarptautinius standartus ir technikos pažangą, priimdama įgyvendinimo aktus, kurie atitinka Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 882/2004 (11), gali nustatyti analizės metodus, skirtus patikrinti, ar medus atitinka šios direktyvos nuostatas. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis šios direktyvos 7 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros. Kol tokie metodai nėra priimti, valstybės narės, siekdamos patikrinti, ar laikomasi šios direktyvos nuostatų, taiko, kai tik įmanoma, tarptautiniu mastu pripažintus galiojančius analizės metodus, kaip antai tuos, kurie patvirtinti pagal Codex Alimentarius.
2. Siekiant užtikrinti sąžiningą komercinę praktiką ir apsaugoti vartotojų interesus bei siekiant suteikti teisę nustatyti atitinkamus analizės metodus, Komisijai pagal 6 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais papildoma ši direktyva, nustatant kiekybinius parametrus, susijusius su:
a)
kriterijumi „daugiausia“, kai nurodoma biologinė ar augalinė medaus kilmė, kaip nurodyta 2 straipsnio 2 dalies b punkto pirmoje įtraukoje, ir
b)
minimaliu žiedadulkių kiekiu filtruoto medaus sudėtyje pašalinus organines ar neorganines priemaišas, kaip nurodyta I priedo 2 punkto b papunkčio viii papunktyje.
Komisija tuose deleguotuosiuose aktuose nustato pereinamojo laikotarpio nuostatas, taikomas produktams, pateiktiems rinkai iki tų deleguotųjų aktų taikymo pradžios datos.
(11) 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 882/2004 dėl oficialios kontrolės, kuri atliekama siekiant užtikrinti, kad būtų įvertinama, ar laikomasi pašarus ir maistą reglamentuojančių teisės aktų, gyvūnų sveikatos ir gerovės taisyklių (OL L 165, 2004 4 30, p. 1).“;" 						
4.
6 straipsnis pakeičiamas taip:
„6 straipsnis
1. Įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami šiame straipsnyje nustatytomis sąlygomis.
2. 4 straipsnio 2 dalyje nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami penkerių metų laikotarpiui nuo 2014 m. birželio 23 d. Likus ne mažiau kaip devyniems mėnesiams iki penkerių metų laikotarpio pabaigos Komisija parengia naudojimosi suteiktais įgaliojimais ataskaitą. Įgaliojimai savaime pratęsiami tokios pačios trukmės laikotarpiams, išskyrus atvejus, kai Europos Parlamentas arba Taryba pareiškia prieštaravimų dėl tokio pratęsimo likus ne mažiau kaip trims mėnesiams iki kiekvieno tokio laikotarpio pabaigos.
3. Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kada atšaukti 4 straipsnio 2 dalyje nurodytus deleguotuosius įgaliojimus. Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo nutraukiami tame sprendime nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus. Sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis nedaro poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų galiojimui.
4. Apie priimtą deleguotąjį aktą Komisija nedelsdama vienu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
5. Pagal 4 straipsnio 2 dalį priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuo atveju, jeigu per du mėnesius nuo pranešimo Europos Parlamentui ir Tarybai apie šį aktą dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškia prieštaravimų arba jeigu dar nepasibaigus šiam laikotarpiui ir Europos Parlamentas, ir Taryba praneša Komisijai, kad prieštaravimų nereikš. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis laikotarpis pratęsiamas dviem mėnesiais.“;
5.
7 straipsnis pakeičiamas taip:
„7 straipsnis
1. Komisijai padeda Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinis komitetas (toliau - komitetas), įsteigtas pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 178/2002 (12) 58 straipsnio 1 dalį. Tas komitetas - komitetas, kaip nustatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 182/2011 (13).
2. Kai pateikiama nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnis.
Jei komitetas nuomonės nepateikia, Komisija įgyvendinimo akto projekto nepriima ir taikoma Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnio 4 dalies trečia pastraipa.
(12) 2002 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 178/2002 nustatantis maistui skirtų teisės aktų bendruosius principus ir reikalavimus, įsteigiantis Europos maisto saugos tarnybą ir nustatantis su maisto saugos klausimais susijusias procedūras (OL L 31, 2002 2 1, p. 1)." 						
(13) 2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai (OL L 55, 2011 2 28, p. 13).“;" 						
6.
II priedo trečia pastraipa pakeičiama taip:
„Nedarant poveikio I priedo 2 punkto b papunkčio viii papunkčiui, iš medaus neturi būti pašalintos nei žiedadulkės, nei bet kuri kita medui būdinga sudedamoji dalis, nebent tai neišvengiama šalinant organines arba neorganines priemaišas.“
2 straipsnis
Perkėlimas į nacionalinę teisę
1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, būtinus siekiant įgyvendinti šios direktyvos 1 straipsnio 1, 2 ir 6 punktų ir 3 straipsnio nuostatas. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų teisės aktų nuostatų tekstą.
Valstybės narės, priimdamos tas nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
2. Valstybės narės taiko 1 dalyje nurodytas nuostatas nuo 2015 m. birželio 24 d.
3 straipsnis
Pereinamojo laikotarpio nuostatos
Produktais, kurie yra pateikti rinkai arba paženklinti anksčiau nei 2015 m. birželio 24 d. pagal Direktyvą 2001/110/EB, ir toliau gali būti prekiaujama, kol pasibaigs atsargos.
4 straipsnis
Įsigaliojimas
Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
5 straipsnis
Adresatai
Ši direktyva skirta valstybėms narėms.
Priimta Briuselyje 2014 m. gegužės 15 d.