РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1381/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 17 декември 2013 година
за създаване на програма „Права, равенство и гражданство“ за периода 2014-2020 година
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 19, параграф 2, член 21, параграф 2, член 114, член 168, член 169 и член 197 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
Европейският съюз се основава на ценностите на зачитане на човешкото достойнство, на свободата, демокрацията, равенството, правовата държава, както и на зачитането на правата на човека и основните свободи. Тези ценности са общи за държавите-членки в общество, чиито характеристики са плурализмът, недопускането на дискриминация, толерантността, справедливостта, солидарността и равенството между жените и мъжете. В Съюза лицата се ползват с правата, предоставени им с Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) и Договора за Европейския съюз (ДЕС). Освен това Хартата на основните права на Европейския съюз (Хартата), която с влизането в сила на Договора от Лисабон придоби правнообвързващ характер в целия Съюз, отразява основните права и свободи на лицата в Съюза. Тези права следва да бъдат утвърждавани и спазвани. Пълноценното упражняване на тези права, както и на правата, произтичащи от международни конвенции, по които Съюзът е страна, като Конвенцията на ООН за правата на хората с увреждания, следва да бъде гарантирано, а всички пречки за това - премахнати. Освен това упражняването на тези права поражда отговорности и задължения както спрямо другите, така и спрямо човешката общност и бъдещите поколения.
(2)
В Стокхолмската програма (4) Европейският съвет потвърди приоритета за изграждане на пространство на свобода, сигурност и правосъдие и посочи като политически приоритет изграждането на Европа на правата. Финансирането беше посочено като един от важните инструменти за успешното изпълнение на политическите приоритети на Стокхолмската програма. Амбициозните цели, определени в Договорите и в Стокхолмската програма, следва да бъдат постигнати, inter alia, посредством създаване, за периода 2014 - 2020 г., на гъвкава и ефективна програма „Права, равенство и гражданство“ („Програмата“), която следва да улесни планирането и изпълнението. Общите и конкретните цели на Програматата следва да се тълкуват в духа на съответните стратегически насоки, определени от Европейския съвет.
(3)
В съобщението на Комисията от 3 март 2010 г. относно стратегията „Европа 2020“ се установява стратегия за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж. Подкрепата и популяризирането на правата на лицата в Съюза, борбата с дискриминацията и неравнопоставеността и популяризирането на гражданството на Съюза допринасят за насърчаване на конкретните цели и водещите инициативи на стратегията „Европа 2020“.
(4)
Недопускането на дискриминация е основен принцип на Съюза. В член 19 от ДФЕС са предвидени действия за борба с дискриминацията, основана на пола, расата или етническия произход, религията или убежденията, наличието на физическо или умствено увреждане, възрастта или сексуалната ориентация. Недопускането на дискриминация е заложено и в член 21 от Хартата, който следва да се прилага в рамките на член 51 от Хартата и в съответствие с него. Специфичните характеристики на различните форми на дискриминация следва да се отчитат и наред с това следва да се разработят подходящи действия за предотвратяване и борба с дискриминацията на едно или повече основания.
(5)
Програмата следва да се прилага по взаимно укрепващ начин с други дейности на Европейския съюз, имащи същите цели, и по-специално с тези, отразени в съобщението на Комисията от 5 април 2011 г., озаглавено „Рамка на ЕС за национални стратегии за интегриране на ромите до 2020 г.“ (5) и в заключенията на Съвета от 19 май 2011 г. относно Рамка на ЕС за национални стратегии за интегриране на ромите до 2020г., с които към държавите-членки се отправя призив да намерят решение на проблема със социалното и икономическото изключване на ромите чрез прокарване на подход за интегриране в четири основни области - образование, заетост, здравеопазване и жилищно настаняване, като се гарантира, че спрямо ромите не се упражнява дискриминация, а равнопоставено признаване на основните им права, и да се предприемат мерки за премахването на сегрегацията там, където съществува, и по-специално в областта на образованието и жилищното настаняване.
(6)
Расизмът, ксенофобията, хомофобията и други форми на нетърпимост са преки нарушения на принципите на свободата, демокрацията, зачитането на човешките права и основните свободи, както и на принципа на правовата държава, на които се основава Съюза и които се споделят от държавите-членки. Следователно борбата с тези явления е постоянна цел, за която се изискват съгласувани действия, включително чрез отпускането на финансиране. Наред с другото сред тези явления са публичното подбуждане към насилие или омраза, насочени срещу група лица или член на такава група, както и други престъпления, извършени с расистки, ксенофобски или хомофобски подбуди. Във връзка с това особено внимание следва да се отдели на предотвратяването и борбата с всички форми на насилието и омразата, сегрегацията и стигматизирането, както и на борбата с малтретирането, тормоза и нетолерантното отношение, например в публичната администрация, полицията, съдебната система, в училище и на работното място.
(7)
Равенството между мъжете и жените е една от основополагащите ценности на Европейския съюз. Неравното третиране на жените и мъжете е нарушение на основните права. Освен това утвърждаването на равенството между половете допринася и за постигането на целите на стратегията „Европа 2020“. Целта за насърчаване на равенството между жените и мъжете следва да се осъществява по взаимно укрепващ начин с други дейности на Съюза или на държавите-членки, имащи същите цели, и по-специално с тези, посочени в Европейския пакт за равенство между половете за периода 2011-2020 г.
(8)
В съответствие със съдебната практика на Съда на Европейския съюз дискриминацията, основана на пола, включва дискриминацията, произтичаща от промяна на пола. При изпълнението на тази програма следва да се отчитат промените в законодателството на Съюза и в съдебната практика на Съда на Европейския съюз с цел да се развиват аспектите, свързани с равенството между половете, включително половата идентичност.
(9)
Правото всеки да бъде третиран с достойнство на работното място и в обществото като цяло е израз на основополагащите ценности на Съюза и са необходими координирани действия, които да дадат възможност за целенасочени дейности по отношение на пазара на труда. Следователно действията в областта на равенството между половете и недискриминацията следва да включват насърчаване на равенството между жените и мъжете и борбата с дискриминацията на работното място и на пазара на труда.
(10)
Насилието срещу деца, младежи и жени, както и срещу други рискови групи, във всичките си форми представлява нарушение на основните права и сериозна опасност за здравето. Такова насилие съществува навсякъде в Съюза и има сериозно отражение върху физическото и психичното здраве на жертвите, както и върху обществото като цяло. За намирането на решение и за закрила на жертвите са нужни силна политическа воля и съгласувани действия, основани на методите и резултатите от програмите „Дафне“ (6). Предприемането на действия за борба с насилието срещу жените допринася за утвърждаването на равенството между жените и мъжете. Тъй като още от самото си начало през 1997 г. финансирането по програмите „Дафне” беше изключително успешно - както от гледна точка на популярността сред заинтересованите лица (държавни органи, академични институции и неправителствени организации (НПО), така и по отношение на ефективността на финансираните проекти - от съществено значение е при изпълнението на Програмата наименованието „Дафне“ да се запази по отношение на специфичната цел, която е насочена към предотвратяването и борбата с насилието над деца, младежи и жени, за да се запази на възможно най-високо равнище профилът на програмите „Дафне“.
(11)
Член 3, параграф 3 от ДЕС изисква Съюзът да насърчава защитата на правата на детето, като същевременно се бори с дискриминацията. Децата са уязвими, особено тези, които живеят в бедност или страдат от социално изключване, или увреждане или се намират в друго особено, излагащо ги на опасност положение, като небрежност, отвличане и изчезване. Следва да бъдат предприети действия, които да утвърждават правата на детето и да допринасят за защитата на децата от вреди и насилие, които застрашават тяхното физическо или психично здраве и нарушават правото им на развитие, закрила и достойнство.
(12)
В контекста на непрекъснатото технологично развитие и глобализацията личните данни следва да продължават да бъдат ефективно защитавани. Правната рамка на Съюза за защита на личните данни следва да се прилага ефективно и последователно навсякъде в Съюза. За постигането на тази цел Съюзът следва да може да подкрепя усилията на държавите-членки за прилагане на правната рамка, като се обръща специално внимание на мерките, гарантиращи възможността лицата да могат да упражняват правата си ефективно.
(13)
Гражданите следва да са запознати в по-голяма степен с правата си, произтичащи от това, че са граждани на Съюза,, а именно правото да се движат и пребивават свободно на територията на Съюза, правото да гласуват и да се кандидатират за избори в Европейския парламент и на общински избори в тяхната държава-членка на пребиваване при същите условия като гражданите на тази държава, правото да подават петиция до Европейския парламент на всеки от езиците по Договора, правото да внасят граждански инициативи и да подават до Европейския омбудсман жалби срещу лошо управление на институциите и следва да могат да упражняват тези права. Насърчаването на гражданите да участват по-активно в демократичния процес на равнището на Съюза ще укрепи европейското гражданско общество и ще стимулира изграждането на европейска идентичност. Гражданите следва да бъдат спокойни, когато живеят, пътуват, учат, работят или се занимават с доброволческа дейност в друга държава-членка, и следва да чувстват увереност, че ще се ползват с равен достъп и пълна приложимост и защита на правата им, без каквато и да било дискриминация, независимо от това къде в Съюза се намират.
(14)
В качеството си на потребители или предприемачи на вътрешния пазар лицата следва да могат да упражняват в трансгранични условия правата си, произтичащи от правото на Съюза.
(15)
Съгласно членове 8 и 10 от ДФЕС Програмата следва във всичките си дейности да подпомага интегрирането на целите за равенство между половете и недопускането на дискриминация. Необходими са редовно наблюдение и оценяване с цел да се оцени начинът, по който аспектите на равенството между половете и недискриминацията са включени в дейностите по Програмата.
(16)
Опитът от действията на равнището на Съюза показва, че за постигането на целите на Програмата на практика е необходимо съчетание от различни инструменти, в т.ч. правни актове, политически инициативи и финансиране. Финансирането е важен инструмент, който допълва законодателните мерки.
(17)
Освен с реалната си стойност за бенефициерите действията, финансирани по Програмата, могат да предоставят данни, които да послужат за разработването на по-добри политики на национално равнище и на равнището на Съюза. Така например програмите „Дафне“ създадоха възможност за истински пренос на знания и добри практики между всички заинтересовани страни, включително държавите-членки, по отношение на предотвратяването и борбата с насилието срещу деца, младежи и жени.
(18)
В съобщението на Комисията от 29 юни 2011 г., озаглавено „Бюджет за стратегията „Европа 2020“, се подчертава необходимостта от рационализиране и опростяване на финансирането по линия на Съюза. Особено с оглед на настоящата икономическа криза от изключителна важност е средствата на Съюза да бъдат структурирани и да се управляват по най-усърдния начин. Съществено опростяване и ефикасно управление на финансирането може да се постигне чрез намаляване на броя на програмите и чрез рационализиране, опростяване и хармонизиране на правилата и процедурите за финансиране.
(19)
В отговор на необходимостта от опростяване, ефикасно управление и улесняване на достъпа до финансиране с настоящата програма следва да се осигури продължаването и разработването на дейности, провеждани по-рано въз основа на раздел 4 („Недискриминация и многообразие“) и раздел 5 („Равенство на половете“) на програмата „Прогрес“, създадена с Решение № 1672/2006/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (7), програма „Основни права и гражданство“, създадена с Решение 2007/252/ЕО на Съвета (8) и програмата „Дафне III“ В средносрочните оценки на тези програми се съдържат препоръки с цел подобряване на изпълнението на програмите. При изпълнението на настоящата програма трябва да се вземат предвид констатациите от тези средносрочни оценки, както и констатациите от съответните последващи оценки).
(20)
Водещи принципи за постигане целите на настоящата програма следва да бъдат предприемането на мерки, които да гарантират оптималното използване на финансовите средства, и повишаването на ефективността на разходите. За подпомагане на усилията за изграждане на Европа на правата следва да се осигури подходящо финансиране. Важно е да се направи необходимото, за да се гарантира, че Програмата се изпълнява по възможно най-ефикасен и удобен за ползване начин, като същевременно се гарантират правната сигурност и достъпа до нея на всички участници. За да се улесни достъпът на всички потенциални бенефициери до финансиране,следва да се опростят процедурите за кандидатстване и изискванията за финансово управление и да се премахнат административните пречки.
(21)
В съобщението на Комисията от 19 октомври 2010 г., озаглавена „Преглед на бюджета на ЕС“ и в съобщението на Комисията от 29 юни 2011 г., озаглавена „Бюджет за стратегията „Европа 2020“ се подчертава значението на целенасоченото финансиране на дейности с ясна европейска добавена стойност, т.е. когато намесата на Съюза може да придаде допълнителна стойност в сравнение със самостоятелните действия на държавите-членки. Действията, обхванати от настоящия регламент, следва да допринасят за изграждането на взаимно доверие между държавите-членки чрез засилване на трансграничното сътрудничество и изграждането на мрежи, и за постигането на правилното, съгласувано и последователно прилагане на правото на Съюза. Дейностите за финансиране следва също да допринесат за постигането на действително и по-добро познаване на правото и политиките на Съюза от всички заинтересовани страни и да предоставят солидна аналитична основа за подкрепа и развитие на правото и политиките на Съюза, допринасяйки по този начин за тяхното прилагане и правилно изпълнение. Намесата на Съюза дава възможност тези действия да се провеждат последователно в целия Съюз и да се постигат икономии от мащаба. Освен това Съюзът е в по-добра позиция от държавите-членки от гледна точка на намирането на решения на презгранични ситуации и на предоставянето на европейска платформа за взаимно обучение.
(22)
При подбора на действията, които да бъдат финансирани по Програмата, Комисията следва да оценява предложенията въз основа на предварително установени критерии. Сред критериите следва да бъде включена и оценка на европейската добавена стойност на предлаганите действия. Националните и малките проекти могат също да бъдат представени като имащи европейска добавена стойност.
(23)
Органите и структурите, преследващи цели от общоевропейски интерес в обхванатите от Програмата области, следва да бъдат считани за главни участници - доколкото са доказали или може да се очаква, че ще докажат, че оказват значително въздействие върху осъществяването на тези цели - и да получават финансиране в съответствие с процедурите и критериите, изложени в годишните работни програми, приети от Комисията съгласно настоящия регламент.
(24)
Хармонизираните услуги със социална значимост следва да се тълкуват по смисъла на член 2 от Решение № 116/2007/ЕО на Комисията (9).
(25)
Сред структурите и образуванията с достъп до Програмата следва да бъдат националните, регионалните и местните органи.
(26)
С настоящия регламент се определя финансов пакет за целия срок на действие на програмата, който да съставлява основната референтна сума - по смисъла на точка 17 от Междуинституционалното споразумение от 2 декември 2013 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията относно бюджетната дисциплина, сътрудничеството по бюджетни въпроси и доброто финансово управление (10) - за Европейския парламент и за Съвета в хода на годишната бюджетна процедура.
(27)
С цел осигуряване на гъвкавостта на програмата да отговори на променящите се нужди и съответстващите цели на политиката през срока й на действие, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС във връзка с изменение на процентите, посочени в приложението към настоящия регламент за всяка конкретна цел, която би надвишила тези проценти с повече от 5 процентни пункта. За да се прецени необходимостта от такъв делегиран акт, тези проценти следва да бъдат изчислени въз основа на финансовия пакет за програмата за целия й срок на действие, а не въз основа на годишните кредити. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и Съвета.
(28)
Настоящият регламент следва да се прилага при пълно спазване на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (11) (Финансовия регламент). По-конкретно по отношение на условията за допустимост за данъка върху добавената стойност (ДДС), плащан от бенефициерите на безвъзмездни средства, допустимостта на ДДС не следва да зависи от правния статут на бенефициерите при дейности, които могат да се извършват от частни и публични органи и образувания при същите правни условия. Като се взема под внимание специфичният характер на целите и дейностите, обхванати от настоящия регламент, в поканите за представяне на предложения следва да се пояснява, че за дейности, които могат да се извършват както от публични, така и от частни органи и образувания, неподлежащият на приспадане ДДС, заплатен от публични органи и образувания, отговаря на условията за допустимост, дотолкова доколкото е платен за изпълнението на дейности като обучение или повишаване на осведомеността, които не могат да се считат за упражняване на публична власт. В настоящия регламент следва да се използват и инструментите за опростяване, въведени с Финансовия регламент. Освен това критериите за определяне на действията, които да бъдат подкрепени, следва да бъдат насочени към заделяне на наличните финансови средства за действия, с които се оказва възможно най-голямо въздействие по отношение на преследваната цел на политиката.
(29)
За да се гарантират еднакви условия за изпълнение на настоящия регламент на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия по отношение на приемането на годишните програми. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (12).
(30)
Годишните работни програми, приети от Комисията съгласно настоящия регламент следва да осигурят подходящо разпределение на финансирането между безвъзмездните средства и договорите за обществени поръчки. Програмата следва да осигури на първо място финансирането на безвъзмездни средства, като същевременно запази достатъчен дял за обществени поръчки. Минималният дял на годишните разходи за безвъзмездни средства следва да бъде определен в годишните работни програми и да бъде не по-малко от 65 %. За улесняване на планирането на проектите и съфинансирането от заинтересованите страни, Комисията следва да изготви ясен график за поканите за представяне на предложения, подбора и възлагането на проекти.
(31)
С цел да се гарантира ефикасното разпределение на средства от общия бюджет на Съюза, следва да се търсят съгласуваност, взаимно допълване и полезни единодействия между програмите за финансиране в подкрепа на тясно свързани помежду си области на политиката, по-специално между Програмата и програма „Правосъдие“, създадена с Регламент (ЕС) № 1382/2013 на Европейския парламент и на Съвета (13), програма „Европа за гражданите“, Програмата на Европейския съюз за заетост и социални иновации, създадена с Регламент (ЕС) № 1296/2013 на Европейския парламент и на Съвета (14), и други програми в областта на трудовата заетост и социалните въпроси; вътрешните работи; здравеопазването и защитата на потребителите; образованието, обучението, младежта и спорта; информационното общество; разширяването, и по-специално политиката в областта на предприсъединителната помощ и европейските структурни и инвестиционни фондовете, чиито общоприложими разпоредби са уредени в Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (15).
(32)
Комисията следва да прави необходимото, за да се гарантира цялостна съгласуваност, взаимно допълване и полезно единодействие с работата на органите, службите и агенциите на Съюза като Европейския институт за равенство между половете и Агенция на Европейския съюз за основните права, и следва да прави преглед на дейността на други национални и международни участници в областите, обхванати от Програмата.
(33)
През целия цикъл на разходите финансовите интереси на Съюза следва да бъдат защитавани с пропорционални мерки, включително посредством предотвратяване, разкриване и разследване на нередностите, възстановяване на изгубени, погрешно платени или неправилно използвани средства, а при необходимост и чрез налагане на административни и финансови санкции в съответствие с Финансовия регламент.
(34)
С цел спазване на принципа на добро финансово управление в настоящия регламент следва да се предвидят подходящи инструменти за оценка на ефикасността му. За тази цел следва да се определят общи и конкретни цели. С цел измерване на степента на постигане на тези конкретни цели следва да бъде установен набор от конкретни и количествено определими показатели, които да останат валидни за цялата продължителност на Програмата. Комисията следва да представи ежегодно на Европейския парламент и на Съвета доклад за наблюдението, който следва да се базира, inter alia, на показателите, посочени в настоящия регламент и който следва да предоставя информация за използването на наличните финансови средства.
(35)
При изпълнението на програмата Комисията следва да взема под внимание целта за справедливо географско разпределение на средствата и следва да оказва съдействие на държавите-членки с относително малък брой на финансираните действия. При изпълнението на програмата Комисията следва да взема под внимание и евентуалната необходимост - съгласно международно признати индекси/органи за наблюдение - от предприемане на действия в някои държави-членки, за да се гарантира практическото постигане на целите на програмата, и следва да подкрепя действия на държавите-членки или гражданското общество в тези области.
(36)
В съответствие с член 180, параграф 1, буква л) от Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 на Комисията (16) („Правилата за прилагане“), споразумението за безвъзмездни средства съдържа разпоредби относно видимостта на финансовата помощ от Съюза, освен в надлежно обосновани случаи, когато публичното оповестяване не е възможно или подходящо.
(37)
В съответствие с член 35, параграфи 2 и 3 от Финансовия регламент и член 21 от Правилата за прилагане, Комисията следва своевременно и по подходящ начин да предоставя информация за получателите, както и за естеството и целта на мярката, финансирана от общия бюджет на Съюза. Тази информация следва да се предоставя при надлежно спазване на изискванията за поверителност и сигурност, и по-специално за защита на личните данни.в)
(38)
Тъй като целта на настоящия регламент, а именно да се допринесе за по-нататъшното развитие на пространство, в което равенството и правата на лицата, залегнали в ДЕС, ДФЕС, Хартата и международни конвенции за правата на човека, по които Съюзът е страна, се насърчават, защитават и прилагат ефективно, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки, а може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приема мерки съгласно принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от ДЕС. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.
(39)
За да се осигури непрекъснатост на дейностите за финансиране, осъществявани въз основа на раздели 4 и 5 от Решение № 1672/2006/ПВР, Решение 2007/252/ЕО и Решение № 779/2007/ЕО, настоящият регламент следва да влезе в сила в деня след публикуването му,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Създаване и продължителност на програмата
1. С настоящия регламент се създава програма „Права, равенство и гражданство“ (по-нататък „Програмата“).
2. Програмата обхваща периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
Член 2
Европейска добавена стойност
1. Програмата финансира действия с европейска добавена стойност. За тази цел Комисията гарантира, че избраните за финансиране действия имат за цел да дадат резултати с европейска добавена стойност.
2. Европейската добавена стойност на действия, в т.ч. на действия с малък мащаб и национални действия, се оценява посредством критерии като приноса на действията за последователното и съгласувано прилагане на правото на Съюза, за широка обществена осведоменост относно произтичащите от него права, потенциала им за изграждане на взаимно доверие между държавите-членки и подобряване на трансграничното сътрудничество, трансграничното им въздействие, приноса им за изграждането и разпространението на добри практики и потенциала им да допринесат за установяването на минимални стандарти, практически средства и решения за справяне с трансгранични или общосъюзни предизвикателства.
Член 3
Обща цел
Общата цел на Програмата е да допринесе, в съответствие с член 4, за по-нататъшното развитие на пространство, в което равенството и правата на лицата, залегнали в ДЕС, ДФЕС, Хартата и международните конвенции за правата на човека, по които Съюзът е страна, се насърчават, защитават и прилагат ефективно.
Член 4
Конкретни цели
1. За постигането на общата цел, определена в член 3, в програмата са заложени следните конкретни цели:
а)
насърчаване на ефективното прилагане на принципа за недопускане на дискриминация, основана на пола, расата или етническия произход, религията или убежденията, наличието на увреждане, възрастта или сексуалната ориентация, и спазване на принципа за недопускане на дискриминация на основанията, посочени в член 21 от Хартата;
б)
предотвратяване и борба с расизма, ксенофобията, хомофобията и други форми на нетърпимост;
в)
защита и насърчаване на правата на лицата с увреждания;
г)
насърчаване на равенството между жените и мъжете и подкрепа за утвърждаване на принципа за равенство между половете;
д)
предотвратяване и борба с всички форми на насилие срещу деца, младежи и жени, както и насилието срещу други рискови групи, и по-конкретно групи, застрашени от насилие в близките взаимоотношения, и закрила на жертвите на такова насилие.
е)
утвърждаване и защита на правата на детето;
ж)
принос за осигуряването на най-висока степен на защита на правото на неприкосновеност на личния живот и личните данни;
з)
утвърждаване и укрепване на упражняването на правата, произтичащи от гражданството на Съюза;
и)
овластяване на лицата в качеството им на потребители и предприемачи на вътрешния пазар да упражняват правата си, произтичащи от правото на Съюза, като се вземат предвид проектите, финансирани по програма „Потребители“.
2. Конкретните цели на Програмата се постигат по-специално чрез:
а)
повишаване на осведомеността и знанията за правото и политиките на Съюза, както и правата, ценностите и принципите, които са основополагащи за Съюза;
б)
оказване на съдействие за ефективното, цялостно и последователно въвеждане и прилагане на правните инструменти и на политиките на Съюза в държавите-членки и тяхното наблюдение и оценка;
в)
насърчаване на презграничното сътрудничество, подобряване на познанията и укрепване на взаимното доверие между всички заинтересовани страни;
г)
подобряване на познаването и разбирането на потенциалните пречки за упражняване на правата и принципите, гарантирани от ДЕС, ДФЕС, Хартата, международните конвенции, по които Съюзът е страна, и вторичното законодателство на Съюза.
Член 5
Видове действия
1. По Програмата се финансират наред с другото следните видове действия:
а)
аналитични дейности като събирането на данни и статистическа информация; разработването на общи методи и - по целесъобразност - показатели или ориентири за сравнение; проучвания, изследвания, анализи и допитвания; оценки; изготвянето и публикуването на насоки, доклади и образователни материали; работни срещи, семинари, експертни срещи и конференции;
б)
дейности за обучение, като например обмен на служители, работни срещи, семинари, мероприятия за обучение на обучаващи, разработване на онлайн обучителни инструменти или други образователни модули;
в)
дейности за взаимно обучение, сътрудничество, повишаване на осведомеността и разпространение на резултати, например установяването и обменът на добри практики, новаторски подходи и опит; организирането на партньорски прегледи и взаимно обучение; организирането на конференции, семинари, кампании в медиите, включително онлайн медии; информационни кампании, в т.ч. институционална комуникация във връзка с политическите приоритети на Съюза, доколкото имат отношение към целите на Програмата; събирането и публикуването на материали за разпространение на информация за Програмата и резултатите от нея; разработването, експлоатацията и поддръжката на системи и инструменти, използващи информационни и комуникационни технологии;
г)
подкрепа за основните участници, чиито дейности допринасят за изпълнението на целите на Програмата, като например подкрепа на неправителствени организации за изпълнение на действия с европейска добавена стойност, подкрепа за ключови европейски участници, мрежи на европейско равнище и хармонизирани услуги със социална значимост; подкрепа за държавите-членки при прилагането на правото и политиките на Съюза и подкрепа за дейности на европейско равнище за изграждане на мрежи между специализираните органи и образувания, както и националните, регионалните и местните органи и неправителствените организации, в това число подкрепа за предоставянето на безвъзмездни средства за дейности или за оперативни разходи.
2. За да се гарантира приобщаваща перспектива, бенефициерите насърчават участието на съответните целеви групи в действия, финансирани чрез Програмата.
Член 6
Участие
1. В Програмата могат да участват всички структури и образувания, които са законно установени в:
а)
държавите-членки;
б)
държавите от Европейската зона за свободна търговия (ЕАСТ), които са страни по Споразумението за Европейското икономическо пространство, в съответствие с това споразумение;
в)
страните кандидатки, потенциалните страни кандидатки и присъединяващите се към Съюза страни в съответствие с общите принципи и общите условия за участие на тези страни в програми на Съюза, установени в съответните рамкови споразумения и решенията на Съвета по асоцииране или подобни споразумения.
2. Структурите и образуванията със стопанска цел имат достъп до Програмата само при сътрудничество с организации с нестопанска цел или публични организации.
3. Структури и образувания, законно установени в трети държави, различни от тези, които участват в програмата в съответствие с параграф 1, букви б) и в), и по-конкретно страни, по отношение на които се прилага европейската политика за съседство, могат да бъдат асоциирани към действията по Програмата на собствени разноски, ако това служи за целите на тези действия.
4. Комисията може да си сътрудничи с международни организации при условията, изложени в съответните годишни работни програми. Достъп до Програмата имат международните организации, работещи в обхванати от Програмата области, в съответствие с Финансовия регламент и съответните годишни работни програми.
Член 7
Бюджет
1. Финансовият пакет за изпълнението на Програмата за периода 2014 - 2020 г. възлиза на 439 473 000 EUR.
2. Заделените по Програмата средства могат да покриват и разходи, свързани с дейности за подготовка, наблюдение, контрол, одит и оценка, които са необходими за управлението на Програмата и за оценка на постигането на нейните цели. С отпуснатите средства могат да се покриват разходи, свързани с необходимите проучвания, заседания на експерти, информационни и комуникационни дейности, включително институционална комуникация във връзка с политическите приоритети на Съюза, доколкото те имат отношение към общите цели на настоящия регламент, както и разходи, свързани с ИТ мрежи, занимаващи се с обработка и обмен на информация; и друг вид техническа и административна помощ, необходима във връзка с управлението на Програмата от страна на Комисията.
3. Годишните бюджетни кредити се разрешават от Европейския парламент и Съвета в границите на многогодишната финансова рамка, установена с Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013 (17) на Съвета.
4. В рамките на предвидения за Програмата финансов пакет се заделят средства за всяка група конкретни цели в съответствие с процентите, посочени в приложението.
5. Комисията не се отклонява от определените процентни дялове във финансовия пакет, определени в приложението, с повече от 5 процентни пункта за всяка група конкретни цели. Ако се наложи да се превиши това ограничение, Комисията се оправомощава да приеме делегирани актове в съответствие с член 7а за изменение на всеки от показателите в приложението с повече от 5 и до 10 процентни пункта.
Член 8
Упражняване на делегирани правомощия
1. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието за приемане на делегирани актове, посочено в член 7, параграф 5, се предоставя на Комисията за срок на действие на Програмата.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 7, параграф 5, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага щом приеме делегиран акт, Комисията уведомява за това едновременно Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 7, параграф 5, влиза в сила само ако Европейският парламент или Съветът не са повдигнали възражения в срок от два месеца, след като са получили нотификация за него, или ако преди изтичането на този срок Европейският парламент и Съветът са уведомили Комисията, че няма да повдигат възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 9
Мерки за изпълнение
1. Комисията изпълнява Програмата в съответствие с Финансовия регламент.
2. С оглед на изпълнението на Програмата Комисията приема годишни работни програми под формата на актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 10, параграф 2.
3. Всяка годишна работна програма изпълнява целите на Програмата, като определя следното:
а)
действията, които да бъдат предприети, в съответствие с общите и конкретните цели, изложени в член 3 и член 4, параграф 1, включително условното разпределение на финансовите ресурси;
б)
основните критерии за допустимост, подбор и възлагане, които да се прилагат при подбора на предложенията, за които ще бъдат отпуснати финансови средства, в съответствие с член 84 от Финансовия регламент и член 94 от правилата за неговото прилагане.
в)
минималния дял на годишните разходи, заделени за безвъзмездни средства.
4. Осигурява се подходящо и справедливо разпределение на финансовото подпомагане между различните области, обхванати от конкретните цели, посочени в член 4, параграф 1, като се отчита равнището на вече разпределеното финансиране по предходните програми за 2007-2013 г., създадени с решенията, посочени в член 15. Когато взема решение за предоставяне на средства за тези области в годишните работни програми, Комисията отчита необходимостта да се поддържат достатъчни равнища на финансиране и да се осигури приемственост на дейностите и предвидимост на финансирането за всички области, обхванати от конкретните цели, посочени в член 4, параграф 1.
5. Поканите за представяне на предложения се публикуват ежегодно.
Член 10
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитет. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 11
Взаимно допълване
1. Комисията в сътрудничество с държавите-членки осигурява цялостната съгласуваност, взаимно допълване и полезно единодействие с други инструменти на Съюза, сред които програма „Правосъдие“, програма „Европа за гражданите“, Програма на Европейския съюз за заетост и социални иновации и други програми в областта на трудовата заетост и социалните въпроси, вътрешните работи, здравеопазването и защитата на потребителите, образованието, обучението, младежта и спорта, информационното общество, разширяването, и по-специално политиката в областта на предприсъединителната помощ и европейските структурни и инвестиционни фондове.
2. Комисията осигурява също цялостната съгласуваност, взаимно допълване и полезно единодействие с дейността на органите, службите и агенциите на Съюза, работещи в области, обхванати от целите на Програмата.
3. Програмата може да споделя ресурси с други инструменти на Съюза, по-специално с програма „Правосъдие“, с оглед на изпълнението на действия за постигане на целите и на двете програми. Действие, за което са отпуснати финансови средства по Програмата, може да получи също финансови средства по програма „Правосъдие“, при условие че финансирането не покрива едни и същи разходи.
Член 12
Защита на финансовите интереси на Съюза
1. Комисията предприема необходимите мерки, за да гарантира, че при изпълнението на действията, финансирани в съответствие с Програмата, финансовите интереси на Съюза са защитени чрез прилагане на превантивни мерки срещу измама, корупция и всякакви други незаконни дейности, чрез ефективни проверки, и ако се установят нередности - чрез събиране на погрешно платените суми, а при необходимост - чрез ефективни, пропорционални и възпиращи административни и финансови санкции.
2. Комисията или нейни представители и Сметната палата имат правомощия за извършване на одити - както по документи, така и на място - на всички бенефициери на безвъзмездни средства, изпълнители и подизпълнители, които са получили средства от Съюза по линия на настоящата Програма.
3. Европейската служба за борба с измамите (OLAF) може да извършва разследвания, включително проверки и инспекции на място, в съответствие с разпоредбите и процедурите, предвидени в Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013на Европейския парламент и на Съвета (18) и в Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета (19), с цел да се установи дали е налице измама, корупция или друга незаконна дейност, накърняваща финансовите интереси на Съюза, във връзка с договор, споразумение или решение за отпускане на безвъзмездни средства, финансирани по настоящата Програма.
4. Без да се засягат параграфи 1, 2 и 3, споразуменията за сътрудничество с трети страни и с международни организации, споразуменията и решенията за отпускане на безвъзмездни средства и договорите, произтичащи от изпълнението на Програмата, съдържат разпоредби, с които Комисията, Сметната палата и OLAF изрично се упълномощават да провеждат одитите и разследванията, посочени в тези параграфи в съответствие с техните компетенции.
Член 13
Наблюдение и оценка
1. Комисията извършва ежегодно наблюдение на Програмата, за да следи за изпълнението на провежданите по нея действия и постигането на конкретните цели, посочени в член 4. Наблюдението е също средство за оценяване на начина, по който действията по Програмата третират въпросите на равенството между половете, недопускането на дискриминация и закрилата на децата.
2. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета:
а)
годишен доклад за наблюдението, основан на показателите по член 14, параграф 2 и използването на наличните средства;
б)
междинен доклад за оценка до 30 юни 2018 г.;
в)
последващ доклад за оценка до 31 декември 2021 г.
3. В междинния доклад за оценка се оценява постигането на целите на Програмата, ефикасността на използването на средствата и европейската добавена стойност на Програмата с цел да се определи дали финансирането в областите, обхванати от Програмата, следва да бъде подновено, променено или спряно след 2020 г. В доклада се разглежда също възможността за опростяване на Програмата, вътрешната и външната ѝ съгласуваност, както и актуалността на всички цели и действия. Отчитат се резултатите от последващите оценки на предходните програми за периода 2007-2013 г., създадени с решенията, посочени в член 15.
4. В последващия доклад за оценка се оценяват дългосрочните въздействия на Програмата и трайността на ефекта от нея, така че това да допринесе за вземане на решение относно последваща програма.
Член 14
Показатели
1. Съгласно член 13 показателите, посочени в параграф 2 от настоящия член служат, наред с другото, за основа на наблюдението и оценката на това доколко е постигната всяка от посочените в член 4 конкретни цели на Програмата посредством предвидените в член 5 действия. Те се измерват спрямо предварително определени базови равнища, които отразяват положението преди изпълнението на Програмата. Където е целесъобразно, се прави разбивка на показателите по пол, възраст и увреждане.
2. Показателите, посочени в параграф 1 включват inter aliа следното:
а)
брой и процент на лицата в целева група, до които са достигнали финансираните по Програмата дейности за повишаване на осведомеността;
б)
брой на заинтересованите страни, участващи наред с другото в дейности за обучение, форми на обмен, учебни посещения, работни срещи и семинари, финансирани по Програмата;
в)
повишаване на познаването на правото и политиките на Съюза и, където е приложимо, на основополагащите за Съюза права, ценности и принципи сред групите, участващи във финансираните по Програмата дейности в сравнение с цялата целева група;
г)
брой на случаите и дейностите на трансгранично сътрудничество и резултатите от тях;
д)
оценка на участниците за дейностите, в които са участвали, и за тяхната (очаквана) устойчивост;
е)
географско покритие на финансираните по Програмата дейности;
ж)
брой на молбите за финансиране и безвъзмездните средства, свързани с всяка конкретна цел;
з)
поискано от кандидатите и предоставено равнище на финансиране за всяка конкретна цел.
3. В допълнение към посочените в параграф 2 показатели междинният и окончателният доклад за оценка на Програмата оценяват inter alia:
а)
европейската добавена стойност на Програмата, в т.ч. оценката на дейностите по Програмата от гледна точка на подобни инициативи, разработвани на национално или европейско равнище, които не се подпомагат с финансиране от Съюза, и техните (очаквани) резултати, както и предимствата и/или недостатъците на финансирането от Съюза в сравнение с националното финансиране на този вид дейност;
б)
равнището на финансиране спрямо постигнатите резултати (ефективност);
в)
евентуалните административни, организационни и/или структурни пречки за по-гладко, ефективно и ефикасно изпълнение на Програмата (възможности за опростяване).
Член 15
Преходни мерки
Действията, започнати по силата на раздел 4: „Недискриминация и многообразие“ и раздел 5: „Равенство между половете“ от Решение № 1672/2006/ЕО, Решение 2007/252/ЕО или Решение № 779/2007/ЕО, продължават да се уреждат от разпоредбите на посочените решения до тяхното приключване. По отношение на тези действия позоваването на комитетите, предвидени в член 13 от Решение № 1672/2006/ЕО, член 10 от Решение 2007/252/ЕО и в член 10 от Решение № 779/2007/ЕО, се тълкува като позоваване на комитета, предвиден в член 10, параграф 1 от настоящия регламент.
Член 16
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на деня след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и пряко приложим в държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 17 декември 2013 година.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 1381/2013
2013 m. gruodžio 17 d.
kuriuo nustatoma Teisių, lygybės ir pilietiškumo programa 2014-2020 m. laikotarpiu
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 19 straipsnio 2 dalį, 21 straipsnio 2 dalį, 114, 168, 169 ir 197 straipsnius,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę (2),
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (3),
kadangi:
(1)
Europos Sąjunga yra grindžiama pagarbos žmogaus orumui, laisvės, demokratijos, lygybės, teisinės valstybės ir pagarbos žmogaus teisėms bei pagrindinėms laisvėms vertybėmis. Tos vertybės yra bendros valstybėms narėms, kurių visuomenėje vyrauja pliuralizmas, nediskriminavimas, tolerancija, teisingumas, solidarumas ir moterų bei vyrų lygybė. Asmenys Sąjungoje gali naudotis teisėmis, kurios jiems suteiktos Sutartimi dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) ir Europos Sąjungos sutartimi (ES sutartis). Be to, Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje (toliau - Chartija), kuri, įsigaliojus Lisabonos sutarčiai, tapo teisiškai privaloma visoje Sąjungoje, nurodytos pagrindinės teisės ir laisvės, kuriomis Sąjungoje gali naudotis asmenys. Tos teisės turėtų būti propaguojamos ir gerbiamos. Turėtų būti užtikrinama galimybė visapusiškai naudotis tomis teisėmis, taip pat teisėmis, kylančiomis iš tarptautinių konvencijų, prie kurių yra prisijungusi Sąjunga, pavyzdžiui, Jungtinių Tautų neįgaliųjų teisių konvencijos, ir turėtų būti pašalintos visos tam trukdančios kliūtys. Be to, naudojimasis tomis teisėmis apima atsakomybę ir pareigas kitų asmenų, žmonių bendruomenės ir būsimų kartų atžvilgiu;
(2)
Stokholmo programoje (4) Europos Vadovų Taryba dar kartą patvirtino laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės sukūrimo prioritetą ir konkrečiai nurodė, kad vienas iš jos politikos prioritetų - teisių Europos sukūrimas. Finansavimas buvo nurodytas kaip viena svarbiausių priemonių Stokholmo programos politikos prioritetams sėkmingai įgyvendinti. Sutartyse ir Stokholmo programoje nustatytų ambicingų tikslų turėtų būti siekiama, inter alia, sukuriant lanksčią ir veiksmingą Teisių, lygybės ir pilietiškumo programą 2014-2020 m. laikotarpiu (toliau - Programa), kuri padėtų vykdyti planavimą ir įgyvendinimą. Programos bendrieji ir konkretūs tikslai turėtų būti aiškinami laikantis Europos Vadovų Tarybos apibrėžtų atitinkamų strateginių gairių;
(3)
2010 m. kovo 3 d. Komisijos komunikate dėl strategijos „Europa 2020“ nustatyta pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategija. Asmenų Sąjungoje teisių rėmimas ir propagavimas, kova su diskriminacija bei nelygybe ir Sąjungos pilietiškumo skatinimas prisideda prie strategijoje „Europa 2020“ nustatytų konkrečių tikslų ir pavyzdinių iniciatyvų propagavimo;
(4)
nediskriminavimas yra vienas iš pagrindinių Sąjungos principų. SESV 19 straipsnyje numatomi veiksmai, kuriais siekiama kovoti su diskriminacija dėl lyties, rasinės arba etninės kilmės, religijos ar tikėjimo, negalios, amžiaus arba seksualinės orientacijos. Nediskriminavimas yra įtvirtintas ir Chartijos 21 straipsnyje, kuris turėtų būti taikomas neviršijant ir laikantis Chartijos 51 straipsnio. Siekiant vykdyti diskriminacijos dėl vienos ar kelių priežasčių prevenciją ir su ja kovoti, turėtų būti atsižvelgiama į konkrečius įvairių diskriminacijos formų požymius ir turėtų būti kartu parengti tinkami veiksmai;
(5)
Programa turėtų būti įgyvendinama taip, kad būtų užtikrintas savitarpio papildomumas su kita tais pačiais tikslais vykdoma Sąjungos veikla, visų pirma su veikla, nurodyta 2011 m. balandžio 5 d. Komisijos komunikate „ES romų integracijos nacionalinių strategijų bendrieji principai iki 2020 m.“ (5) ir 2011 m. gegužės 19 d. Tarybos išvadose dėl ES romų integracijos nacionalinių strategijų bendrųjų principų iki 2020 m., kuriose valstybės narės raginamos spręsti socialinės ir ekonominės romų atskirties problemą keturiose pagrindinėse - švietimo, užimtumo, sveikatos ir aprūpinimo būstu - srityse, užtikrinant, kad romai nebūtų diskriminuojami ir būtų lygiai taip pat pripažįstamos jų pagrindinės teisės, ir imtis priemonių, kuriomis būtų panaikinta segregacija, jei ji yra, visų pirma švietimo ir aprūpinimo būstu srityse;
(6)
rasizmu, ksenofobija, homofobija ir kitų formų netolerancija tiesiogiai pažeidžiami laisvės, demokratijos, pagarbos žmogaus teisėms ir pagrindinėms laisvėms bei teisinės valstybės principai, t. y. principai, kuriais grindžiama Sąjunga ir kurie yra bendri valstybėms narėms. Todėl kova su tais reiškiniais yra nuolatinis tikslas, kurio turi būti siekiama koordinuotais veiksmais, įskaitant finansavimo skyrimą. Tie reiškiniai apima, be kita ko, viešą smurto ar neapykantos, nukreiptos prieš asmenų grupę ar tokiai grupei priklausantį asmenį, kurstymą, taip pat kitas nusikalstamas veikas, įvykdytas vadovaujantis rasistiniais, ksenofobiniais ar homofobiniais motyvais. Tame kontekste itin daug dėmesio turėtų būti skiriama ir visų formų smurto, neapykantos, segregacijos bei niekinimo prevencijai ir kovai su šiais reiškiniais, taip pat kovai su patyčiomis, priekabiavimu ir netolerantišku elgesiu, pavyzdžiui, viešojo administravimo institucijose, policijos įstaigose, teismuose, mokyklose ir darbo vietose;
(7)
moterų ir vyrų lygybė yra viena iš pagrindinių Sąjungos vertybių. Nevienodas požiūris į moteris ir vyrus yra pagrindinių teisių pažeidimas. Be to, moterų ir vyrų lygybės skatinimu taip pat prisidedama prie to, kad būtų pasiekti strategijos „Europa 2020“ tikslai. Moterų ir vyrų lygybės skatinimo tikslas turėtų būti įgyvendinamas taip, kad būtų užtikrintas savitarpio papildomumas su kita tuo pačiu tikslu vykdoma Sąjungos ar valstybių narių veikla, visų pirma su veikla, nurodyta Europos lyčių lygybės pakte (2011-2020 m.);
(8)
pagal Europos Sąjungos Teisingumo Teismo praktiką diskriminacija dėl lyties apima, be kita ko, diskriminaciją, susijusią su lyties pakeitimu. Įgyvendinant Programą taip pat reikėtų atsižvelgti į Sąjungos teisės ir Europos Sąjungos Teisingumo Teismo praktikos raidą kitų su lyties klausimais susijusių aspektų, įskaitant lytinę tapatybę, atžvilgiu;
(9)
asmens teisė, kad darbo vietoje ir apskritai visuomenėje su juo būtų elgiamasi nepažeidžiant jo orumo, yra Sąjungos pamatinių vertybių išraiška, todėl reikia imtis suderintų veiksmų siekiant užtikrinti tikslinę veiklą užimtumo rinkos atžvilgiu. Todėl veiksmus lyčių lygybės ir nediskriminacijos srityje turėtų sudaryti, be kita ko, moterų ir vyrų lygybės skatinimas ir kova su diskriminacija darbo vietoje ir užimtumo rinkoje;
(10)
visų formų smurtu prieš vaikus, jaunimą ir moteris, taip pat prieš kitas rizikos grupes, pažeidžiamos pagrindinės teisės ir sunkiai žalojama sveikata. Su tokiu smurtu susiduriama visoje Sąjungoje, o jo pasekmės aukų fizinei ir psichologinei sveikatai, taip pat visai visuomenei, yra itin sunkios. Siekiant spręsti šią problemą ir apsaugoti aukas reikia tvirtos politinės valios ir suderintų veiksmų, grindžiamų Daphne programų (6) metodais ir rezultatais. Imantis kovos su smurtu prieš moteris veiksmų prisidedama prie moterų ir vyrų lygybės skatinimo. Daphne programos nuo pat jų pradžios 1997 m. buvo labai sėkmingos - populiarios tarp suinteresuotųjų asmenų (valdžios ir akademinių institucijų bei nevyriausybinių organizacijų (NVO)), o finansuoti projektai veiksmingi - todėl įgyvendinant Programą yra svarbu ir toliau sieti „Daphne“ pavadinimą su konkrečiu tikslu, kuriuo siekiama užkirsti kelią smurtui prieš vaikus, jaunimą ir moteris ir kovoti su tokiu smurtu, kad Daphne programos tebebūtų kuo pastebimesnės;
(11)
ES sutarties 3 straipsnio 3 dalyje nustatyta, kad kovodama su diskriminacija Sąjunga skatina užtikrinti vaiko teisių apsaugą. Vaikai yra pažeidžiami, visų pirma patiriantys skurdą, socialinę atskirtį, neįgalūs arba atsidūrę kitoje konkrečioje padėtyje, kurioje jiems gresia toks pavojus kaip apleistumas, pagrobimas ir dingimas be žinios. Turėtų būti imamasi veiksmų, siekiant propaguoti vaiko teises ir prisidėti prie vaikų apsaugos nuo žalos ir smurto, keliančių pavojų jų fizinei arba psichikos sveikatai ir pažeidžiančių jų teises į vystymąsi, apsaugą ir orumą;
(12)
nuolatinės technologijų plėtros ir globalizacijos sąlygomis turėtų būti toliau užtikrinama veiksminga asmens duomenų apsauga. Sąjungos duomenų apsaugos teisinė sistema turėtų būti veiksmingai ir nuosekliai taikoma Sąjungoje. Norėdama tai pasiekti Sąjunga turėtų galėti remti valstybių narių pastangas įgyvendinant tą teisinę sistemą, ypač daug dėmesio skirdama tam, kad būtų užtikrintos asmenų galimybės veiksmingai naudotis savo teisėmis;
(13)
piliečiai turėtų geriau išmanyti apie savo kaip Sąjungos piliečių teises, visų pirma apie teisę laisvai judėti ir gyventi Sąjungoje, teisę balsuoti ir kandidatuoti Europos Parlamento ir savivaldos rinkimuose jų gyvenamosios vietos valstybėje narėje pagal tas pačias sąlygas kaip ir tos valstybės piliečiai, teisę teikti peticijas Europos Parlamentui bet kuria oficialia Sutarčių kalba, teisę siūlyti piliečių iniciatyvas ir teisę teikti skundus Europos ombudsmenui dėl netinkamo institucinio administravimo, ir turėtų turėti galimybę tomis teisėmis naudotis. Skatinant piliečius imtis aktyvesnio vaidmens užtikrinant demokratiją Sąjungos lygiu bus sustiprinta Europos pilietinė visuomenė ir paspartintas europinės tapatybės plėtojimas. Piliečiai turėtų laisvai jaustis gyvendami, keliaudami, mokydamiesi, dirbdami ir užsiimdami savanoriška veikla kitoje valstybėje narėje, ir turėtų turėti galimybę pasitikėti, kad jie gali vienodai naudotis teisėmis ir tos teisės bus visapusiškai užtikrintos bei apsaugotos nepatiriant jokios diskriminacijos, kad ir kurioje Sąjungos vietoje jie atsidurtų;
(14)
asmenys, kaip vartotojai arba verslininkai vidaus rinkoje, turėtų galėti tarpvalstybiniame kontekste naudotis savo teisėmis, kylančiomis iš Sąjungos teisės;
(15)
pagal SESV 8 ir 10 straipsnius, visa pagal Programą vykdoma veikla turėtų būti remiamas lyčių aspekto integravimas ir nediskriminavimo tikslų integravimas. Siekiant nustatyti, kaip vykdant Programos veiklą sprendžiami lyčių lygybės ir nediskriminacijos klausimai, turėtų būti vykdoma nuolatinė stebėsena ir vertinimas;
(16)
patirtis, įgyta vykdant veiksmus Sąjungos lygiu, parodė, kad siekiant Programos tikslų praktikoje reikia derinti priemones, įskaitant teisės aktus, politines iniciatyvas ir finansavimą. Finansavimas yra svarbi teisėkūros priemones papildanti priemonė;
(17)
be to, kad Programos lėšomis finansuojami veiksmai yra naudingi paramos gavėjams, jie gali suteikti įrodymų, kuriais būtų grindžiamas patobulintas politikos formavimas nacionaliniu ir Sąjungos lygmenimis. Pavyzdžiui, Daphne programomis visiems susijusiems suinteresuotiesiems subjektams, įskaitant valstybes nares, buvo sudarytos sąlygos iš tiesų keistis žiniomis ir gerąja patirtimi smurto prieš vaikus, jaunimą ir moteris prevencijos ir kovos su juo srityje;
(18)
2011 m. birželio 29 d. Komisijos komunikate „Strategijos „Europa 2020“ biudžetas“ pabrėžiamas poreikis racionalizuoti ir supaprastinti Sąjungos finansavimą. Ypač dėl dabartinės ekonomikos krizės yra itin svarbu, kad Sąjungos lėšos būtų kuo kruopščiau struktūriškai skirstomos ir valdomos. Iš esmės supaprastinti finansavimą ir užtikrinti veiksmingą jo valdymą galima mažinant programų skaičių ir racionalizuojant, supaprastinant ir derinant finansavimo taisykles ir procedūras;
(19)
atsižvelgiant į poreikį supaprastinti, veiksmingai valdyti finansavimą ir palengvinti galimybes jį gauti, Programa turėtų būti tęsiama ir plėtojama veikla, vykdyta remiantis „Progress“ programos, nustatytos Europos Parlamento ir Tarybos sprendimo Nr. 1672/2006/EB (7) 4 skirsniu (Nediskriminacija ir įvairovė) ir 5 skirsniu (Lyčių lygybė), Pagrindinių teisių ir pilietybės programa, nustatyta Tarybos sprendimu 2007/252/EB (8) bei „Daphne III“ programa. Tų programų laikotarpio vidurio įvertinimuose pateikiamos rekomendacijos, kurių tikslas - geriau įgyvendinti tas programas. Įgyvendinant Programą turėtų būti atsižvelgta į tų laikotarpio vidurio įvertinimų ir atitinkamų ex-post įvertinimų išvadas;
(20)
pagrindiniai principai, kuriais remiantis būtų siekiama Programos tikslų, turėtų būti optimalus finansinių išteklių naudojimas ir išlaidų veiksmingumo didinimas. Siekiant remti pastangas sukurti teisių Europą turėtų būti garantuojamas atitinkamas finansavimas. Svarbu užtikrinti, kad Programa būtų įgyvendinama kuo veiksmingiausiu ir vartotojui kuo patogiausiu būdu, kartu užtikrinant teisinį aiškumą ir Programos prieinamumą visiems dalyviams. Tam, kad visiems galimiems paramos gavėjams būtų sudarytos palankesnės sąlygos gauti finansavimą, turėtų būti supaprastintos paraiškų teikimo procedūros ir finansinio valdymo reikalavimai, taip pat turėtų būti pašalinta administracinė našta;
(21)
2010 m. spalio 19 d. Komisijos komunikate „ES biudžeto peržiūra“ ir 2011 m. birželio 29 d. Komisijos komunikate „Strategijos „Europa 2020“ biudžetas“ pabrėžiama, kad labai svarbu visų pirma finansuoti tuos veiksmus, kurie teikia aiškios Europos pridėtinės vertės, t. y. kai Sąjungos intervencija gali suteikti papildomos vertės, palyginti su tik valstybių narių veiksmais. Veiksmais, kuriems taikomas šis reglamentas, turėtų būti prisidedama prie valstybių narių tarpusavio pasitikėjimo didinimo, tarpvalstybinio bendradarbiavimo stiprinimo ir tinklų kūrimo ir prie to, kad būtų tinkamai, darniai ir nuosekliai taikoma Sąjungos teisė. Finansavimo veikla taip pat turėtų padėti siekiant užtikrinti veiksmingas ir geresnes visų susijusių subjektų žinias apie Sąjungos teisę ir politikos sritis ir suteikti patikimą analitinį pagrindą siekiant remti ir plėtoti Sąjungos teisę ir politikos sritis, taip prisidedant prie jų vykdymo užtikrinimo ir tinkamo įgyvendinimo. Sąjungos intervencija leidžia vykdyti tuos veiksmus nuosekliai visoje Sąjungoje ir prisideda prie masto ekonomijos. Be to, Sąjunga turi geresnes nei valstybės narės sąlygas spręsti tarpvalstybinio pobūdžio klausimus ir sukurti tarpusavio mokymosi Europos platformą;
(22)
atrinkdama finansuotinus veiksmus pagal Programą, Komisija turėtų įvertinti pasiūlymus pagal iš anksto nustatytus kriterijus. Tie kriterijai turėtų apimti siūlomų veiksmų Europos pridėtinės vertės įvertinimą. Nacionaliniai projektai ir mažos apimties projektai taip pat gali turėti Europos pridėtinės vertės;
(23)
įstaigos ir subjektai, kurie siekia bendro Europos intereso tikslo srityse, kurioms taikoma Programa, turėtų būti laikomos pagrindiniais subjektais, jei jos įrodė arba galima numatyti, kad įrodys, kad jų poveikis įgyvendinant tą tikslą yra didelis, ir turėtų gauti finansavimą taikant procedūras ir kriterijus, nustatytus metinėse darbo programose, kurias Komisija priima pagal šį reglamentą;
(24)
suderintos socialinės paslaugos turėtų būti aiškinamos taip, kaip apibrėžta Komisijos sprendimo Nr. 116/2007/EB (9) 2 straipsnyje;
(25)
įstaigos ir subjektai, kurie gali naudotis Programa, turėtų apimti nacionalines, regionines ir vietos valdžios institucijas;
(26)
šiuo reglamentu nustatomas viso Programos įgyvendinimo laikotarpio finansinis paketas, kuris Europos Parlamentui ir Tarybai vykdant kasmetinę biudžeto sudarymo procedūrą turi būti svarbiausias orientacinis dydis, kaip apibrėžta 2013 m. gruodžio 2 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinio susitarimo dėl biudžetinės drausmės, bendradarbiavimo biudžeto klausimais ir patikimo finansų valdymo (10) 17 punkte;
(27)
siekiant užtikrinti, kad Programa būtų pakankamai lanksčiai reaguojama į jos įgyvendinimo laikotarpiu besikeičiančius poreikius ir atitinkamus politikos prioritetus, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti aktus, kuriais keičiamos šio reglamento priede kiekvienai specialiųjų tikslų grupei nustatytos procentinės dalys, kai pakeitimais tos procentinės dalys viršijamos daugiau nei 5 procentiniais punktais. Siekiant įvertinti tokio deleguotojo akto būtinybę, procentinės dalys turėtų būti skaičiuojamos remiantis viso Programos įgyvendinimo laikotarpio finansiniu paketu, o ne metiniais asignavimais. Ypač svarbu, kad atlikdama parengiamąjį darbą Komisija tinkamai konsultuotųsi, taip pat ir su ekspertais. Atlikdama su deleguotaisiais aktais susijusį parengiamąjį darbą ir rengdama jų tekstus Komisija turėtų užtikrinti, kad atitinkami dokumentai būtų vienu metu, laiku ir tinkamai perduodami Europos Parlamentui ir Tarybai;
(28)
šis reglamentas turėtų būti įgyvendinamas visapusiškai laikantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 (11) (toliau - Finansinis reglamentas). Kalbant visų pirma apie dotacijos gavėjų sumokėto pridėtinės vertės mokesčio (PVM) atitikties reikalavimams sąlygas, vykdant veiklą, kurią tokiomis pačiomis teisinėmis sąlygomis gali vykdyti privačiojo ir viešojo sektorių įstaigos bei subjektai, PVM atitiktis reikalavimams neturėtų priklausyti nuo paramos gavėjų teisinio statuso. Atsižvelgiant į specifinį šio reglamento tikslų ir veiklos, kuriai šis reglamentas taikomas, pobūdį, kvietimuose teikti paraiškas turėtų būti paaiškinta, kad veiklos, kurią gali vykdyti tiek viešojo, tiek privačiojo sektoriaus įstaigos ir subjektai, atveju neatskaitomas PVM viešojo sektoriaus subjektų atžvilgiu atitinka reikalavimus finansavimui gauti, jei jis sumokėtas dėl tokios veiklos kaip mokymas ar informuotumo didinimas, kuri negali būti laikoma viešosios valdžios funkcijų vykdymu, įgyvendinimo. Šiame reglamente taip pat turėtų būti pasinaudota supaprastinimo priemonėmis, nustatytomis Finansiniu reglamentu. Be to, kriterijai, kurie naudojami nustatant remtinus veiksmus, turėtų padėti paskirstyti turimus finansinius išteklius taip, kad jais būtų finansuojami veiksmai, turintys didžiausią poveikį siekiant politinio tikslo;
(29)
siekiant užtikrinti vienodas šio reglamento įgyvendinimo sąlygas, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai priimti metines darbo programas. Tais įgaliojimais turėtų būti naudojamasi laikantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 182/2011 (12);
(30)
metinėmis darbo programomis, kurias Komisija priima pagal šį reglamentą, turėtų būti užtikrinamas tinkamas finansavimo paskirstymas dotacijoms ir viešojo pirkimo sutartims. Pagal Programą lėšos pirmiausia turėtų būti skiriamos dotacijoms, tačiau kartu turėtų būti išlaikytas pakankamo lygio finansavimas viešiesiems pirkimams vykdyti. Metinėse darbo programose turėtų būti nustatyta minimali metinių išlaidų procentinė dalis, kuri turi būti skiriama dotacijoms, ir ji turėtų būti ne mažesnė kaip 65 %. Siekiant sudaryti palankesnes sąlygas suinteresuotiesiems subjektams planuoti ir bendrai finansuoti projektus, Komisija turėtų nustatyti aiškų kvietimų teikti paraiškas, projektų atrankos ir skyrimo sprendimų priėmimo tvarkaraštį;
(31)
siekiant užtikrinti veiksmingą Sąjungos bendrojo biudžeto lėšų paskirstymą, turėtų būti siekiama finansavimo programų, kuriomis remiamos glaudžiai susijusios politikos sritys, nuoseklumo, papildomumo ir sinergijos, visų pirma tarp Programos ir Teisingumo programos, nustatytos Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1382/2013 (13), Programos „Europa piliečiams“, Europos Sąjungos užimtumo ir socialinių inovacijų programos, nustatytos Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1296/2013 (14), ir kitų programų, įgyvendinamų užimtumo ir socialinių reikalų, vidaus reikalų, sveikatos ir vartotojų apsaugos, švietimo, mokymo, jaunimo ir sporto, informacinės visuomenės, plėtros, visų pirma Pasirengimo narystei pagalbos priemonės (IPA II), ir Europos struktūrinių ir investicinių fondų, kurių bendrosios nuostatos nustatytos Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1303/2013 (15), srityse;
(32)
Komisija turėtų užtikrinti bendrą nuoseklumą, papildomumą ir sinergiją su Sąjungos įstaigų, organų ir agentūrų, pavyzdžiui, Europos lyčių lygybės instituto ir Pagrindinių teisių agentūros, darbu, ir turėtų įvertinti kitų nacionalinių ir tarptautinių subjektų darbą srityse, kuriose taikoma Programa;
(33)
Sąjungos finansiniai interesai turėtų būti proporcingomis priemonėmis saugomi visą išlaidų ciklą, įskaitant pažeidimų prevenciją, nustatymą ir tyrimą, prarastų, neteisingai išmokėtų ar netinkamai panaudotų lėšų susigrąžinimą ir atitinkamais atvejais administracinių bei finansinių sankcijų skyrimą pagal Finansinį reglamentą;
(34)
siekiant įgyvendinti patikimo finansų valdymo principą, šiame reglamente turėtų būti numatytos tinkamos jo taikymo vertinimo priemonės. Tuo tikslu jame turėtų būti apibrėžti bendrieji ir konkretūs tikslai. Siekiant įvertinti, kokiu lygiu pasiekti tie konkretūs tikslai, turėtų būti nustatytas konkrečių ir kiekybinių rodiklių, kurie turėtų galioti visą Programos įgyvendinimo laiką, rinkinys. Komisija kasmet turėtų pateikti Europos Parlamentui ir Tarybai stebėsenos ataskaitą, grindžiamą, inter alia, šiame reglamente nustatytais rodikliais, ir kurioje būtų pateikiama informacija apie turimų lėšų panaudojimą;
(35)
įgyvendindama Programą Komisija turėtų atsižvelgti į teisingo geografinio lėšų paskirstymo tikslą ir teikti pagalbą tose valstybėse narėse, kuriose finansuojamų veiksmų yra palyginti nedaug. Įgyvendindama Programą Komisija taip pat turėtų atsižvelgti į tai, ar remiantis tarptautiniu mastu pripažintais rodikliais / stebėsenos įstaigų reikalavimais tam tikrose valstybėse narėse turi būti imamasi veiksmų, kad būtų užtikrintas veiksmingas Programos tikslų įgyvendinimas ir padėta valstybių narių ar pilietinės visuomenės veiksmams tose srityse;
(36)
pagal Komisijos deleguotojo reglamento (ES) Nr. 1268/2012 (16) (toliau - Taikymo taisyklės) 180 straipsnio 1 dalies l punktą, susitarimuose dėl dotacijų turėtų būti nustatytos Sąjungos finansinės paramos matomumą reglamentuojančios nuostatos, išskyrus tinkamai pagrįstais atvejais, kai viešas skelbimas nėra įmanomas ar tinkamas;
(37)
pagal Finansinio reglamento 35 straipsnio 2 ir 3 dalis bei jo Taikymo taisyklių 21 straipsnį Komisija turėtų laiku ir tinkamai pateikti informaciją apie paramos gavėjus ir iš Sąjungos bendrojo biudžeto finansuojamų priemonių pobūdį bei tikslą. Ta informacija teikiama tinkamai laikantis konfidencialumo ir saugumo reikalavimų, visų pirma dėl asmens duomenų apsaugos;
(38)
kadangi šio reglamento tikslo, t. y. prisidėti prie erdvės, kurioje propaguojami, saugomi ir veiksmingai įgyvendinamas ES sutartyje, SESV, Chartijoje ir tarptautinėse žmogaus teisių konvencijose, prie kurių Sąjunga yra prisijungusi, įtvirtintas lygybės principas ir asmenų teisės, tolesnio plėtojimo, valstybės narės negali deramai pasiekti, o dėl jo masto ir poveikio to tikslo būtų geriau siekti Sąjungos lygiu, laikydamasi ES sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nurodytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti;
(39)
siekiant užtikrinti veiklos, ankščiau vykdytos remiantis Sprendimo Nr. 1672/2006/EB 4 ir 5 skirsniais, Sprendimu 2007/252/EB ir Sprendimu Nr. 779/2007/EB, finansavimo tęstinumą, šis reglamentas turėtų įsigalioti kitą dieną po jo paskelbimo,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Programos nustatymas ir trukmė
1. Šiuo reglamentu nustatoma Teisių, lygybės ir pilietiškumo programa (toliau - Programa).
2. Programa įgyvendinama 2014 m. sausio 1 d. - 2020 m. gruodžio 31 d. laikotarpiu.
2 straipsnis
Europos pridėtinė vertė
1. Programa finansuojami Europos pridėtinės vertės suteikiantys veiksmai. Tuo tikslu Komisija užtikrina, kad finansavimui atrinktais veiksmais būtų siekiama gauti Europos pridėtinės vertės teikiančių rezultatų.
2. Veiksmų, įskaitant mažos apimties ir nacionalinius veiksmus, Europos pridėtinė vertė vertinama atsižvelgiant į kriterijus, pavyzdžiui, jų įnašą nuosekliai ir darniai įgyvendinant Sąjungos teisės aktus ir informuojant plačiąją visuomenę apie jais suteiktas teises, jų teikiamas galimybes stiprinti valstybių narių tarpusavio pasitikėjimą ir gerinti tarpvalstybinį bendradarbiavimą, jų tarpvalstybinį poveikį, jų įnašą plėtojant ir platinant geriausią patirtį ar jų teikiamas galimybes prisidėti kuriant minimalius standartus, praktines priemones ir priimant sprendimus, kuriais būtų sprendžiami tarpvalstybiniai ar Sąjungos masto uždaviniai.
3 straipsnis
Bendrasis tikslas
Bendrasis Programos tikslas - pagal 4 straipsnį prisidėti prie erdvės, kurioje propaguojami, saugomi ir veiksmingai įgyvendinamas ES sutartyje, SESV, Chartijoje ir tarptautinėse žmogaus teisių konvencijose, prie kurių Sąjunga yra prisijungusi, įtvirtintas lygybės principas ir asmenų teisės, tolesnio plėtojimo.
4 straipsnis
Konkretūs tikslai
1. Siekiant 3 straipsnyje nurodyto bendrojo tikslo, nustatomi šie konkretūs Programos tikslai:
a)
propaguoti veiksmingai įgyvendinti nediskriminavimo dėl lyties, rasinės arba etninės kilmės, religijos ar tikėjimo, negalios, amžiaus arba seksualinės orientacijos principą ir skatinti laikytis nediskriminavimo dėl Chartijos 21 straipsnyje nurodytų priežasčių principo;
b)
vykdyti rasizmo, ksenofobijos, homofobijos bei kitų formų netolerancijos prevenciją ir kovoti su šiais reiškiniais;
c)
propaguoti ir saugoti neįgaliųjų teises;
d)
skatinti moterų ir vyrų lygybę ir geriau integruoti lyčių aspektą;
e)
vykdyti visų formų smurto prieš vaikus, jaunimą ir moteris, taip pat smurto prieš kitas rizikos grupes, visų pirma rizikos dėl artimųjų smurto grupes, prevenciją ir apsaugoti tokio smurto aukas;
f)
propaguoti ir saugoti vaiko teises;
g)
padėti užtikrinti aukščiausio lygio privatumo ir asmens duomenų apsaugą;
h)
skatinti ir gerinti galimybes naudotis Sąjungos pilietybės teikiamomis teisėmis;
i)
sudaryti sąlygas asmenims, kaip vartotojams arba verslininkams vidaus rinkoje, naudotis Sąjungos teisės aktais jiems suteiktomis teisėmis, atsižvelgiant į projektus, finansuojamus pagal Vartotojų programą.
2. Konkrečių Programos tikslų visų pirma siekiama:
a)
didinant visuomenės informuotumą ir žinias apie Sąjungos teisę ir politiką, taip pat apie teises, vertybes ir principus, kuriais grindžiama Sąjunga;
b)
remiant veiksmingą, visapusišką ir nuoseklų Sąjungos teisės priemonių ir politikos įgyvendinimą ir taikymą valstybėse narėse bei jų stebėseną ir vertinimą;
c)
skatinant tarpvalstybinį bendradarbiavimą, gerinant visų suinteresuotųjų subjektų tarpusavio pažinimą ir stiprinant jų tarpusavio pasitikėjimą;
d)
didinant žinias ir supratimą apie galimas kliūtis, trukdančias naudotis teisėmis ir taikyti principus, kurie užtikrinami SESV, ES sutartyje, Chartijoje, tarptautinėse konvencijose, prie kurių Sąjunga yra prisijungusi, ir Sąjungos antrinės teisės aktuose.
5 straipsnis
Veiksmų rūšys
1. Pagal Programą, inter alia, finansuojami toliau nurodytų rūšių veiksmai:
a)
analitinė veikla, pavyzdžiui, duomenų ir statistikos rinkimas; bendros metodikos ir, atitinkamais atvejais, rodiklių arba kriterijų rengimas; tyrimai, moksliniai tyrimai, analizė ir apklausos; įvertinimai; vadovų, ataskaitų ir mokomosios medžiagos rengimas bei skelbimas; praktiniai seminarai, seminarai, ekspertų susitikimai ir konferencijos;
b)
mokymo veikla, pavyzdžiui, darbuotojų mainai, praktiniai seminarai, seminarai, mokytojų mokymo renginiai, internetinių mokymo priemonių ar kitokių mokymo modulių rengimas;
c)
tarpusavio mokymosi, bendradarbiavimo, informuotumo didinimo ir informacijos platinimo veikla, pavyzdžiui, gerosios patirties, novatoriškų metodų ir patirties nustatymas bei keitimasis gerąja patirtimi, novatoriškais metodais ir patirtimi; tarpusavio vertinimo ir tarpusavio mokymosi organizavimas; konferencijų, seminarų, žiniasklaidos, įskaitant internetinę žiniasklaidą, kampanijų, informavimo kampanijų, įskaitant institucinę komunikaciją dėl politinių Sąjungos prioritetų, jeigu jie yra susiję su Programos tikslais, organizavimas; medžiagos, skirtos informacijai apie programą ir jos rezultatus platinti, rinkimas ir skelbimas; informacinių ir ryšių technologijų sistemų ir priemonių plėtojimas, naudojimas ir priežiūra;
d)
parama pagrindiniams subjektams, kurių vykdoma veikla prisidedama prie Programos tikslų įgyvendinimo, pavyzdžiui, parama NVO įgyvendinant Europos pridėtinės vertės suteikiančius veiksmus, parama pagrindiniams Europos dalyviams, Europos lygio tinklams ir suderintoms socialinėms paslaugoms; parama valstybėms narėms įgyvendinant Sąjungos teisę ir politiką; ir parama specializuotų įstaigų ir subjektų, taip pat nacionalinių, regioninių ir vietos valdžios institucijų bei NVO tinklų kūrimo veiklai Europos lygiu, įskaitant paramą teikiant dotacijas veiksmams ar dotacijas veiklai.
2. Siekiant užtikrinti įtraukią perspektyvą, paramos gavėjai turi skatinti Programos lėšomis finansuojamuose veiksmuose dalyvauti atitinkamas tikslines grupes.
6 straipsnis
Dalyvavimas
1. Programoje gali dalyvauti visos įstaigos ir subjektai, teisiškai įsteigti:
a)
valstybėse narėse;
b)
Europos laisvosios prekybos asociacijos (ELPA) šalyse, kurios yra Europos ekonominės erdvės susitarimo šalys pagal tą susitarimą;
c)
šalyse kandidatėse, potencialiose šalyse kandidatėse ir į Sąjungą stojančiosiose šalyse, laikantis bendrųjų principų ir bendrųjų reikalavimų bei sąlygų, nustatytų atitinkamuose pagrindų susitarimuose dėl tų šalių dalyvavimo Sąjungos programose, taip pat Asociacijos tarybų sprendimuose ar panašiuose susitarimuose.
2. Pelno siekiančios įstaigos ir subjektai gali dalyvauti programoje tik kartu su pelno nesiekiančiomis arba viešojo sektoriaus organizacijomis.
3. Įstaigos ir subjektai, teisiškai įsteigti kitose trečiosiose šalyse nei tos, kurios dalyvauja Programoje pagal 1 dalies b ir c punktus, ypač šalyse, kuriose taikoma Europos kaimynystės politika, gali prisijungti prie Programos veiksmų savo sąskaita, jei tuo prisidedama siekiant tų veiksmų tikslo.
4. Komisija gali bendradarbiauti su tarptautinėmis organizacijomis laikydamasi atitinkamoje metinėje darbo programoje nustatytų sąlygų. Programoje gali dalyvauti tarptautinės organizacijos, veikiančios programos lėšomis finansuojamose srityse, pagal Finansinį reglamentą ir atitinkamą metinę darbo programą.
7 straipsnis
Biudžetas
1. Programai įgyvendinti 2014-2020 m. laikotarpiu skirtas finansinis paketas yra 439 473 000 EUR.
2. Programai skirta finansavimo suma taip pat gali būti naudojama padengti išlaidoms, susijusioms su parengiamąja, stebėsenos, kontrolės, audito ir vertinimo veikla, kuri yra reikalinga programai valdyti ir jos tikslų pasiekimui įvertinti. Skirta finansavimo suma gali būti naudojama padengti išlaidoms, susijusioms su reikiamais tyrimais, ekspertų susitikimais, informavimo ir komunikacijos veiksmams, įskaitant institucinę komunikaciją dėl politinių Sąjungos prioritetų, jeigu jie yra susiję su bendraisiais šio reglamento tikslais, taip pat išlaidoms, susijusioms su informacinių technologijų tinklais, skirtais visų pirma informacijai apdoroti ir ja keistis; ir kita technine bei administracine pagalba, kuri reikalinga Komisijai vykdant Programos valdymą.
3. Metinius asignavimus tvirtina Europos Parlamentas ir Taryba, neviršydami daugiametėje finansinėje programoje, nustatytoje Tarybos reglamentu (ES, Euratomas) Nr. 1311/2013 (17), nustatytų ribų.
4. Programos finansiniame pakete sumos kiekvienai konkrečių tikslų grupei paskirstomos pagal priede nustatytas procentines dalis.
5. Komisija nenukrypsta nuo paskirtų finansinio paketo procentinių dalių, kaip nustatyta priede, daugiau kaip 5 procentiniais punktais kiekvienos konkrečių tikslų grupės atveju. Jei paaiškėtų, kad tą ribą būtina viršyti, Komisijai pagal 8 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais kiekvienas priede nustatytas skaičius gali būti keičiamas daugiau kaip 5 procentiniais punktais, bet neviršijant 10 procentinių punktų.
8 straipsnis
Įgaliojimų delegavimas
1. Įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami šiame straipsnyje nustatytomis sąlygomis.
2. 7 straipsnio 5 dalyje nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami visam Programos laikotarpiui.
3. Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kada atšaukti 7 straipsnio 5 dalyje nurodytus deleguotuosius įgaliojimus. Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo nutraukiami tame sprendime nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus. Sprendimas įsigalioja kitą dieną po sprendimo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis nedaro poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų galiojimui.
4. Apie priimtą deleguotąjį aktą Komisija nedelsdama vienu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
5. Pagal 7 straipsnio 5 dalį priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuo atveju, jeigu per du mėnesius nuo pranešimo Europos Parlamentui ir Tarybai apie šį aktą dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškia prieštaravimų arba jeigu dar nepasibaigus šiam laikotarpiui ir Europos Parlamentas, ir Taryba praneša Komisijai, kad prieštaravimų nereikš. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva tas laikotarpis pratęsiamas dviem mėnesiais.
9 straipsnis
Įgyvendinimo priemonės
1. Komisija įgyvendina Programą laikydamasi Finansinio reglamento.
2. Siekdama įgyvendinti Programą Komisija priima įgyvendinimo aktus, kuriais nustato metines darbo programas. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 10 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
3. Pagal kiekvieną metinę darbo programą Programos tikslai įgyvendinami nustatant:
a)
veiksmus, kurių turi būti imtasi pagal 3 straipsnyje ir 4 straipsnio 1 dalyje nustatytus bendruosius ir konkrečius tikslus, įskaitant orientacinį finansinių išteklių paskirstymą;
b)
pagrindinius atitikties reikalavimams, atrankos ir skyrimo kriterijus, kuriais remiantis atrenkami pasiūlymai, kuriems skiriami finansiniai įnašai, pagal Finansinio reglamento 84 straipsnį ir jo Taikymo taisyklių 94 straipsnį;
c)
minimalią metinių išlaidų procentinę dalį, kuri turi būti skiriama dotacijoms.
4. Užtikrinama, kad finansinė parama būtų tinkamai ir teisingai paskirstyta įvairioms sritims, kurioms taikomi 4 straipsnio 1 dalyje nurodyti konkretūs tikslai, kartu atsižvelgiant į finansavimo, jau paskirto pagal ankstesnes 2007-2013 m. programas, nustatytas 15 straipsnyje nurodytais sprendimais, dydį. Priimdama sprendimą dėl lėšų skyrimo toms sritims metinėse darbo programose, Komisija atsižvelgia į poreikį išlaikyti pakankamo dydžio finansavimą ir užtikrinti veiksmų tęstinumą bei finansavimo nuspėjamumą visose srityse, kuriose įgyvendinami 4 straipsnio 1 dalyje nustatyti konkretūs tikslai.
5. Kvietimai teikti paraiškas skelbiami kasmet.
10 straipsnis
Komiteto procedūra
1. Komisijai padeda komitetas. Tas komitetas - tai komitetas, kaip nustatyta Reglamente (ES) Nr. 182/2011.
2. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnis.
11 straipsnis
Papildomumas
1. Komisija, bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis, užtikrina bendrą nuoseklumą, papildomumą ir sinergiją su kitomis Sąjungos priemonėmis, įskaitant, inter alia, su Teisingumo programa, programa „Europa piliečiams“ ir Europos Sąjungos užimtumo ir socialinių inovacijų programa, taip pat su kitomis programomis, įgyvendinamomis užimtumo ir socialinių reikalų, vidaus reikalų, sveikatos ir vartotojų apsaugos, švietimo, mokymo, jaunimo ir sporto, informacinės visuomenės, plėtros, visų pirma Pasirengimo narystei pagalbos priemonės (IPA II) ir Europos struktūrinių ir investicinių fondų srityse.
2. Komisija taip pat užtikrina bendrą nuoseklumą, papildomumą ir sinergiją su Sąjungos įstaigų, organų ir agentūrų, dirbančių tose srityse, kuriose įgyvendinami Programos tikslai, darbu.
3. Programos ištekliais gali būti dalijamasi su kitomis Sąjungos priemonėmis, visų pirma su Teisingumo programa, siekiant įgyvendinti veiksmus, atitinkančius abiejų programų tikslus. Veiksmui, kuriam skirtas Programos finansavimas, gali būti skirtas finansavimas ir iš Teisingumo programos lėšų, jeigu abiejų programų lėšomis nėra finansuojami tie patys išlaidų elementai.
12 straipsnis
Sąjungos finansinių interesų apsauga
1. Komisija imasi tinkamų priemonių, kuriomis būtų užtikrinta, kad, įgyvendinant pagal Programą finansuojamus veiksmus, būtų apsaugoti Sąjungos finansiniai interesai, taikant prevencines kovos su sukčiavimu, korupcija ir kitokia neteisėta veikla priemones, atliekant veiksmingus patikrinimus ir, jei nustatoma pažeidimų, atgaunant nepagrįstai sumokėtas sumas ir atitinkamais atvejais skiriant veiksmingas, proporcingas ir atgrasomas administracines ir finansines sankcijas.
2. Komisijai arba jos atstovams ir Audito Rūmams suteikiami įgaliojimai atlikti visų dotacijų gavėjų, rangovų ir subrangovų, gavusių Sąjungos lėšų pagal Programą, auditą remiantis dokumentais ir auditą vietoje.
3. Europos kovos su sukčiavimu tarnyba (OLAF) gali atlikti tyrimus, įskaitant patikrinimus vietoje ir inspektavimus, laikydamasi Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 883/2013 (18) ir Tarybos reglamento (Euratomas, EB) Nr. 2185/96 (19) nuostatų ir juose nustatytų procedūrų, siekdama nustatyti, ar vykdant dotacijos susitarimą, dotacijos sprendimą arba pagal Programą finansuojamą sutartį nebūta Sąjungos finansiniams interesams kenkiančių sukčiavimo, korupcijos arba kitos neteisėtos veiklos atvejų.
4. Nedarant poveikio 1, 2 ir 3 dalims, bendradarbiavimo susitarimuose su trečiosiomis valstybėmis bei su tarptautinėmis organizacijomis, dotacijų susitarimuose, dotacijų sprendimuose ir sutartyse, sudaromuose įgyvendinant Programą, įrašomos nuostatos, kuriomis Komisijai, Audito Rūmams ir OLAF aiškiai suteikiami įgaliojimai atlikti tose dalyse numatytus auditus ir tyrimus pagal jų atitinkamą kompetenciją.
13 straipsnis
Stebėsena ir vertinimas
1. Komisija kasmet stebi Programą siekdama sekti pagal ją vykdomų veiksmų įgyvendinimo eigą ir 4 straipsnyje nustatytų konkrečių tikslų pasiekimo lygį. Stebint Programą taip pat įvertinama, kaip Programos veiksmais sprendžiami lyčių lygybės, nediskriminavimo ir vaikų apsaugos klausimai.
2. Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia:
a)
metinę stebėsenos ataskaitą, grindžiamą 14 straipsnio 2 dalyje nustatytais rodikliais, ir turimų lėšų panaudojimo metinę stebėsenos ataskaitą;
b)
ne vėliau kaip 2018 m. birželio 30 d. - tarpinę vertinimo ataskaitą;
c)
ne vėliau kaip 2021 m. gruodžio 31 d. - ex post vertinimo ataskaitą.
3. Tarpinio vertinimo ataskaitoje įvertinamas programos tikslų pasiekimo lygis, lėšų naudojimo efektyvumas ir Programos Europos pridėtinė vertė, siekiant nustatyti, ar finansavimas srityse, kuriose įgyvendinama Programa, po 2020 m. turėtų būti atnaujintas, koreguojamas arba sustabdytas. Joje taip pat aptariamos visos Programos supaprastinimo galimybės, jos vidinis ir išorinis nuoseklumas, taip pat visų jos tikslų ir veiksmų tolesnis aktualumas. Joje atsižvelgiama į ankstesnių 2007-2013 m. programų, nustatytų 15 straipsnyje nurodytais sprendimais, ex post vertinimų rezultatus.
4. Ex post vertinimo ataskaitoje įvertinamas ilgalaikis Programos poveikis ir jos rezultatų tvarumas, taip siekiant prisidėti prie sprendimo dėl vėlesnės programos priėmimo.
14 straipsnis
Rodikliai
1. Pagal 13 straipsnį stebint ir vertinant, kokiu mastu, vykdant 5 straipsnyje numatytus veiksmus, buvo pasiektas kiekvienas iš 4 straipsnyje nustatytų konkrečių programos tikslų, remiamasi šio straipsnio 2 dalyje nustatytais rodikliais. Jie vertinami lyginant su iš anksto nustatytais baziniais lygiais, atspindinčiais padėtį iki Programos įgyvendinimo. Atitinkamais atvejais rodikliai išskaidomi, inter alia, pagal lytį, amžių ir negalią.
2. 1 dalyje nurodyti rodikliai, inter alia, apima:
a)
tikslinei grupei priklausančių asmenų, kuriuos aprėpė jiems skirta pagal Programą finansuota informuotumo didinimo veikla, skaičius ir procentinė dalis;
b)
suinteresuotųjų subjektų, dalyvavusių, inter alia, pagal Programą finansuojamoje mokymo veikloje, mainuose, mokomosiose kelionėse, praktiniuose seminaruose ir seminaruose, skaičius;
c)
pagal Programą finansuotoje veikloje dalyvavusių asmenų grupių informuotumo ir žinių apie Sąjungos teisę ir politikos sritis, ir atitinkamais atvejais apie teises, vertybes ir principus, kuriais grindžiama Sąjunga, pagerėjimas, palyginti su visa tiksline grupe;
d)
tarpvalstybinio bendradarbiavimo atvejų skaičius, veikla ir rezultatai;
e)
dalyvių nuomonė apie veiklą, kurioje jie dalyvavo, ir apie jos (numatomą) tvarumą;
f)
pagal Programą finansuotos veiklos geografinė aprėptis;
g)
su kiekvienu konkrečiu tikslu susijusių paraiškų ir dotacijų skaičius;
h)
su kiekvienu konkrečiu tikslu susijusio pareiškėjų prašyto finansavimo ir suteikto finansavimo dydi.
3. Be 2 dalyje nustatytų rodiklių, tarpinėje ir ex post Programos vertinimo ataskaitose, inter alia, įvertinama:
a)
Programos Europos pridėtinė vertė, įskaitant veiklos pagal Programą įvertinimą atsižvelgiant į panašias iniciatyvas, kurios buvo parengtos nacionaliniu ar Europos lygiu be Sąjungos paramos, ir tos veiklos (numatomų) rezultatų įvertinimą; taip pat Sąjungos finansavimo privalumai ir (arba) trūkumai, palyginti su atitinkamos rūšies veiklai taikomu nacionaliniu finansavimu;
b)
finansavimo dydis pagal pasiektus rezultatus (efektyvumas);
c)
galimos administracinės, organizacinės ir (arba) struktūrinės kliūtys sklandesniam, veiksmingesniam ir efektyvesniam programos įgyvendinimui (supaprastinimo galimybės).
15 straipsnis
Pereinamojo laikotarpio priemonės
Veiksmai, kuriuos pradėta įgyvendinti remiantis Sprendimo Nr. 1672/2006/EB 4 skirsniu („Nediskriminacija ir įvairovė“) ir 5 skirsniu („Lyčių lygybė“), Sprendimu 2007/252/EB arba Sprendimu Nr. 779/2007/EB, toliau reglamentuojami tų sprendimų nuostatomis, kol bus užbaigti. Tų veiksmų atveju nuorodos į komitetus, nurodytus Sprendimo Nr. 1672/2006/EB 13 straipsnyje, Sprendimo 2007/252/EB 10 straipsnyje ir Sprendimo Nr. 779/2007/EB 10 straipsnyje, laikomos nuorodomis į šio reglamento 10 straipsnio 1 dalyje nurodytą komitetą.
16 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2013 m. gruodžio 17 d.