РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 39/2013 НА СЪВЕТА
от 21 януари 2013 година
за определяне на възможностите за риболов за 2013 г. на кораби на ЕС за определени рибни запаси и групи от рибни запаси, които не са предмет на международни преговори или споразумения
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 3 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 2371/2002 от 20 декември 2002 г. относно опазването и устойчивата експлоатация на рибните ресурси в рамките на общата политика в областта на рибарството (1) изисква да се установят мерки, уреждащи достъпа до водите и ресурсите и устойчивото осъществяване на риболовните дейности, като се вземат предвид наличните научни, технически и икономически становища, и по-специално докладите, съставени от Научно-техническия и икономически комитет по рибарство (НТИКР), както и становища, получени от регионалните консултативни съвети.
(2)
Задължение на Съвета е да приеме мерки за определяне и разпределяне на възможностите за риболов, включително определени условия, имащи функционална връзка с тях според случая. Възможностите за риболов следва да се разпределят между държавите членки по такъв начин, че да осигуряват за всяка държава членка относителна стабилност на риболовните дейности за всеки запас или риболов, като се отчитат надлежно целите на общата политика в областта на рибарството, определени в Регламент (ЕО) № 2371/2002.
(3)
Общият допустим улов (ОДУ) следва да се определя въз основа на наличните научни становища, като се отчитат биологичните и социално-икономическите аспекти, и същевременно се гарантира справедливо третиране на различните сектори на рибарството, както и в контекста на становищата, изразени по време на консултацията на заинтересованите страни, и най-вече на заседанията на съответните регионални консултативни съвети.
(4)
За рибните запаси, за които се прилагат специални многогодишни планове, ОДУ следва да бъде определян в съответствие с правилата, предвидени в тези планове. Следователно ОДУ за запасите от южен хек и норвежки омари, от морски език в Западния Ламанш, от херинга на запад от Шотландия и от атлантическа треска в Категат, в зоната на запад от Шотландия и в Ирландско море следва да бъде определян в съответствие с правилата, предвидени в: Регламент (ЕО) № 2166/2005 на Съвета от 20 декември 2005 година за установяване на мерки за възстановяването на запасите от южен хек и норвежки омар в Карибско море и Западния иберийски полуостров (2); Регламент (ЕО) № 509/2007 на Съвета от 7 май 2007 година за съставяне на многогодишен план за устойчива експлоатация на запаса от морски език в Западния Ламанш (3); Регламент (ЕО) № 1300/2008 на Съвета от 18 декември 2008 година за създаване на многогодишен план за запаса от херинга, намиращ се на запад от Шотландия, и за риболовните дейности по експлоатация на този запас (4); и Регламент (ЕО) № 1342/2008 на Съвета от 18 декември 2008 година за създаване на дългосрочен план за запасите от атлантическа треска и риболовните стопанства, които експлоатират тези запаси (5) („планът за атлантическата треска“). По отношение на запасите от северен хек (Регламент (ЕО) № 811/2004 (6)) и морски език в Бискайския залив (Регламент (ЕО) № 388/2006 (7)) обаче минималните цели на съответните планове за възстановяване и управление са постигнати, поради което е целесъобразно да се следват научните становища, за да се постигнат или запазят ОДУ на равнищата на максималния устойчив улов - в зависимост от случая.
(5)
За запасите, за които няма достатъчно или надеждни данни, с цел предоставяне на оценки за размера, мерките за управление и нивата на ОДУ трябва да следват подхода на предпазливост към управлението на рибарството, определен в член 3, буква и) от Регламент (ЕО) № 2371/2002, като същевременно се вземат предвид специфичните за запасите фактори, по-специално наличната информация относно тенденциите в развитието на запасите и съображения, свързани със смесения характер на риболова.
(6)
Съгласно член 2 от Регламент (ЕО) № 847/96 на Съвета от 6 май 1996 година относно определяне на допълнителните условия за годишното управление на допустимите количества улов и на квотите (8) запасите, които са предмет на различните установени в него мерки, следва да бъдат посочени.
(7)
Когато ОДУ, свързан с определен запас, е разпределен само на една държава членка, е целесъобразно тази държава членка да се оправомощи в съответствие с член 2, параграф 1 от Договора да определи равнището на този ОДУ. Следва да се предвидят разпоредби, за да се гарантира, че когато определя равнището на ОДУ, въпросната държава членка действа по начин, който напълно съответства на принципите и правилата на общата политика в областта на рибарството.
(8)
За определени ОДУ следва да се позволи на държавите членки да отпускат допълнително разпределение за кораби, участващи в опити за напълно документиран риболов. Целта на тези опити е да се изпита система за квоти за улов, т.е. система, при която целият улов се разтоварва на брега и се приспада от квотите, с цел да се избягнат изхвърлянията и породеното от тях разхищаване на иначе годните рибни ресурси. Неконтролираните изхвърляния на риба са заплаха за дългосрочната устойчивост на рибните ресурси като обществено благо и съответно и за целите на общата политика в областта на рибарството. От друга страна, системите за квоти за улов по своята същност представляват стимул за рибарите за оптимизиране на избирателния характер на улова при своите действия. За да се постигне рационално управление на изхвърляния улов напълно документираният риболов следва да обхваща всяка операция в морето, а не само разтоварения в пристанището улов. Условията, при които държавите членки могат да предоставят такова допълнително разпределение, следва съответно да включват задължение за използване на камери за видеонаблюдение (CCTV), свързани със система от датчици (наричани с общото наименование „CCTV система“). Това ще позволи да се регистрират подробно и съхранената и изхвърлената част на улова. Система, основана на наблюдение от хора на борда, работещи в реално време, би била не толкова ефективна, по-скъпоструваща и по-несигурна. Вследствие на това използването на CCTV системи в момента е предпоставка за постигане на схеми за намаляване на изхвърлянията като например напълно документиран риболов. При използването на такава система следва да бъдат спазвани изискванията на Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (9).
(9)
С цел да се гарантира, че опитите за напълно документиран риболов могат ефективно да оценят потенциала на системите за квоти за улов да контролират абсолютната смъртност от риболов на засегнатите запаси, е необходимо всички риби, уловени при тези опити, включително онези с размер под минималния за разтоварване на брега, да се приспадат от общото разпределено количество, предназначено за участващия кораб, и риболовните операции да се прекратят след като това общо разпределено количество бъде напълно изчерпано от въпросния кораб. Целесъобразно е също така да се разреши прехвърляне на разпределени количества между кораби, участващи в опити за напълно документиран риболов, и неучастващи кораби ако може да бъде доказано, че няма да се увеличат изхвърлянията от страна на неучастващите кораби.
(10)
Необходимо е да се определят тавани на риболовното усилие за 2013 г. в съответствие с член 8 от Регламент (ЕО) № 2166/2005, член 5 от Регламент (ЕО) № 509/2007, членове 11 и 12 от Регламент (ЕО) № 1342/2008, като същевременно се взема предвид Регламент (ЕО) № 754/2009 на Съвета от 27 юли 2009 година за изключване на определени групи кораби от режима на риболовното усилие, предвиден в глава III от Регламент (ЕО) № 1342/2008 (10).
(11)
При някои видове, като например някои видове акули, дори ограничените риболовни дейности могат да доведат до сериозен риск за тяхното опазване. Ето защо възможностите за риболов на такива видове следва да бъдат напълно ограничени чрез обща забрана за риболов на тези видове.
(12)
Тъй като четирите зони на ОДУ на северните запаси от мерлуза отговарят на едни и същи биологични запаси, уместно е - с цел гарантиране на пълноценното използване на възможностите за риболов - да се разреши прилагането на гъвкава договореност за държавите членки, участващи в този вид риболов между ОДУ за IIIа, водите на ЕС от подучастъци 22-32 и ОДУ за водите на ЕС от IIа и IV.
(13)
Възможностите за риболов следва да се използват в пълно съответствие с приложимото право на Съюза,
(14)
Използването на възможностите за риболов на кораби на ЕС, определени в настоящия регламент, е предмет на Регламент (ЕО) № 1224/2009 на Съвета от 20 ноември 2009 г. за създаване на система за контрол на Общността за гарантиране на спазването на правилата на общата политика в областта на рибарството (11), и по-специално на членове 33 и 34 от същия регламент, отнасящи се до записването на улова и риболовното усилие, и съобщаването на данни относно изчерпването на възможностите за риболов. Ето защо е необходимо да се определят кодовете, които да се използват от държавите членки при изпращане на данни до Комисията във връзка с разтоварването на суша на запаси, за които се прилага настоящият регламент.
(15)
За да се осигурят уеднаквени условия за прилагането във връзка с разрешаването на отделната държава членка да се ползва от системата за управление на разпределянето на риболовното си усилие в съответствие със схемата за киловат дни, на Комисията следва да се предоставят изпълнителни правомощия.
(16)
За да се осигурят уеднаквени условия за прилагането на настоящия регламент, на Комисията следва да се предоставят изпълнителни правомощия, свързани с предоставяне на допълнителни дни в морето за окончателно преустановяване на риболовните дейности или за засилено присъствие на научни наблюдатели, както и със създаване на таблични формати за събиране и предаване на информация, отнасяща се до прехвърляне на дни в морето между риболовни кораби под флага на държава членка. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (12).
(17)
С цел да се избегне прекъсването на риболовните дейности и да се осигури прехраната на рибарите от Съюза, настоящият регламент следва да се прилага от 1 януари 2013 г., с изключение на разпоредбите относно ограниченията на риболовното усилие, които следва да се прилагат от 1 февруари 2013 г. Поради съображения за спешност настоящият регламент следва да влезе в сила веднага след публикуването му,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
1. С настоящия регламент се определят възможностите за риболов на кораби на ЕС за определени рибни запаси и групи от рибни запаси, които не са предмет на международни преговори и споразумения.
2. Възможностите за риболов, посочени в параграф 1, включват:
а)
ограниченията за улова за 2013 г.;
б)
ограниченията на риболовното усилие за периода от 1 февруари 2013 г. до 31 януари 2014 г.
Член 2
Приложно поле
Настоящият регламент се прилага за кораби на ЕС.
Член 3
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„кораб на ЕС“ означава риболовен кораб, плаващ под флага на държава членка и регистриран в Съюза;
б)
„води на ЕС“ означава водите под суверенитета или юрисдикцията на държавите членки, с изключение на водите, граничещи с отвъдморските страни и територии, посочени в приложение II към Договора;
в)
„общ допустим улов“ (ОДУ) означава количеството, което може да се улови и разтовари на суша от всеки рибен запас в рамките на една година;
г)
„квота“ означава дял от ОДУ, разпределен на Съюза или на държава членка;
д)
„международни води“ означава водите извън суверенитета или юрисдикцията на която и да е държава;
е)
„размер на окото“ означава размерът на окото на риболовните мрежи, определен в съответствие с Регламент (ЕО) № 517/2008 (13);
ж)
„регистър на риболовния флот на ЕС“ означава регистърът, създаден от Комисията в съответствие с член 15, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2371/2002;
з)
„риболовен дневник“ означава дневникът, посочен в член 14 от Регламент (ЕО) № 1224/2009.
и)
„аналитични оценки“ означава количествена оценка на тенденциите за даден запас въз основа на данни за биологията и експлоатацията на запаса, за които научен преглед е указал, че са с достатъчно добро качество за осигуряване на научно становище по варианти за бъдещ улов.
Член 4
Риболовни зони
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения на зони:
а)
„зони на ICES“ (зони на Международния съвет за изследване на морето) са географските зони, определени в приложение III към Регламент (ЕО) № 218/2009 (14);
б)
„Скагерак (Skagerrak)“ означава географската зона, ограничена на запад от линия, прекарана от фара Hanstholm до фара Lindesnes, и на юг от линия, прекарана от фара Skagen до фара Tistlarna, и от тази точка до най-близката точка на шведския бряг;
в)
„Категат (Kattegat)“ означава географската зона, ограничена на север от линия, прекарана от фара Skagen до фара Tistlarna, и от тази точка - до най-близката точка на шведския бряг, и на юг - от линия, прекарана от Hasenøre до Gnibens Spids, от Korshage до Spodsbjerg, и от Gilbjerg Hoved до Kullen;
г)
„Функционална единица 16 на подзона VII на ICES“ означава географската зона, ограничена от локсодромите, последователно съединяващи следните точки:
53° 30′ с.ш., 15° 00′ з.д.,
53° 30′ с.ш., 11° 00′ з.д.,
51° 30′ с.ш., 11° 00′ з.д.,
51° 30′ с.ш., 13° 00′ з.д.,
51° 00′ с.ш., 13° 00′ з.д.,
51° 00′ с.ш., 15° 00′ з.д.,
53° 30′ с.ш., 15° 00′ з.д.;
д)
„залив на Кадис“ означава географският район на участък IXa на ICES, разположен на изток от дължина 7° 23′ 48″ з.д.;
е)
зоните CECAF (Комитет по риболова в централната източна част на Атлантическия океан) са географските зони, определени в приложение II към Регламент (ЕО) № 216/2009 (15).
ДЯЛ II
ВЪЗМОЖНОСТИ ЗА РИБОЛОВ
Член 5
ОДУ и разпределения
ОДУ за кораби на ЕС във води на ЕС или в определени води извън ЕС и разпределението на този ОДУ между държавите членки, както и условията, функционално свързани с тях според случая, са определени в приложение I.
Член 6
ОДУ, който се определя от държавите членки
1. ОДУ за някои рибни запаси се определя от съответната държава членка. Тези запаси са посочени в приложение I.
2. ОДУ, който се определя от държава членка, отговаря на следните условия:
а)
съответства на принципите и правилата на общата политика в областта на рибарството, по-специално на принципа на устойчива експлоатация на запасите; както и
б)
води:
i)
ако са на разположение аналитични оценки, с възможно най-висока степен на вероятност, до експлоатация на запаса, която съответства на максималния устойчив улов, считано от 2015 г. нататък;
ii)
ако няма на разположение аналитични оценки или пък те са непълни, до експлоатация на запаса, която съответства на подхода на предпазливост при управлението на риболовните дейности.
3. До 15 март 2013 г. всяка заинтересована държава членка предоставя на Комисията следната информация:
а)
приетите ОДУ;
б)
данните, събрани и оценени от съответната държава членка, на които се основава приетият ОДУ;
в)
данни за това, до каква степен приетият ОДУ е в съответствие с параграф 2.
Член 7
Допълнително разпределение за кораби, участващи в опити за напълно документиран риболов
1. За определени запаси отделна държава членка може да предостави допълнително разпределение на корабите, плаващи под неин флаг и участващи в опити за напълно документиран риболов. Тези запаси са посочени в приложение I.
2. Допълнителното разпределение от даден запас, посочено в параграф 1, не надвишава общата граница, определена в приложение I като процент от квотата, предоставена на съответната държава членка.
3. Допълнителното разпределение, посочено в параграф 1, отговаря на следните условия:
а)
корабът използва камери за видеонаблюдение (CCTV), свързани със система от датчици (наричани с общото наименование „CCTV система“), за да записва всички дейности по риболова и преработката на борда;
б)
допълнителното разпределение, предоставено на отделен кораб, участващ в опити за напълно документиран риболов, не може да превишава никоя от следните граници:
(i)
75 % от изхвърлянията по оценка на съответната държава членка от запаса, осъществявани от вида кораб, към който принадлежи отделният кораб, на който е предоставено допълнителното разпределение.
(ii)
30 % от индивидуалното разпределение на кораба преди участието в опитите.
в)
целият улов на кораба от запаса, за който е предоставено допълнително разпределение, включително рибата, която е под минималния размер за разтоварване на сушата, както е определено в приложение XII към Регламент (ЕО) № 850/98, се приспада от индивидуалното разпределение на кораба, получено от допълнително разпределение, отпуснато съгласно настоящия член.
г)
щом индивидуалното разпределение за всеки запас, за който са предоставени допълнително разпределени квоти, бъде напълно изчерпано от кораба, той трябва да прекрати всяка риболовна дейност в зоната на съответния ОДУ.
д)
по отношение на запасите, за които може да бъде използван настоящият член, държавите членки могат да разрешат прехвърляне на индивидуалното разпределение или част от него от кораби, неучастващи в опити за напълно документиран риболов, към кораби, участващи в такива опити, при положение че може да се докаже, че изхвърлянията от неучастващите кораби не се увеличават.
4. Независимо от разпоредбите на параграф 3, буква б), подточка i), държава членка може по изключение да предостави на кораб под неин флаг допълнително разпределение, превишаващо 75 % от оценените изхвърляния от запаса, осъществявани от вида кораб, към който принадлежи отделният кораб, на който е разпределен допълнителен улов, при условие че:
а)
размерът на изхвърлянията от запаса, както е оценен за съответния вид кораб, е по-малък от 10 %;
б)
включването на този вид кораб е важно, за да се оцени потенциалът на CCTV системата за целите на контрола;
в)
общата граница от 75 % от оценените изхвърляния от запаса, осъществени от всички участващи в опитите кораби, не е надвишена.
5. Доколкото записите, получени в съответствие с параграф 3, буква а), включват обработването на лични данни по смисъла на Директива 95/46/ЕО, посочената директива се прилага при обработването на тези данни.
6. Когато държава членка установи, че кораб, участващ в опити за напълно документиран риболов, не спазва определените в параграф 3 условия, тя незабавно отнема допълнителното разпределение, предоставено на този кораб, и го изключва от участие в тези опити за останалата част на 2013 г.
7. Преди да предостави допълнително разпределение по параграфи 1-6, държавата членка изпраща на Комисията следната информация:
а)
списъка на корабите под неин флаг, които участват в опити за напълно документиран риболов;
б)
спецификациите на инсталираното на борда на тези кораби електронно оборудване за наблюдение от разстояние;
в)
капацитета, вида и спецификацията на уредите, използвани от тези кораби;
г)
оценените количества на изхвърлянията за всеки вид кораб, участващ в опитите;
д)
количеството от запаса, за който се прилага съответният ОДУ, уловено през 2012 г. от корабите, участващи в опитите.
8. Комисията може да поиска от всяка държава членка, която се ползва от настоящия член, да представи за преглед на научния консултативен орган своята оценка на изхвърлянията по вид кораб, за да се следи за изпълнението на изискването, определено в параграф 3, буква б), подточка i). При липса на оценка, потвърждаваща тези изхвърляния, съответната държава членка предприема всички подходящи мерки, за да осигури спазването на това изискване, и информира Комисията за това.
Член 8
Условия за разтоварване на суша на улова и прилова
Риба от запасите, за които е определен ОДУ, се задържа на борда или се разтоварва на сушата единствено, ако:
а)
уловът е извършен от кораби под флага на държава членка, която има квота и тази квота не е изчерпана; или
б)
уловът представлява част от квота на ЕС, която не е била разпределена по квоти между държавите членки, и тази квота на ЕС не е изчерпана.
Член 9
Ограничения на риболовното усилие
От 1 февруари 2013 г. до 31 януари 2014 г. мерките за риболовното усилие, определени в:
а)
приложение IIA, се прилагат за управлението на запасите от атлантическа треска в Категат, участъци VIIa и VIa на ICES и водите на ЕС от участък Vb на ICES;
б)
приложение IIБ, се прилагат за възстановяването на южен хек и норвежкия омар в участъци VIIIc и IXa на ICES, с изключение на залива на Кадис;
в)
приложение IIВ, се прилагат за управлението на запасите от морски език в участък VIIe на ICES.
Член 10
Специални разпоредби относно разпределенията на възможностите за риболов
1. Определеното в настоящия регламент разпределение на възможностите за риболов между държавите членки се извършва, без да се засягат:
а)
размените, направени съгласно член 20, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 2371/2002;
б)
преразпределенията, направени съгласно член 37 от Регламент (ЕО) № 1224/2009 или член 10, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1006/2008 (16);
в)
допълнителните разтоварвания, разрешени съгласно член 3 от Регламент (ЕО) № 847/96;
г)
удържаните количества в съответствие с член 4 от Регламент (ЕО) № 847/96;
д)
приспаданията, направени съгласно членове 37, 105, 106 и 107 от Регламент (ЕО) № 1224/2009.
2. Освен в случаите, когато в приложение I към настоящия регламент е посочено друго, член 3 от Регламент (ЕО) № 847/96 се прилага за запасите, по отношение на които се прилага предпазен ОДУ, а член 3, параграфи 2 и 3 и член 4 от посочения регламент - за запасите, по отношение на които се прилага аналитичен ОДУ.
Член 11
Закрит риболовен сезон
1. Забранява се риболовът или задържането на борда на всеки от следните видове в Porcupine Bank за периода 1 май - 31 май 2013 г.: атлантическа треска, мегрим, морски дявол, пикша, меджид, мерлуза, норвежки омар, писия, сребриста сайда, сайда, скатоподобни, обикновен морски език и черноморска бодлива акула.
2. За целите на настоящия член Porcupine Bank обхваща географската зона, ограничена от лаксодромите, последователно съединяващи следните точки:
Точка
Географска ширина
Географска дължина
1
52° 27′ с.ш.
12° 19′ з.д.
2
52° 40′ с.ш.
12° 30′ з.д.
3
52° 47′ с.ш.
12° 39,600′ з.д.
4
52° 47′ с.ш.
12° 56′ з.д.
5
52° 13,5′ с.ш.
13° 53,830′ з.д.
6
51° 22′ с.ш.
14° 24′ з.д.
7
51° 22′ с.ш.
14° 03′ з.д.
8
52° 10′ с.ш.
13° 25′ з.д.
9
52° 32′ с.ш.
13° 07,500′ з.д.
10
52° 43′ с.ш.
12° 55′ з.д.
11
52° 43′ с.ш.
12° 43′ з.д.
12
52° 38,800′ с.ш.
12° 37′ з.д.
13
52° 27′ с.ш.
12° 23′ з.д.
14
52° 27′ с.ш.
12° 19′ з.д.
3. Чрез дерогация от параграф 1 се разрешава транзитно преминаване през Porcupine Bank с посочените в този параграф видове на борда в съответствие с член 50, параграфи 3, 4 и 5 от Регламент (ЕО) № 1224/2009.
Член 12
Забрани
1. На корабите на ЕС се забранява да извършват риболов, да задържат на борда, да трансбордират или да разтоварват на суша следните видове:
а)
гигантска акула (Cetorhinus maximus) и бяла акула (Carcharodon carcharias) във всички води;
б)
селдова акула (Lamna nasus) във всички води, освен когато е предвидено друго в приложение I, част Б;
в)
морски ангел (Squatina squatina) във водите на ЕС;
г)
обикновен скат (Dipturus batis) във води на ЕС от участък IIa и подзони III, IV, VI, VII, VIII, IX и X на ICES;
д)
вълнист скат (Raja undulata) и бял скат (Raja alba) във води на ЕС от подзони VI, VII, VIII, IX и X на ICES;
е)
риба китара (Rhinobatidae) във води на ЕС от подзони I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IХ, Х и ХII на ICES;
ж)
манта от вида Мanta birostris във всички води.
2. Ако бъдат случайно уловени, видовете по параграф 1 не се нараняват. Екземплярите незабавно се пускат обратно в морето.
Член 13
Предаване на данни
Когато държавите членки изпращат на Комисията данни относно разтоварванията на суша на уловените запаси съгласно членове 33 и 34 от Регламент (ЕО) № 1224/2009, те използват кодовете на запасите, посочени в приложение I към настоящия регламент.
ДЯЛ III
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 14
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от Комитета по рибарство и аквакултури, създаден съгласно член 30 от Регламент (ЕО) № 2371/2002. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 15
Влизане в сила и приложение
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2013 г.
Член 9 обаче се прилага от 1 февруари 2013 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 21 януари 2013 година.
TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 39/2013
2013 m. sausio 21 d.
kuriuo ES laivams nustatomos 2013 m. tam tikrų žuvų išteklių ir žuvų išteklių grupių, dėl kurių nevedamos tarptautinės derybos ir kuriems netaikomi tarptautiniai susitarimai, žvejybos galimybės
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 43 straipsnio 3 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
kadangi:
(1)
2002 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 2371/2002 dėl žuvų išteklių apsaugos ir tausojančio naudojimo pagal Bendrąją žuvininkystės politiką (1) reikalaujama, kad priemonės, kuriomis reglamentuojama galimybė naudotis vandenimis bei ištekliais ir tausi žvejybos veikla, būtų nustatomos atsižvelgiant į turimas mokslines, technines ir ekonomines rekomendacijas, ypač į Žuvininkystės mokslo, technikos ir ekonomikos komiteto (toliau - STECF) parengtas ataskaitas, taip pat atsižvelgiant į rekomendacijas, gautas iš Regioninių konsultacinių tarybų;
(2)
Taryba yra įsipareigojusi patvirtinti žvejybos galimybių nustatymo ir skyrimo priemones, atitinkamais atvejais įskaitant tam tikras su jomis funkciškai susietas sąlygas. Žvejybos galimybės valstybėms narėms turėtų būti paskirstytos taip, kad kiekvienai valstybei narei būtų užtikrintas sąlyginis kiekvienos išteklių rūšies arba žvejybos kiekviename rajone stabilumas, tinkamai atsižvelgiant į bendros žuvininkystės politikos tikslus, nustatytus Reglamente (EB) Nr. 2371/2002;
(3)
bendri leidžiami sužvejoti kiekiai (toliau - BLSK) turėtų būti nustatyti remiantis turimomis mokslinėmis rekomendacijos ir atsižvelgiant į biologinius bei socialinius ir ekonominius aspektus, kartu užtikrinant vienodas veiklos sąlygas visiems žvejybos sektoriams, taip pat atsižvelgiant į nuomones, pareikštas konsultacijose su suinteresuotaisiais subjektais, visų pirma susitikimuose su atitinkamų regioninių patariamųjų tarybų atstovais;
(4)
išteklių, kuriems valdyti parengti specialūs daugiamečiai planai, BLSK turėtų būti nustatyti pagal tuose planuose nustatytas taisykles. Todėl Zelandijos merlūzų, norveginių omarų, paprastųjų jūros liežuvių vakarinėje Lamanšo sąsiaurio dalyje, atlantinių silkių, esančių vandenyse į vakarus nuo Škotijos ir atlantinių menkių, esančių Kategato sąsiauryje, vandenyse į vakarus nuo Škotijos ir Airijos jūroje, išteklių BLSK reikėtų nustatyti vadovaujantis taisyklėmis, nustatytomis: 2005 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 2166/2005, nustatančiame Zelandijos merlūzų ir norveginių omarų išteklių Kantabrijos jūroje ir prie vakarinės Pirėnų pusiasalio dalies atkūrimo priemones (2), 2007 m. gegužės 7 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 509/2007, nustatančiame Lamanšo sąsiaurio vakarinės dalies jūrų liežuvių išteklių tausojančio naudojimo daugiametį planą (3), 2008 m. gruodžio 18 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 1300/2008, nustatančiame atlantinių silkių išteklių, esančių į vakarus nuo Škotijos, ir šių išteklių žvejybos būdų daugiametį planą (4), ir 2008 m. gruodžio 18 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 1342/2008, nustatančiame menkių išteklių ir šių išteklių žvejybos būdų daugiametį planą (5) (toliau - atlantinių menkių planas). Tačiau šiaurinių jūrų lydekų (Reglamentas (EB) Nr. 811/2004 (6)) ir paprastųjų jūrų liežuvių Biskajos įlankoje (Reglamentas (EB) Nr. 388/2006 (7)) išteklių atveju minimalūs atitinkamų atkūrimo ir valdymo planų tikslai yra pasiekti, todėl siekiant, kad taikant BLSK (priklausomai nuo atvejo) būtų pasiektas arba išlaikytas didžiausias galimas tausios žvejybos laimikio lygis, reikėtų vadovautis pateiktomis mokslinėmis rekomendacijomis;
(5)
tais atvejais, kai apie išteklius trūksta duomenų arba jie nėra patikimi ir išteklių dydžio apskaičiuoti neįmanoma, valdymo priemonės ir BLSK turėtų būti grindžiami žuvininkystės valdymui taikomu atsargos principu, kaip apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 2371/2002 3 straipsnio i punkte, atsižvelgiant į konkretiems ištekliams būdingus veiksnius, visų pirma įskaitant turimą informaciją apie išteklių būklės kaitos tendencijas ir tai, ar sužvejojamas kiekis yra mišrios sudėties;
(6)
pagal 1996 m. gegužės 6 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 847/96, nustatančio bendrų leistinų sugavimų ir kvotų kasmetinio valdymo papildomas sąlygas (8), 2 straipsnį turėtų būti nustatyti ištekliai, kuriems taikomos tame reglamente nurodytos įvairios priemonės;
(7)
tuo atveju, kai su konkrečiais ištekliais siejamas BLSK skiriamas tik vienai valstybei narei, tikslinga tą valstybę narę pagal Sutarties 2 straipsnio 1 dalį įgalioti nustatyti tokį BLSK. Reikėtų numatyti nuostatas, kuriomis būtų užtikrinta, kad nustatydama tą BLSK atitinkama valstybė narė visapusiškai laikytųsi bendros žuvininkystės politikos principų bei taisyklių;
(8)
kai kurių BLSK atveju valstybėms narėms turėtų būti leidžiama suteikti papildomą kvotos dalį laivams, kurie dalyvauja bandomuosiuose visapusiškai dokumentais pagrįstos žvejybos reisuose. Tų bandymų tikslas - išbandyti sužvejojamų žuvų kvotų sistemą, kuria remiantis visi sužvejoti žuvų kiekiai turėtų būti iškrauti ir įskaičiuoti į kvotas, siekiant išvengti žuvų išmetimo į jūrą ir žuvų išteklių, kuriuos galima kitaip panaudoti, eikvojimo veltui. Nekontroliuojamas žuvų išmetimas į jūrą kelia grėsmę ilgalaikiam žuvų kaip bendro turto tiekimo užtikrinimui ir bendros žuvininkystės politikos tikslams. Priešingai, sužvejojamų žuvų kvotų sistema yra paskata žvejams siekti, kad jų žvejybos operacijos būtų kuo selektyvesnės. Kad būtų užtikrintas racionalus žuvų išmetimo į jūrą valdymas, turėtų būti visapusiškai dokumentuose fiksuojama ne tai, kas iškraunama uoste, o kiekviena jūroje vykdoma operacija. Todėl į sąlygas, kuriomis valstybės narės gali suteikti tokias papildomas kvotas, reikėtų įtraukti įsipareigojimą naudoti prie jutiklių sistemos prijungtas apsauginės vaizdo stebėjimo sistemos (angl. CCTV) kameras (toliau bendrai - CCTV sistema). Tai turėtų sudaryti sąlygas išsamiai registruoti visus paliekamus ir į jūrą išmetamus sužvejotų žuvų kiekius. Sistema, pagal kurią tai atliktų realiuoju laiku laive esantys stebėtojai, būtų ne tokia efektyvi, brangesnė ir mažiau patikima. Todėl CCTV sistemų naudojimas yra šiuo metu būtina sąlyga siekiant įgyvendinti į jūrą išmetamų žuvų kiekio mažinimo priemones, pavyzdžiui, visapusiškai dokumentais pagrįstos žvejybos priemonę. Naudojant tokią sistemą reikėtų laikytis 1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo (9) reikalavimų;
(9)
siekiant užtikrinti, kad dalyvaujant bandomuosiuose visapusiškai dokumentais pagrįstos žvejybos reisuose būtų galima veiksmingai įvertinti sužvejojamų žuvų kvotų sistemų potencialą kontroliuoti susijusių išteklių absoliutųjį žuvų mirtingumą dėl žvejybos, būtina visas tokiuose bandomuosiuose reisuose sužvejotas žuvis, įskaitant tas, kurių dydis yra mažesnis už mažiausią leidžiamą iškrauti dydį, įskaičiuoti į bendrą dalyvaujančiam laivui paskirtą kvotą, o tam laivui visiškai išnaudojus minėtą kvotą, žvejybą nutraukti. Taip pat reikėtų paskirtas kvotas tarp bandomuosiuose visapusiškai dokumentais pagrįstos žvejybos reisuose dalyvaujančių laivų ir juose nedalyvaujančių laivų leisti perduoti tik jei galima įrodyti, kad nepadidėja nedalyvaujančių laivų žuvų išmetimas į jūrą;
(10)
būtina nustatyti žvejybos pastangų ribas 2013 metams pagal Reglamento (EB) Nr. 2166/2005 8 straipsnį, Reglamento (EB) Nr. 509/2007 5 straipsnį, Reglamento (EB) Nr. 1342/2008 11 ir 12 straipsnius, atsižvelgiant į 2009 m. liepos 27 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 754/2009, kuriuo leidžiama tam tikrų grupių laivams netaikyti Reglamento (EB) Nr. 1342/2008 III skyriuje nustatytos žvejybos pastangų sistemos (10);
(11)
netgi ribota tam tikrų rūšių žuvų, pavyzdžiui, tam tikrų rūšių ryklių, žvejybos veikla galėtų sukelti rimtą pavojų jų išsaugojimui. Todėl tokių rūšių žuvų žvejybos galimybės turėtų būti visapusiškai ribojamos taikant bendrą draudimą žvejoti tų rūšių žuvis;
(12)
kadangi keturi europinių paprastųjų jūrinių lydekų šiaurinių išteklių BLSK rajonai atitinka tuos pačius biologinius išteklius, siekiant užtikrinti visišką žvejybos galimybių išnaudojimą, tikslinga šiame žvejybos plote leisti žvejojančioms valstybėms narėms įgyvendinti lankstų susitarimą: tarp 22-32 pakvadračių ES vandenų IIIa parajonio BLSK ir IIa ir IV parajonių ES vandenų BLSK;
(13)
žvejybos galimybės turėtų būti naudojamos griežtai laikantis taikytinos Sąjungos teisės,
(14)
šiame reglamente nustatytos ES laivams skirtos žvejybos galimybės naudojamos pagal 2009 m. lapkričio 20 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1224/2009, nustatantį Bendrijos kontrolės sistemą, kuria užtikrinamas bendrosios žuvininkystės politikos taisyklių laikymasis (11), ypač to reglamento 33 ir 34 straipsnius, susijusius su sužvejoto kiekio ir žvejybos pastangų registravimu ir duomenų apie žvejybos galimybių išnaudojimą perdavimu. Todėl būtina nurodyti kodus, kuriuos turi naudoti valstybės narės, siųsdamos Komisijai duomenis apie iškraunamus žuvų išteklių, kuriems taikomas šis reglamentas, kiekius;
(15)
siekiant užtikrinti vienodas įgyvendinimo sąlygas, susijusias su leidimo pasinaudoti savo žvejybos pastangų paskirstymo pagal kilovatdienių sistemą valdymo sistema suteikimu atskirai valstybei narei, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai;
(16)
siekiant užtikrinti vienodas šio reglamento įgyvendinimo sąlygas, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai, susiję su papildomų dienų jūroje suteikimu visam laikui nutraukus žvejybos veiklą ir siekiant sustiprinti mokslinį stebėjimą, taip pat susiję su informacijai apie su valstybės narės vėliava plaukiojančio žvejybos laivo dienų jūroje perleidimą kitam su tos pačios valstybės narės vėliava plaukiojančiam žvejybos laivui rinkti ir perduoti skirtų lentelinės skaičiuoklės formatų nustatymu. Tais įgaliojimais turėtų būti naudojamasi laikantis 2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai (12);
(17)
siekiant išvengti žvejybos veiklos sutrikdymo ir užtikrinti pragyvenimą Sąjungos žvejams, šis reglamentas turėtų būti taikomas nuo 2013 m. sausio 1 d., išskyrus nuostatas dėl žvejybos pastangų apribojimų, kurios turėtų būti taikomos nuo 2013 m. vasario 1 d. Dėl skubos priežasčių šis reglamentas turėtų įsigalioti iš karto, kai tik bus paskelbtas,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I ANTRAŠTINĖ DALIS
BENDROSIOS NUOSTATOS
1 straipsnis
Dalykas
1. Šiuo reglamentu ES laivams nustatomos tam tikrų žuvų išteklių ir žuvų išteklių grupių, dėl kurių nevedamos tarptautinės derybos ir kuriems netaikomi tarptautiniai susitarimai, žvejybos galimybės.
2. 1 dalyje nurodytos žvejybos galimybės apima:
a)
2013 m. sužvejojamų žuvų kiekio apribojimus;
b)
2013 m. vasario 1 d. - 2014 m. sausio 31 d. laikotarpio žvejybos pastangų apribojimus.
2 straipsnis
Taikymo sritis
Šis reglamentas taikomas ES laivams.
3 straipsnis
Terminų apibrėžtys
Šiame reglamente vartojamos šios terminų apibrėžtys:
a) ES laivas- su valstybės narės vėliava plaukiojantis ir Sąjungoje registruotas žvejybos laivas;
b) ES vandenys- vandenys, į kuriuos valstybės narės turi suverenias teises arba kurie priklauso jų jurisdikcijai, išskyrus vandenis, esančius greta Sutarties II priede išvardytų užjūrio šalių ir teritorijų;
c) bendras leidžiamas sužvejoti kiekis (BLSK)- kiekvienos rūšies žuvų išteklių kiekis, kurį per metus galima sužvejoti ir iškrauti;
d) kvota- Sąjungai arba valstybei narei skirta BLSK dalis;
e) tarptautiniai vandenys- vandenys, į kuriuos nė viena valstybė neturi suverenių teisių arba kurie nepriklauso nė vienos valstybės jurisdikcijai;
f) tinklinio audeklo akių dydis- žvejybos tinklų akių dydis, nustatytas pagal Reglamentą (EB) Nr. 517/2008 (13);
g) ES žvejybos laivyno registras- pagal Reglamento (EB) Nr. 2371/2002 15 straipsnio 3 dalį Komisijas sukurtas registras;
h) žvejybos žurnalas- Reglamento (EB) Nr. 1224/2009 14 straipsnyje nurodytas žurnalas;
i) analitinis įvertinimas- kiekybinis tam tikrų išteklių tendencijų įvertinimas pagal duomenis apie išteklių biologiją ir eksploataciją, kuris atliekant mokslinę peržiūrą įvertintas kaip pakankamos kokybės, kad juo remiantis būtų galima teikti mokslines rekomendacijas dėl ateityje sužvejojamų žuvų kiekių variantų.
4 straipsnis
Žvejybos zonos
Šiame reglamente nurodytų žvejybos zonų apibrėžtys:
a)
ICES (Tarptautinės jūrų tyrinėjimo tarybos) zonos yra geografiniai rajonai, apibrėžti Reglamento (EB) Nr. 218/2009 (14) III priede;
b)
Skagerako sąsiauris - geografinis rajonas, kurio ribą vakaruose žymi linija, brėžiama nuo Hanstholmo švyturio iki Lindesnes švyturio, o pietuose - linija, brėžiama nuo Skageno švyturio iki Tistlarnos švyturio ir iš šio taško iki artimiausio Švedijos pakrantės taško;
c)
Kategato sąsiauris - geografinis rajonas, kurio ribą šiaurėje žymi linija, brėžiama nuo Skageno švyturio iki Tistlarnos švyturio ir iš šio taško iki artimiausio Švedijos pakrantės taško, o pietuose - linija, brėžiama nuo Hasenøre iki Gnibens Spids, nuo Korshage iki Spodsbjerg ir nuo Gilbjerg Hoved iki Kullen;
d)
ICES VII parajonio 16 funkcinis vienetas - geografinis rajonas, apibrėžtas loksodromomis, kuriomis paeiliui sujungiami šie taškai:
53° 30′ šiaurės platumos, 15° 00′ vakarų ilgumos,
53° 30′ šiaurės platumos, 11° 00′ vakarų ilgumos,
51° 30′ šiaurės platumos, 11° 00′ vakarų ilgumos,
51° 30′ šiaurės platumos, 13° 00′ vakarų ilgumos,
51° 00′ šiaurės platumos, 13° 00′ vakarų ilgumos,
51° 00′ šiaurės platumos, 15° 00′ vakarų ilgumos,
53° 30′ šiaurės platumos, 15° 00′ vakarų ilgumos.
e)
Kadiso įlanka - geografinis rajonas, kurį sudaro ICES IXa kvadrato dalis į rytus nuo 7° 23′ 48″ vakarų ilgumos;
f)
CECAF (Žvejybos rytų vidurio Atlante komitetas) rajonai - geografiniai rajonai, apibrėžti Reglamento (EB) Nr. 216/2009 (15) II priede.
II ANTRAŠTINĖ DALIS
ŽVEJYBOS GALIMYBĖS
5 straipsnis
BLSK ir jų paskirstymas
ES vandenyse arba kai kuriuose ES nepriklausančiuose vandenyse žvejojantiems ES laivams taikomi BLSK, jų paskirstymas valstybėms narėms ir atitinkamais atvejais su jomis funkciškai susietos sąlygos nustatyti I priede.
6 straipsnis
Valstybių narių nustatytini BLSK
1. Tam tikrų žuvų išteklių BLSK nustato atitinkama valstybė narė. Tie ištekliai nurodyti I priede.
2. Valstybės narės nustatytini BLSK:
a)
atitinka bendros žuvininkystės politikos principus ir taisykles, ypač tausaus išteklių naudojimo principą, ir
b)
tuo atveju:
i)
jei yra analitinis įvertinimas, yra tokie, kad būtų kuo didesnė tikimybė, jog nuo 2015 m. ir tolesniais metais ištekliai bus naudojami atsižvelgiant į didžiausią galimą tausios žvejybos laimikį;
ii)
jei analitinio įvertinimo nėra arba jis yra neišsamus, yra tokie, kad ištekliai būtų naudojami vadovaujantis žuvininkystės valdymui taikomu atsargos principu.
3. Ne vėliau kaip 2013 m. kovo 15 d. kiekviena susijusi valstybė narė Komisijai pateikia šią informaciją:
a)
patvirtintus BLSK;
b)
atitinkamos valstybės narės surinktus ir įvertintus duomenis, kuriais grindžiami patvirtinti BLSK;
c)
išsamius duomenis apie tai, kaip patvirtinti BSLK atitinka 2 dalį.
7 straipsnis
Papildoma kvotos dalis, skiriama laivams, dalyvaujantiems bandomuosiuose visapusiškai dokumentais pagrįstos žvejybos reisuose
1. Valstybė narė gali suteikti papildomą tam tikrų išteklių kvotos dalį su jos vėliava plaukiojantiems laivams, dalyvaujantiems bandomuosiuose visapusiškai dokumentais pagrįstos žvejybos reisuose. Tie ištekliai nurodyti I priede.
2. 1 dalyje nurodyta papildoma kvotos dalis sudaro tokią tai valstybei narei suteiktos kvotos procentinę dalį, kuri neviršija bendros I priede nustatytos ribos.
3. 1 dalyje nurodyta papildoma kvotos dalis turi atitikti tokias sąlygas:
a)
laive naudojamos prie jutiklių sistemos prijungtos apsauginės vaizdo stebėjimo sistemos (angl. CCTV) (toliau bendrai - CCTV sistema), skirtos visai laivuose vykdomai žvejybos ir perdirbimo veiklai užfiksuoti;
b)
atskiram laivui, dalyvaujančiam bandomuosiuose visapusiškai dokumentais pagrįstos žvejybos reisuose, suteikta papildoma kvotos dalis negali viršyti nė vienos iš šių ribų:
i)
75 % į jūrą išmetamų žuvų kiekio, kuris paprastai išmetamas iš tokio tipo laivo, koks yra laivas, kuriam suteikta papildoma kvotos dalis, pagal atitinkamos valstybės narės įvertinimą;
ii)
30 % laivui suteiktos kvotos prieš jam pradedant dalyvauti bandomuosiuose reisuose;
c)
visas laivo sužvejojamas išteklių, kurių papildoma kvotos dalis yra skirta tam laivui, kiekis, įskaitant žuvis, kurių dydis mažesnis už mažiausią leidžiamų iškrauti žuvų dydį, nustatytą Reglamento (EB) Nr. 850/98 XII priede, įskaičiuojamas į laivui suteiktą kvotą, kuriai priskiriamos visos pagal šį straipsnį suteiktos papildomos kvotos dalys;
d)
laivui visiškai išnaudojus jam skirtą atskirą kurių nors išteklių kvotą, kuriai galima skirti papildomą kvotos dalį, toks laivas turi nutraukti bet kokią žvejybos veiklą atitinkamame BLSK rajone;
e)
valstybės narės gali leisti laivams, nedalyvaujantiems bandomuosiuose visapusiškai dokumentais pagrįstos žvejybos reisuose, tokiuose bandomuosiuose reisuose dalyvaujantiems laivams perleisti laivui skirtos išteklių, kuriems gali būti taikomas šis straipsnis, kvotą ar kokią nors jos dalį, jei galima įrodyti, kad nepadidės nedalyvaujančių laivų žuvų išmetimas į jūrą.
4. Nepaisant 3 dalies b punkto i papunkčio, valstybė narė gali išimties tvarka suteikti su jos vėliava plaukiojančiam laivui papildomą kvotos dalį, kuri viršija 75 % įvertinto į jūrą išmetamų žuvų kiekio, kuris paprastai išmetamas iš tokio tipo laivo, koks yra laivas, kuriam suteikta papildoma kvotos dalis, su sąlyga, kad:
a)
atitinkamo tipo laivo pagal apytikslius įvertinimus į jūrą išmetamų išteklių dalis yra mažesnė nei 10 %;
b)
tokio tipo laivo įtraukimas yra svarbus norint įvertinti CCTV sistemos potencialą kontrolės tikslais;
c)
nėra viršyta visiems bandomuosiuose reisuose dalyvaujantiems laivams nustatyta paprastai išmetamo išteklių kiekio 75 % bendra riba.
5. Jei pagal 3 dalies a punktą gauti užregistruoti duomenys yra susiję su asmens duomenų tvarkymu, kaip apibrėžta Direktyvoje 95/46/EB, tvarkant tokius duomenis taikoma ta direktyva.
6. Jei valstybė narė nustato, kad laivas, dalyvaujantis bandomuosiuose visapusiškai dokumentais pagrįstos žvejybos reisuose, nesilaiko 3 dalyje nustatytų sąlygų, ji nedelsdama panaikina tam laivui suteiktą papildomą kvotos dalį ir likusiu 2013 m. laikotarpiu neleidžia jam dalyvauti tuose bandomuosiuose reisuose.
7. Prieš suteikdama 1-6 dalyse nurodytą papildomą kvotos dalį valstybė narė Komisijai pateikia šią informaciją:
a)
su jos vėliava plaukiojančių laivų, dalyvaujančių bandomuosiuose visapusiškai dokumentais pagrįstos žvejybos reisuose, sąrašą;
b)
tuose laivuose įrengtos elektroninės nuotolinės stebėjimo įrangos specifikacijas;
c)
tuose laivuose naudojamų žvejybos įrankių pajėgumą, rūšį ir specifikacijas;
d)
žuvų kiekį, paprastai išmetamą į jūrą iš kiekvieno tipo bandomuosiuose reisuose dalyvaujančio laivo;
e)
bandomuosiuose reisuose dalyvaujančių laivų 2012 m. sužvejotą žuvų, kurių ištekliams taikomas atitinkamas BLSK, kiekį.
8. Siekdama stebėti, kaip įgyvendinamas 3 dalies b punkto i papunktyje nustatytas reikalavimas, Komisija gali pareikalauti, kad bet kuri šį straipsnį taikanti valstybė narė mokslinei patariamajai įstaigai pateiktų jos parengtą iš kiekvieno tipo laivų išmetamų žuvų kiekio vertinimą, kad pastaroji galėtų jį peržiūrėti. Jei tokį išmetamą kiekį patvirtinantis vertinimas negaunamas, atitinkama valstybė narė imasi visų tinkamų priemonių šio reikalavimo atitikčiai užtikrinti ir apie jas praneša Komisijai.
8 straipsnis
Sužvejotų žuvų ir priegaudos iškrovimo sąlygos
Išteklių, kuriems nustatyti BLSK, žuvys laikomos laive arba iškraunamos tik tuo atveju, jeigu:
a)
tas žuvis sužvejojo su kvotą turinčios valstybės narės vėliava plaukiojantys laivai ir ta kvota nėra išnaudota, arba
b)
sužvejoti žuvų kiekiai sudaro ES kvotos dalį, kuri nebuvo paskirstyta valstybėms narėms kvotomis, ir ta ES kvota nebuvo išnaudota.
9 straipsnis
Žvejybos pastangų apribojimai
2013 m. vasario 1 d. - 2014 m. sausio 31 d. žvejybos pastangų valdymo priemonės taikomos taip:
a)
IIA priedas taikomas atlantinių menkių ištekliams Kategato sąsiauryje, ICES VIIa ir VIa kvadratuose ir ICES Vb kvadrato ES vandenyse valdyti;
b)
IIB priedas taikomas Zelandijos merlūzų ir norveginių omarų ištekliams ICES VIIIc ir IXa kvadratuose, išskyrus Kadiso įlanką, atkurti;
c)
IIC priedas taikomas paprastųjų jūrų liežuvių ištekliams ICES VIIe kvadrate valdyti.
10 straipsnis
Specialiosios žvejybos galimybių paskirstymo nuostatos
1. Šiame reglamente nustatytos žvejybos galimybės valstybėms narėms paskirstomos nedarant poveikio:
a)
žvejybos galimybėms, kuriomis pasikeista pagal Reglamento (EB) Nr. 2371/2002 20 straipsnio 5 dalį;
b)
žvejybos galimybių perskirstymui pagal Reglamento (EB) Nr. 1224/2009 37 straipsnį arba pagal Reglamento (EB) Nr. 1006/2008 10 straipsnio 4 dalį (16);
c)
papildomam kiekiui, leidžiamam iškrauti pagal Reglamento (EB) Nr. 847/96 3 straipsnį;
d)
pagal Reglamento (EB) Nr. 847/96 4 straipsnį perkeliamiems neišnaudotiems kiekiams;
e)
išskaitymams, atliekamiems pagal Reglamento (EB) Nr. 1224/2009 37, 105, 106 ir 107 straipsnius.
2. Reglamento (EB) Nr. 847/96 3 straipsnis taikomas ištekliams, kuriems taikomas mokslinėmis rekomendacijomis nepagrįstas BLSK, o to reglamento 3 straipsnio 2 bei 3 dalys ir 4 straipsnis taikomi ištekliams, kuriems taikomas mokslinėmis rekomendacijomis pagrįstas BLSK, išskyrus atvejus, kai šio reglamento I priede nurodyta kitaip.
11 straipsnis
Žvejybos draudimo laikotarpis
1. 2013 m. gegužės 1-31 d. Porkupino seklumoje draudžiama žvejoti arba laikyti laive šių rūšių žuvis: atlantines menkes, megrimus, europinius jūrų velnius, juodadėmes menkes, paprastuosius merlangus, europines paprastąsias jūrines lydekas, norveginius omarus, jūrines plekšnes, sidabrinius polakus, ledjūrio menkes, rombines rajožuves, europinius jūrų liežuvius ir paprastuosius dygliaryklius.
2. Taikant šį straipsnį Porkupino seklumą sudaro geografinis rajonas, apibrėžtas loksodromomis, kuriomis paeiliui sujungiami šie taškai:
Taškas
Platuma
Ilguma
1
52° 27′ šiaurės platumos
12° 19′ vakarų ilgumos
2
52° 40′ šiaurės platumos
12° 30′ vakarų ilgumos
3
52° 47′ šiaurės platumos
12° 39,600′ vakarų ilgumos
4
52° 47′ šiaurės platumos
12° 56′ vakarų ilgumos
5
52° 13,5′ šiaurės platumos
13° 53 830′ vakarų ilgumos
6
51° 22′ šiaurės platumos
14° 24′ vakarų ilgumos
7
51° 22′ šiaurės platumos
14° 03′ vakarų ilgumos
8
52° 10′ šiaurės platumos
13° 25′ vakarų ilgumos
9
52° 32′ šiaurės platumos
13° 07,500′ vakarų ilgumos
10
52° 43′ šiaurės platumos
12° 55′ vakarų ilgumos
11
52° 43′ šiaurės platumos
12° 43′ vakarų ilgumos
12
52° 38,800′ šiaurės platumos
12° 37′ vakarų ilgumos
13
52° 27′ šiaurės platumos
12° 23′ vakarų ilgumos
14
52° 27′ šiaurės platumos
12° 19′ vakarų ilgumos
3. Nukrypstant nuo 1 dalies, Porkupino seklumoje leidžiama tranzitu laivuose gabenti toje dalyje nurodytų rūšių žuvis pagal Reglamento (EB) Nr. 1224/2009 50 straipsnio 3, 4 ir 5 dalis.
12 straipsnis
Draudimai
1. ES laivams draudžiama žvejoti, laikyti laive, perkrauti į kitą laivą ar iškrauti šių rūšių žuvis:
a)
milžinryklius (Cetorhinus maximus) ir baltuosius ryklius (Carcharodon carcharias) visuose vandenyse;
b)
atlantinius silkiaryklius (Lamna nasus) visuose vandenyse, išskyrus tuos atvejus, kai I priedo B dalyje nustatyta kitaip;
c)
europinius plokščiakūnius ryklius (Squatina squatina) ES vandenyse;
d)
marmurines švelniąsias rajas (Dipturus batis) ICES IIa kvadrato bei ICES III, IV, VI, VII, VIII, IX ir X parajonių ES vandenyse;
e)
marmurines rombines rajas (Raja undulata) ir baltąsias rajas (Raja alba) ICES VI, VII, VIII, IX ir X parajonių ES vandenyse;
f)
gitaržuves (Rhinobatidae) ICES I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X ir XII parajonių ES vandenyse;
g)
didžiąsias mantas (Manta birostris) visuose vandenyse.
2. Jei 1 dalyje nurodytų rūšių žuvys atsitiktinai sužvejojamos, siekiama jų nesužaloti. Jos nedelsiant paleidžiamos.
13 straipsnis
Duomenų perdavimas
Valstybės narės, pagal Reglamento (EB) Nr. 1224/2009 33 ir 34 straipsnius Komisijai pateikdamos duomenis apie iškrautą sužvejotų žuvų išteklių kiekį, naudoja šio reglamento I priede nustatytus žuvų išteklių kodus.
III ANTRAŠTINĖ DALIS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
14 straipsnis
Komiteto procedūra
1. Komisijai padeda Žuvininkystės ir akvakultūros komitetas, įsteigtas pagal Reglamentą (EB) Nr. 2371/2002. Tas komitetas - komitetas, kaip apibrėžta Reglamente (ES) Nr. 182/2011.
2. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnis.
15 straipsnis
Įsigaliojimas ir taikymas
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2013 m. sausio 1 d.
Tačiau 9 straipsnis taikomas nuo 2013 m. vasario 1 d.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2013 m. sausio 21 d.