РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 375/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 3 април 2014 година
за създаване на Европейския доброволчески корпус за хуманитарна помощ (инициатива „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 214, параграф 5 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
Солидарността е основна ценност на Съюза и съществува потенциал за по-нататъшното разработване на способи за изразяване на солидарността на гражданите на Съюза с хората в трети държави, уязвими по отношение на предизвикани от човека кризи или природни бедствия или засегнати от такива. В допълнение към това, Съюзът като цяло е най-големият донор на хуманитарна помощ, която представлява почти 50 % от хуманитарната помощ в световен мащаб.
(2)
Доброволчеството е конкретен и ясен израз на солидарност, който дава на хората възможност да посветят своите знания, умения и време в услуга на други човешки същества, без да са водени предимно от паричен интерес.
(3)
Съществува необходимост от доразвиване на солидарността с жертвите на кризи и бедствия в трети държави, както и от повишаване на степента на осведоменост и видимостта на хуманитарната помощ и като цяло на доброволческата дейност сред гражданите на Съюза.
(4)
Концепцията на Съюза за хуманитарна помощ, в това число обща цел, принципи и добри практики, както и обща рамка за предоставяне на хуманитарната помощ от Съюза, е изложена в съвместната декларация на Съвета и представителите на правителствата на държавите членки, заседаващи в рамките на Съвета, Европейския парламент и Европейската комисия, озаглавена „Европейският консенсус относно хуманитарната помощ“ (2). Европейският консенсус относно хуманитарната помощ подчертава твърдия ангажимент на Съюза, като се основава на подход, обоснован от конкретните нужди, да утвърждава и насърчава основните хуманитарни принципи на хуманност, неутралност, безпристрастност и независимост. Действията на Европейския доброволчески корпус за хуманитарна помощ (инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“) следва да се ръководят от Европейския консенсус относно хуманитарната помощ.
(5)
Хуманитарната помощ от Съюза се предоставя в ситуации, в които могат да действат и други възможни инструменти, свързани със сътрудничеството за развитие, управлението на кризи и гражданската защита. При действието на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ следва да се търси съгласуваност и взаимно допълване и да се избягва припокриване със съответните политики и инструменти на Съюза, по-специално с политиката на Съюза за хуманитарна помощ, политиката на сътрудничество за развитие и с Механизма за гражданска защита на Съюза, създаден с Решение № 1313/2013/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (3), Координационния център за реагиране при извънредни ситуации, създаден със същото решение, както и с Европейската служба за външна дейност (ЕСВД) и делегациите на ЕС, за да се координира реакцията на Съюза при хуманитарни кризи в трети държави
(6)
Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ следва да допринася за усилията за укрепване на капацитета на Съюза за осигуряване на свързаната с конкретните потребности хуманитарна помощ, както и за укрепване на капацитета и устойчивостта на уязвимите или засегнати от бедствия общности в трети държави. Освен това е важно да се насърчава сътрудничеството със съответните международни организации и други партньори в областта на хуманитаризма и местните и регионални участници. Това сътрудничество следва да се осъществява в съответствие с действията, предприемани от Организацията на обединените нации, за да се оказва подкрепа на централната координираща роля на Службата на ООН за координация по хуманитарните въпроси (OCHA) като цяло.
(7)
Броят, мащабът и сложността на хуманитарните кризи по света, както природни, така и предизвикани от човека, и свързаните с тях усложнения се увеличиха значително през годините и тази тенденция вероятно ще продължи да води до растяща необходимост от незабавна, ефективна, резултатна и съгласувана реакция от страна на хуманитарните организации, както и от подкрепа от тяхна страна за местните общности в трети държави, за да се намали тяхната уязвимост и да се засили устойчивостта им при бедствия.
(8)
Доброволците могат да допринасят за засилването на капацитета на Съюза за предоставяне на свързана с конкретните потребности и основаваща се на принципи хуманитарна помощ и да допринасят за повишаването на ефективността на сектора на хуманитарна дейност, когато са подбрани, обучени и подготвени за изпращане на терен по подходящ начин, така че да се гарантира, че притежават необходимите умения и компетентност да помагат по най-ефективен начин на нуждаещите се, при условие че те могат да разчитат на достатъчна подкрепа и надзор на място.
(9)
В Европа и по света съществуват доброволчески схеми, съсредоточени върху изпращането на доброволци в трети държави. Това често са национални схеми, насочени основно или изцяло към проекти за развитие. Затова инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ следва да носи добавена стойност, като предоставя на доброволците възможности за съвместен принос към операции за хуманитарна помощ, укрепвайки по този начин активното европейско гражданско участие. Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ може също така да носи добавена стойност, като насърчава транснационалното сътрудничество между организациите, участващи в осъществяването на действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, като по този начин подобрява международните отношения, представя положителен образ на Съюза по света и насърчава интереса към общоевропейски хуманитарни проекти.
(10)
Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ следва да бъде ефективна по отношение на разходите, следва да допълва съществуващите национални и международни доброволчески схеми, без да ги дублира, и следва да бъде съсредоточена върху решаването на проблемите на конкретни потребности и липси в хуманитарната сфера.
(11)
Както се подчертава в съобщението на Комисията от 23 ноември 2010 г., озаглавено „Доброволческата дейност като израз на солидарността на гражданите на ЕС: първи размисли за Европейски доброволен корпус за хуманитарна помощ“ в доброволческата дейност в областта на хуманитарната помощ понастоящем съществуват слабости, които могат да бъдат отстранени с инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, ако доброволците с подходящите профили бъдат изпратени на подходящите места в подходящия момент. Това може да се постигне по-специално чрез осигуряването на европейски стандарти и процедури за намирането и подбора на хуманитарни доброволци, съвместно определени показатели за обучението и подготовката на хуманитарните доброволци за изпращане на терен, база данни на потенциалните доброволци, които се набелязват въз основа на нуждите на място, както и възможности за доброволците да допринесат при хуманитарни операции не само чрез работа на терен, но и чрез административна подкрепа и доброволчески дейности, осъществявани по интернет.
(12)
Подходящото обучение, а също така и сигурността и безопасността на доброволците следва да продължат да бъдат от първостепенна важност и да подлежат на редовен обмен на информация, включително с държавите членки. Доброволците на ЕС за хуманитарна помощ не следва да бъдат изпращани за операции, провеждани в театъра на международни и местни въоръжени конфликти.
(13)
Съюзът провежда операциите си за хуманитарна помощ в партньорство с организации, които ги осъществяват, и въз основа на конкретни потребности. Тези организации следва да играят значителна роля в осъществяването на дейността на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, за да се гарантират ангажираност и отговорност от страна на участниците в процеса на място и да се постигнат максимални резултати по отношение на действията по инициативата. Съюзът следва да възложи на тези организации по-специално намирането, подбора, подготовката, изпращането на терен на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, както и наблюдението по време на мисията и след нея в съответствие с определените от Комисията стандарти и процедури. Когато е уместно, Комисията следва да може да използва успешно обучени и подготвени доброволци за изпращане на терен в своите местни бюра за оказване на подкрепа.
(14)
Съобщението на Комисията от 25 октомври 2011 г., озаглавено „Обновена стратегия на ЕС за периода 2011-2014 г. за корпоративната социална отговорност“ посочва, че частните предприятия могат да играят важна роля и да допринесат за хуманитарните операции на Съюза по-специално чрез доброволческата дейност от страна на техни служители.
(15)
Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ следва да помага на европейците от всички възрасти да демонстрират активно европейско гражданско участие. Инициативата следва да допринася за популяризирането на доброволческата дейност в целия Съюз и за личностното развитие и междукултурната осведоменост на участващите доброволци, като по този начин подобрява техните компетентности и пригодността им за заетост в световната икономика.
(16)
Принципите на Съюза за предоставяне на равни възможности и недопускане на дискриминация предполагат, че гражданите на Съюза и дългосрочно пребиваващите в Съюза лица от всички възрасти и поприща следва да могат да се ангажират с активно гражданско участие. Предвид конкретните предизвикателства във връзка с предоставянето на хуманитарна помощ, доброволците на ЕС за хуманитарна помощ следва да са на възраст над 18 години и могат да представляват широк спектър от профили и поколения, включително експерти и квалифицирани пенсионери.
(17)
Ясният правен статут е изключително важно предварително условие за изпращането на доброволци в държави извън територията на Съюза. Конкретните условия за изпращането на доброволците на терен следва да са договорно установени, в това число стандартите за защита и безопасност на доброволците, отговорностите на изпращащите и приемащите организации, застрахователното покритие, покриването на дневните разходи, настаняването и други съответни разходи. Изпращането на доброволците в трети държави следва да бъде предмет на подходящи разпоредби за безопасност и сигурност.
(18)
Препоръките, съдържащи се в политическата програма за доброволчеството в Европа, и работата на европейски и международни доброволчески организации и програмата на ООН за доброволци следва, когато е уместно, да бъдат отчитани при действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
(19)
Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ следва да подкрепя основани на конкретни потребности действия, насочени към засилване на капацитета на приемащите организации за хуманитарна помощ в трети държави с цел да се засили готовността на местно равнище и реакциите при хуманитарни кризи и да се гарантира ефективното и устойчиво въздействие на работата на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ на място чрез управление на риска от бедствия, готовност и реагиране, наставничество, обучение за управление на доброволческата дейност и други съответни области.
(20)
Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ следва, когато е уместно, да има за цел да допринася за засилване на равенството между половете в политиката за хуманитарна помощ на Съюза, като насърчава подходящи хуманитарни реакции в отговор на специфични нужди на жените и мъжете от всички възрасти. Специално внимание следва да се отделя на сътрудничеството с женски организации и мрежи с цел да се насърчава участието и ръководната роля на жените в хуманитарната помощ и да се използват техните способности и експертни знания за подпомагане на възстановяването, укрепването на мира, намаляването на риска от бедствия и изграждането на устойчивост на засегнатите общности.
(21)
С настоящия регламент се определя за целия финансов период финансов пакет, който в рамките на годишната бюджетна процедура представлява основната референтна сума за Европейския парламент и за Съвета по смисъла на точка 17 от Междуинституционалното споразумение от 2 декември 2013 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията относно бюджетната дисциплина, сътрудничеството по бюджетни въпроси и доброто финансово управление (4).
(22)
Отпускането на финансова помощ следва да се осъществява в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (5). Заради специфичния характер на действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ е уместно да се предвиди възможността за предоставяне на финансова помощ на физически лица и на юридически лица, които са частноправни или публичноправни субекти. Важно е също така да се гарантира спазването на разпоредбите на този регламент, по-специално по отношение на заложените в него принципи за икономичност, ефикасност и ефективност.
(23)
Подобряването на изпълнението и повишаването на качеството на разходите следва да представлява ръководен принцип за постигането на целите на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, като същевременно се гарантира най-доброто използване на финансовите средства.
(24)
Финансовите интереси на Съюза следва да се защитават посредством пропорционални мерки през целия цикъл на разходите, в това число чрез предотвратяване, разкриване и разследване на нередности, възстановяване на изгубени, неправомерно изплатени или неправилно използвани средства, и в случаите, когато е необходимо - санкции. Следва да бъдат предприети подходящи мерки за предотвратяване на нередности и измами, както и необходимите стъпки за възстановяване на изгубени, неправомерно изплатени или неправилно използвани средства в съответствие с Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 на Съвета (6), Регламент (Евратом, EО) № 2185/96 на Съвета (7) и Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета (8).
(25)
Участието на трети държави, по-специално присъединяващи се държави, държави кандидатки, потенциални кандидатки, държави - партньори по линия на европейската политика за съседство и държави от Европейската асоциация за свободна търговия (ЕАСТ), следва да е възможно въз основа на споразумения за сътрудничество.
(26)
Участващите доброволци и организациите, изпълняващи действия по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, от сътрудничещите държави, следва да също да се придържат и застъпват за зачитане на принципите, залегнали в Европейския консенсус относно хуманитарната помощ, с акцент върху защитата на „хуманитарното пространство“.
(27)
За да се предостави възможност за непрекъсната обратна връзка и подобрения и за да се повиши гъвкавостта и ефикасността на тяхното приемане, на Комисията следва да се делегират правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора по отношение на разпоредбите, свързани със стандартите за подбор, управление и изпращане на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, изменянето на показателите за резултати и тематичните приоритети и допълнителното определяне на процентите за разпределение на финансовия пакет за прилагане на настоящия регламент. От особена важност е Комисията да провежда подходящи консултации в хода на подготвителната си дейност, в това число на експертно равнище. При подготовката и съставянето на делегирани актове Комисията следва да осигурява едновременно, своевременно и подходящо предаване на съответните документи на Европейския парламент и на Съвета.
(28)
За да се гарантират еднакви условия за прилагането на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да се упражняват в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (9). Процедурата по разглеждане следва да се използва за приемането на процедурите за подбора, управлението и изпращането на терен на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, на механизма за сертифициране, програмата за обучение и годишната работна програма на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
(29)
В настоящия регламент се зачитат основните права и се съблюдават принципите, признати от Хартата на основните права на Европейския съюз.
(30)
Обработването на лични данни, което се извършва в рамките на настоящия регламент, не надхвърля необходимото и пропорционалното за целите на осигуряването на гладкото функциониране на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“. Всяко обработване на лични данни от страна на Комисията ще се осъществява в съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (10). Всяко обработване на лични данни от страна на организациите, изпълняващи действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, които са законно установени в Съюза, ще се извършва в съответствие с Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (11).
(31)
Бяха проведени консултации с Европейския надзорен орган по защита на данните в съответствие с член 28, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 45/2001, който на 23 ноември 2012 г. е представил становище (12).
(32)
Целесъобразно е периода на прилагане на настоящия регламент да се хармонизира с Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013 на Съвета (13). Следователно настоящият регламент следва да се прилага от 1 януари 2014 г.,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
УВОДНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се създава Европейски доброволчески корпус за хуманитарна помощ (инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“) като рамка за съвместен принос от страна на европейски доброволци за подкрепа и допълване на операции за хуманитарна помощ в трети държави.
В него се определят правилата и процедурите за функционирането на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ и правилата за осигуряването на финансова помощ.
Член 2
Обхват
Настоящият регламент се прилага по отношение на:
1)
подбор, обучение и изпращане на терен на доброволци на ЕС за хуманитарна помощ за подкрепа и допълване на хуманитарна помощ в трети държави;
2)
действия, с които се подпомага, популяризира и подготвя изпращането на доброволци на ЕС за хуманитарна помощ за подпомагане и допълване на хуманитарна помощ в трети държави;
3)
действия на територията на Съюза и извън нея, насочени към изграждането на капацитет за хуманитарна помощ в приемащите организации в трети държави.
Член 3
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„доброволец“ означава лице, което избира, свободно и без да е водено от паричен интерес, да участва в дейности, които са в полза на общността и в полза на обществото като цяло;
б)
„кандидат за доброволец“ означава лице, отговарящо на условията по член 11, параграф 3, което кандидатства за участие в дейностите по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“;
в)
„доброволец на ЕС за хуманитарна помощ“ означава кандидат за доброволец, който е бил избран, обучен в съответствие с конкретни стандарти, процедури и референтни критерии, и оценен като отговарящ на условията за допустимост и регистриран като лице, което е на разположение за изпращане за подпомагане и допълване на операции за хуманитарна помощ в трети държави;
г)
„хуманитарна помощ“ означава дейности и операции в трети държави, чиято цел е да се осигури спешно подпомагане въз основа на нуждите, насочено към запазването на човешки живот, предотвратяването и облекчаването на човешко страдание и запазването на човешкото достойнство при предизвикани от човека кризи или природни бедствия. Понятието обхваща операции за подпомагане, помощ и защита при хуманитарни кризи или непосредствено след тях, подкрепящи мерки за осигуряване на достъп до нуждаещите се и за улесняване на свободното движение на помощи, както и действия, целящи подобряването на подготвеността за бедствия и намаляването на риска от тях и допринасящи за укрепване на устойчивостта и за увеличаване на капацитета за справяне с кризи и възстановяване след тях;
д)
„трета държава“ означава държава извън Съюза, в която се осъществяват дейностите и операциите за хуманитарна помощ, посочени в буква г).
Член 4
Цел
Целта на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ е да се допринася за укрепване на капацитета на Съюза да предоставя хуманитарна помощ, основана на конкретни потребности и предназначена да спасява живот, да предотвратява и облекчава човешко страдание и да поддържа човешкото достойнство, както и за укрепване на капацитета и устойчивостта на уязвимите или поразени от бедствия общности в трети държави, по-специално чрез готовност при бедствия, намаляване на риска от бедствия и чрез засилване на връзката между подпомагане, възстановяване и развитие. Тази цел се постига чрез добавената стойност на съвместния принос на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, като по този начин се дава израз на ценностите на Съюза и на солидарността с хората в нужда и се насърчава видимо чувството за европейско гражданско участие.
Член 5
Общи принципи
1. Действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ се осъществяват в съответствие с принципите на хуманитарната помощ - хуманност, неутралност, безпристрастност и независимост и в съответствие с Европейския консенсус относно хуманитарната помощ.
2. Действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ отговарят на хуманитарните нужди на местните общности и изискванията на приемащите организации и имат за цел да допринасят за повишаването на ефективността на сектора на хуманитарна дейност.
3. Безопасността и сигурността на кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ са приоритет.
4. Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ насърчава съвместни проекти и транснационални партньорства, основани на конкретни потребности между участващи доброволци от различни държави и организации, изпълняващи действия по тази инициатива, посочени в член 10.
Член 6
Съгласуваност и взаимно допълване на действията на Съюза
1. При прилагането на настоящия регламент се осигурява съгласуваност и взаимно допълване с други инструменти и области на външната дейност на Съюза и с други свързани политики на Съюза, по-специално политиката за хуманитарната помощ, политиката за сътрудничество за развитие и Механизма за гражданска защита на Съюза, като се избягва дублиране и припокриване и като се приема, че хуманитарната помощ се урежда от принципите на хуманитарна помощ, посочени в член 5, параграф 1 от настоящия регламент. Особено внимание се обръща на гарантирането на гладък преход между предоставянето на помощ, възстановяването и развитието.
2. Комисията и държавите членки си сътрудничат за постигането на ефикасност и ефективност чрез гарантиране на последователност и съгласуваност между съответните национални доброволчески схеми и действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“. Тези действия се изграждат на основата на съответните добри практики и съществуващи програми и, когато това е уместно, използват установените европейски мрежи.
3. Съюзът насърчава сътрудничеството със съответните международни организации и с други партньори в областта на хуманитаризма и със заинтересовани участници на местно и регионално равнище при осъществяването на действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
Когато насърчават последователен международен отговор при хуманитарни кризи, действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ са в съответствие с действията, извършвани от Организацията на обединените нации, за да се подкрепи централната и всеобхватна координираща роля на OCHA.
Член 7
Оперативни цели
1. Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ има следните оперативни цели:
а)
Принос за увеличаване и подобряване на капацитета на Съюза за предоставяне на хуманитарна помощ.
Напредъкът по постигането на тази оперативна цел се оценява въз основа на показатели като:
-
броя на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, изпратени или подготвени за изпращане на терен с необходимите квалификации, и броя на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, които са изпълнили своите договори за изпращане на терен,
-
броя на лицата, до които достига предоставяната от Съюза хуманитарна помощ чрез инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, и достигнатите средни разходи на човек,
-
степента на удовлетвореност от изпратените на терен доброволци на ЕС за хуманитарна помощ и от изпращащите и приемащите организации по отношение на ефективния хуманитарен принос на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ на място.
б)
Подобряване на уменията, знанията и компетентностите на доброволците в областта на хуманитарната помощ и реда и условията за тяхното наемане.
Напредъкът по постигането на тази оперативна цел се оценява въз основа на показатели като:
-
броя на обучените кандидати за доброволци и доброволците, които са преминали успешно оценката след обучението,
-
броя на сертифицираните изпращащи организации, прилагащи стандартите и процедурите за управление на кандидати за доброволци и доброволци на ЕС за хуманитарна помощ,
-
степента на удовлетвореност на обучените и изпратените на терен доброволци, на изпращащите и приемащите организации по отношение на качеството на обучението, нивото на знания и компетентност на доброволците, изпълнението и адекватността на стандарти и процедури за управление на кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ.
в)
Изграждане на капацитета на приемащите организации и насърчаване на доброволчеството в трети държави.
Напредъкът по постигането на тази оперативна цел се оценява въз основа на показатели като:
-
броя и вида на действията за изграждане на капацитет в трети държави,
-
числеността на персонала и доброволците от трети държави, участващи в действията за изграждане на капацитет,
-
степента на удовлетвореност на служителите на приемащите организации и на доброволците от трети държави, участващи в действия за засилване на капацитета, от качеството и ефективността на проведените действия.
г)
Комуникиране на принципите на хуманитарната помощ на Съюза, договорени в рамките на Европейският консенсус относно хуманитарната помощ.
Напредъкът по постигането на тази оперативна цел се оценява въз основа на показатели като:
-
броя, вида и разходите за информация, комуникация и действия за повишаване на осведомеността.
д)
Постигане на по-голяма последователност и съгласуваност на доброволческата дейност в държавите членки с цел подобряване на възможностите за гражданите на Съюза за участие в дейности и операции за хуманитарна помощ.
Напредъкът по постигането на тази оперативна цел се оценява въз основа на показатели като:
-
броя на сертифицираните изпращащи организации,
-
броя и вида на дейностите за техническа помощ за изпращащите организации,
-
разпространението и възпроизвеждането на стандартите и процедурите за управление на кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ от страна на други доброволчески схеми.
2. Показателите, посочени в параграф 1, букви а)-д), се използват, по целесъобразност, за наблюдението, оценката и прегледа на резултатите. Те са примерни и могат да бъдат изменяни посредством делегирани актове в съответствие с член 24, за да се вземе под внимание опитът от измерването на напредъка.
ГЛАВА II
ДЕЙСТВИЯ ПО ИНИЦИАТИВАТА „ДОБРОВОЛЦИ НА ЕС ЗА ХУМАНИТАРНА ПОМОЩ“
Член 8
Действия по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“
Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ преследва целите, посочени в членове 4 и 7, посредством следните видове действия:
-
разработване и поддържане на стандарти по отношение на кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ,
-
разработване и поддържане на механизъм за сертифициране за изпращащите и приемащите организации,
-
намиране и подбор на кандидати за доброволци,
-
създаване на програма за обучение и подкрепа на обучението и стажуването,
-
създаване, поддръжка и актуализиране на база данни на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ,
-
изпращане на доброволци на ЕС за хуманитарна помощ за подпомагане и допълване на хуманитарната помощ в трети държави,
-
изграждане на капацитета на приемащите организации,
-
създаване и управление на Мрежа за инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“,
-
комуникация и повишаване на осведомеността,
-
помощна дейност, способстваща за отчетността, прозрачността и ефективността на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
Член 9
Стандарти и процедури по отношение на кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ
1. Въз основа на съществуващите съответни практики Комисията установява стандарти и процедури, обхващащи необходимите условия, договорености и изисквания, които трябва да бъдат прилагани от изпращащите и приемащите организации при определянето, подбора, подготовката, управлението и изпращането на терен на кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ за подпомагане на операциите за оказване на хуманитарна помощ в трети държави:
2. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 24 за определяне на стандарти относно:
-
рамка на компетентности, използвана за идентификация, подбор и подготовка на доброволците като младши или утвърдени специалисти,
-
разпоредби за осигуряване на равни възможности и недискриминация при установяването и процеса на подбор,
-
разпоредби за гарантиране на спазването от страна на изпращащите и приемащите организации на съответно национално законодателство и на правото на Съюза, както и на правото на приемащата държава,
-
стандарти, уреждащи партньорствата между изпращащите и приемащите организации,
-
разпоредби за признаване на уменията и компетентностите, придобити от доброволци на ЕС за хуманитарна помощ, в съответствие със съществуващите съответни инициативи на Съюза.
3. На Комисията се предоставя правомощието да приема актове за изпълнение за определяне:
-
процедурите, които трябва да бъдат следвани при идентификацията, подбора и необходимата подготовка на кандидатите за доброволци преди изпращането на терен, включително за стаж, когато е уместно,
-
разпоредби за изпращане на терен и управление на доброволци на ЕС за хуманитарна помощ в трети държави, включително, наред с другото, наблюдение на място, продължаваща подкрепа чрез обучение, наставничество, допълнително обучение, необходими условия на труд, подкрепа след завръщането от терен,
-
осигуряването на застрахователно покритие и условия на живот на доброволци, включително осигуряването на дневни разходи, жилищно настаняване, пътуване и други съответни разходи,
-
процедурите, които трябва да бъдат следвани преди, по време на и след изпращане на терен, за да се гарантира задължение за полагане на грижа и подходящи мерки за безопасност и сигурност, включително протоколи за евакуация по медицински причини и планове за сигурност, които обхващат аварийна евакуация от трети държави, включително необходимите процедури за връзка с националните органи,
-
процедури за мониторинг и оценка на индивидуалните резултати от дейността на доброволци на ЕС за хуманитарна помощ.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 26, параграф 2.
Член 10
Механизъм за сертифициране на изпращащите и приемащите организации
1. Комисията разработва посредством актове за изпълнение механизъм за сертифициране с участието, ако е целесъобразно, на партньорите в областта на хуманитарната помощ, с който се гарантира спазването от страна на изпращащите организации на стандартите и процедурите, посочени в член 9, както и диференциран механизъм за сертифициране за приемащите организации.
Комисията установява процедура, свързана с функционирането на механизмите за сертифициране, като се основава на съответните съществуващи механизми и процедури за сертифициране, чрез актове за изпълнение.Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 26, параграф 2.
2. При изготвянето на механизма за сертифициране Комисията търси взаимодействия с инструментите за партньорство на Комисията в областта на хуманитарната помощ и съществуващите хуманитарни стандарти с цел административно опростяване. Този сертифициращ механизъм е приобщаващ и не дискриминира нито една организация, която отговаря на условията.
3. Изпращащите организации отговарят на условията за допустимост за сертифициране, ако:
а)
се придържат към стандартите и процедурите, посочени в член 9;
б)
осъществяват дейност в сферата на хуманитарната помощ съгласно определението в член 3, буква г); и
в)
принадлежат към някоя от следните категории:
i)
неправителствени организации с нестопанска цел, които са създадени в съответствие със законодателството на държава членка и чието седалище се намира на територията на Съюза;
ii)
публичноправни органи с граждански характер, чиято дейност се урежда от правото на държава членка;
iii)
неправителствените организации с нестопанска цел, установени в държавите, посочени в член 23 при условията, определени в този член и в посочените в него споразумения;
iv)
публичноправните органи с граждански характер, създадени в държавите, посочени в член 23 при условията, определени в този член и в посочените в него споразумения;
v)
международната федерация на националните дружества на Червения кръст и Червения полумесец.
4. Организациите в трети държави отговарят на условията за допустимост за приемащи организации,ако:
а)
се придържат се към стандартите и процедурите, посочени в член 9;
б)
осъществяват дейност в сферата на хуманитарната помощ съгласно определението в член 3, буква г); и
в)
принадлежат към някоя от следните категории:
i)
неправителствени организации с нестопанска цел, осъществяващи дейност или установени в трета държава съгласно действащото в тази държава законодателство;
ii)
публичноправни органи с граждански характер, чиято дейност се урежда от правото на трета държава;
iii)
международни агенции и организации.
5. Без да се засягат изискванията, посочени в параграфи 3 и 4, изпращащите и приемащите организации могат да осъществяват действия по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ съвместно с частни организации със стопанска цел.
6. Въз основа на предварителна оценка на потребностите, изпращащите организации, които трябва да бъдат сертифицирани, могат да се възползват от техническа помощ, с която се цели засилване на техния капацитет за участие в инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ и гарантиране съответствие със стандартите и процедурите, посочени в член 9.
Приемащите организации, които трябва да бъдат сертифицирани, могат също така да се възползват от помощта, посочена в първа алинея, в рамките на действията, посочени в член 15.
7. Комисията своевременно публикува списъка със сертифицираните изпращащи и приемащи организации след сертифицирането.
Член 11
Идентификация и подбор на кандидати за доброволци
1. Въз основа на предварителна оценка на нуждите в трети държави, извършена от изпращащи или приемащи организации, или от други съответни участници в процеса, сертифицираните изпращащи организации идентифицират и подбират кандидати за доброволци, които да бъдат обучени.
2. Идентифицирането и подборът на кандидатите за доброволци се извършва в съответствие със стандартите и процедурите, посочени в член 9 при зачитане на принципите за недопускане на дискриминация и за предоставяне на равни възможности.
3. Следните категории лица, които са най-малко на възраст 18 години, могат да кандидатстват за доброволци:
а)
граждани на Съюза;
б)
граждани на трети държави, дългосрочно пребиваващи в държава членка; и
в)
граждани на държавите, посочени в член 23, параграф 1, при условията, посочени в същия член.
Член 12
Програма за обучение и подпомагане на обучение и стажове
1. Комисията създава програма за обучение, с която кандидатите за доброволци да бъдат подготвени за изпращане с цел подпомагане и допълване на хуманитарната помощ, която се основава на съществуващи програми и процедури, при участието, по целесъобразност, на специализирани институции.
2. Кандидатите за доброволци, открити и подбрани в съответствие с член 11, отговарят на условията за допустимост за участие в провежданата от квалифицирани организации програма за обучение. Конкретният обхват и съдържанието на обучението, което всеки кандидат за доброволец трябва да премине, се определят от съответната сертифицирана изпращаща организация, при провеждане на консултация с приемащата организация, въз основа на потребностите, като се взема предвид предишният опит на кандидата за доброволец и предвижданото изпращане на терен.
3. Като част от своето обучение, и по-специално от своята подготовка за изпращане на терен от кандидатите за доброволци може да се изисква да вземат участие в стажове в сертифицирани изпращащи организации, по възможност в държава, различна от държавата им на произход.
4. Без да се засягат разпоредбите на параграф 3, кандидатите за доброволци, които не са преминали стаж, могат да получат, когато това е целесъобразно, допълнителна подготовка преди изпращането на терен, която да бъде специално изготвена с оглед потребностите и конкретните обстоятелства на изпращането на терен. Подготовката и стажовете са в съответствие със стандартите и процедурите за подготовка, посочени в член 9.
5. Програмата за обучение включва оценка на подготвеността на кандидатите за доброволци за изпращане в операции за подпомагане и допълване на хуманитарна помощ в трети държави и за отговаряне на местните потребности. Оценката се извършва в сътрудничество с изпращащите организации.
6. Комисията приема условията и реда за програмата за обучение и процедурата за оценяване на подготвеността на кандидатите за доброволци за изпращане на терен посредством актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 26, параграф 2.
Член 13
База данни на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ
1. Кандидатите за доброволци, които успешно са преминали оценката, посочена в член 12, параграф 5, се считат за доброволци на ЕС за хуманитарна помощ и се допускат до изпращане на терен. Те са включени като такива в базата данни на доброволци на ЕС за хуманитарна помощ.
2. Комисията създава, поддържа и актуализира базата данни на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ (включително по отношение на наличността и допустимостта на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ и за изпращане на място) и урежда достъпа до нея и нейното използване. Обработката на личните данни, събирани в тази база данни и за целите на базата данни, се извършва, когато е необходимо, в съответствие с Директива 95/46/ЕО и на Регламент (ЕО) № 45/2001.
Член 14
Изпращане на доброволци на ЕС за хуманитарна помощ в трети държави
1. Регистрираните в базата данни доброволци на ЕС за хуманитарна помощ могат да бъдат изпращани, за да подпомагат и допълват хуманитарната помощ съгласно определението в член 3, буква г):
а)
от сертифицирани изпращащи организации в приемащи организации в трети държави; или
б)
когато това е целесъобразно, от Комисията в местните ѝ бюра за хуманитарна помощ.
2. Изпращането на терен отговаря на реалните нужди, изразени на местно равнище от приемащите организации.
3. По отношение на изпращането на терен, посочено в параграф 1, буква а), сертифицираните изпращащи организации осигуряват съответствие със стандартите и процедурите, посочени в член 9. Доброволците на ЕС за хуманитарна помощ не се изпращат на терен за операции, провеждани в театъра на международни и местни въоръжени конфликти.
4. Сертифицираните изпращащи организации информират съответните национални органи на държавите членки и другите участващи държави в съответствие с член 23, преди някой от техните граждани да бъде изпратен на терен като доброволец на ЕС за хуманитарна помощ съгласно стандартите и процедурите, посочени в член 9.
5. Конкретните условия за изпращане на терен и ролята на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ се определят при провеждане на консултация с приемащите организации, в договор между изпращащите организации и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, като там са включени техните права и задължения, продължителността и местоположението на операцията, както и задачите на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ.
6. По отношение на изпращането на терен, посочено в параграф 1, буква б), Комисията подписва с доброволците на ЕС за хуманитарна помощ „договор за изпращане на доброволец“, в който се определят конкретният ред и условия за изпращане. С договорите за изпращане на доброволци на последните не се предоставят права и не се възлагат задължения, произтичащи от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз и Условията за работа на другите служители на Европейския съюз, посочени в регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 259/68 на Съвета (14).
7. Всеки доброволец на ЕС за хуманитарна помощ има определен ръководител от приемащата организация, който да упражнява надзор и да подпомага доброволеца по време на изпращането му на място.
Член 15
Изграждане на капацитет за хуманитарна помощ на приемащите организации
Въз основа на предварителна оценка на потребностите в трети държави, извършена от изпращащи или приемащи организации или други съответни участници в процеса, Комисията подкрепя действия, насочени към укрепването на капацитета на приемащите организации за хуманитарна помощ, за да се засили готовността на местна почва и капацитета за реагиране на хуманитарни кризи и за да се гарантира ефективно и дългосрочно въздействие на работата на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ на място, в това число:
а)
управление на риска при бедствия, готовност и реагиране, обучения за управление на доброволци и други свързани области за персонала и доброволците от приемащите организации;
б)
обмен на най-добри практики, техническа помощ, туининг програми и обмен на персонал и доброволци, създаване на мрежи, както и други свързани действия.
Член 16
Мрежа за инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“
1. Комисията създава и управлява Мрежа за инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, която се състои от:
а)
кандидати за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, които участват или са участвали в инициативата;
б)
изпращащи и приемащи организации;
в)
представители на държавите членки и на Европейския парламент.
2. По-специално, мрежата за инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“:
а)
улеснява взаимодействието и служи за платформа за обмен на знания, консултации и разпространение на информация, за обмен на най-добри практики, както и за целите на необходимата оценка, посочена в член 21, параграф 3;
б)
улеснява изграждането на партньорства и разработването на съвместни проекти за изпращане на терен и дейности за изграждане на капацитет, ангажиращи изпращащи организации в Съюза, както и приемащи организации от трети държави;
в)
осигурява база, на която да се основават действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ с оглед гарантиране на непрестанно подобряване и ефективен мониторинг и оценка;
г)
осигурява възможности за онлайн доброволчески проекти, свързани с инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
Член 17
Комуникация и повишаване на осведомеността
1. Комисията подкрепя действия за информиране на обществеността, комуникация и повишаване на осведомеността, за да се популяризира видима инициатива „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ и да се насърчи доброволчеството в областта на хуманитарната помощ в Съюза и неговите държави членки, както и в третите държави, получаващи подкрепа от действията по тази инициатива.
2. Комисията изработва план за комуникация във връзка с целите, действията и видимите резултати на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, в който се определят комуникационните и информационните дейности, насочени към обществеността, и по-конкретно към бъдещи потенциални кандидати за доброволци и бенефициерите на действията по посочената инициатива. Този план за комуникация се прилага от Комисията и от бенефициерите, по-специално изпращащите и приемащите организации, както и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ.
ГЛАВА III
ПЛАНИРАНЕ И РАЗПРЕДЕЛЕНИЕ НА СРЕДСТВАТА
Член 18
Допустими действия
1. Действията, посочени в член 8, отговарят на условията за получаване на финансова помощ, в това число мерките, необходими за тяхното осъществяване, както и мерки за засилване на координацията между инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ и други съответни схеми на национално и международно равнище, основаващи се на съществуващите добри практики.
2. С финансовата помощ, посочена в параграф 1, могат да се покриват също така разходи, свързани с подготвителни дейности и дейности за наблюдение, контрол, одит и оценка, които са необходими с оглед на управлението на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ и постигането на нейните цели.
3. Разходите, посочени в параграф 2, могат да включват по-специално проучвания, срещи на експерти, информационни и комуникационни действия, както е посочено в член 17, включително институционална комуникация във връзка с политическите приоритети на Съюза, доколкото те са свързани с целите на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, разходи за мрежи на информационните технологии, съсредоточени в обработването и обмена на информация (включително тяхното свързване със съществуващи или бъдещи системи за насърчаване на междусекторния обмен на данни и съответното оборудване), както и всякакви други разходи на Комисията за техническа и административна помощ.
Член 19
Бенефициери на финансова помощ
Финансова помощ съгласно настоящия регламент може да се предоставя на физически и юридически лица, независимо дали те са частноправни или публичноправни субекти, които тогава се считат за бенефициери на финансова помощ по смисъла на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
Член 20
Финансов пакет
1. Финансовият пакет за прилагането на настоящия регламент за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г. възлиза на 147 936 000 EUR по текущи цени. Годишните бюджетни кредити се разрешават от Европейския парламент и от Съвета в границите на многогодишната финансова рамка. При необходимост за покриване на подобни разходи могат да бъдат предвидени бюджетни кредити за плащания в бюджета след 2020 г., за да бъде възможно управлението на плащанията за действия, които все още не са приключили до 31 декември 2020 г.
2. Финансовият пакет, посочен в параграф 1, се отпуска за периода 2014-2020 г. съгласно оперативните цели, тематичните приоритети и процентите, определени в приложението.
3. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 24, за да изменя приоритетите и да адаптира всяка една от стойностите в приложението с над 10 до 20 процентни пункта. Подобно адаптиране може да се извърши единствено след резултатите от преглед от страна на Комисията на тематичните приоритети и процентите, посочени в приложението, във връзка с резултата от междинната оценка, посочена в член 27, параграф 4, буква б), в който случай делегираните актове се приемат до 30 юни 2018 г.
4. Когато императивни причини за спешност налагат необходимост от промяна на наличните бюджетни средства за помощ за операции за реагиране при неотложни ситуации, Комисията се оправомощава да приеме делегирани актове за преработка на посочените в приложението стойности с над 10 и не повече от 20 процентни пункта, в рамките на наличните бюджетни средства и в съответствие с предвидената в член 25 процедура.
Член 21
Видове финансова помощ и процедури за изпълнение
1. Комисията отпуска финансовата помощ от Съюза в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
2. Финансовата помощ по линия на настоящия регламент може да се отпуска във всяка една от формите, предвидени в Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
3. С оглед на прилагането на настоящия регламент Комисията приема годишна работна програма на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ посредством актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 26, параграф 2. Годишната работна програма определя набелязаните цели, очакваните резултати, метода на изпълнение и общия размер на свързаните с това разходи. В работната програма се съдържа и описание на действията, които ще се финансират, указание за размера на средствата, определени за всяко действие, при отчитане по целесъобразност на оценените нужди, и примерен график за изпълнение. По отношение на безвъзмездните средства годишната работна програма съдържа приоритетите, основните критерии за оценка и максималния процент на съфинансиране. Годишната програма определя също така участието на трети държави съгласно условията, посочени в член 23.
Член 22
Защита на финансовите интереси на Съюза
1. Комисията предприема необходимите мерки, с които се гарантира, че при изпълнението на действия, финансирани по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, финансовите интереси на Съюза са защитени чрез прилагането на превантивни мерки срещу измами, корупция и всякакви други незаконни дейности посредством ефективни проверки и, при установяването на нередности, посредством възстановяването на неправомерно изплатени суми и, когато е уместно, посредством ефективни, пропорционални и възпиращи санкции.
2. Комисията или нейни представители и Сметната палата имат правомощия за извършване на одити по документи и на място на всички бенефициери на безвъзмездни средства, изпълнители и подизпълнители, които са получили средства от Съюза по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
3. На Европейската служба за борба с измамите (OLAF) се разрешава да извършва проверки и инспекции на място по отношение на икономически оператори, имащи пряко или непряко отношение към такова финансиране, в съответствие с процедурите, предвидени в Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 и Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 с цел да установи дали е била осъществена измама, корупция или някаква друга незаконна дейност, накърняваща финансовите интереси на Съюза във връзка със споразумение за отпускане на безвъзмездни средства, решение за отпускане на безвъзмездни средства или договор за финансиране по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
4. Без да се засягат разпоредбите на параграфи 1 и 2, в споразумения за сътрудничество с трети държави и международни организации, споразумения за отпускане на безвъзмездни средства, решения за отпускане на безвъзмездни средства и договори, произтичащи от прилагането на настоящия регламент, на Комисията, Сметната палата и OLAF изрично се предоставят пълномощия за извършване на такива одити, проверки и инспекции на място, при надлежно спазване на всички съответни процесуални гаранции.
ГЛАВА IV
СЪТРУДНИЧЕСТВО С ДРУГИ ДЪРЖАВИ
Член 23
Сътрудничество с други държави
1. В инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ могат да участват:
а)
граждани и изпращащи организации от държави в процес на присъединяване, държави кандидатки и потенциални кандидатки и държави - партньори по линия на европейската политика за съседство, в съответствие с общите принципи и общия ред и условия за участие на тези държави в програмите на Съюза, определени в съответните рамкови споразумения и решения на Съвета за асоцииране или в подобни договорености;
б)
граждани и изпращащи организации от държави, членуващи в Европейската асоциация за свободна търговия, които са част от Европейското икономическо пространство (ЕИП), в съответствие с условията, определени в Споразумението за ЕИП;
в)
граждани и изпращащи организации от други европейски държави, при условие че с тези държави са сключени двустранни споразумения;
2. Участващите доброволци и организации, които осъществяват действия по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, от сътрудничещите държави, спазват също така общите принципи, очертани в член 4.
3. Сътрудничеството с участващите държави, посочени в параграф 1,се основава, когато е целесъобразно, на предоставянето от страна на участващите държави на допълнителни финансови средства, които следва да се предоставят в съответствие с процедури, които ще се договорят с тези държави.
ГЛАВА V
ДЕЛЕГИРАНЕ НА ПРАВОМОЩИЯ И ПРАВИЛА ЗА ПРИЛАГАНЕ
Член 24
Делегиране
1. Правомощията за приемане на делегирани актове се предоставят на Комисията при спазване на условията, предвидени в настоящия член.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 7, параграф 2, в член 9, параграф 2, и в член 20, параграф 3, се предоставя на Комисията за срок от седем години, считано от 25 април 2014 г.
3. Делегираните правомощия, посочени в член 7, параграф 2, в член 9, параграф 2, и в член 20, параграф 3, могат да бъдат оттеглени по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява делегирането на правомощията, посочени в това решение. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна дата, посочена в решението. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след приемането на делегиран акт Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и на Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 7, параграф 2, член 9, параграф 2, и член 20, параграф 3, влиза в сила само ако, в срок от два месеца от уведомяването на Европейския парламент и на Съвета за него, нито Европейският парламент, нито Съветът не е представил възражение, или ако преди изтичането на този срок Европейският парламент и Съветът са информирали Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 25
Процедура по спешност
1. При извънредни и надлежно обосновани обстоятелства делегираните актове, приети съгласно настоящия член, влизат в сила незабавно и се прилагат, докато не бъдат представени възражения в съответствие с параграф 2. В нотификацията относно делегирания акт до Европейския парламент и Съвета се посочват причините за използването на процедурата по спешност.
2. Европейският парламент или Съветът могат да повдигнат възражения срещу делегиран акт в съответствие с процедурата, посочена в член 24, параграф 5. В такъв случай Комисията отменя акта незабавно след нотифицирането на решението на Европейския парламент или на Съвета, с което се представят възражения.
Член 26
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитета, създаден съгласно член 17, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1257/96 на Съвета (15). Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
ГЛАВА VI
НАБЛЮДЕНИЕ И ОЦЕНКА
Член 27
Наблюдение и оценка
1. Действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, за които се получава финансова помощ, са обект на редовно наблюдение с цел да се следи тяхното осъществяване, както и на редовна независима външна оценка, за да се оцени тяхната резултатност, ефективност и въздействието от тях спрямо целите на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“. Наблюдението и оценката включват докладите, посочени в параграф 4, както и други дейности във връзка с конкретни аспекти от настоящия регламент, които могат да започнат по всяко време в хода на прилагането му.
2. Изпращащите организации, които изпращат доброволци на ЕС за хуманитарна помощ извън територията на Съюза, отговарят за наблюдението на тяхната дейност и редовно представят на Комисията доклади във връзка с наблюдението, като защитават всички права на отделните доброволци по отношение на защитата на личните данни.
3. При оценките се използват съществуващите стандарти за оценяване, в това число тези, които са разработени от Организацията за икономическо сътрудничество и развитие и Комитета за подпомагане на развитието, с цел измерване на въздействието на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ върху хуманитарната помощ в дългосрочен план. Във фазата на оценка Комисията осигурява редовното допитване до всички съответни заинтересовани страни, в това число доброволци, изпращащи и приемащи организации, местното население и общности, на които се оказва помощ, хуманитарни организации и работещите на място. Резултатите от оценката се вземат предвид при проектирането на програмите и разпределението на средствата.
4. Комисията представя пред Европейския парламент и Съвета:
а)
годишни доклади, в които се разглежда напредъкът, постигнат при прилагането на настоящия регламент, в това число резултатите и, в рамките на възможното, основните резултати;
б)
междинен доклад за оценка във връзка с постигнатите резултати и качествените и количествените аспекти на прилагането на настоящия регламент, включително относно въздействието на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ в областта на хуманитаризма и съотношението между разходи и ефикасност на програмата, през първите три години от неговото прилагане не по-късно от 31 декември 2017 г.;
в)
съобщение относно продължаващото прилагане на настоящия регламент, основаващо се на междинния доклад за оценка, посочен в буква б) от настоящия параграф, не по-късно от 31 декември 2018 г.;
г)
доклад за последваща оценка за седемгодишния финансов период на прилагане не по-късно от 31 декември 2021 г.
5. Комисията преразглежда мерките, установени в настоящия регламент, до 1 септември 2019 г. и когато това е целесъобразно след приключването на междинния доклад за оценка, посочен в буква б) от параграф 4 от настоящия член, придружава прегледа със законодателно предложение за изменение на настоящия регламент.
6. Комисията също така редовно информира ЕСВД за дейностите на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ съгласно съответните работни ангажименти.
ГЛАВА VII
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 28
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 3 април 2014 година.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 375/2014
2014 m. balandžio 3 d.
kuriuo įsteigiamas Europos savanoriškos humanitarinės pagalbos korpusas (ES pagalbos savanorių iniciatyva)
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 214 straipsnio 5 dalį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (1),
kadangi:
(1)
solidarumas yra viena iš pagrindinių Sąjungos vertybių, ir yra galimybių toliau plėtoti priemones, kuriomis išreiškiamas Sąjungos piliečių solidarumas su trečiųjų šalių žmonėmis, kurie yra pažeidžiami dėl žmogaus sukeltų krizių ar stichinių nelaimių arba nuo jų nukentėjo. Be to, visa Sąjunga yra didžiausia humanitarinės pagalbos teikėja pasaulyje, ji teikia beveik 50 % visos pasaulio humanitarinės pagalbos;
(2)
savanoriška veikla yra konkreti ir matoma solidarumo išraiška, kai asmenys gali skirti savo žinias, gebėjimus ir laiką kitiems žmonėms, nesiekdami piniginės naudos;
(3)
reikia toliau plėtoti solidarumą su krizių ir nelaimių aukomis trečiosiose šalyse, taip pat apskritai didinti Sąjungos piliečių informuotumą apie humanitarinę pagalbą ir savanorišką veiklą ir užtikrinti jų didesnį matomumą;
(4)
Sąjungos humanitarinės pagalbos vizija, įskaitant bendrą tikslą, principus, gerąją patirtį ir bendrą sistemą, siekiant teikti Sąjungos humanitarinę pagalbą, yra išdėstyta Tarybos, Taryboje posėdžiavusių valstybių narių Vyriausybių atstovų, Europos Parlamento ir Europos Komisijos bendrame pareiškime „Europos konsensusas dėl humanitarinės pagalbos“ (2). Europos konsensuse dėl humanitarinės pagalbos pabrėžiama, kad Sąjunga tvirtai įsipareigojusi laikytis poreikiais grindžiamo požiūrio, taip pat remti ir skatinti pagrindinius humanitarinius humaniškumo, neutralumo, nešališkumo ir nepriklausomumo principus. Europos savanoriškos humanitarinės pagalbos korpusui (toliau - ES pagalbos savanorių iniciatyva) vykdant veiksmus turėtų būti vadovaujamasi Europos konsensusu dėl humanitarinės pagalbos;
(5)
Sąjungos humanitarinė pagalba teikiama tais atvejais, kai gali būti taikomos kitos priemonės, susijusios su vystomuoju bendradarbiavimu, krizių valdymu ir civiline sauga. Siekiant koordinuoti Sąjungos reagavimo į humanitarines krizes trečiosiose šalyse veiksmus, ES pagalbos savanorių iniciatyva turėtų būti įgyvendinama vadovaujantis suderinamumo ir papildomumo principais, ir turėtų būti vengiama sutapimo su atitinkama Sąjungos politika ir priemonėmis, ypač su Sąjungos humanitarinės pagalbos politika, vystomojo bendradarbiavimo politika ir Sąjungos civilinės saugos mechanizmo, įsteigto Europos Parlamento ir Tarybos sprendimu Nr. 1313/2013/ES (3), Reagavimo į nelaimes koordinavimo centro, įsteigto tuo sprendimu, ir Europos išorės veiksmų tarnybos (EIVT) bei ES delegacijų veikla;
(6)
ES pagalbos savanorių iniciatyva turėtų būti prisidedama prie veiksmų siekiant stiprinti Sąjungos gebėjimą teikti poreikiais grindžiamą humanitarinę pagalbą ir stiprinti pažeidžiamų ar nuo nelaimės nukentėjusių bendruomenių trečiosiose šalyse gebėjimus ir atsparumą. Be to, svarbu skatinti bendradarbiavimą su atitinkamomis tarptautinėmis organizacijomis ir kitais humanitariniais partneriais bei vietos ir regioniniais subjektais. Siekiant remti centrinį ir bendrą koordinavimo vaidmenį, kurį atlieka Jungtinių Tautų Humanitarinių reikalų koordinavimo biuras (angl. UN-OCHA), tas bendradarbiavimas turėtų būti vykdomas atsižvelgiant į veiksmus, kurių ėmėsi Jungtinės Tautos;
(7)
per pastaruosius metus visame pasaulyje labai padaugėjo tiek stichinių, tiek žmogaus sukeltų humanitarinių krizių, jų mastas išaugo ir jos tapo sudėtingesnės, ir tikėtina, kad ši tendencija išliks, todėl humanitarinės pagalbos teikėjų vis labiau reikalaujama nedelsiant, veiksmingai, efektyviai ir suderintai reaguoti ir remti trečiųjų šalių vietos bendruomenes, kad jos būtų mažiau pažeidžiamos, ir didinti jų atsparumą nelaimėms;
(8)
savanoriai gali prisidėti stiprinant Sąjungos gebėjimą teikti poreikiais ir moraliniais principais grindžiamą humanitarinę pagalbą ir prisidėti prie humanitarinio sektoriaus veiksmingumo didinimo, kai yra tinkamai atrinkti, apmokyti ir parengti dislokavimui taip, kad būtų užtikrinta, jog jie turi reikiamų įgūdžių ir gebėjimų, kad kuo veiksmingiau padėtų žmonėms, kuriems reikia pagalbos, su sąlyga, kad jiems užtikrinta pakankama parama ir priežiūra toje vietoje, kur vykdoma savanoriška veikla;
(9)
Europoje ir visame pasaulyje yra savanoriškos veiklos programų, kuriomis daugiausia dėmesio skiriama dislokavimui trečiosiose šalyse. Tai dažnai nacionalinės programos, kurias vykdant daugiausia dėmesio skiriama vystymosi projektams arba išimtinai tik jiems. Todėl ES pagalbos savanorių iniciatyva turėtų būti suteikiama pridėtinės vertės, sudarant galimybes savanoriams bendrai prisidėti prie humanitarinės pagalbos operacijų ir taip sustiprinti aktyvų Europos pilietiškumą. ES pagalbos savanorių iniciatyva taip pat gali būti sukurta pridėtinė vertė skatinant organizacijų, dalyvaujančių įgyvendinant veiksmus pagal ES pagalbos savanorių iniciatyvą, tarpvalstybinį bendradarbiavimą, taip gerinant tarptautinius santykius, kuriant teigiamą Sąjungos įvaizdį pasaulyje ir skatinant susidomėjimą visos Europos humanitariniais projektais;
(10)
ES pagalbos savanorių iniciatyva turėtų būti ekonomiškai efektyvi, turėtų papildyti esamas nacionalines ir tarptautines savanorystės sistemas jų nedubliuodama, ir dėmesys turėtų būti skiriamas konkrečių poreikių tenkinimui ir spragų šalinimui humanitarinėje srityje;
(11)
kaip pabrėžiama 2010 m. lapkričio 23 d. Komisijos komunikate „Savanoriška veikla reiškiamas Europos piliečių solidarumas. Pirmieji svarstymai apie Europos savanoriškos humanitarinės pagalbos korpusą“, kiek tai susiję su dabartine humanitarinės savanoriškos veiklos būkle, yra trūkumų, kuriuos galima panaikinti įgyvendinant ES pagalbos savanorių iniciatyvą, tinkamu laiku tinkamoje vietoje dislokuojant reikiamos kompetencijos savanorius. Tai būtų galima pasiekti visų pirma humanitarinės pagalbos savanorių nustatymo ir atrankos Europos standartais bei procedūromis, bendrai sutartais humanitarinės pagalbos savanorių mokymo ir rengimo dislokavimui lyginamaisiais standartais, potencialių savanorių, kurie nustatomi pagal šios srities poreikius, duomenų baze ir galimybėmis savanoriams prisidėti prie humanitarinių operacijų ne tik dislokavimu, bet taip pat administracine parama ir savanoriška veikla internetu;
(12)
tinkamas savanorių mokymas, taip pat jų saugumas ir sauga turėtų ir toliau būti patys svarbiausi klausimai, kuriais nuolat būtų keičiamasi informacija, taip pat su valstybėmis narėmis. ES pagalbos savanoriai neturėtų būti dislokuojami operacijoms, kurios vykdomos per tarptautinius ir netarptautinius ginkluotus konfliktus, vykdyti;
(13)
Sąjunga vykdo savo poreikiais grindžiamas humanitarinės pagalbos operacijas, bendradarbiaudama su įgyvendinančiomis organizacijomis. Tos organizacijos turėtų atlikti svarbų vaidmenį įgyvendinant ES pagalbos savanorių iniciatyvą, kad būtų užtikrinta šios srities subjektų atsakomybė ir įgyvendinta kuo daugiau galimų veiksmų pagal tą iniciatyvą. Sąjunga turėtų patikėti tokioms organizacijoms ES pagalbos savanorių nustatymą, atranką, parengimą ir dislokavimą, taip pat priežiūrą atliekant misiją ir po jos pagal Komisijos nustatytus standartus ir procedūras. Kai tikslinga, Komisija turėtų galėti pasitelkti sėkmingai apmokytus ir dislokavimui parengtus savanorius pagalbinei veiklai vietos biuruose vykdyti;
(14)
2011 m. spalio 25 d. Komisijos komunikate „Atnaujinta 2011-2014 m. ES įmonių socialinės atsakomybės strategija“ nustatyta, kad privačios bendrovės gali atlikti svarbų vaidmenį ir prisidėti prie Sąjungos humanitarinių operacijų, visų pirma per darbuotojų savanorišką veiklą;
(15)
ES pagalbos savanorių iniciatyva turėtų padėti įvairaus amžiaus europiečiams pademonstruoti aktyvų Europos pilietiškumą. Taigi, iniciatyva turėtų būti prisidedama prie savanoriškos veiklos skatinimo visoje Sąjungoje ir prie dalyvaujančių savanorių asmeninio tobulėjimo ir įvairių kultūrų supratimo, taip gerinant jų gebėjimus ir galimybes įsidarbinti pasaulio ekonomikos sąlygomis;
(16)
atsižvelgiant į Sąjungos lygių galimybių ir nediskriminavimo principus galima teigti, kad visų visuomenės sluoksnių ir amžiaus Sąjungos piliečiai ir ilgalaikiai Sąjungos gyventojai turėtų galėti dalyvauti kaip aktyvūs piliečiai. Atsižvelgiant į konkrečius uždavinius, susijusius su humanitarinėmis aplinkybėmis, ES pagalbos savanoriai turėtų būti bent 18 metų ir galėtų atspindėti didelę kompetencijos ir kartų įvairovę, be kita ko, tarp jų turėtų būti ekspertų ir kvalifikuotų pensininkų;
(17)
aiškus teisinis statusas yra būtina išankstinė savanorių dislokacijos šalyse už Sąjungos ribų sąlyga. Savanorių dislokacijos sąlygos turėtų būti apibrėžtos sutartyje, įskaitant savanorių apsaugos ir saugos standartus, siunčiančiųjų ir priimančiųjų organizacijų atsakomybę, draudimą, pragyvenimo, apgyvendinimo ir kitų susijusių išlaidų padengimą. Savanoriai dislokuojami trečiosiose šalyse, su sąlyga, kad esama atitinkamų saugos ir saugumo susitarimų;
(18)
jeigu taikytina, vykdant veiksmus pagal ES pagalbos savanorių iniciatyvą turėtų būti atsižvelgiama į rekomendacijas, pateiktas Europos savanoriškos veiklos politikos darbotvarkėje, ir Europos ir tarptautinės savanoriškos veiklos organizacijų bei Jungtinių Tautų savanorių programos veiksmus;
(19)
ES pagalbos savanorių iniciatyva turėtų būti remiami poreikiais grindžiami veiksmai, kuriais siekiama sustiprinti humanitarinės pagalbos priimančiųjų organizacijų trečiosiose šalyse gebėjimus, kad būtų padidintas pasirengimas humanitarinėms krizėms ir reagavimas į jas vietos lygiu ir užtikrintas veiksmingas ir tvarus ES pagalbos savanorių darbo poveikis vietoje vykdant nelaimių rizikos valdymą, pasirengimo ir reagavimo veiksmus, ugdomąjį vadovavimą, mokymą apie savanorių valdymą bei kitą atitinkamą veiklą;
(20)
jeigu taikytina, ES pagalbos savanorių iniciatyva turėtų būti siekiama prisidėti prie lyčių aspekto Sąjungos humanitarinės pagalbos politikoje stiprinimo ir skatinti tinkamą humanitarinį reagavimą į konkrečius įvairaus amžiaus moterų ir vyrų poreikius. Ypatingas dėmesys turėtų būti skiriamas bendradarbiavimui su moterų grupėmis ir tinklais, kad moterys būtų skatinamos dalyvauti ir imtis vadovaujančio vaidmens humanitarinės pagalbos srityje ir kad būtų pasinaudota jų gebėjimais ir patirtimi siekiant prisidėti prie atkūrimo, taikos kūrimo, nelaimių rizikos mažinimo ir nuo nelaimės nukentėjusių bendruomenių atsparumo didinimo veiksmų;
(21)
šiuo reglamentu visu finansinio laikotarpio metu nustatomas finansinis paketas, kuris yra svarbiausia orientacinė suma, kuria kasmetinės biudžeto procedūros metu vadovaujasi Europos Parlamentas ir Taryba, kaip apibrėžta 2013 m. gruodžio 2 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinio susitarimo dėl biudžeto tvarkos, bendradarbiavimo biudžeto klausimais ir patikimo finansų valdymo (4) 17 punkte;
(22)
Finansinės pagalbos skyrimas turėtų būti vykdomas pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 (5). Dėl veiksmų pagal ES pagalbos savanorių iniciatyvą specifinio pobūdžio tikslinga numatyti, kad finansinė pagalba gali būti skiriama fiziniams asmenims ir pagal viešąją ar privatinę teisę veikiantiems juridiniams asmenims. Taip pat svarbu užtikrinti, kad būtų laikomasi to reglamento taisyklių, visų pirma jame nustatytų ekonomiškumo, efektyvumo ir veiksmingumo principų;
(23)
įgyvendinimo gerinimas ir išlaidų kokybė turėtų būti pagrindiniai ES pagalbos savanorių iniciatyvos tikslų siekimo principai užtikrinant geriausią finansinių išteklių panaudojimą;
(24)
Sąjungos finansiniai interesai turėtų būti proporcingomis priemonėmis saugomi per visą išlaidų ciklą, įskaitant pažeidimų prevenciją, nustatymą ir tyrimą, prarastų, neteisingai išmokėtų ar netinkamai panaudotų lėšų susigrąžinimą ir, kai tinka, sankcijas. Reikėtų imtis tinkamų priemonių siekiant užkirsti kelią pažeidimams bei sukčiavimui ir imtis būtinų veiksmų prarastoms, neteisingai išmokėtoms arba netinkamai panaudotoms lėšoms susigrąžinti pagal Tarybos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 2988/95 (6), Tarybos reglamentą (Euratomas, EB) Nr. 2185/96 (7) ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES, Euratomas) Nr. 883/2013 (8);
(25)
trečiosios šalys, visų pirma stojančiosios šalys, šalys kandidatės, potencialios kandidatės, šalys partnerės pagal Europos kaimynystės politiką ir Europos laisvosios prekybos asociacijos (ELPA) šalys turėtų galėti dalyvauti bendradarbiavimo susitarimų pagrindu;
(26)
bendradarbiaujančių šalių dalyvaujantys savanoriai ir veiksmus pagal ES pagalbos savanorių iniciatyvą įgyvendinančios organizacijos taip pat turėtų laikytis Europos konsensuse dėl humanitarinės pagalbos nustatytų principų ir skatinti pagarbą jiems, pabrėždami humanitarinės erdvės apsaugą;
(27)
siekiant užtikrinti nuolatinę grįžtamąją informaciją ir pažangą, taip pat lankstesnį ir efektyvesnį aktų priėmimo procesą, pagal Sutarties 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus dėl nuostatų dėl ES pagalbos savanorių atrankos, valdymo ir dislokavimo standartų, veiklos rodiklių ir teminių prioritetų pakeitimo ir procentinių dydžių patikslinimo numatant finansinį paketą šiam reglamentui įgyvendinti. Ypač svarbu, kad atlikdama parengiamąjį darbą Komisija tinkamai konsultuotųsi, taip pat ir su ekspertais. Atlikdama su deleguotaisiais aktais susijusį parengiamąjį darbą ir rengdama jų tekstus Komisija turėtų užtikrinti, kad atitinkami dokumentai būtų vienu metu, laiku ir tinkamai perduodami Europos Parlamentui ir Tarybai;
(28)
siekiant užtikrinti vienodas šio reglamento įgyvendinimo sąlygas, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai. Tais įgaliojimais turėtų būti naudojamasi laikantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 182/2011 (9). Nagrinėjimo procedūra turėtų būti taikoma tvirtinant ES pagalbos savanorių atrankos, valdymo ir dislokavimo procedūras, patvirtinimo mechanizmą, mokymo programą ir metinę ES pagalbos savanorių iniciatyvos darbo programą;
(29)
šiame reglamente atsižvelgiama į pagrindines teises ir laikomasi principų, pripažintų Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje;
(30)
tvarkant asmens duomenis pagal šį reglamentą, neviršijama to, kas yra būtina ir proporcinga, siekiant užtikrinti sklandų ES pagalbos savanorių iniciatyvos vykdymą. Bet koks Komisijos vykdomas asmens duomenų tvarkymas bus reglamentuojamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 45/2001 (10). Bet koks Sąjungoje teisėtai įsisteigusių veiksmus pagal ES pagalbos savanorių iniciatyvą įgyvendinančių organizacijų vykdomas asmens duomenų tvarkymas bus reglamentuojamas Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 95/46/EB (11);
(31)
buvo pasikonsultuota su Europos duomenų apsaugos pareigūnu pagal Reglamento (EB) Nr. 45/2001 28 straipsnio 2 dalį, ir jis pateikė nuomonę 2012 m. lapkričio 23 d. (12);
(32)
tikslinga suderinti šio reglamento taikymo trukmę su Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 1311/2013 (13) taikymo trukme. Todėl šis reglamentas turėtų būti taikomas nuo 2014 m. sausio 1 d.,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
ĮVADINĖS NUOSTATOS
1 straipsnis
Dalykas
Šiuo reglamentu įsteigiamas Europos savanoriškos humanitarinės pagalbos korpusas (toliau - ES pagalbos savanorių iniciatyva) - sistema, kuria Europos savanoriai galėtų bendrai prisidėti siekdami remti ir papildyti humanitarinę pagalbą trečiosiose šalyse.
Šiuo reglamentu nustatomos ES pagalbos savanorių iniciatyvos veiklos taisyklės ir tvarka, taip pat finansinės pagalbos teikimo taisyklės.
2 straipsnis
Taikymo sritis
Šis reglamentas taikomas:
1)
ES pagalbos savanorių atrankai, mokymui ir dislokavimui siekiant remti ir papildyti humanitarinę pagalbą trečiosiose šalyse;
2)
veiksmams, kuriais remiamas ir skatinamas ES pagalbos savanorių dislokavimas siekiant remti ir papildyti humanitarinę pagalbą trečiosiose šalyse ir kuriais rengiamasi šiam dislokavimui;
3)
veiksmams Sąjungoje ir už jos ribų, kurių tikslas - stiprinti priimančių organizacijų gebėjimus humanitarinės pagalbos srityje trečiosiose šalyse.
3 straipsnis
Terminų apibrėžtys
Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys:
a) savanoris - asmuo, kuris laisva valia ir nesiekdamas piniginės naudos pasirenka užsiimti veikla, kuri naudinga bendruomenei ir plačiajai visuomenei;
b) savanoris kandidatas - asmuo, atitinkantis reikalavimus pagal 11 straipsnio 3 dalį prašyti leidimo dalyvauti veiksmuose pagal ES pagalbos savanorių iniciatyvą;
c) ES pagalbos savanoris - savanoris kandidatas, atrinktas, apmokytas pagal konkrečius standartus, procedūras ir orientacinius kriterijus, įvertintas kaip tinkamas ir užregistruotas galimam dislokavimui siekiant remti ir papildyti humanitarinę pagalbą trečiosiose šalyse;
d) humanitarinė pagalba - veikla ir operacijos trečiosiose šalyse, skirtos skubiai pagalbai pagal poreikius suteikti, siekiant išsaugoti gyvybę, užkirsti kelią žmonių kančioms ir jas palengvinti ir išlaikyti žmogaus orumą žmogaus sukeltų krizių arba stichinių nelaimių atveju. Ji apima pagalbos, paramos ir apsaugos operacijas humanitarinių krizių atveju arba padarinius iš karto po jų, paramos priemones, siekiant užtikrinti galimybę šia pagalba naudotis žmonėms, kuriems jos reikia, ir palengvinti laisvą pagalbos judėjimą, taip pat veiksmus, kuriais siekiama stiprinti pasirengimą nelaimėms ir nelaimių rizikos mažinimą ir prisidėti stiprinant atsparumą ir gebėjimą įveikti krizes ir po jų atsigauti;
e) trečioji šalis - šalis už Sąjungos ribų, kur vyksta humanitarinės pagalbos veikla ir operacijos, nurodytos d punkte.
4 straipsnis
Tikslas
ES pagalbos savanorių iniciatyvos tikslas - prisidėti siekiant stiprinti Sąjungos gebėjimą teikti poreikiais grindžiamą humanitarinę pagalbą, kuria siekiama išsaugoti gyvybę, užkirsti kelią žmonių kančioms ir jas palengvinti, išlaikyti žmogaus orumą, stiprinti pažeidžiamų ar nuo nelaimės nukentėjusių bendruomenių trečiosiose šalyse gebėjimus ir atsparumą, ypač užtikrinant pasirengimą nelaimėms, mažinant nelaimių riziką ir didinant pagalbos, atkūrimo ir vystymosi susiejimą. To tikslo siekiama pasinaudojant bendro ES pagalbos savanorių indėlio, kuriuo atspindimos Sąjungos vertybės ir išreiškiamas solidarumas su žmonėmis, kuriems reikia pagalbos, taip pat pastebimai propaguojama Europos pilietiškumo idėja, pridėtine verte.
5 straipsnis
Bendrieji principai
1. Veiksmai pagal ES pagalbos savanorių iniciatyvą vykdomi laikantis humanitarinės pagalbos principų - humaniškumo, neutralumo, nešališkumo ir nepriklausomumo - ir Europos konsensuso dėl humanitarinės pagalbos.
2. Veiksmai pagal ES pagalbos savanorių iniciatyvą atitinka vietos bendruomenių humanitarinius poreikius ir priimančiųjų organizacijų reikalavimus ir jais siekiama prisidėti didinant humanitarinės pagalbos sektoriaus veiksmingumą.
3. Pirmenybė teikiama savanorių kandidatų ir ES pagalbos savanorių saugai ir saugumui.
4. ES pagalbos savanorių iniciatyva skatinami poreikiais grindžiami bendri projektai ir dalyvaujančių savanorių iš įvairių šalių ir pagal tą iniciatyvą veiksmus įgyvendinančių organizacijų, nurodytų 10 straipsnyje, tarpvalstybinė partnerystė.
6 straipsnis
Sąjungos veiksmų suderinamumas ir papildomumas
1. Įgyvendinant šį reglamentą užtikrinamas suderinamumas su kitomis Sąjungos išorės veiksmų priemonėmis ir sritimis ir kita atitinkama Sąjungos politika, ypač humanitarinės pagalbos politika, vystomojo bendradarbiavimo politika ir Sąjungos civilinės saugos mechanizmu, bei jų papildomumas, taip pat vengiama dubliavimosi ir sutapimo ir pripažįstama, kad humanitarinė pagalba reglamentuojama šio reglamento 5 straipsnio 1 dalyje nurodytais humanitarinės pagalbos principais. Ypatingas dėmesys skiriamas sklandžiam perėjimui tarp pagalbos, atkūrimo ir vystymosi užtikrinti.
2. Komisija ir valstybės narės bendradarbiauja siekdamos efektyvumo ir veiksmingumo ir užtikrina atitinkamų nacionalinių savanoriškos veiklos sistemų ir veiksmų pagal ES pagalbos savanorių iniciatyvą nuoseklumą ir suderinamumą. Tie veiksmai vykdomi remiantis atitinkamais geros praktikos pavyzdžiais ir esamomis programomis, ir prireikus naudojantis sukurtais Europos tinklais.
3. Sąjunga skatina bendradarbiauti su atitinkamomis tarptautinėmis organizacijomis ir kitais humanitariniais partneriais ir vietos bei regioniniais subjektais įgyvendinant veiksmus pagal ES pagalbos savanorių iniciatyvą.
Siekiant skatinti suderintą tarptautinį atsaką į humanitarines krizes, pagal ES pagalbos savanorių iniciatyvą vykdomi veiksmai atitinka veiksmus, kurių imasi Jungtinės Tautos, kad būtų remiamas centrinis ir bendras JT OCHA koordinavimo vaidmuo.
7 straipsnis
Veiklos tikslai
1. ES pagalbos savanorių iniciatyva siekiama šių veiklos tikslų:
a)
Prisidėti siekiant didinti ir gerinti Sąjungos gebėjimą teikti humanitarinę pagalbą.
Pažanga siekiant šio veiklos tikslo vertinama remiantis tokiais rodikliais, kaip:
-
dislokuotų arba pasirengusių dislokacijai ES pagalbos savanorių, turinčių reikiamą kvalifikaciją, skaičius ir ES pagalbos savanorių, kurie įgyvendino savo dislokavimo sutartis, skaičius,
-
žmonių, kuriuos pasiekė humanitarinė pagalba įgyvendinant ES pagalbos savanorių iniciatyvą, skaičius ir pasiektas išlaidų vidurkis asmeniui,
-
dislokuotų ES pagalbos savanorių, siunčiančiųjų bei priimančiųjų organizacijų lūkesčių, susijusių su ES pagalbos savanorių vietoje teikiama humanitarine pagalba, patenkinimo lygis.
b)
Gerinti humanitarinės pagalbos savanorių įgūdžius, žinias ir kompetencijas bei jų įsipareigojimo nuostatas ir sąlygas.
Pažanga siekiant šio veiklos tikslo vertinama remiantis tokiais rodikliais, kaip:
-
apmokytų savanorių kandidatų ir savanorių, kurie remiantis po mokymų atliktu vertinimu yra sėkmingai pasirengę, skaičius,
-
patvirtintų siunčiančiųjų organizacijų, taikančių savanorių kandidatų ir ES pagalbos savanorių valdymo standartus bei procedūras, skaičius,
-
apmokytų ir dislokuotų savanorių, siunčiančiųjų bei priimančiųjų organizacijų lūkesčių, susijusių su mokymo kokybe, savanorių žinių bei kompetencijos lygiu, savanorių kandidatų ir ES pagalbos savanorių valdymo standartų atitikimu bei procedūrų vykdymu ir tinkamumu, patenkinimo lygis.
c)
Stiprinti priimančiųjų organizacijų gebėjimus ir skatinti savanorišką veiklą trečiosiose šalyse.
Pažanga siekiant šio veiklos tikslo vertinama remiantis tokiais rodikliais, kaip:
-
gebėjimų stiprinimo veiksmų trečiosiose šalyse skaičius ir rūšis,
-
trečiųjų šalių darbuotojų ir savanorių, dalyvaujančių gebėjimų stiprinimo veiksmuose, skaičius,
-
priimančiųjų organizacijų darbuotojų ir trečiųjų šalių savanorių, dalyvaujančių gebėjimų stiprinimo veikloje, lūkesčių, susijusių su vykdomų veiksmų kokybe ir veiksmingumu, patenkinimo lygis.
d)
Informuoti apie Sąjungos humanitarinės pagalbos principus, dėl kurių susitarta Europos konsensuse dėl humanitarinės pagalbos.
Pažanga siekiant šio veiklos tikslo vertinama remiantis tokiais rodikliais, kaip:
-
informavimo, ryšių palaikymo ir informuotumo didinimo veiksmų skaičius, rūšis ir išlaidos.
e)
Didinti savanoriškos veiklos valstybėse narėse suderinamumą ir nuoseklumą, siekiant pagerinti Sąjungos piliečių galimybes dalyvauti humanitarinės pagalbos veikloje ir operacijose.
Pažanga siekiant šio veiklos tikslo vertinama remiantis tokiais rodikliais, kaip:
-
patvirtintų siunčiančiųjų organizacijų skaičius,
-
techninės pagalbos, teikiamos siunčiančiosioms organizacijoms, veiksmų skaičius ir rūšis,
-
savanorių kandidatų ir ES pagalbos savanorių valdymo standartų ir procedūrų sklaida ir perėmimas pagal kitas savanoriškos veiklos sistemas.
2. 1 dalies a-e punktuose nurodyti rodikliai prireikus taikomi stebint, vertinant ir peržiūrint veiklos rezultatus. Jie yra orientaciniai ir gali būti iš dalies keičiami deleguotaisiais aktais pagal 24 straipsnį, siekiant atsižvelgti į pažangos vertinimo patirtį.
II SKYRIUS
VEIKSMAI PAGAL ES PAGALBOS SAVANORIŲ INICIATYVĄ
8 straipsnis
Veiksmai pagal ES pagalbos savanorių iniciatyvą
ES pagalbos savanorių iniciatyva siekiama 4 ir 7 straipsniuose nurodytų tikslų šių rūšių veiksmais:
-
kuriant ir palaikant standartus ir procedūras, susijusius su savanoriais kandidatais ir ES pagalbos savanoriais,
-
kuriant ir prižiūrint patvirtinimo mechanizmą, skirtą siunčiančiosioms ir priimančiosioms organizacijoms,
-
nustatant ir atrenkant savanorius kandidatus,
-
nustatant mokymo programą ir remiant mokymo ir praktikos galimybes,
-
sukuriant, prižiūrint ir atnaujinant ES pagalbos savanorių duomenų bazę,
-
dislokuojant ES pagalbos savanorius siekiant remti ir papildyti humanitarinę pagalbą trečiosiose šalyse,
-
stiprinant priimančiųjų organizacijų gebėjimus,
-
įsteigiant ir valdant ES pagalbos savanorių iniciatyvos tinklą,
-
palaikant ryšius ir didinant informuotumą,
-
vykdant pagalbinę veiklą, kuri padeda užtikrinti ES pagalbos savanorių iniciatyvos atskaitomybę, skaidrumą ir veiksmingumą.
9 straipsnis
Su savanoriais kandidatais ir ES pagalbos savanoriais susiję standartai ir procedūros
1. Remdamasi atitinkama esama praktika, Komisija nustato standartus ir procedūras, kurie apima būtinas sąlygas, susitarimus ir reikalavimus, kuriuos turi taikyti siunčiančiosios ir priimančiosios organizacijos nustatant, atrenkant, rengiant, valdant ir dislokuojant savanorius kandidatus ir ES pagalbos savanorius humanitarinės pagalbos operacijoms trečiosiose šalyse remti.
2. Komisijai pagal 24 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais nustatomi šie standartai:
-
kompetencijos sistema, kuri taikoma siekiant nustatyti, atrinkti ir parengti savanorius kaip jaunesniuosius ar vyresniuosius specialistus,
-
nuostatos, kuriomis užtikrinamos lygios galimybės ir nediskriminavimas per nustatymo ir atrankos procesą,
-
nuostatos, kuriomis užtikrinama, kad siunčiančiosios ir priimančiosios organizacijos laikytųsi atitinkamos nacionalinės ir Sąjungos ir priimančiosios šalies teisės,
-
siunčiančiųjų ir priimančiųjų organizacijų partnerystę reglamentuojantys standartai,
-
ES pagalbos savanorių įgytų įgūdžių ir kompetencijos pripažinimo nuostatos pagal esamas atitinkamas Sąjungos iniciatyvas.
3. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti įgyvendinimo aktus, kuriais nustatoma:
-
procedūros, kurių reikia laikytis siekiant nustatyti ir atrinkti savanorius kandidatus ir suteikti jiems būtiną parengimą iki dislokavimo, įskaitant, jeigu reikia, praktikos galimybes,
-
ES pagalbos savanorių dislokavimo ir valdymo trečiosiose šalyse nuostatos, įskaitant, be kita ko, priežiūrą vietoje, nuolatinę paramą suteikiant ugdomąjį vadovavimą, mokymą ir papildomą mokymą, reikiamas darbo sąlygas ir paramą po dislokavimo,
-
savanorių draudimo ir gyvenimo sąlygų užtikrinimas, įskaitant pragyvenimo, apgyvendinimo, kelionės ir kitų atitinkamų išlaidų padengimą,
-
procedūros, kurių reikia laikytis prieš, per dislokavimą ir po jo, kad būtų užtikrinta pareiga rūpintis ir tinkamos saugos ir saugumo priemonės, įskaitant medicininės evakuacijos protokolą bei saugumo planus, kurie apimtų evakuaciją iš trečiųjų šalių ekstremaliosios situacijos atveju, taip pat būtinos ryšių su nacionalinėmis valdžios institucijomis palaikymo procedūros,
-
atskirų ES pagalbos savanorių veiklos stebėsenos ir vertinimo procedūros.
Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 26 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
10 straipsnis
Patvirtinimo mechanizmas siunčiančiosioms ir priimančiosioms organizacijoms
1. Komisija sukuria patvirtinimo mechanizmą priimdama įgyvendinimo aktus, dalyvaujant, jeigu reikia, partneriams humanitarinės pagalbos srityje, užtikrindama, kad siunčiančiosios organizacijos laikytųsi 9 straipsnyje nurodytų standartų bei procedūrų, taip pat sukuriamas diferencijuotas patvirtinimo mechanizmas, skirtas priimančiosioms organizacijoms.
Komisija įgyvendinimo aktais, remdamasi esamais atitinkamais patvirtinimo mechanizmais ir procedūromis, nustato procedūrą, susijusią su patvirtinimo mechanizmų veikimu. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 26 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
2. Rengdama patvirtinimo mechanizmą, Komisija siekia sąveikos su Komisijos partnerystės priemonėmis humanitarinės pagalbos srityje ir esamais humanitariniais standartais, siekdama administracinio supaprastinimo. Patvirtinimo mechanizmas yra integracinis ir taikomas nediskriminuojant nė vienos standartus atitinkančios organizacijos.
3. Siunčiančiosios organizacijos atitinka patvirtinimo reikalavimus, jeigu:
a)
jos laikosi 9 straipsnyje nurodytų standartų ir procedūrų;
b)
jos veikia humanitarinės pagalbos srityje, kaip apibrėžta 3 straipsnio d punkte, ir
c)
priklauso bet kuriai iš šių kategorijų:
i)
nevyriausybinėms, pelno nesiekiančioms organizacijoms, kurios įsteigtos pagal valstybės narės teisę ir kurių būstinė yra Sąjungoje;
ii)
civilinio pobūdžio viešosios teisės subjektams, kuriuos reglamentuoja valstybės narės teisė;
iii)
nevyriausybinėms, pelno nesiekiančioms organizacijoms, įsteigtoms 23 straipsnyje nurodytose šalyse pagal tame straipsnyje nustatytas sąlygas ir minimus susitarimus;
iv)
viešosios teisės subjektams, įsteigtiems 23 straipsnyje nurodytose šalyse, pagal tame straipsnyje nustatytas sąlygas ir minimus susitarimus;
v)
Tarptautinei nacionalinių Raudonojo Kryžiaus ir Raudonojo Pusmėnulio draugijų federacijai.
4. Trečiųjų šalių organizacijos laikomos atitinkančiomis priimančiųjų organizacijų reikalavimus, jeigu:
a)
jos laikosi 9 straipsnyje nurodytų standartų ir procedūrų;
b)
jos veikia humanitarinės pagalbos srityje, kaip nustatyta 3 straipsnio d punkte;
c)
jos priklauso bet kuriai iš šių kategorijų:
i)
nevyriausybinėms, pelno nesiekiančioms organizacijoms, veikiančioms arba įsteigtoms trečiojoje šalyje pagal toje šalyje galiojančius įstatymus;
ii)
civilinio pobūdžio viešosios teisės subjektams, kuriuos reglamentuoja trečiosios šalies teisė;
iii)
tarptautinėms agentūroms ir organizacijoms.
5. Nedarant poveikio 3 ir 4 dalyse nurodytiems reikalavimams, siunčiančiosios ir priimančiosios organizacijos gali įgyvendinti veiksmus pagal ES pagalbos savanorių iniciatyvą kartu su privačiomis pelno siekiančiomis organizacijomis.
6. Remiantis ankstesniu poreikių vertinimu dar nepatvirtintos siunčiančiosios organizacijos gali pasinaudoti technine pagalba, kuria siekiama stiprinti jų gebėjimą dalyvauti ES pagalbos savanorių iniciatyvoje ir užtikrinti atitiktį 9 straipsnyje nurodytiems standartams ir procedūroms.
Siekiančios patvirtinimo priimančiosios organizacijos taip pat gali pasinaudoti pirmoje pastraipoje nurodyta pagalba vykdydamos 15 straipsnyje nurodytus veiksmus.
7. Komisija tinkamu laiku po patvirtinimo skelbia patvirtintų siunčiančiųjų ir priimančiųjų organizacijų sąrašą.
11 straipsnis
Savanorių kandidatų nustatymas ir atranka
1. Remdamosi iš anksto siunčiančiųjų arba priimančiųjų organizacijų arba kitų susijusių subjektų įvertintais poreikiais trečiosiose šalyse, patvirtintos siunčiančiosios organizacijos nustato ir atrenka savanorius kandidatus mokymui.
2. Savanorių kandidatų nustatymas ir atranka turi atitikti 9 straipsnyje nurodytus standartus ir procedūras ir juos vykdant turi būti laikomasi nediskriminavimo ir lygių galimybių principų.
3. Toliau išvardinti ne jaunesni kaip 18 metų amžiaus asmenys gali teikti prašymą kaip savanoriai kandidatai:
a)
Sąjungos piliečiai;
b)
trečiųjų šalių piliečiai, kurie yra ilgalaikiai Sąjungos valstybės narės gyventojai; ir
c)
piliečiai iš šalių, nurodytų 23 straipsnio 1 dalyje, laikantis tame straipsnyje nurodytų sąlygų.
12 straipsnis
Mokymo programa ir parama mokymui ir praktika
1. Remiantis esamomis programomis ir procedūromis ir, jeigu reikia, dalyvaujant specializuotoms institucijoms, Komisija sukuria mokymo programą, pagal kurią savanoriai kandidatai ruošiami dislokavimui, kad remtų ir papildytų humanitarinę pagalbą.
2. Savanoriai kandidatai, nustatyti ir atrinkti pagal 11 straipsnį, turi teisę dalyvauti mokymo programoje, kurią įgyvendina kvalifikuotos organizacijos. Individualų mokymo pobūdį ir turinį, reikalingus kiekvienam savanoriui kandidatui, nustato atitinkama patvirtinta siunčiančioji organizacija, konsultuodamasi su patvirtinta priimančiąja organizacija, remiantis poreikiais ir atsižvelgiant į savanorio kandidato ankstesnę patirtį ir į planuojamą dislokavimą.
3. Gali būti reikalaujama, kad, dalyvaudami mokyme ir visų pirma rengdamiesi dislokavimui, savanoriai kandidatai atliktų praktiką patvirtintose siunčiančiosiose organizacijose, jei įmanoma, ne savo kilmės šalyje.
4. Nedarant poveikio 3 daliai, savanoriai kandidatai, kurie nepasinaudojo praktikos galimybe, prireikus gali dalyvauti papildomame prie konkrečių poreikių ir tam tikrų dislokavimo aplinkybių pritaikytame pasirengime iki dislokavimo. Šis pasirengimas ir praktika turi atitikti 9 straipsnyje nurodytus pasirengimo standartus ir procedūras.
5. Į mokymo programą turi būti įtrauktas savanorių kandidatų pasirengimo būti dislokuotiems siekiant remti ir papildyti humanitarinę pagalbą trečiosiose šalyse ir patenkinti vietos poreikius vertinimas. Tas vertinimas atliekamas bendradarbiaujant su siunčiančiosiomis organizacijomis.
6. Komisija įgyvendinimo aktais patvirtina mokymo programos sąlygas ir savanorių kandidatų pasirengimo būti dislokuotiems vertinimo tvarkos procedūrą. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 26 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
13 straipsnis
ES pagalbos savanorių duomenų bazė
1. Savanoriai kandidatai, kurie, remiantis 12 straipsnio 5 dalyje nurodytu vertinimu, yra sėkmingai pasirengę, laikomi ES pagalbos savanoriais ir atitinka dislokavimo reikalavimus. Jie įtraukiami į ES pagalbos savanorių duomenų bazę.
2. Komisija sukuria, prižiūri ir atnaujina ES pagalbos savanorių duomenų bazę, įskaitant ES pagalbos savanorių galimybę ir tinkamumą būti dislokuotiems, ir reguliuoja prieigą prie jos ir naudojimąsi ja. Asmens duomenys, surinkti šioje duomenų bazėje arba jos tikslais, tvarkomi atitinkamais atvejais laikantis Direktyvos 95/46/EB ir Reglamento (EB) Nr. 45/2001.
14 straipsnis
ES pagalbos savanorių dislokavimas trečiosiose šalyse
1. Į duomenų bazę įtrauktus ES pagalbos savanorius humanitarinei pagalbai, kaip apibrėžta 3 straipsnio d punkte, remti ir papildyti gali dislokuoti:
a)
patvirtintos siunčiančiosios organizacijos priimančiosioms organizacijoms trečiosiose šalyse arba
b)
atitinkamais atvejais Komisija jos humanitarinės pagalbos biurams pagalbinei veiklai vykdyti.
2. Vykdant dislokavimą tenkinami tikrieji poreikiai, kuriuos vietos lygmeniu nurodo priimančiosios organizacijos.
3. Dislokuodamos, kaip nurodyta 1 dalies a punkte, patvirtintos siunčiančiosios organizacijos užtikrina, kad būtų laikomasi 9 straipsnyje nurodytų standartų ir procedūrų. ES pagalbos savanoriai nedislokuojami operacijoms, kurios vykdomos per tarptautinius ir netarptautinius ginkluotus konfliktus, vykdyti.
4. Patvirtintos siunčiančiosios organizacijos, laikydamosi 23 straipsnio, informuoja atitinkamas valstybių narių ir kitų dalyvaujančių šalių nacionalines institucijas prieš tai, kai vienas iš jų piliečių dislokuojamas kaip ES pagalbos savanoris pagal 9 straipsnyje nurodytus standartus ir procedūras.
5. Konkrečios ES pagalbos savanorių dislokavimo sąlygos ir jų vaidmuo, įskaitant teises ir prievoles, dislokavimo trukmę ir vietą ir ES pagalbos savanorio užduotis, nustatomi, glaudžiai konsultuojantis su priimančiosiomis organizacijomis, sutartyje, kurią sudaro siunčiančiosios organizacijos ir ES pagalbos savanoriai.
6. Dislokuodama, kaip nurodyta 1 dalies b punkte, Komisija pasirašo su ES pagalbos savanoriais savanorio dislokavimo sutartį, nustatydama konkrečias dislokavimo nuostatas ir sąlygas. Savanorio dislokavimo sutartimis savanoriams nesuteikiamos teisės ir pareigos pagal Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatus ir kitų Europos Sąjungos tarnautojų įdarbinimo sąlygas, nustatytus Tarybos reglamente (EEB, Euratomas, EAPB) Nr. 259/68 (14).
7. Kiekvienas ES pagalbos savanoris turi priimančiosios organizacijos jam paskirtą vadovą, kuris prižiūri ES pagalbos savanorį jo dislokavimo laikotarpiu ir teikia jam paramą.
15 straipsnis
Priimančiųjų organizacijų gebėjimų stiprinimas humanitarinės pagalbos srityje
Remdamasi ankstesniu trečiųjų šalių poreikių vertinimu, kurį atliko siunčiančiosios ir priimančiosios organizacijos arba kiti atitinkami subjektai, Komisija remia veiksmus, kuriais siekiama stiprinti priimančiųjų organizacijų gebėjimus humanitarinės pagalbos srityje, siekiant padidinti pasirengimą humanitarinėms krizėms ir galimybes reaguoti į jas ir užtikrinti veiksmingą ir tvarų ES pagalbos savanorių veiklos vietoje poveikį, įskaitant:
a)
nelaimių rizikos valdymą, pasirengimą ir reagavimą, ugdomąjį vadovavimą, savanorių valdymo ir kitų svarbių sričių mokymą, skirtą priimančiųjų organizacijų darbuotojams ir savanoriams;
b)
keitimąsi geriausia praktika, techninę pagalbą, porines programas ir personalo bei savanorių mainus, tinklų kūrimą ir kitus susijusius veiksmus.
16 straipsnis
ES pagalbos savanorių iniciatyvos tinklas
1. Komisija įsteigia ir valdo ES pagalbos savanorių iniciatyvos tinklą, kurį sudaro:
a)
savanoriai kandidatai ir ES pagalbos savanoriai, dalyvaujantys ar dalyvavę iniciatyvoje;
b)
siunčiančiosios ir priimančiosios organizacijos;
c)
valstybių narių ir Europos Parlamento atstovai.
2. ES pagalbos savanorių iniciatyvos tinklas visų pirma:
a)
sudaro palankesnes sąlygas sąveikai ir veikia kaip platforma, kuria naudojantis keičiamasi žiniomis, konsultuojamasi ir skleidžiama informacija, keičiamasi geros praktikos pavyzdžiais, taip pat ji naudojama 21 straipsnio 3 dalyje nurodyto poreikių vertinimo tikslais;
b)
sudaro palankesnes sąlygas partnerystės stiprinimui ir bendrų dislokavimo projektų kūrimui, taip pat gebėjimų stiprinimo veiklai, kurioje dalyvauja siunčiančiosios organizacijos iš visos Sąjungos ir trečiųjų šalių priimančiosios organizacijos;
c)
suteikia pagrindą, kuriuo remiantis gali būti plėtojami veiksmai pagal ES pagalbos savanorių iniciatyvą siekiant užtikrinti nuolatinį tobulinimą ir veiksmingą stebėseną bei vertinimą;
d)
suteikia galimybių imtis savanoriškos veiklos internetu įgyvendinant su ES pagalbos savanorių iniciatyva susijusius projektus.
17 straipsnis
Komunikacija ir informuotumo didinimas
1. Komisija remia visuomenės informavimo, komunikacijos ir informuotumo didinimo veiksmus, siekdama paremti matomą ES pagalbos savanorių iniciatyvą ir paskatinti savanorišką veiklą humanitarinės pagalbos srityje Sąjungoje ir jos valstybėse narėse, taip pat trečiosiose šalyse, kurioms naudingi veiksmai pagal tą iniciatyvą.
2. Komisija rengia komunikacijos planą ES pagalbos savanorių iniciatyvos tikslų, veiksmų ir matomų rezultatų klausimu, kuriame apibrėžiama komunikacijos ir informacijos sklaidos veikla visuomenės, ypač būsimų potencialių savanorių kandidatų ir veiksmų pagal tą iniciatyvą naudos gavėjų atžvilgiu. Tą komunikacijos planą įgyvendina Komisija ir naudos gavėjai, visų pirma siunčiančiosios ir priimančiosios organizacijos, taip pat ES pagalbos savanoriai.
III SKYRIUS
PROGRAMAVIMAS IR LĖŠŲ SKYRIMAS
18 straipsnis
Reikalavimus atitinkantys veiksmai
1. 8 straipsnyje nurodyti veiksmai atitinka finansinės pagalbos skyrimo reikalavimus, įskaitant ir jų įgyvendinimui reikiamas priemones, taip pat būtinas priemones, kuriomis siekiama stiprinti ES pagalbos savanorių iniciatyvos ir kitų susijusių sistemų koordinavimą nacionaliniu ir tarptautiniu lygmenimis remiantis taikoma gera praktika.
2. 1 dalyje nurodyta finansinė pagalba taip pat gali apimti išlaidas, susijusias su pasirengimo, stebėsenos, kontrolės, audito ir vertinimo veiksmais, kurie būtini ES pagalbos savanorių iniciatyvai valdyti ir jos tikslams pasiekti.
3. 2 dalyje nurodytos išlaidos visų pirma gali būti susijusios su tyrimais, ekspertų susitikimais, informavimo ir komunikacijos veiksmais, nurodytais 17 straipsnyje, įskaitant kitų subjektų informavimą apie Sąjungos politikos prioritetus, tiek, kiek jie yra susiję su ES pagalbos savanorių iniciatyvos tikslais, gali apimti išlaidas, susijusias su IT tinklais, skirtais daugiausia informacijai tvarkyti ir keistis ja (įskaitant jų sąsają su dabartinėmis arba būsimomis sistemomis, kurių tikslas - skatinti sektorių keitimąsi duomenimis ir susijusia įranga), taip pat visas kitas techninės ir administracinės pagalbos išlaidas, kurias patyrė Komisija.
19 straipsnis
Finansinės naudos gavėjai
Finansinė pagalba pagal šį reglamentą gali būti skiriama fiziniams asmenims ir juridiniams asmenims, kurių veikla reglamentuojama privatinės arba viešosios teisės, kurie po to laikomi finansinės naudos gavėjais, kaip apibrėžta Reglamente (EB, Euratomas) Nr. 966/2012.
20 straipsnis
Finansinis paketas
1. Šiam reglamentui įgyvendinti 2014 m. sausio 1 d. - 2020 m. gruodžio 31 d. laikotarpiu skiriamas finansinis paketas yra 147 936 000 EUR galiojančiomis kainomis. Metinius asignavimus tvirtina Europos Parlamentas ir Taryba daugiametės finansinės programos ribose. Prireikus į biudžetą po 2020 m. galima įtraukti mokėjimų asignavimus panašioms išlaidoms padengti, kad būtų galima administruoti mokėjimus už veiksmus, nebaigtus 2020 m. gruodžio 31 d.
2. 1 dalyje nurodytas finansinis paketas 2014-2020 m. paskirstomas pagal priede nustatytus veiklos tikslus, teminius prioritetus ir procentines dalis.
3. Komisijai pagal 24 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais iš dalies keičiami prioritetai ir kiekvienas iš priede nurodytų dydžių pakoreguojamas daugiau kaip 10 ir ne daugiau kaip 20 procentinių punktų. Toks koregavimas atliekamas tik gavus Komisijos priede išdėstytų teminių prioritetų ir procentinių dalių persvarstymo, atsižvelgiant į 27 straipsnio 4 dalies b punkte nurodyto tarpinio vertinimo išvadas, rezultatus ir tokiu atveju deleguotasis aktas priimamas ne vėliau kaip 2018 m. birželio 30 d.
4. Tais atvejais, kai esant būtinybei persvarstyti reagavimo į nelaimes veiksmams skirtus biudžeto išteklius, yra priežasčių, dėl kurių privaloma skubėti, Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais kiekvienas iš priede nustatytų dydžių pakoreguojamas daugiau kaip 10 ir ne daugiau kaip 20 procentinių punktų, neviršijant turimų biudžeto asignavimų ir laikantis 25 straipsnyje numatytos tvarkos.
21 straipsnis
Finansinės intervencijos būdai ir įgyvendinimo tvarka
1. Komisija įgyvendina Sąjungos finansinę pagalbą laikydamasi Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012.
2. Finansinė pagalba pagal šį reglamentą gali būti teikiama bet kokia Reglamente (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 numatyta forma.
3. Siekdama įgyvendinti šį reglamentą, Komisija įgyvendinimo aktais priima ES pagalbos savanorių iniciatyvos metinę darbo programą. Tie įgyvendinimo aktai priimami pagal 26 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą. Metinėje darbo programoje nurodomi siekiami tikslai, laukiami rezultatai, įgyvendinimo būdas ir visų susijusių išlaidų suma. Metinėje darbo programoje taip pat aprašomi finansuotini veiksmai, nurodoma kiekvienam veiksmui skirtų lėšų suma, prireikus atsižvelgiant į įvertintus poreikius, ir orientacinis įgyvendinimo tvarkaraštis. Kiek tai susiję su dotacijomis, metinėje darbo programoje nurodomi prioritetai, esminiai vertinimo kriterijai ir didžiausia bendro finansavimo norma. Metinėje darbo programoje taip pat nustatomas trečiųjų šalių dalyvavimas 23 straipsnyje nurodytomis sąlygomis.
22 straipsnis
Finansinių Sąjungos interesų apsauga
1. Komisija tinkamomis priemonėmis užtikrina, kad, vykdant pagal ES pagalbos savanorių iniciatyvą finansuojamus veiksmus, finansiniai Sąjungos interesai būtų saugomi taikant prevencines kovos su sukčiavimu, korupcija ir kitokia neteisėta veika priemones, atliekant veiksmingas patikras ir, jei nustatoma pažeidimų, susigrąžinant nepagrįstai sumokėtas sumas ir prireikus skiriant veiksmingas, proporcingas ir atgrasančias sankcijas.
2. Komisija arba jos atstovai ir Audito Rūmai turi įgaliojimus atlikti visų dotacijų gavėjų, rangovų ir subrangovų, kurie yra gavę Sąjungos lėšų pagal ES pagalbos savanorių iniciatyvą, dokumentų auditą ir auditą vietoje.
3. Europos kovos su sukčiavimu tarnyba (OLAF) pagal Reglamente (Euratomas, EB) Nr. 2185/96 ir Reglamente (ES, Euratomas) Nr. 883/2013 nustatytas procedūras gali atlikti ekonominės veiklos vykdytojų, tiesiogiai arba netiesiogiai susijusių su tokiu finansavimu, patikras vietoje ir inspektavimus, kad nustatytų, ar nebuvo sukčiavimo, korupcijos ar kitos neteisėtos veikos, kenkiančios finansiniams Sąjungos interesams, susijusiems su dotacijos susitarimu, dotacijos sprendimu ar sutartimi, finansuojamais pagal ES pagalbos savanorių iniciatyvą.
4. Nedarant poveikio 1 ir 2 dalims, bendradarbiavimo susitarimuose su trečiosiomis šalimis ir tarptautinėmis organizacijomis, dotacijų susitarimuose, dotacijų sprendimuose ir sutartyse, sudaromose įgyvendinant šį reglamentą, Komisijai, Audito Rūmams ir OLAF aiškiai suteikiama teisė atlikti tokį auditą, patikras vietoje ir inspektavimus, tinkamai laikantis visų atitinkamų procedūrinių garantijų.
IV SKYRIUS
BENDRADARBIAVIMAS SU KITOMIS ŠALIMIS
23 straipsnis
Bendradarbiavimas su kitomis šalimis
1. ES pagalbos savanorių iniciatyvoje gali dalyvauti:
a)
stojančiųjų šalių, šalių kandidačių, potencialių kandidačių ir šalių partnerių pagal Europos kaimynystės politiką piliečiai ir siunčiančiosios organizacijos, vadovaujantis tų šalių dalyvavimo Sąjungos programose bendraisiais principais ir bendrosiomis nuostatomis bei sąlygomis, nustatytais atitinkamuose bendruosiuose susitarimuose ir Asociacijos tarybos sprendimuose ar panašiuose susitarimuose;
b)
Europos laisvosios prekybos asociacijos šalių piliečiai ir siunčiančiosios organizacijos pagal EEE susitarime nustatytas sąlygas;
c)
kitų Europos šalių piliečiai ir siunčiančiosios organizacijos, jeigu su šiomis šalimis sudaryti dvišaliai susitarimai.
2. Dalyvaujantys savanoriai ir veiksmus pagal ES pagalbos savanorių iniciatyvą įgyvendinančios organizacijos iš bendradarbiaujančių šalių taip pat laikosi 4 straipsnyje išdėstytų bendrųjų principų.
3. Bendradarbiavimas su dalyvaujančiomis šalimis, minimas 1 dalyje, atitinkamais atvejais grindžiamas papildomais dalyvaujančių šalių asignavimais, kurie suteikiami laikantis procedūrų, dėl kurių su tomis šalimis bus susitarta.
V SKYRIUS
ĮGALIOJIMŲ DELEGAVIMAS IR ĮGYVENDINIMO NUOSTATOS
24 straipsnis
Įgaliojimų delegavimas
1. Įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami šiame straipsnyje nustatytomis sąlygomis.
2. 7 straipsnio 2 dalyje, 9 straipsnio 2 dalyje ir 20 straipsnio 3 dalyje nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami septynerių metų laikotarpiui nuo 2014 m. balandžio 25 d.
3. Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kada atšaukti deleguotuosius įgaliojimus, nurodytus 7 straipsnio 2 dalyje, 9 straipsnio 2 dalyje ir 20 straipsnio 3 dalyje. Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo nutraukiami tame sprendime nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus. Sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis nedaro poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų galiojimui.
4. Apie priimtą deleguotąjį aktą Komisija nedelsdama vienu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
5. Pagal 7 straipsnio 2 dalį, 9 straipsnio 2 dalį ir 20 straipsnio 3 dalį priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuo atveju, jeigu per du mėnesius nuo pranešimo Europos Parlamentui ir Tarybai apie šį aktą dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškia prieštaravimų arba jeigu dar nepasibaigus šiam laikotarpiui ir Europos Parlamentas, ir Taryba praneša Komisijai, kad prieštaravimų nereikš. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis laikotarpis pratęsiamas dviem mėnesiais.
25 straipsnis
Skubos procedūra
1. Išimtinėmis ir tinkamai pagrįstomis aplinkybėmis pagal šį straipsnį priimti deleguotieji aktai įsigalioja nedelsiant ir taikomi, jei nepareiškiama 2 dalyje nurodytų prieštaravimų. Pranešime Europos Parlamentui ir Tarybai apie deleguotąjį aktą nurodomos skubos procedūros taikymo priežastys.
2. Europos Parlamentas arba Taryba, laikydamiesi 24 straipsnio 5 dalyje nurodytos procedūros, gali pareikšti prieštaravimų dėl deleguotojo akto. Tokiu atveju Komisija, gavusi pranešimą apie Europos Parlamento arba Tarybos sprendimą pareikšti prieštaravimų, nedelsdama panaikina aktą.
26 straipsnis
Komiteto procedūra
1. Komisijai padeda komitetas, įsteigtas pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1257/96 (15) 17 straipsnio 1 dalį. Tas komitetas - tai komitetas, kaip apibrėžta Reglamente (ES) Nr. 182/2011.
2. Jei daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnis.
VI SKYRIUS
STEBĖSENA IR VERTINIMAS
27 straipsnis
Stebėsena ir vertinimas
1. Finansuojami veiksmai pagal ES pagalbos savanorių iniciatyvą reguliariai stebimi, siekiant sekti jų įgyvendinimą, taip pat reguliariai atliekamas nepriklausomas išorės vertinimas, siekiant nustatyti jų efektyvumą, veiksmingumą ir poveikį, atsižvelgiant į ES pagalbos savanorių iniciatyvos tikslus. Stebėsena ir vertinimas apima 4 dalyje nurodytas ataskaitas ir kitą veiklą, susijusią su konkrečiais šio reglamento aspektais, kuri gali būti pradėta vykdyti bet kuriuo reglamento įgyvendinimo metu.
2. Siunčiančiosios organizacijos, dislokuojančios ES pagalbos savanorius už Sąjungos ribų, yra atsakingos už jų veiklos stebėseną ir reguliariai teikia Komisijai stebėsenos ataskaitas, užtikrindamos visas su asmens duomenų apsauga susijusias atskirų savanorių teises.
3. Vykdant vertinimą taikomi galiojantys vertinimo standartai, įskaitant Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacijos Paramos vystymuisi komiteto parengtus standartus, siekiant įvertinti ilgalaikį ES pagalbos savanorių iniciatyvos poveikį humanitarinei pagalbai. Vertinimo etapu Komisija užtikrina, kad būtų nuolat konsultuojamasi su visomis susijusiomis suinteresuotosiomis šalimis, įskaitant savanorius, siunčiančiąsias bei priimančiąsias organizacijas, vietos gyventojus ir bendruomenes, kuriems teikiama pagalba, humanitarines organizacijas ir darbuotojus vietoje. Vertinimo rezultatai panaudojami rengiant programas ir skirstant išteklius.
4. Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia:
a)
metines ataskaitas, kuriose nagrinėjama įgyvendinant šį reglamentą padaryta pažanga, įskaitant rezultatus ir, kiek įmanoma, pagrindines išdavas;
b)
ne vėliau kaip 2017 m. gruodžio 31 d. - tarpinę vertinimo ataskaitą apie gautus rezultatus ir kokybinius bei kiekybinius šio reglamento įgyvendinimo aspektus, įskaitant ES pagalbos savanorių iniciatyvos poveikį humanitariniame sektoriuje ir programos išlaidų efektyvumą, per pirmuosius trejus įgyvendinimo metus;
c)
ne vėliau kaip 2018 m. gruodžio 31 d. - komunikatą dėl šio reglamento tolesnio įgyvendinimo, kuris būtų grindžiamas šios dalies b punkte nurodyta tarpine vertinimo ataskaita;
d)
ne vėliau kaip 2021 m. gruodžio 31 d. - septynerių metų finansinio įgyvendinimo laikotarpio ex post vertinimo ataskaitą.
5. Ne vėliau kaip 2019 m. rugsėjo 1 d. Komisija persvarsto šiame reglamente nustatytas priemones ir, jeigu reikia, parengusi šio straipsnio 4 dalies b punkte nurodytą tarpinę vertinimo ataskaitą, prie to persvarstymo prideda pasiūlymą dėl teisėkūros procedūra priimamo akto šiam reglamentui iš dalies keisti.
6. Komisija taip pat reguliariai informuoja EIVT apie ES pagalbos savanorių iniciatyvos veiklą pagal atitinkamus darbo susitarimus.
VII SKYRIUS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
28 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2014 m. sausio 1 d.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2014 m. balandžio 3 d.