ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 807/2014 НА КОМИСИЯТА
от 11 март 2014 година
за допълнение на някои разпоредби на Регламент (ЕС) № 1305/2013 на Европейския парламент и на Съвета относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) и за въвеждане на преходни разпоредби
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1305/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета (1), и по-специално член 2, параграф 3, член 14, параграф 5, член 16, параграф 5, член 19, параграф 8, член 22, параграф 3, член 28, параграф 10, член 28, параграф 11, член 29, параграф 6, член 30, параграф 8, член 33, параграф 4, член 34, параграф 5, член 35, параграф 10, член 36, параграф 5, член 45, параграф 6, член 47, параграф 6 и член 89 от него,
като има предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕС) № 1305/2013 се установяват общи правила относно подпомагането на развитието на селските райони с финансови средства от Съюза по линия на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР), които правила допълват общоприложимите разпоредби за европейските структурни и инвестиционни фондове, определени в част 2 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (2). Следва да бъдат определени допълнителни правила.
(2)
Държавите членки следва да определят и да прилагат специфични условия за достъп до подпомагане за млади земеделски стопани в случаи, когато те не се установяват като единствен ръководител на стопанството. С цел да се осигури равнопоставено третиране на бенефициерите, независимо от правната форма, в която те избират да установят земеделското стопанство, следва да се предвиди условията, съгласно които дадено юридическо лице или друга форма на партньорство може да се счита за млад земеделски стопанин, да са еквивалентни на съответните условия, приложими спрямо физическо лице. Следва да се предвиди достатъчно дълъг гратисен период, който да позволи на младите земеделски стопани да придобият необходимата квалификация.
(3)
С цел да се гарантира, че финансираните от ЕЗФРСР схеми за обмен на опит и посещения на земеделски и горски стопанства са ясно определени и са разграничени от подобни действия по линия на други схеми на Съюза, като същевременно се отчетат разнообразните условия в отделните държави членки, държавите членки следва да определят продължителността и съдържанието на такива схеми и посещения в своите програми за развитие на селските райони. Съдържанието следва да бъде ориентирано към определени области, които са тясно свързани с приоритетите на Съюза по отношение на развитието на селските райони.
(4)
Следва да се установят разпоредби, определящи характеристиките на групите производители и видовете действия, които могат да получават подпомагане съгласно частта за популяризирането в рамките на мярката за схеми за качество, както и разпоредби, определящи условията за недопускане на нарушаване на конкуренцията и за предотвратяване на дискриминацията срещу определени продукти и изключването на търговски марки от подпомагане.
(5)
Бизнеспланът, посочен в член 19, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, следва да съдържа достатъчно елементи, така че да дава възможност за оценка на изпълнението на целите на избраната дейност. С цел да се осигури равнопоставено третиране на бенефициерите в целия ЕС и да се улесни наблюдението, като критерий за определяне на праговете, посочени в член 19, параграф 4 от същия регламент, следва да се използва производственият потенциал на земеделското стопанство.
(6)
Следва да се определят минимални изисквания по отношение на околната среда, на които да отговаря залесяването на земеделска земя, за да се гарантира, че не се извършва неподходящо залесяване на уязвими местообитания, включително райони със земеделие с висока природна стойност, и че се взема предвид необходимостта от устойчивост спрямо изменението на климата. В зоните от мрежата „Натура 2000“ залесяването следва да съответства на целите на тяхното управление. Специално внимание следва да се отдели на специфичните екологични потребности на специфични зони, като например предпазването на почвата от ерозия. Следва да се предвидят по-строги разпоредби относно залесителни дейности, в резултат на които се създават по-големи горски масиви, за да се отчете въздействието на мащаба на тези дейности върху екосистемите и да се осигури съответствието им с целите на Стратегията относно екологосъобразната инфраструктура (3) и новата Стратегия на ЕС за горите (4).
(7)
Условията, приложими към ангажиментите за екстензификация на животновъдството, отглеждане на местни породи, застрашени от изчезване в животновъдството, и съхраняване на застрашени от генетична ерозия растителни генетични ресурси, следва да гарантират, че ангажиментите са определени в съответствие с приоритетите на ЕС за развитие на селските райони, и по-специално с необходимостта да се гарантира опазването на ландшафта и неговите особености, на природните ресурси, включително водата, на почвата и на генетичното разнообразие.
(8)
Следва да се определят дейностите, за които може да се отпуска подпомагане за опазване и устойчиво използване и развитие на генетичните ресурси в селското стопанство и за опазване и насърчаване на генетичните ресурси в горското стопанство.
(9)
С цел да се изключи двойно финансиране за селскостопански практики, които са благоприятни за климата и околната среда, и еквивалентните практики, посочени в член 43 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 на Европейския парламент и на Съвета (5), да се избегне нарушаване на конкуренцията между земеделските стопани и да се осигури солидно финансово управление на средствата от ЕЗФРСР, следва да се предвиди допълнителните разходи и пропуснатите приходи вследствие от тези практики да се приспадат от съответните плащания.
(10)
Следва да се определят областите, в които се поемат ангажименти за хуманно отношение към животните с цел да се осигурят повишени стандарти за методите на производство. Същевременно следва да се избегне припокриването на ангажиментите за хуманно отношение към животните с обичайните животновъдни практики, и по-специално ваксинирането с цел предотвратяване на патологични явления.
(11)
Следва да се уточнят определенията за къси вериги на доставки и местни пазари, за които може да се предоставя подпомагане. С оглед на ясното разграничаване помежду им, като критерий за определяне на късите вериги на доставки следва да се използва броят на посредниците, а като критерий за определяне на местните пазари следва да се използва разстоянието в километри от земеделското стопанство, като се отчитат географските особености на съответната област, освен ако се представи убедителен алтернативен критерий. Сътрудничеството между малки икономически оператори следва да бъде специално насочено към преодоляване на общото неблагоприятно положение, предизвикано от фрагментацията на селските райони. С оглед на това то следва да се прилага само за микропредприятия и физически лица, на които към момента на подаване на заявление за подпомагане им предстои да създадат микропредприятие. С цел да се осигури последователен подход при прилагането на мярката за сътрудничество, по нейна линия следва да се подпомагат само дейности за популяризиране, които са свързани с къси вериги на доставки и местни пазари.
(12)
С цел да се гарантира адекватно равнище на средствата, свързани с лихви по търговски заеми, взети от взаимоспомагателните фондове, посочени в член 38, параграф 3, буква б) и член 39, параграф 4, буква б) от Регламент (ЕС) № 1305/2013, минималният и максималният срок на тези търговски заеми следва да бъде от една до пет години.
(13)
С цел да се гарантира ефективното използване на ресурсите на ЕЗФРСР някои видове разходи, свързани с договори за лизинг, например марж на лизингодателя, разходи за рефинансиране, режийни разходи и разходи за застраховки, следва да бъдат изключени от подпомагане. С оглед да се отчетат разнообразните финансови условия и условия за развитие на селскостопанския сектор в държавите членки и същевременно да се гарантира солидното финансово управление на ресурсите на ЕЗФРСР, от държавите членки следва да се изисква да определят в програмите си за развитие на селските райони условията, при които използвано оборудване може да се допуска за подпомагане. В съответствие с приоритетите на ЕС за развитие на селските райони подпомагане от ЕЗФРСР следва да получават само инвестиции във възобновяеми енергийни източници с високо равнище на енергийна ефективност и високо равнище на екологични показатели. За тази цел държавите членки следва да определят минимални критерии за енергийна ефективност. Държавите членки следва да осигурят изпълнението на приложимите критерии за устойчивост за биоенергия. Те следва също така да подпомагат прехода от биогорива от първо поколение към биогорива от второ поколение и да насърчават по-голямо производство на авангардни биогорива, които осигуряват големи намаления на емисиите на парникови газове с малък риск да предизвикат непреки промени в земеползването и не се конкурират пряко за земеделски земи за производството на храни и фуражи.
(14)
Следва да се установят условията, приложими към преобразуването или адаптирането на ангажименти по мерките, посочени в членове 28, 29, 33 и 34 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, и да се определят ситуациите, при които не се изисква възстановяване на помощта. Следва да се осигури преобразуването или адаптирането на ангажименти да е възможно само тогава, когато са гарантирани или допълнително укрепени целите по отношение на околната среда.
(15)
Следва да се приемат разпоредби за прехода от подпомагане на развитието на селското стопанство съгласно Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета (6) или в случая на Хърватия - Регламент (ЕО) № 1085/2006 на Съвета (7), към подпомагане съгласно Регламент (ЕС) № 1305/2013. Като се има предвид, че редица преходни разпоредби относно развитието на селските райони вече са въведени чрез Регламент (ЕС) № 1310/2013 на Европейския парламент и на Съвета (8), в настоящия регламент следва да се определят условията, съгласно които разходите, свързани с мерките по членове 52 и 63 от Регламент (ЕО) № 1698/2005, стават допустими за подпомагане съгласно Регламент (ЕС) № 1305/2013. С настоящия регламент следва да се адаптират и датите за представяне на последващите оценки на програмите и техните резюмета, така че да бъдат съобразени с въведените с член 1 от Регламент (ЕС) № 1310/2013 преходни разпоредби във връзка с прилагането на програмите от програмния период 2007-2013 г. през 2014 г.
(16)
Тъй като Регламент (ЕС) № 1305/2013 заменя Регламент (ЕО) № 1698/2005, целесъобразно е правилата за прилагане на Регламент (ЕО) № 1698/2005, определени чрез Регламент (ЕО) № 1974/2006 на Комисията (9), да се отменят. Поради това Регламент (ЕО) № 1974/2006 следва да бъде отменен.
(17)
С оглед на факта, че към датата на публикуване на настоящия регламент в Официален вестник на Европейския съюз програмният период 2014-2020 г. вече ще е започнал, е необходимо срокът до влизането му в сила да се съкрати максимално. Поради това настоящият регламент следва да влезе в сила в деня на публикуването му и да се прилага от първия ден на програмния период 2014-2020 г., т.е. 1 януари 2014 г.,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБХВАТ
Член 1
Обхват
С настоящия регламент се определят:
1)
разпоредби, допълващи Регламент (ЕС) № 1305/2013 по отношение на:
а)
младите земеделски стопани;
б)
схемите за обмен на опит и посещения на земеделски и горски стопанства;
в)
популяризирането на схемите за качество;
г)
развитието на земеделските стопанства и предприятията;
д)
залесяването и създаването на горски масиви;
е)
агроекологичните мерки и мерките във връзка с климата;
ж)
опазването на генетичните ресурси в селското и в горското стопанство;
з)
изключването на двойното финансиране;
и)
хуманното отношение към животните;
й)
сътрудничеството;
к)
търговските заеми за взаимоспомагателни фондове;
л)
инвестициите;
м)
преобразуването или адаптирането на ангажименти;
н)
разширените или новите ангажименти;
2)
специфични преходни правила, определящи условията, съгласно които подпомагането, одобрено от Комисията по силата на Регламент (ЕО) № 1698/2005 или в случая на Хърватия - Регламент (ЕО) № 1085/2006, може да бъде интегрирано в подпомагането, предоставено съгласно Регламент (ЕС) № 1305/2013, включително, в случая на Хърватия, подпомагането за техническа помощ.
ГЛАВА II
РАЗПОРЕДБИ, ДОПЪЛВАЩИ ПРАВИЛАТА ОТНОСНО МЕРКИТЕ ЗА РАЗВИТИЕ НА СЕЛСКИТЕ РАЙОНИ
Член 2
Млад земеделски стопанин
1. Държавите членки определят и прилагат специфични условия за достъп до подпомагане, когато млад земеделски стопанин съгласно определението по член 2, параграф 1, буква н) от Регламент (ЕС) № 1305/2013 не се установява като единствен ръководител на стопанството, независимо от неговата правна форма. Тези условия са еквивалентни на условията, приложими за млад земеделски стопанин, който се установява като единствен ръководител на стопанството. Във всички случаи контролът върху стопанството се упражнява от млади земеделски стопани.
2. Когато прилагането на подпомагането се отнася до стопанство, притежавано от юридическо лице, младият земеделски стопанин по смисъла на член 2, параграф 1, буква н) от Регламент (ЕС) № 1305/2013 упражнява ефективен и дългосрочен контрол върху юридическото лице по отношение на решенията, свързани с управлението, ползите и финансовите рискове. Когато в капитала или управлението на юридическото лице участват няколко физически лица, включително лице или лица, които не са млади земеделски стопани, младият земеделски стопанин е в състояние да упражнява такъв ефективен и дългосрочен контрол самостоятелно или съвместно с други земеделски стопани.
Когато върху юридическо лице самостоятелно или съвместно упражнява контрол друго юридическо лице, изискванията по първа алинея се прилагат за всяко физическо лице, което упражнява контрол върху второто юридическо лице.
3. Всички елементи от определението за млад земеделски стопанин по член 2, параграф 1, буква н) от Регламент (ЕС) № 1305/2013 трябва да са налице към датата на подаване на заявление за подпомагане съгласно същия регламент. На бенефициера обаче може да се разреши гратисен период, не по-дълъг от 36 месеца от датата на индивидуалното решение за отпускане на подпомагане, с цел той да изпълни условията за придобиване на професионалните умения, посочени в програмата за развитие на селските райони.
Член 3
Схеми за обмен на опит и посещения на земеделски и горски стопанства
Държавите членки определят продължителността и съдържанието на краткосрочните схеми за обмен на опит и посещения на земеделски и горски стопанства, посочени в член 14, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, в своите програми за развитие на селските райони. Тези схеми и посещения са насочени по-специално към методите и/или технологиите за устойчиво селско и горско стопанство, диверсификацията на стопанствата, участието на стопанствата в къси вериги на доставки, разработването на нови възможности за стопанска дейност и на нови технологии, както и повишаването на устойчивостта на горите.
Член 4
Схеми за качество - популяризиране
1. Групите производители, получаващи подпомагане съгласно член 16 параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, са субекти, които независимо от своята правна форма обединяват икономически оператори, участващи в схема за качество на селскостопански продукти, памук или храни, посочена в член 16, параграф 1 от същия регламент, за конкретен продукт, обхванат от една от тези схеми.
2. Видовете действия, които отговарят на условията за подпомагане съгласно член 16, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, имат следните характеристики:
а)
предназначени са да убедят потребителите да купуват продуктите, включени в схема за качество на селскостопански продукти, памук или храни, посочена в член 16, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, участието в която се подпомага съгласно програмата за развитие на селските райони; и
б)
поставят акцент върху специфичните особености или преимущества на съответните продукти, особено върху качеството, специфичните методи за производство, високите стандарти за хуманно отношение към животните и опазване на околната среда, свързани със съответната схема за качество.
3. Действията, които отговарят на условията за подпомагане, не подтикват потребителите да купуват даден продукт поради конкретния му произход, с изключение на продуктите, включени в схемите за качество, въведени с дял II от Регламент (ЕС) № 1151/2012 на Европейския парламент и на Съвета (10), глава III от Регламент (ЕО) № 110/2008 на Европейския парламент и на Съвета (11), глава III от Регламент (ЕС) № 251/2014 на Европейския парламент и на Съвета (12) и част II, дял II, глава I, раздел 2 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета (13) по отношение на виното. Произходът на продукта може да бъде указан, при условие че споменаването му е необходимо за изразяване на основното послание.
4. Подпомагане съгласно член 16, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1305/2013 не се предоставя за информационни и популяризационни действия във връзка с наименования на търговски марки.
Член 5
Развитие на земеделските стопанства и предприятията
1. Бизнеспланът, посочен в член 19, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, съдържа минимум следната информация:
а)
при стартова помощ за млади земеделски стопани:
i)
първоначално състояние на земеделското стопанство;
ii)
етапи и цели за развитие на дейностите на земеделското стопанство;
iii)
сведения за мерките (включително мерките, свързани с екологичната устойчивост и ресурсната ефективност), необходими за развитие на дейностите на земеделското стопанство, например инвестиции, обучение, консултации;
б)
при стартова помощ за неселскостопански дейности в селските райони:
i)
първоначално икономическо състояние на лицето, микропредприятието или малкото предприятие, подаващо заявление за подпомагане;
ii)
етапи и цели за развитие на новите дейности на лицето или земеделското стопанство, микропредприятието или малкото предприятие;
iii)
сведения за мерките, необходими за развитие на дейностите на лицето или земеделското стопанство, микропредприятието или малкото предприятие, например инвестиции, обучение, консултации;
в)
при стартова помощ за развитието на малки земеделски стопанства:
i)
първоначално състояние на земеделското стопанство; и
ii)
сведения за дейностите (включително дейностите, свързани с екологичната устойчивост и ресурсната ефективност), които биха спомогнали за постигане на икономическа жизнеспособност, например инвестиции, обучение, сътрудничество.
2. Държавите членки определят праговете, посочени в член 19, параграф 4, трета алинея от Регламент (ЕС) № 1305/2013, по отношение на производствения потенциал на земеделското стопанство, измерен като стандартен производствен обем съгласно определението по член 5 от Регламент (ЕО) № 1242/2008 на Комисията (14) или като еквивалентна величина.
Член 6
Залесяване и създаване на горски масиви
Във връзка с посочената в член 22 от Регламент (ЕС) № 1305/2013 мярка за залесяване и създаване на горски масиви се прилагат следните минимални изисквания по отношение на околната среда:
а)
при избора на дървесните видове, които да се засаждат, както и при избора на площите и методите, които да се използват, се избягва както неподходящото залесяване на уязвими местообитания като торфища и влажни зони, така и отрицателното въздействие върху области с висока екологична стойност, включително райони със земеделие с висока природна стойност. В зоните, включени в мрежата „Натура 2000“ съгласно Директива 92/43/ЕИО на Съвета (15) и Директива 2009/147/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (16), се разрешава само залесяване, което съответства на целите на управлението на тези зони и е съгласувано с органа на държавата членка, който отговаря за прилагането на „Натура 2000“;
б)
при избора на видове, сортове, екотипове и произход на дърветата се вземат предвид необходимостта от устойчивост спрямо изменението на климата и спрямо природни бедствия, състоянието на биотичните фактори, почвите и водите в съответната област, както и потенциално инвазивният характер на видовете при местни условия, както са определени от държавите членки. От бенефициера се изисква да опазва гората и да се грижи за нея минимум за срока, за който се изплаща премията за пропуснати доходи от селскостопанска дейност и за поддръжка. Това включва поддържане и при необходимост - прореждане или паша в интерес на бъдещото развитие на гората, както и регулиране на конкуренцията с тревиста растителност и избягване на разрастването на леснозапалим подлес. Що се отнася до бързорастящите видове, държавите членки определят минималния и максималния срок до сеч. Минималният срок е не по-кратък от 8 години, а максималният не надхвърля 20 години;
в)
в случаи, когато поради тежки екологични или климатични условия, включително влошаване на околната среда, не може да се очаква чрез засаждането на многогодишни дървесни видове да се създаде горска покривка, както е определено в приложимото национално законодателство, държавата членка може да разреши на бенефициера да създаде и поддържа покривка от друга дървесна растителност. Бенефициерът осигурява същото равнище на грижи и опазване, каквото се прилага и за горите;
г)
в случай на залесителни дейности, водещи до създаването на гори с размери над даден праг, който се определя от държавите членки, дейностите включват:
i)
изключително засаждане на екологично адаптирани видове и/или видове, устойчиви на изменението на климата в съответната биогеографска област, за които при оценка на въздействията не е установено, че застрашават биологичното разнообразие и екосистемните услуги или че оказват отрицателно въздействие върху здравето на човека; или
ii)
комбинация от дървесни видове, която включва:
-
минимум 10 % широколистни дървета върху определена площ, или
-
минимум три дървесни вида или сорта, от които най-малобройният заема минимум 10 % от площта.
Член 7
Агроекология и климат
1. Ангажиментите за екстензификация на животновъдството, които са поети съгласно мярката за агроекология и климат, посочена в член 28 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, отговарят минимум на следните условия:
а)
цялата пасищна площ на стопанството се управлява и поддържа така, че да се избягва както свръхпашата, така и недостатъчната паша;
б)
гъстотата на животните се определя, като се отчита броят на всички пасищни животни, които се отглеждат в стопанството, или, когато е поет ангажимент за ограничаване на излужването на почвата, се отчита броят на животните, които се отглеждат в стопанството и за които се отнася въпросният ангажимент.
2. За ангажиментите за отглеждане на местни породи, застрашени от изчезване в животновъдството, или за съхраняване на застрашени от генетична ерозия растителни генетични ресурси, които са поети съгласно мярката за агроекология и климат, посочена в член 28 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, се изисква:
а)
да се отглеждат селскостопански животни от местни породи, които са генетично адаптирани към една или повече традиционни производствени системи или среди в държавата и които са застрашени от изчезване в животновъдството; или
б)
да се запазят генетични растителни ресурси, които са естествено адаптирани към местните и регионалните условия и са застрашени от генетична ерозия.
На условията за подпомагане отговарят следните видове селскостопански животни:
а)
едър рогат добитък;
б)
овце;
в)
кози;
г)
еднокопитни животни;
д)
свине;
е)
птици.
3. Местните породи се считат за застрашени от изчезване в животновъдството, ако са изпълнени следните условия:
а)
посочен е броят в съответната държава на женските животни за разплод;
б)
този брой, както и статусът на застрашени породи, е удостоверен от надлежно признат съответен научен орган;
в)
надлежно признат съответен технически орган регистрира и актуализира племенната книга за породата;
г)
съответните органи разполагат с необходимите умения и познания, за да определят животните от застрашените породи.
Информацията относно изпълнението на тези условия се включва в програмата за развитие на селските райони.
4. Растителните генетични ресурси се считат за застрашени от генетична ерозия, при условие че в програмата за развитие на селските райони са включени достатъчни доказателства за генетична ерозия, основаващи се върху научни резултати или показатели за намаляването на ендемични/оригинални местни сортове, тяхното разнообразие от популации и, когато това е от значение, за измененията в преобладаващите селскостопански практики на местно равнище.
5. Дейностите, които попадат в ангажименти за агроекология и климат, посочени в параграфи 1-4 от настоящия член, не са допустими за подпомагане по член 28, параграф 9 от Регламент (ЕС) № 1305/2013.
Член 8
Съхранение на генетичните ресурси в селското и в горското стопанство
1. За целите на настоящия член се прилагат следните определения:
а)
„съхранение in situ“ в селското стопанство означава съхранение на генетичен материал в екосистемите и естествените местообитания, както и запазване и възстановяване на жизнеспособни популации от видове или диви породи в естествената им среда, а в случая на опитомени породи животни или култивирани растителни видове - в стопанската среда, в която са развили своите отличителни качества;
б)
„съхранение in situ“ в горското стопанство означава съхранение на генетичен материал в екосистемите и естествените местообитания, както и запазване и възстановяване на жизнеспособни популации от видове в естествената им среда;
в)
„съхранение в земеделско или в горско стопанство“ означава съхранение и развитие in situ на равнището на отделно земеделско или горско стопанство;
г)
„съхранение ex situ“ означава съхранение на генетичен материал за селското или горското стопанство извън естественото му местообитание;
д)
„колекция ex situ“ означава колекция от генетичен материал за селското или горското стопанство, съхранявана извън естественото му местообитание.
2. Дейностите по съхранение на генетични ресурси в селското и в горското стопанство, които отговарят на условията за подпомагане по член 28, параграф 9 и член 34, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, включват следното:
а)
целеви действия: действия, които насърчават съхранението, характеризирането, събирането и използването на генетични ресурси in situ и ex situ в селското и в горското стопанство, включително публикувани в интернет описи на понастоящем съхранявани in situ генетични ресурси, в това число съхранение в земеделско или в горско стопанство, както и колекции ex situ и бази данни;
б)
съгласувани действия: действия за насърчаване на обмена между компетентни организации в държавите членки на информация за съхранението, характеризирането, събирането и използването на генетични ресурси в селското и в горското стопанство на ЕС;
в)
съпътстващи действия: действия по осведомяване, разпространение на информация и консултиране, в които участват неправителствени организации и други заинтересовани страни, курсове за обучение, както и подготовка на технически доклади.
Член 9
Изключване на двойно финансиране на селскостопански практики, които са благоприятни за климата и околната среда, както и на еквивалентни практики
1. За целите на подпомагането съгласно член 28, параграф 6, член 29, параграф 4 и член 30, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1305/2013 при изчисляването на такива плащания се вземат предвид само допълнителните разходи и/или пропуснатите приходи, свързани с ангажиментите, които надхвърлят съответните задължителни практики съгласно член 43 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
2. Когато ангажимент за агроекология и климат съгласно член 28 от Регламент (ЕС) № 1305/2013 за практики, посочени в приложение IX, раздел I, точки 3 и 4 и в раздел III, точка 7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, и за всякакви допълнителни практики, добавени към същото приложение, се нотифицира съгласно разпоредбите на член 43, параграф 8 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 като еквивалентен на една или повече от практиките, установени съгласно член 43, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, плащането за ангажимента за агроекология и климат съгласно член 28, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1305/2013 се намалява с еднократна обща сума, съответстваща на част от плащането за екологизиране в държавата членка или в региона за всяка практика за екологизиране, установена съгласно член 43, параграф 12, буква в) от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Член 10
Хуманно отношение към животните
Ангажиментите за хуманно отношение към животните, които отговарят на условията за подпомагане по член 33 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, осигуряват повишени стандарти за методите на производство в една от следните области:
а)
поене, хранене и грижи за животните в съответствие с естествените потребности в животновъдството;
б)
условия, в които се отглеждат животните, например увеличено пространство, подови повърхности, материали, предназначени за облагородяване, естествена светлина;
в)
достъп до открито пространство;
г)
практики, при които се избягва отстраняване на части от тялото и/или кастрация на животните, или в специфични случаи, когато отстраняването на части от тялото или кастрацията на животните се считат за необходими, се предвижда използването на анестетични, аналгетични и противовъзпалителни медикаменти или имунокастрация.
Член 11
Сътрудничество
1. Подпомагането за създаване и развитие на къси вериги на доставки, както е посочено в член 35, параграф 2, буква г) от Регламент (ЕС) № 1305/2013, обхваща само вериги на доставки, които включват не повече от един посредник между земеделския стопанин и потребителя.
2. Подпомагането за създаване и развитие на местни пазари, както е посочено в член 35, параграф 2, буква г) от Регламент (ЕС) № 1305/2013, обхваща пазари, за които:
а)
в програмата за развитие на селските райони е определен радиус в километри от стопанството на произход на продукта, в който радиус трябва да се извършват както обработката на продукта, така и продажбата му на крайния потребител; или
б)
в програмата за развитие на селските райони е посочено убедително алтернативно определение.
3. За целите на дейностите, подпомагани по член 35, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕС) № 1305/2013, „малък икономически оператор“ означава микропредприятие по смисъла на определението в Препоръка 2003/361/ЕО на Комисията (17) или физическо лице, което към момента на подаване на заявление за подпомагане не извършва икономическа дейност.
4. Дейностите за популяризиране, посочени в член 35, параграф 2, буква д) от Регламент (ЕС) № 1305/2013, са допустими за подпомагане само по отношение на къси вериги на доставки и местни пазари, които отговарят на изискванията по параграфи 1 и 2 от настоящия член.
Член 12
Търговски заеми за взаимоспомагателни фондове
Когато източникът на средства за финансова компенсация, която се изплаща от взаимоспомагателните фондове, посочени в членове 38 и 39 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, е търговски заем, срокът на този заем е от една до пет години.
Член 13
Инвестиции
За целите на член 45 от Регламент (ЕС) № 1305/2013:
а)
в случай на лизинг - други разходи, свързани с договора за лизинг, като марж на лизингодателя, разходи за рефинансиране на лихви, режийни разходи и разходи за застраховки, не се признават за допустими за подпомагане разходи;
б)
държавите членки определят в програмите си за развитие на селските райони условията, при които закупуването на използвано оборудване може да се признава за допустим за подпомагане разход;
в)
държавите членки изискват спазване на минимални стандарти за енергийна ефективност за финансирани чрез подпомагане инвестиции в инфраструктура за енергия от възобновяеми източници, свързана с потребление или производство на енергия, ако такива стандарти съществуват на национално равнище;
г)
инвестициите в инсталации, чието основно предназначение е производството на електроенергия от биомаса, се признават за допустими за подпомагане разходи, само ако е използван минимален процент топлинна енергия, който се определя от държавите членки;
д)
държавите членки определят прагове на максималните дялове зърнени и други богати на скорбяла култури, захарни и маслодайни култури, използвани за производство на биоенергия, включително биогорива, за различните видове инсталации. Подпомагането за проекти за биоенергия обхваща само биоенергия, която отговаря на приложимите критерии за устойчивост, определени в законодателството на Съюза, включително в член 17, параграфи 2-6 от Директива 2009/28/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (18). Във връзка с това в стратегическата екологична оценка на програмата за развитие на селските райони се включва обща оценка.
Член 14
Преобразуване или адаптиране на ангажименти
1. Държавите членки могат да разрешат един ангажимент съгласно член 28, 29, 33 или 34 от Регламент (ЕС) № 1305/2013 да се преобразува в друг през срока на осъществяването му, ако са изпълнени всички долупосочени условия:
а)
преобразуването е от значителна полза за околната среда или хуманното отношение към животните;
б)
съществуващият ангажимент се засилва в значителна степен;
в)
одобрената програма за развитие на селските райони включва въпросните ангажименти.
Новият ангажимент се поема за целия срок, посочен в съответната мярка, независимо от срока, през който вече е изпълняван първоначалният ангажимент.
2. Държавите членки могат да разрешат ангажименти съгласно членове 28, 29, 33 и 34 от Регламент (ЕС) № 1305/2013 да се адаптират през срока, за който се прилагат, при условие че одобрената програма за развитие на селските райони включва възможност за подобно адаптиране и че адаптирането е надлежно обосновано с оглед на постигане на целите на първоначалния ангажимент.
Бенефициерът изпълнява адаптирания ангажимент за оставащата част от срока на първоначалния ангажимент.
Адаптирането може да бъде и под формата на удължаване на срока на ангажимента.
Член 15
Ситуации, в които не се изисква възстановяване
1. Когато бенефициерът увеличи площта на стопанството през срока, за който се изпълнява ангажиментът, поет като условие за предоставяне на подпомагането, държавите членки могат да предвидят ангажиментът да бъде разширен, за да обхване и допълнителната площ за оставащата част от срока на ангажимента, или първоначалният ангажимент да бъде заменен с нов. Същото важи и в случаи, когато се увеличава площта, която ангажиментът обхваща в рамките на стопанството.
2. Ангажиментът може да бъде разширен, за да обхване допълнителна площ, както е посочено в параграф 1, само при следните условия:
а)
това служи на целите във връзка с околната среда, към които е насочен ангажиментът;
б)
това е оправдано от гледна точка на характера на задължението, продължителността на оставащия срок и размерите на допълнителната площ;
в)
това не намалява ефективността на проверките за осигуряване спазването на изискванията за предоставяне на подпомагането.
Трябва да се спази първоначалният срок на ангажимента.
3. Нов ангажимент като замяна на съществуващ ангажимент, както е посочено в параграф 1, може да се поеме, ако обхваща цялата съответна площ и ако условията му са не по-малко строги от условията на първоначалния ангажимент.
Когато първоначалният ангажимент се заменя с нов, новият ангажимент се поема за целия срок, посочен в съответната мярка, независимо от срока, през който вече е изпълняван първоначалният ангажимент.
ГЛАВА III
ПРЕХОДНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 16
Допустимост на разходите
1. Разходи, свързани с правните ангажименти към бенефициерите, които са поети през програмния период 2007-2013 г. съгласно мерките, посочени в членове 52 и 63 от Регламент (ЕО) № 1698/2005, са допустими за финансиране от ЕЗФРСР през програмния период 2014-2020 г. за плащания, които се извършват:
а)
от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2015 г., ако финансовите средства, отпуснати за въпросната мярка на съответната програма, приета съгласно Регламент (ЕО) № 1698/2005, вече са изразходвани;
б)
след 31 декември 2015 г.
2. Разходите, посочени в параграф 1, са допустими за финансиране от ЕЗФРСР през програмния период 2014-2020 г., ако са спазени следните условия:
а)
тези разходи са предвидени в съответната програма за развитие на селските райони за програмния период 2014-2020 г.;
б)
прилага се процентът на финансиране от ЕЗФРСР за съответната мярка съгласно Регламент (ЕС) № 1305/2013, както е посочено в приложение I към настоящия регламент;
в)
държавите членки гарантират, че съответните преходни дейности са ясно идентифицирани чрез системите им за управление и контрол.
Член 17
Хърватия
1. Разходи, свързани с правните ангажименти към бенефициери от страна на Хърватия, които са поети посредством Инструмента за предприсъединителна помощ за развитието на селските райони (IPARD) за дейности съгласно мерките, посочени в член 171, параграф 3, буква б) и член 171, параграф 4, букви а) и б) от Регламент (ЕО) № 718/2007 на Комисията (19), са допустими за финансиране от ЕЗФРСР през програмния период 2014-2020 г. за плащания, които се извършват:
а)
от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2016 г., ако финансовите средства, отпуснати за въпросната мярка на съответната програма, приета съгласно Регламент (ЕО) № 718/2007, вече са изразходвани;
б)
след 31 декември 2016 г.
2. Разходите, посочени в параграф 1, са допустими за финансиране от ЕЗФРСР през програмния период 2014-2020 г., ако са спазени следните условия:
а)
тези разходи са предвидени в програмата за развитие на селските райони за програмния период 2014-2020 г.;
б)
прилага се процентът на финансиране от ЕЗФРСР за съответната мярка съгласно Регламент (ЕС) № 1305/2013, както е посочено в приложение II към настоящия регламент;
в)
Хърватия гарантира, че съответните преходни дейности са ясно идентифицирани чрез нейните системи за управление и контрол.
3. Разходите, извършени след 31 декември 2013 г. във връзка с дейности, които са необходими за приключване на програмата IPARD и последващата оценка, предвидена в член 191 от Регламент (ЕО) № 718/2007, през програмния период 2014-2020 г. са допустими за финансиране от ЕЗФРСР съгласно компонента за техническа помощ на програмата, ако в нея за предвидени такива разходи.
Член 18
Окончателна оценка
1. Докладът относно окончателната оценка, посочена в член 86, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1698/2005, се представя на Комисията до 31 декември 2016 г.
2. Обобщението на окончателните оценки, посочено в член 87 от Регламент (ЕО) № 1698/2005, се представя на Комисията най-късно до 31 декември 2017 г.
ГЛАВА IV
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 19
Отмяна
Регламент (ЕО) № 1974/2006 се отменя.
Той продължава да се прилага за дейностите, които се изпълняват съгласно програмите, одобрени от Комисията по силата на Регламент (ЕО) № 1698/2005 преди 1 януари 2014 г.
Член 20
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 11 март 2014 година.
KOMISIJOS DELEGUOTASIS REGLAMENTAS (ES) Nr. 807/2014
2014 m. kovo 11 d.
kuriuo papildomas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1305/2013 dėl paramos kaimo plėtrai, teikiamos Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) lėšomis, ir nustatomos pereinamojo laikotarpio nuostatos
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1305/201 dėl paramos kaimo plėtrai, teikiamos Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) lėšomis, kuriuo panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1698/2005 (1), ypač į jo 2 straipsnio 3 dalį, 14 straipsnio 5 dalį, 16 straipsnio 5 dalį, 19 straipsnio 8 dalį, 22 straipsnio 3 dalį, 28 straipsnio 10 dalį, 28 straipsnio 11 dalį, 29 straipsnio 6 dalį, 30 straipsnio 8 dalį, 33 straipsnio 4 dalį, 34 straipsnio 5 dalį, 35 straipsnio 10 dalį, 36 straipsnio 5 dalį, 45 straipsnio 6 dalį, 47 straipsnio 6 dalį ir 89 straipsnį,
kadangi:
(1)
Reglamentu (ES) Nr. 1305/2013 nustatomos bendrosios Sąjungos paramos kaimo plėtrai, finansuojamos Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) lėšomis, taisyklės, kuriomis papildomos Europos struktūriniams ir investicijų fondams taikomos bendros nuostatos, nustatytos Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013 antrojoje dalyje (2). Turėtų būti nustatytos papildomos taisyklės;
(2)
valstybės narės turėtų nustatyti ir taikyti specialias galimybės pasinaudoti parama sąlygas jauniesiems ūkininkams, kurie steigiasi ne kaip vieninteliai valdos valdytojai. Siekiant užtikrinti, kad paramos gavėjams, nepriklausomai nuo teisinio statuso, kurį jie pasirenka steigdamiesi žemės ūkio valdoje, būtų taikomos vienodos sąlygos, reikėtų numatyti, kad sąlygos, kuriomis juridinis asmuo ar kitokia ūkinė bendrija būtų laikoma jaunuoju ūkininku, turėtų būti lygiavertės fiziniam asmeniui taikomoms sąlygoms. Reikėtų numatyti pakankamai ilgą lengvatinį laikotarpį, per kurį jaunieji ūkininkai galėtų įgyti reikiamų profesinių įgūdžių;
(3)
siekdamos užtikrinti, kad EŽŪFKP lėšomis remiamos mainų ūkių ir miškų tvarkymo srityje programos bei apsilankymai ūkiuose ir miškuose būtų aiškiai apibrėžti ir atskirti nuo panašių pagal kitas Sąjungos programas vykdomų veiksmų, kartu atsižvelgiant į skirtingą padėtį atskirose šalyse, valstybės narės turėtų savo kaimo plėtros programose apibrėžti tokių programų ir apsilankymų trukmę ir turinį. Tas turinys turėtų būti toks, kad daugiausia dėmesio būtų skiriama konkrečioms sritims, glaudžiai susijusioms su Sąjungos kaimo plėtros prioritetų įgyvendinimu;
(4)
reikėtų nustatyti taisykles, kuriomis būtų apibrėžiamos gamintojų grupių bei veiksmų rūšių, kurioms gali būti skirta kokybės sistemų priemonėje numatyta parama skatinimo veiklai, savybės, ir kuriomis būtų nustatomos tam tikros sąlygos, kad būtų išvengta konkurencijos iškraipymo ir diskriminavimo tam tikrų produktų atžvilgiu, ir nustatoma, kad parama neteikiama komerciniams prekių ženklams;
(5)
Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 19 straipsnio 4 dalyje nurodytuose verslo planuose turėtų būti pateikta pakankamai informacijos, kad būtų galima įvertinti, kiek bus pasiekti pasirinkto veiksmo tikslai. Siekiant užtikrinti, kad visos Sąjungos paramos gavėjams būtų taikomos vienodos sąlygos ir būtų sudarytos palankesnės stebėjimo sąlygos, to reglamento 19 straipsnio 4 dalyje nurodytoms riboms nustatyti turėtų būti naudojamas žemės ūkio valdos gamybos potencialo kriterijus;
(6)
reikėtų nustatyti būtiniausius aplinkosaugos reikalavimus, kurių turėtų būti laikomasi įveisiant mišką žemės ūkio paskirties žemėje, kad būtų užtikrinta, jog miškas nebūtų nederamai įveisiamas pažeidžiamose buveinėse, įskaitant didelės gamtinės vertės ūkininkavimo vietoves, ir būtų atsižvelgiama į atsparumo klimato kaitai poreikį. Miško įveisimas „Natura 2000“ teritorijose turėtų derėti su tų teritorijų valdymo tikslais. Ypatingą dėmesį reikėtų skirti su konkrečiomis teritorijomis susijusiems specifiniams aplinkosaugos poreikiams, pavyzdžiui, dirvožemio erozijos prevencijai. Reikėtų numatyti griežtesnes miško įveisimo veiksmų, kuriais sukuriami didesni miškai, taisykles, kad būtų atsižvelgiama į tų veiksmų masto poveikį ekosistemoms ir užtikrinama tų veiksmų atitiktis Žaliosios infrastruktūros strategijos (3) ir naujos ES miškų strategijos (4) tikslams;
(7)
sąlygomis, taikytinomis įsipareigojimams plėtoti gyvulininkystę, veisti vietines veisles, kurioms gresia išnykimas ūkiuose, ir išsaugoti augalų genetinius išteklius, kuriems gresia genetinė erozija, turėtų būti užtikrinama, kad įsipareigojimai būtų nustatomi atsižvelgiant į Sąjungos kaimo plėtros prioritetus, visų pirma į poreikį užtikrinti kraštovaizdžio ir jo elementų, gamtos išteklių, įskaitant vandenį, dirvožemio ir genetinės įvairovės apsaugą;
(8)
reikėtų apibrėžti veiksmus, atitinkančius paramos žemės ūkio genetiniams ištekliams išsaugoti, tausiai naudoti ir plėtoti, taip pat miškų genetiniams ištekliams išsaugoti ir remti skyrimo reikalavimus;
(9)
kad būtų išvengta klimatui ir aplinkai naudingos žemės ūkio praktikos ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1307/2013 (5) 43 straipsnyje nurodytos lygiavertės praktikos dvigubo finansavimo ir ūkininkų konkurencijos iškraipymo, taip pat būtų užtikrintas patikimas EŽŪFKP lėšų valdymas, reikėtų numatyti, kad su ta praktika susijusios papildomos patirtos išlaidos ir prarastos pajamos būtų išskaitytos iš susijusių mokėjimų;
(10)
reikėtų apibrėžti sritis, kuriose prisiimami gyvūnų gerovės įsipareigojimai užtikrinti aukštesnius auginimo metodų standartus. Tai atliekant reikėtų užtikrinti, kad tie gyvūnų gerovės įsipareigojimai nesutaptų su įprastine ūkininkavimo praktika, visų pirma skiepijimo siekiant išvengti patologijų veikla;
(11)
reikėtų apibrėžti trumpas tiekimo grandines ir vietos rinkas, kurioms gali būti skirta parama. Siekiant aiškiai atskirti vienas nuo kitų, trumpoms tiekimo grandinėms apibrėžti reikėtų naudoti tarpininkų skaičiaus kriterijų, o vietos rinkoms apibrėžti - atstumo nuo ūkio kilometrais, atsižvelgiant į konkrečias tos vietovės geografines savybes, kriterijų, nebent būtų numatytas kitas įtikinamas kriterijus. Smulkių veiklos vykdytojų bendradarbiavimas turėtų būti aiškiai sutelktas į tai, kaip įveikti bendrus sunkumus, kylančius dėl susiskaidymo kaimo vietovėse. Todėl bendradarbiavimo priemonė turėtų būti taikoma tik labai mažoms įmonėms ir fiziniams asmenims, kurie paramos prašymo metu rengiasi įsteigti labai mažą įmonę. Siekiant užtikrinti nuoseklų požiūrį į bendradarbiavimo priemonės įgyvendinimą, pagal tą priemonę reikėtų remti tik su trumpo tiekimo grandinėmis ir vietos rinkomis susijusią skatinimo veiklą;
(12)
siekiant išlaikyti tinkamo dydžio įnašus, susijusius su Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 38 straipsnio 3 dalies b punkte ir 39 straipsnio 4 dalies b punkte nurodytų komercinių paskolų, paimtų tarpusavio pagalbos fondų, palūkanomis, reikėtų nustatyti, kad tų komercinių paskolų trumpiausias laikotarpis būtų vieneri, o ilgiausias - penkeri metai;
(13)
siekiant užtikrinti veiksmingą EŽŪFKP išteklių naudojimą, parama neturėtų būti teikiama su išperkamosios nuomos sutartimis susijusioms tam tikrų rūšių išlaidoms, pavyzdžiui, nuomotojo pelnui, refinansavimo išlaidoms, pridėtinėms išlaidoms ir draudimo mokesčiams, padengti. Siekiant atsižvelgti į skirtingas valstybių narių žemės ūkio sektoriaus finansines ir vystymosi sąlygas ir kartu užtikrinti patikimą EŽŪFKP išteklių valdymą, reikėtų reikalauti, kad valstybės narės savo kaimo plėtros programose apibrėžtų sąlygas, kuriomis naudota įranga atitiktų paramos skyrimo reikalavimus. Atsižvelgiant į Sąjungos kaimo plėtros prioritetus, EŽŪFKP parama investicijoms į atsinaujinančiųjų išteklių energiją turėtų būti teikiama, tik jei jomis užtikrinamas didelis energijos vartojimo efektyvumas ir didelis aplinkosauginis veiksmingumas. Tuo tikslu valstybės narės turėtų nustatyti būtiniausius energijos vartojimo efektyvumo kriterijus. Valstybės narės turėtų užtikrinti atitiktį taikomiems bioenergijos tvarumo kriterijams. Valstybės narės taip pat turėtų remti perėjimą nuo pirmosios prie antrosios kartos biodegalų ir skatinti gaminti daugiau pažangiųjų biodegalų, kuriuos naudojant smarkiai mažinamas išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekis, o su jų gamyba susijęs netiesioginio žemės paskirties keitimo pavojus yra nedidelis, taip pat kuriuos gaminant tiesiogiai nekonkuruojama su maisto ir pašarų rinkomis dėl žemės ūkio paskirties žemės;
(14)
reikėtų nustatyti sąlygas, taikytinas įsipareigojimų pagal Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 28, 29, 33 ir 34 straipsniuose nurodytas priemones pakeitimui ar koregavimui, taip pat apibrėžti atvejus, kuriais nereikalaujama kompensuoti pagalbos. Reikėtų užtikrinti, kad įsipareigojimus pakeisti ar koreguoti būtų galima tik tuo atveju, jei išsaugomi ar sustiprinami aplinkosaugos tikslai, kurių siekiama tuo įsipareigojimu;
(15)
reikėtų priimti laikotarpio, kuriuo pereinama nuo kaimo plėtros paramos pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1698/2005 (6) ar, Kroatijos atveju, Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1085/2006 (7) prie paramos pagal Reglamentą (ES) Nr. 1305/2013, nuostatas. Atsižvelgiant į tai, kad Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 1310/2013 (8) jau nustatyta nemažai pereinamojo laikotarpio nuostatų dėl paramos kaimo plėtrai, šiuo reglamentu reikėtų nustatyti sąlygas, kuriomis su Reglamento (EB) Nr. 1698/2005 52 ir 63 straipsniuose nurodytomis priemonėmis susijusios išlaidos pagal Reglamentą (ES) Nr. 1305/2013 laikomos tinkamomis finansuoti. Šiuo reglamentu taip pat turėtų būti patikslintos programų ex post vertinimo ataskaitų ir jų suvestinės pateikimo datos, kad būtų atsižvelgta į Reglamento (ES) Nr. 1310/2013 1 straipsnyje pateiktas pereinamojo laikotarpio nuostatas dėl 2007-2013 m. programavimo laikotarpio programų įgyvendinimo 2014 m.;
(16)
kadangi Reglamentas (EB) Nr. 1698/2005 pakeičiamas Reglamentu (ES) Nr. 1305/2013, tikslinga panaikinti Reglamento (EB) Nr. 1698/2005 įgyvendinimo taisykles, nustatytas Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1974/2006 (9). Todėl Reglamentas (EB) Nr. 1974/2006 turėtų būti panaikintas;
(17)
atsižvelgiant į tai, kad, kai šis reglamentas bus paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje, jau bus prasidėjęs 2014-2020 m. programavimo laikotarpis, būtina kuo trumpiau atidėti jo įsigaliojimą. Todėl jis turėtų įsigalioti jo paskelbimo dieną ir būti taikomas nuo pirmos 2014-2020 m. programavimo laikotarpio dienos - 2014 m. sausio 1 d.,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
TAIKYMO SRITIS
1 straipsnis
Taikymo sritis
Šiuo reglamentu nustatomos:
(1)
nuostatos, kuriomis papildomas Reglamentas (ES) Nr. 1305/2013, susijusios su:
a)
jaunaisiais ūkininkais;
b)
mainų ūkių ir miškų tvarkymo srityje programomis ir apsilankymais;
c)
pagal kokybės sistemas vykdoma skatinimo veikla;
d)
ūkio ir verslo plėtra;
e)
miško įveisimu ir miškingų plotų kūrimu;
f)
agrarinės aplinkosaugos ir klimato priemone;
g)
žemės ūkio ir miškininkystės genetinių išteklių išsaugojimu;
h)
dvigubo finansavimo išvengimu;
i)
gyvūnų gerove;
j)
bendradarbiavimu;
k)
komercinėmis paskolomis tarpusavio pagalbos fondams;
l)
investicijomis;
m)
įsipareigojimų pakeitimu arba koregavimu;
n)
įsipareigojimų išplėtimu ar naujų įsipareigojimų prisiėmimu;
(2)
specialios pereinamojo laikotarpio taisyklės, kuriomis nustatomos sąlygos, kuriomis Komisijos pagal Reglamentą (EB) Nr. 1698/2005 arba, Kroatijos atveju, Reglamentą (EB) Nr. 1085/2006 patvirtinta parama gali būti įtraukiama į paramą, teikiamą pagal Reglamentą (ES) Nr. 1305/2013, įskaitant Kroatijos atveju teikiamą techninę pagalbą.
II SKYRIUS
NUOSTATOS, KURIOMIS PAPILDOMOS KAIMO PLĖTROS PRIEMONIŲ TAISYKLĖS
2 straipsnis
Jaunieji ūkininkai
1. Valstybės narės nustato ir taiko specialias galimybės pasinaudoti parama sąlygas, galiojančias tuo atveju, jei Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 2 straipsnio 1 dalies n punkte apibrėžtas jaunasis ūkininkas steigiasi ne kaip vienintelis valdos valdytojas, nepriklausomai nuo jo teisinio statuso. Šios sąlygos yra lygiavertės sąlygoms, taikomoms jaunajam ūkininkui, kuris steigiasi kaip vienintelis valdos valdytojas. Bet kokiu atveju valdą kontroliuoja jaunieji ūkininkai.
2. Jei paraiška gauti paramą susijusi su juridiniam asmeniui priklausančia valda, Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 2 straipsnio 1 dalies n punkte apibrėžtas jaunasis ūkininkas veiksmingai ilgą laiką kontroliuoja juridinį asmenį - priima su valdymu, nauda ir finansine rizika susijusius sprendimus. Jei juridinio asmens kapitalą valdo arba juridiniam asmeniui vadovauja keli fiziniai asmenys, įskaitant asmenį (-is), kuris (-ie) nėra jaunasis (-ieji) ūkininkas (-ai), jaunasis ūkininkas turi būti pajėgus vykdyti nurodytą veiksmingą ilgalaikę kontrolę vienas arba kartu su kitais ūkininkais.
Jei juridinį asmenį vienas arba kartu su kitais kontroliuoja kitas juridinis asmuo, pirmoje pastraipoje nustatyti reikalavimai taikomi bet kuriam fiziniam asmeniui, kontroliuojančiam tą kitą juridinį asmenį.
3. Teikdamas paraišką gauti paramą pagal Reglamentą (ES) Nr. 1305/2013, jaunasis ūkininkas turi visiškai atitikti to reglamento 2 straipsnio 1 dalies n punkte pateiktą jaunojo ūkininko apibrėžtį. Tačiau sąlygoms, susijusioms su kaimo plėtros programoje nurodytų profesinių įgūdžių įgijimu, įvykdyti paramos gavėjui gali būti suteiktas lengvatinis laikotarpis, kurio trukmė yra ne ilgesnė nei 36 mėnesiai nuo konkretaus sprendimo suteikti paramą priėmimo dienos.
3 straipsnis
Mainų ūkių ir miškų tvarkymo srityje programos ir apsilankymai
Valstybės narės savo kaimo plėtros programose apibrėžia Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 14 straipsnio 1 dalyje nurodytų trumpalaikių mainų ūkių ir miškų tvarkymo srityje programų ir apsilankymų ūkiuose ir miškuose trukmę ir turinį. Vykdant tokias programas ir atliekant tokius apsilankymus daugiausia dėmesio, visų pirma, skiriama tvariems ūkininkavimo ir miškininkystės metodams ir (arba) technologijoms, žemės ūkio veiklos įvairinimui, į trumpas tiekimo grandines įsitraukusiems ūkiams, naujų verslo galimybių ir naujų technologijų kūrimui ir miškų atsparumo didinimui.
4 straipsnis
Pagal kokybės sistemas vykdoma skatinimo veikla
1. Paramą pagal Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 16 straipsnio 2 dalį gaunančios gamintojų grupės - bet kokio teisinio statuso subjektai, sutelkiantys veiklos vykdytojus, kurie, kaip nurodyta to reglamento 16 straipsnio 1 dalyje, dalyvauja žemės ūkio produktų, medvilnės arba maisto produktų kokybės sistemose su konkrečiu produktu, kuriam taikoma viena iš šių sistemų.
2. Paramos pagal Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 16 straipsnio 2 dalį skyrimo reikalavimus atitinkančios veiksmų rūšys pasižymi šiomis savybėmis:
a)
veiksmai yra skirti paskatinti vartotojus pirkti produktus, kuriems, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 16 straipsnio 1 dalyje, taikoma žemės ūkio produktų, medvilnės arba maisto produktų kokybės sistema, kurioje dalyvaujant gaunama parama pagal kaimo plėtros programą, taip pat
b)
jais atkreipiamas dėmesys į atitinkamų produktų ypatybes ar privalumus, ypač kokybę, specifinius gamybos metodus, aukštus gyvūnų gerovės standartus ir aplinkos apsaugą, susijusius su atitinkama kokybės sistema.
3. Paramos skyrimo reikalavimus atitinkančiais veiksmais vartotojai neturi būti skatinami pirkti produktą dėl konkrečios jo kilmės, išskyrus produktus, kuriems taikomos kokybės sistemos, nustatytos Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1151/2012 (10) II antraštinėje dalyje, Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 110/2008 (11) III skyriuje, Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 251/2014 (12) III skyriuje ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1308/2013 (13) II dalies II antraštinės dalies I skyriaus 2 skirsnyje, kuris taikomas vynui. Produkto kilmė gali būti nurodyta, jei kilmės nuoroda nepateikiama kaip pagrindinė informacija.
4. Parama pagal Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 16 straipsnio 2 dalį neteikiama su komerciniais prekių ženklais susijusiems informavimo ir skatinimo veiksmams.
5 straipsnis.
Ūkio ir verslo plėtra
1. Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 19 straipsnio 4 dalyje nurodytame verslo plane aprašoma bent jau:
a)
paramos verslui pradėti, skiriamos jauniesiems ūkininkams atveju:
i)
pradinė žemės ūkio valdos padėtis;
ii)
žemės ūkio valdos veiklos plėtojimo pagrindiniai ir tarpiniai tikslai;
iii)
išsami informacija apie veiksmus, įskaitant su aplinkosauginiu tvarumu ir efektyviu išteklių naudojimu susijusius veiksmus, kurių reikia žemės ūkio valdos veiklai plėtoti, pavyzdžiui, išsami informacija apie investicijas, mokymą, konsultacijas;
b)
paramos verslui pradėti, susijusios su ne žemės ūkio veikla kaimo vietovėse, atveju:
i)
paramos prašančio asmens arba labai mažos ar mažosios įmonės pradinė ekonominė padėtis;
ii)
asmens ar žemės ūkio valdos arba labai mažos ar mažosios įmonės naujos veiklos pagrindiniai ir tarpiniai tikslai;
iii)
išsami informacija apie veiksmus, kurių reikia asmens ar žemės ūkio valdos arba labai mažos ar mažosios įmonės veiklai plėtoti, pavyzdžiui, išsami informacija apie investicijas, mokymą, konsultacijas;
c)
paramos verslui pradėti, susijusios su mažų ūkių plėtra, atveju:
i)
pradinė žemės ūkio valdos padėtis ir
ii)
išsami informacija apie veiksmus, įskaitant su aplinkosauginiu tvarumu ir efektyviu išteklių naudojimu susijusius veiksmus, kurie padėtų užtikrinti ekonominį gyvybingumą, pavyzdžiui, išsami informacija apie investicijas, mokymą, bendradarbiavimą.
2. Valstybės narės nustato Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 19 straipsnio 4 dalies trečioje pastraipoje nurodytas ribas, išreikšdamos jas žemės ūkio valdos gamybos potencialu, matuojamu Komisijos reglamento (EB) Nr. 1242/2008 (14) 5 straipsnyje apibrėžtos standartinės produkcijos kiekiu ar lygiaverčiu dydžiu.
6 straipsnis
Miško įveisimas ir miškingų plotų kūrimas
Taikant miškų įveisimo ir miškingų plotų kūrimo priemonę, nurodytą Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 22 straipsnyje, taikomi šie būtiniausi aplinkosaugos reikalavimai:
a)
pasirenkant sodintinas rūšis, plotus ir naudotinus metodus, užtikrinama, kad miškas nebūtų nederamai įveistas pažeidžiamose buveinėse, tokiose kaip durpynai ir šlapynės, ir kad nebūtų padarytas neigiamas poveikis didelės ekologinės vertės vietovėms, įskaitant didelės gamtinės vertės ūkininkavimo vietoves. Teritorijose, kurios pagal Tarybos direktyvą 92/43/EEB (15) ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2009/147/EB (16) yra priskirtos „Natura 2000“ teritorijoms, įveisti mišką leidžiama, tik jei tai dera su atitinkamų teritorijų valdymo tikslais ir tik sutarus su valstybės narės institucija, atsakinga už programos „Natura 2000“ įgyvendinimą;
b)
pasirenkant medžių rūšis, veisles, ekotipus ir kilmės vietas, atsižvelgiama į atsparumo klimato kaitai ir gaivalinėms nelaimėms poreikį ir atitinkamos vietovės biotinę, dirvožemio ir hidrologinę būklę, taip pat į vietos sąlygomis galinčias pasireikšti rūšių invazines savybes, kaip tai apibrėžta valstybių narių. Paramos gavėjas privalo saugoti mišką ir jį prižiūrėti bent laikotarpiu, už kurį mokama priemoka už prarastas žemės ūkio pajamas ir priežiūrą. Ši apima tolesniam miško vystymuisi reikiamą priežiūrą, retinimą ar ganymą, konkurencijos su žoline augalija reguliavimą ir užtikrinimą, kad nesiformuotų tankus linkęs užsidegti pomiškis. Valstybės narės nustato trumpiausią ir ilgiausią laikotarpį, po kurio kertami greitai augančių rūšių medžiai. Trumpiausias laikotarpis yra ne trumpesnis kaip aštuoneri metai, o ilgiausias laikotarpis - ne ilgesnis kaip 20 metų;
c)
tais atvejais, kai dėl sudėtingų aplinkos ar klimato sąlygų, įskaitant aplinkos būklės blogėjimą, negalima tikėtis, kad sodinant daugiamečius miško augalus pavyks suformuoti taikomuose nacionaliniuose teisės aktuose apibrėžtą miško dangą, valstybė narė gali leisti paramos gavėjui suformuoti ir išlaikyti kitokią sumedėjusios augmenijos dangą. Tokiu atveju paramos gavėjas vykdo tokią pačią, kaip miškams taikomą priežiūrą ir apsaugą;
d)
tuo atveju, kai miško įveisimo veiksmais sukuriamas miškas, kurio dydis viršija tam tikrą valstybių narių nustatytiną ribą, vykdant tą veiksmą arba:
i)
sodinamos tik prie aplinkos prisitaikiusios rūšys ir (arba) toje biogeografinėje vietovėje klimato kaitai atsparios rūšys, kurios, kaip nustatyta atlikus poveikio vertinimą, nekelia grėsmės biologinei įvairovei ir ekosistemos funkcijoms ar neturi neigiamo poveikio žmogaus sveikatai, arba
ii)
sodinami skirtingų rūšių medžiai, tarp kurių yra:
-
plačialapių medžių, kuriais apsodinama bent 10 % ploto, arba
-
bent trijų rūšių ar veislių medžių, kurių pačia negausiausia rūšimi ar veisle apsodinama bent 10 % ploto.
7 straipsnis
Agrarinė aplinkosauga ir klimatas
1. Pagal Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 28 straipsnyje nurodytą agrarinės aplinkosaugos ir klimato priemonę prisiimti įsipareigojimai plėtoti gyvulininkystę turi atitikti bent šias sąlygas:
a)
siekiant išvengti per didelio arba nepakankamo nuganymo, valdomas ir prižiūrimas visas valdai priklausantis ganymo plotas;
b)
galvijų tankumas nustatomas atsižvelgus į visus ūkyje laikomus ganomus galvijus arba, jei prisiimamas įsipareigojimas apriboti maistingųjų medžiagų išplovimą, visus su atitinkamu įsipareigojimu susijusius ūkyje laikomus gyvūnus.
2. Vykdant pagal Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 28 straipsnyje nurodytą agrarinės aplinkosaugos ir klimato priemonę prisiimtus įsipareigojimus veisti vietines veisles, kurioms gresia išnykimas ūkiuose, ar išsaugoti augalų genetinius išteklius, kuriems gresia genetinė erozija, reikia:
a)
veisti vietinių veislių, kurioms gresia išnykimas ūkiuose, ūkinius gyvūnus, genetiškai prisitaikiusius prie vienos ar daugiau tos šalies tradicinių auginimo sistemų ar aplinkos;
b)
saugoti augalų, kurie yra natūraliai prisitaikę prie vietos ir regiono sąlygų, genetinius išteklius, kuriems gresia genetinė erozija.
Paramos skyrimo reikalavimus atitinka šios ūkinių gyvūnų rūšys:
c)
galvijai;
d)
avys;
e)
ožkos;
f)
arklinių šeimos gyvūnai;
g)
kiaulės;
h)
paukščiai.
3. Vietinės veislės laikomos veislėmis, kurioms gresia išnykimas ūkiuose, jei tenkinamos šios sąlygos:
a)
yra nurodytas veislinių patelių toje šalyje skaičius;
b)
tą skaičių ir nykstančios veislės statusą yra patvirtinusi tinkamai pripažinta atitinkama mokslo įstaiga;
c)
tinkamai pripažinta atitinkama techninė įstaiga yra sudariusi ir nuolat atnaujina tos veislės gyvūnų bandos arba paukščių pulko registracijos knygą;
d)
atitinkamos įstaigos turi veislių, kurioms gresia išnykimas, gyvūnams identifikuoti reikalingų įgūdžių ir žinių.
Informacija apie šių sąlygų tenkinimą įtraukiama į kaimo plėtros programą.
4. Augalų genetiniai ištekliai laikomi ištekliais, kuriems gresia genetinė erozija, su sąlyga, kad kaimo plėtros programoje pateikiama pakankamai genetinę eroziją patvirtinančių įrodymų, pagrįstų mokslinių tyrimų rezultatais ar rodikliais, rodančiais, kad mažėja vietinių veislių ar pagrindinių vietinių rūšių, menksta jų populiacijos įvairovė ir, atitinkamais atvejais, kinta toje vietoje vyraujanti žemės ūkio praktika.
5. Veikla, susijusi su šio straipsnio 1-4 dalyse nurodytais agrarinės aplinkosaugos ir klimato srities įsipareigojimais, neatitinka Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 28 straipsnio 9 dalyje numatytos paramos skyrimo reikalavimų.
8 straipsnis
Žemės ūkio ir miškininkystės genetinių išteklių išsaugojimas
1. Šiame straipsnyje vartojamų terminų apibrėžtys:
a) žemės ūkio genetinės medžiagos išsaugojimas in situ - genetinės medžiagos išsaugojimas ekosistemose bei natūraliose buveinėse ir rūšių ar laukinių veislių gyvybingų populiacijų išlaikymas ir atkūrimas jų natūralioje aplinkoje, o naminių gyvūnų veislių ar auginamų augalų rūšių atveju - jų gyvybingų populiacijų išlaikymas ir atkūrimas žemės ūkio aplinkoje, kurioje susidarė jų skiriamieji bruožai;
b) miškininkystės genetinės medžiagos išsaugojimas in situ - genetinės medžiagos išsaugojimas ekosistemose bei natūraliose buveinėse ir rūšių gyvybingų populiacijų išlaikymas ir atkūrimas jų natūralioje aplinkoje;
c) išsaugojimas ūkyje ar miško valdoje- ūkio ar miško valdos lygmeniu vykdomas išsaugojimas ir vystymas in situ;
d) išsaugojimas ex situ - žemės ūkio ar miškininkystės genetinės medžiagos išsaugojimas už jos natūralios buveinės ribų;
e) rinkimas ex situ - žemės ūkio ar miškininkystės genetinės medžiagos rinkimas už jos natūralios buveinės ribų.
2. Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 28 straipsnio 9 dalyje ir 34 straipsnio 4 dalyje numatytos paramos skyrimo reikalavimus atitinkantys veiksmai, kuriais siekiama išsaugoti žemės ūkio ir miškininkystės genetinius išteklius, apima:
a)
tikslinius veiksmus, t. y. veiksmus, kuriais skatinamas žemės ūkio ir miškininkystės genetinių išteklių išsaugojimas in situ ir ex situ, jų apibūdinimas, rinkimas ir naudojimas, įskaitant šiuo metu in situ, taip pat ūkyje ar miško valdoje išsaugotų genetinių išteklių bei ex situ rinkinių ir duomenų bazių internetinių aprašų sudarymą;
b)
suderintus veiksmus, t. y. veiksmus, kuriais valstybių narių kompetentingos organizacijos skatinamos keistis informacija siekiant išsaugoti, apibūdinti, rinkti ir naudoti Sąjungos žemės ūkio ir miškininkystės genetinius išteklius;
c)
papildomus veiksmus, t. y. informavimą, informacijos platinimą ir konsultavimo veiklą, kurioje dalyvauja nevyriausybinės organizacijos ir kitos susijusios suinteresuotosios šalys, mokymo kursus ir techninių ataskaitų rengimą.
9 straipsnis
Klimatui ir aplinkai naudingos žemės ūkio ir lygiavertės praktikos dvigubo finansavimo vengimas
1. Apskaičiuojant Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 28 straipsnio 6 dalyje, 29 straipsnio 4 dalyje ir 30 straipsnio 1 dalyje numatytos paramos išmokas, atsižvelgiama tik į papildomas išlaidas ir (arba) prarastas pajamas, susijusias su įsipareigojimais, kurie viršija atitinkamą privalomą praktiką, nustatytą Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 43 straipsnyje.
2. Kai, vadovaujantis Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 43 straipsnio 8 dalyje nustatytomis taisyklėmis, pranešama, kad Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 28 straipsnyje nurodytas agrarinės aplinkosaugos ir klimato srities įsipareigojimas taikyti Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 IX priedo I skirsnio 3 ir 4 punktuose ir III skirsnio 7 punkte nurodytą praktiką ar bet kokią kitą į tą priedą papildomai įtrauktą praktiką yra lygiavertis vienos ar kelių Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 43 straipsnio 2 dalyje nustatytų rūšių praktikai, Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 28 straipsnio 6 dalyje numatyta išmoka už agrarinės aplinkosaugos ir klimato srities įsipareigojimą sumažinama vienkartine suma, lygia daliai valstybėje narėje ar regione už Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 43 straipsnio 12 dalies c punkte nustatytą kiekvienos rūšies žalinimo praktiką mokamos žalinimo išmokos.
10 straipsnis
Gyvūnų gerovė
Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 33 straipsnyje numatytos paramos skyrimo reikalavimus atitinkančiais gyvūnų gerovės įsipareigojimais užtikrinami aukštesni auginimo metodų standartai vienoje iš šių sričių:
a)
vandens, pašarų ir gyvūnų priežiūros, atsižvelgiant į natūralius gyvulininkystės poreikius;
b)
laikymo sąlygų, tokių kaip didesnė erdvė, grindų paviršiai, aplinkos gerinimo medžiagos, natūralus apšvietimas;
c)
galimybės patekti į lauką;
d)
praktikos, pagal kurią vengiama žaloti ir (arba) kastruoti gyvūnus, o ypatingais atvejais, kai gyvūnų žalojimas arba kastravimas laikomas būtinu, naudojami anestetikai, analgetikai ir vaistai nuo uždegimo arba atliekama imuninė kastracija.
11 straipsnis
Bendradarbiavimas
1. Parama trumpo tiekimo grandinėms kurti ir plėtoti, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 35 straipsnio 2 dalies d punkte, skiriama tik tokioms tiekimo grandinėms, kuriose ūkininką nuo vartotojo skiria ne daugiau kaip vienas tarpininkas.
2. Parama vietos rinkoms kurti ir plėtoti, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 35 straipsnio 2 dalies d punkte, skiriama rinkoms, kurios:
a)
yra apibrėžtos kaimo plėtros programoje nustačius, kelių kilometrų spinduliu nuo ūkio, iš kurio kilęs produktas, turi būti vykdoma perdirbimo ir pardavimo galutiniam vartotojui veikla, arba
b)
yra kitaip įtikinamai apibrėžtos kaimo plėtros programoje.
3. Teikiant paramą veiksmams pagal Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 35 straipsnio 2 dalies c punktą, smulkiu veiklos vykdytoju laikoma Komisijos rekomendacijoje 2003/361/EB (17) apibrėžta labai maža įmonė arba fizinis asmuo, kuris paramos prašymo metu nevykdo ekonominės veiklos.
4. Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 35 straipsnio 2 dalies e punkte nurodyta skatinimo veikla atitinka paramos skyrimo reikalavimus, tik jei ji yra susijusi su trumpo tiekimo grandinėmis ir vietos rinkomis, atitinkančiomis šio straipsnio 1 ir 2 dalyse nustatytas sąlygas.
12 straipsnis
Komercinės paskolos tarpusavio pagalbos fondams
Jei finansinėms kompensacijoms, kurias turi sumokėti Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 38 ir 39 straipsniuose nurodyti tarpusavio pagalbos fondai, skirtų lėšų šaltinis yra komercinė paskola, šios paskolos laikotarpis turi būti ne trumpesnis kaip vieneri ir ne ilgesnis kaip penkeri metai.
13 straipsnis
Investicijos
Taikant Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 45 straipsnį:
a)
su išperkamosios nuomos sutartimi susijusios kitos išlaidos, pavyzdžiui, nuomotojo pelnas, palūkanų refinansavimo išlaidos, pridėtinės išlaidos ir draudimo mokesčiai, nėra tinkamos finansuoti išlaidos;
b)
valstybės narės savo kaimo plėtros programose nustato sąlygas, kuriomis naudotos įrangos pirkimo išlaidos gali būti laikomos tinkamomis finansuoti išlaidomis;
c)
valstybės narės nustato, kad parama su energijos vartojimu ir gamyba susijusioms investicijoms į atsinaujinančiosios energijos infrastruktūrą teikiama, tik jei užtikrinama atitiktis būtiniausiems energijos vartojimo efektyvumo standartams, jei šie yra nustatyti nacionaliniu lygmeniu;
d)
investicijos į įrenginius, kurių pagrindinė paskirtis - gaminti elektros energiją iš biomasės, neatitinka paramos skyrimo reikalavimų, nebent panaudojama valstybių narių nustatytina mažiausia procentinė šiluminės energijos dalis;
e)
valstybės narės skirtingų rūšių įrenginiams nustato bioenergijos, įskaitant biodegalus, gamybai naudojamų javų ir kitų krakmolingų augalų, cukrinių ir aliejinių augalų didžiausias proporcines dalis. Parama bioenergijos projektams teikiama, tik jei bioenergija atitinka Sąjungos teisės aktuose, įskaitant Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/28/EB (18) 17 straipsnio 2-6 dalis, nustatytus taikytinus tvarumo kriterijus. Šiuo atžvilgiu kaimo plėtros programos strateginio poveikio aplinkai vertinimo ataskaitoje pateikiamas bendras vertinimas.
14 straipsnis
Įsipareigojimų pakeitimas arba koregavimas
1. Valstybės narės gali leisti vieną įsipareigojimą pagal Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 28, 29, 33 arba 34 straipsnį jo vykdymo metu pakeisti kitu įsipareigojimu, jei tenkinamos visos šios sąlygos:
a)
pakeitimas neabejotinai naudingas aplinkai arba gyvūnų gerovei;
b)
iš esmės sustiprinamas esamas įsipareigojimas;
c)
atitinkami įsipareigojimai yra numatyti patvirtintoje kaimo plėtros programoje.
Naujas įsipareigojimas prisiimamas visam atitinkamoje priemonėje nurodytam laikotarpiui, neatsižvelgiant į tai, kiek laiko jau praleista įgyvendinant pirminį įsipareigojimą.
2. Valstybės narės gali leisti koreguoti pagal Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 28, 29, 33 ir 34 straipsnius prisiimtus įsipareigojimus jų galiojimo laikotarpiu, jeigu patvirtintoje kaimo plėtros programoje numatyta tokio koregavimo galimybė ir jei toks koregavimas yra tinkamai pagrįstas, atsižvelgiant į tai, kiek pasiekti pirminio įsipareigojimo tikslai.
Paramos gavėjas pakoreguotą įsipareigojimą vykdo likusį pirminio įsipareigojimo laikotarpį.
Koregavimu laikomas ir įsipareigojimo laikotarpio pratęsimas.
15 straipsnis
Atvejai, kuriais nereikalaujama kompensacijos
1. Tuo atveju, kai paramos gavėjas laikotarpiu, kuriuo galioja įsipareigojimas, kurį reikėjo prisiimti, kad būtų suteikta parama, padidina valdos plotą, valstybės narės gali numatyti galimybę likusiam įsipareigojimo laikotarpiui išplėsti įsipareigojimą, kad jis apimtų papildomą plotą, arba pradinį įsipareigojimą pakeisti nauju. Tokios pačios sąlygos taikomos tais atvejais, kai padidėja valdai priklausantis plotas, kuriam taikomas įsipareigojimas.
2. Išplėsti įsipareigojimą, kad jis apimtų papildomą plotą, kaip nurodyta šio straipsnio 1 dalyje, galima šiomis sąlygomis:
a)
tai naudinga aplinkosaugos tikslui, kurio siekiama tuo įsipareigojimu;
b)
tai pagrįsta, atsižvelgiant į įsipareigojimo pobūdį, likusio laikotarpio trukmę ir papildomo ploto dydį;
c)
tai nesumažina patikrų, kuriomis siekiama užtikrinti, kad būtų laikomasi paramos skyrimo sąlygų, veiksmingumo.
Įsipareigojimas galioja pirminį laikotarpį.
3. Esamą įsipareigojimą pakeisti prisiimamu nauju įsipareigojimu, kaip nurodyta šio straipsnio 1 dalyje, galima su sąlyga, kad naujasis įsipareigojimas apima visą atitinkamą plotą, o jo sąlygos nėra švelnesnės už pirminio įsipareigojimo sąlygas.
Pirminį įsipareigojimą keičiant nauju, šis prisiimamas visam atitinkamoje priemonėje nurodytam laikotarpiui, neatsižvelgiant į tai, kiek laiko jau praleista įgyvendinant pirminį įsipareigojimą.
III SKYRIUS
PEREINAMOJO LAIKOTARPIO NUOSTATOS
16 straipsnis
Išlaidų tinkamumas finansuoti
1. Išlaidos, susijusios su 2007-2013 m. programavimo laikotarpiu pagal Reglamento (EB) Nr. 1698/2005 52 ir 63 straipsniuose nurodytas priemones prisiimtais teisiniais įsipareigojimais paramos gavėjams, yra tinkamos finansuoti EŽŪFKP įnašo lėšomis 2014-2020 m. programavimo laikotarpiu šiais atvejais:
a)
mokėjimų, atliktinų nuo 2014 m. sausio 1 d. iki 2015 m. gruodžio 31 d., atveju, jeigu finansinis asignavimas, skirtas atitinkamai priemonei pagal atitinkamą programą, priimtą laikantis Reglamento (EB) Nr. 1698/2005, jau panaudotas;
b)
mokėjimų, atliktinų po 2015 m. gruodžio 31 d., atveju.
2. Šio straipsnio 1 dalyje nurodytos išlaidos yra tinkamos finansuoti EŽŪFKP įnašo lėšomis 2014-2020 m. programavimo laikotarpiu, jeigu tenkinamos šios sąlygos:
a)
tokios išlaidos numatytos atitinkamoje 2014-2020 m. programavimo laikotarpio kaimo plėtros programoje;
b)
taikoma šio reglamento I priede atitinkamai priemonei, taikomai pagal Reglamentą (ES) Nr. 1305/2013, nustatyta EŽŪFKP įnašo norma;
c)
valstybės narės užtikrina, kad reikiami pereinamojo laikotarpio veiksmai būtų aiškiai apibrėžti jų valdymo ir kontrolės sistemose.
17 straipsnis
Kroatija
1. Išlaidos, susijusios su Kroatijos pagal Pasirengimo narystei paramos kaimo plėtrai priemonės (IPARD) programą prisiimtais teisiniais įsipareigojimais paramos gavėjams, susijusiais su veiksmais pagal Komisijos reglamento (EB) Nr. 718/2007 (19) 171 straipsnio 3 dalies b punkte ir 4 dalies a ir b punktuose nurodytas priemones, yra tinkamos finansuoti EŽŪFKP įnašo lėšomis 2014-2020 m. programavimo laikotarpiu šiais atvejais:
a)
mokėjimų, atliktinų nuo 2014 m. sausio 1 d. iki 2016 m. gruodžio 31 d., atveju, jeigu finansinis asignavimas, skirtas atitinkamai priemonei pagal atitinkamą programą, priimtą laikantis Reglamento (EB) Nr. 718/2007, jau panaudotas;
b)
mokėjimų, atliktinų po 2016 m. gruodžio 31 d., atveju.
2. Šio straipsnio 1 dalyje nurodytos išlaidos yra tinkamos finansuoti EŽŪFKP įnašo lėšomis 2014-2020 m. programavimo laikotarpiu, jeigu tenkinamos šios sąlygos:
a)
tokios išlaidos numatytos 2014-2020 m. programavimo laikotarpio kaimo plėtros programoje;
b)
taikoma šio reglamento II priede atitinkamai priemonei, taikomai pagal Reglamentą (ES) Nr. 1305/2013, nustatyta EŽŪFKP įnašo norma;
c)
Kroatija užtikrina, kad reikiami pereinamojo laikotarpio veiksmai būtų aiškiai apibrėžti jos valdymo ir kontrolės sistemose.
3. Po 2013 m. gruodžio 31 d. patirtos išlaidos, susijusios su IPARD programos užbaigimo veiksmais ir Reglamento (EB) Nr. 718/2007 191 straipsnyje nurodytu ex post vertinimu, yra tinkamos finansuoti EŽŪFKP lėšomis pagal programos techninės pagalbos dalį 2014-2020 m. programavimo laikotarpiu, jei programoje yra pateikta nuostata dėl tokių išlaidų.
18 straipsnis
Ex post vertinimas
1. Reglamento (EB) Nr. 1698/2005 86 straipsnio 5 dalyje nurodyta ex post vertinimo ataskaita Komisijai pateikiama iki 2016 m. gruodžio 31 d.
2. Reglamento (EB) Nr. 1698/2005 87 straipsnyje nurodyta ex post vertinimo ataskaitų suvestinė baigiama rengti ne vėliau kaip 2017 m. gruodžio 31 d.
IV SKYRIUS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
19 straipsnis
Panaikinimas
Reglamentas (EB) Nr. 1974/2006 panaikinamas.
Jis toliau taikomas veiksmams, įgyvendinamiems pagal programas, kurias Komisija pagal Reglamentą (EB) Nr. 1698/2005 patvirtino iki 2014 m. sausio 1 d.
20 straipsnis
Įsigaliojimas ir taikymas
Šis reglamentas įsigalioja jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną.
Jis taikomas nuo 2014 m. sausio 1 d.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2014 m. kovo 11 d.