РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 27 март 2014 година
относно държавна помощ SA.34572 (13/C) (ex 13/NN) приведена в действие от Гърция за Larco General Mining & Metallurgical Company S.A.
(нотифицирано под номер С(2014) 1818)
(само текстът на английски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2014/539/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като прикани заинтересованите страни да представят мненията си съгласно горепосочените разпоредби (1),
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
(1)
В контекста на програмата си за икономическо приспособяване Гърция предприе програма за приватизация (2). Larco General Mining & Metallurgical Company S.A. („Larco“) беше определено като държавно дружество, което да бъде приватизирано.
(2)
През март 2012 г. Hellenic Republic Asset Development Fund („HRADF“) (3) уведоми Комисията за предложената приватизация на Larco. За да се изясни дали в контекста на проекта за приватизация биха могли да възникнат въпроси относно държавна помощ, през април 2012 г. Комисията откри ex officio процедура и предприе извършването на предварителна оценка.
(3)
В контекста на тези обсъждания, от отговора на гръцките органи на въпросник на 16 март 2012 г. стана ясно, че Larco вече се е възползвало от държавни мерки. Комисията поиска допълнителна информация с електронни писма от 18 април 2012 г., 24 април 2012 г., 5 юли 2012 г., 22 август 2012 г. и 7 декември 2012 г. и с писма от 4 май 2012 г. и 14 януари 2013 г., на които гръцките органи отговориха на 20 април 2012 г., 26 април 2012 г., 3 октомври 2012 г., 13 ноември 2012 г., 15 ноември 2012 г., 7 декември 2012 г., 24 декември 2012 г. и 18 януари 2013 г. Срещи между службите на Комисията и представители на гръцките органи се проведоха на 30 април 2012 г. и 11 септември 2012 г. в Атина и на 25 януари 2013 г. в Брюксел.
(4)
С писмо от 6 март 2013 г. („решението от 6 март 2013 г.“) Комисията уведоми Гърция, че е решила да открие процедурата, предвидена в член 108 параграф 2 от Договора, по отношение на някои мерки за помощ, описани в точка 2.2 по-долу („официална процедура по разследване“).
(5)
Решението от 6 март 2013 г. беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (4). Комисията покани гръцките органи и заинтересованите страни да представят мненията си по отношение на мерките за помощ.
(6)
Комисията получи мнението на гръцките органи на 30 април 2013 г. Тя не получи мнения от заинтересовани страни.
(7)
С електронно писмо от 21 януари 2014 г. гръцките органи уведомиха Комисията, че са съгласни решението да бъде прието на английски език.
2. ОПИСАНИЕ НА МЕРКИТЕ ЗА ПОМОЩ
2.1. Получател на помощта
(8)
Дружеството Larco е специализирано в добива и преработването на латеритна руда, добива на лигнитни въглища и производството на фероникел и вторични продукти. Дейностите му включват проучване, разработване, добив и топене на руда и търговия на свои продукти в целия свят. Larco е един от най-големите производители на фероникел в света. През 2012 г. в предприятието работят 960 служители, подари което то се определя като голямо предприятие (5).
(9)
В началото на официалната процедура по разследване 55,2 % от акциите на Larco са собственост на гръцката държава чрез HRADF, 33,4 % на Националната банка на Гърция АД („NBG“, частна финансова институция) и 11,4 % на Public Power Corporation S.A. („PPC“, завареният производител на електроенергия в Гърция, в което държавата е мажоритарен акционер).
(10)
Larco управлява завод за топене в Ларимна, Централна Гърция. Освен това Larco притежава права за добив на различни места в Гърция в четири обекта с концентрация на мини: мините Agios Ioannis (близо до Ларимна), мините Evia, мините Kastoria и мината за лигнитни въглища Servia.
(11)
Larco е учредено през 1989 г. като ново корпоративно дружество след ликвидацията на Hellenic Mining and Metallurgical S.A. в Ларимна („старо дружество Larco“). Старото дружество Larco все още е в процес на ликвидация, но неговите активи бяха прехвърлени на Larco заедно със съответните пасиви през 1989 г. Следователно старото дружество Larco е кредитор на Larco.
2.2. Описание на мерките
2.2.1. Мярка 1: несъбиране на дълг към Министерството на финансите
(12)
През април 1998 г. е постигнато споразумение за уреждане на дълговете между Larco и неговите основни кредитори, а именно старото дружество Larco, PPC и гръцката държава. Съгласно споразумението от 1998 г. задълженията на Larco към тези кредитори е трябвало да се обслужват при годишен лихвен процент от 6 %. Дългът към гръцката държава обаче е останал непроменен или е нараснал слабо поне от 2004 г. насам (6), а дългът към PPC и старото дружество Larco е изплатен или е намалял (7).
(13)
Следователно се оказва, че държавата е третирала кредита си за Larco по различен начин от другите двама кредитори.
2.2.2. Мярка 2: държавна гаранция от 2008 г.
(14)
На 22 декември 2008 г. държавата е предоставила гаранция за заем в размер на 30 млн. EUR от банка ATE за Larco. Гаранцията е покривала 100 % от заема за период до 3 години и е била с годишна гаранционна премия от 1 %.
2.2.3. Мярка 3: увеличение на капитала през 2009 г.
(15)
През 2009 г., предвид отрицателната стойност на собствения капитал, Съветът на директорите на Larco е предложил, а трите акционера са одобрили увеличение на дяловия капитал в размер на 134 млн. EUR. Единствено гръцката държава обаче е упражнила правата си изцяло, докато NBG е упражнила правата си частично, а PPC изобщо не е участвало в увеличението на дяловия капитал. В увеличението на дяловия капитал не са участвали нови акционери.
(16)
Действителното увеличение на дяловия капитал е възлизало едва на 65,5 млн. EUR, като държавата е участвала с приблизително 45 млн. EUR (69 % от цялата сума на капиталовата инжекция), а NBG - с 20,5 млн. EUR (31 %). Въпреки лошото финансово състояние на Larco изглежда увеличението на дяловия капитал не се е основавало на план за преструктуриране, целящ възстановяване на жизнеспособността на дружеството, и се оказва, че NBG е отписала счетоводната стойност на дружеството, „тъй като групата не предвижда възстановяване на счетоводната стойност на инвестицията, като се има предвид, че дружеството изпитва сериозни финансови затруднения“ (8) (вж. съображение 45 от решението от 6 март 2013 г.).
2.2.4. Мярка 4: държавна гаранция от 2010 г.
(17)
На 10 май 2010 г. държавата е предоставила гаранция за покритие на гаранционно писмо, което NBG да предостави на Larco за сума в размер на приблизително 10,8 млн. EUR. Гаранцията е покривала на 100 % гаранционното писмо и е била с неограничен срок и годишна гаранционна премия от 2 %.
2.2.5. Мярка 5: гаранционни писма вместо авансово плащане на данъчна глоба през 2010 г.
(18)
През 2010 г. гръцките данъчни органи са извършили одит на финансовите отчети на Larco и не са приели счетоводното отчитане на някои загуби, свързани с договори за хеджиране за цената на никела. В резултат на неправилното отчитане на загубите е наложена данъчна глоба от 190 млн. EUR (9).
(19)
В последствие Larco е оспорило налагането на данъчната глоба пред гръцките съдилища. Според гръцкото право (10) дружество, което дължи данъчната глоба, следва да извърши авансово плащане в размер на 25 % от въпросната сума, за да има право да оспори налагането на данъчна глоба в съда (в настоящия случай 25 % се равнява на 47 млн. EUR).
(20)
В случая с Larco обаче гръцкият административен съд е взел решение да облекчи дружеството от задължението за авансово плащане на 25 % от данъчната глоба, като го е заместил със задължението да депозира гаранционни писма в размер само на 1,5 млн. EUR.
2.2.6. Мярка 6: държавни гаранции от 2011 г.
(21)
На 30 декември 2011 г. държавата е предоставила две гаранции за два заема в размер на 20 млн. EUR и 30 млн. EUR от банка ATE. Падежът на единия от тях (за 20 млн. EUR) е настъпил към момента на предоставяне на гаранцията. Гаранциите са осигурявали 100 % покритие и са били с годишна премия от 1 %.
2.3. Основания за откриване на официалната процедура по разследване
(22)
В решението от 6 март 2013 г. (съображения 18-25) Комисията достигна до предварителното заключение, че Larco може да се счита за дружество в затруднение по смисъла на Насоките за оздравяване и преструктуриране (11) от 2007 г. насам. При тези обстоятелства Комисията достигна до предварителното заключение, че всичките шест мерки представляват държавна помощ, и изрази съмнения по отношение на тяхната съвместимост с вътрешния пазар.
(23)
Ако установените мерки са представлявали държавна помощ, те може да са били предоставени в нарушение на задълженията за уведомяване и непредприемане на действия, установени в член 108, параграф 3 от Договора.
3. МНЕНИЕ НА ГЪРЦИЯ
3.1. Предприятие в затруднение
(24)
В мнението си в рамките на официалната процедура по разследване гръцките органи заявиха, че Larco не е било предприятие в затруднение през 2008 г. и 2009 г., тъй като отчетените загуби са се дължали на намаление на световните цени на фероникела през тези години. Според гръцките органи Larco е предприятие в затруднение едва от 2010 г. насам.
3.2. Мярка 1: несъбиране на дълг към Министерството на финансите
(25)
Гръцките органи заявиха, че кредитът от държавата за Larco не е свързан с държавни ресурси, тъй като първоначално е бил частен кредит, предоставен от Организацията за преструктуриране на предприятията АД („OER“). Когато OER е ликвидирана, съгласно закон 2741/1999 всички нейни вземания са прехвърлени на държавата.
(26)
Освен това те обясниха, че споразумението за уреждане на дълговете от 1998 г. съдържа специфични правила за третирането и събирането на непогасения дълг, което да се извършва в края на всяка финансова година, както следва:
а)
ако Larco е реализирало печалби през финансовата година, на кредиторите първо ще се изплаща начислената лихва (6 % годишно), преди изплащането на главницата по дълга;
б)
след всяко изплащане на лихви Larco ще задържа известна сума от печалбите за инвестиции;
в)
след прилагането на букви а) и б) всяка оставаща печалба по сметките на Larco ще се разпределя пропорционално за кредиторите на Larco.
(27)
Ако Larco не е реализирало печалби след 1999 г., кредиторите са имали правото да изискат изплащане на техния дълг чрез различни средства, например насрещна престация за дължимото плащане, капитализиране на дълга и т.н. Кредиторите обаче не са имали правото на принудително изпълнение по непогасения дълг, например изземване на активите на дружеството или принудително започване на процедура по несъстоятелност срещу дружеството.
(28)
До 2003 г. кредиторите са получили начислените лихви съгласно договореностите. През периода 2004-2007 г. Larco не е реализирало печалби и поради това не е имало изплащане на начислените лихви. През 2007 г. PPC е сключило с Larco одобрен от всички кредитори договор за суровини, съгласно който Larco осигурява лигнит за PPC, като така дългът е съответно намален. Дългът към PPC е изплатен окончателно през 2011 г.
(29)
Администрацията на старото дружество Larco е полагала усилия за събирането на дълга чрез съдебни средства и изглежда известни суми вече са били платени. До 2011 г. старото дружество Larco е събрало 5 млн. EUR от непогасения дълг съгласно споразумението от 1998 г. Тъй като старото дружество Larco също е имало дългове към гръцката държава, тя е събрала пълния размер на тези 5 млн. EUR.
(30)
Що се отнася до прекия дълг на Larco към гръцката държава, тя редовно е изпращала на Larco фактури за годишния размер на дълга, включително за годишната начислена лихва.
(31)
Във връзка с това гръцките органи заявиха, че дългът, произтичащ от споразумението от 1998 г., не може да бъде свързан с държавни ресурси и че във всеки случай не е налице избирателно предимство в полза на Larco.
3.3. Мярка 2: Държавна гаранция от 2008 г.
(32)
Гръцките органи се позоваха на известието относно гаранциите (12), и по-специално на точка 3.2 от него, съдържаща условията, при които Комисията може да изключи съществуването на държавна помощ при индивидуална гаранция. Според гръцките органи:
а)
Larco не е било дружество в затруднение към момента на предоставяне на гаранцията;
б)
размерът на гаранцията е можело да бъде изчислен правилно при предоставянето ѝ;
в)
гаранцията е предоставена за обезпечение на дълг (облигационен заем) и поради това е можело да надвишава 80 % от неизплатения заем;
г)
премията от 1 %, платена за гаранцията, е била на съобразена с пазара цена, отразяваща финансовото положение на Larco.
(33)
Във връзка с това гръцките органи заявиха, че гаранцията от 2008 г. не представлява държавна помощ.
(34)
Гръцките органи поясниха, че мярка 2 е предоставена по силата на Решение на Министерския съвет YA 2/93378/0025 от 22 декември 2008 г. и е покрила точната сума от 30 000 000 EUR.
3.4. Мярка 3: увеличение на капитала от 2009 г.
(35)
Гръцките органи заявиха, че участието на държавата в увеличението на капитал е имало за цел да се защити стойността на дружеството с оглед на предстоящата му приватизация и с цел да се приложи план за преструктуриране. В решението си държавата е взела предвид потенциалния растеж на Larco, стойността на активите му и общото положение на пазара за фероникел, както и мерките за преструктуриране и съкращаване на разходите.
(36)
Участието на NBG в увеличението на капитала е било в размер на 31 %. За разлика от държавата NBG е решила да упражни правата си само частично. Гръцките органи заявиха, че целта на NBG е била да запази известен контрол над дружеството и поради това действията ѝ не следва да се разглеждат като липса на доверие в бъдещето на Larco. Действително NBG е намалила акционерното си участие в Larco до минималното равнище, изисквано съгласно гръцкото законодателство, за да може да има право на вето над някои важни решения в Съвета на директорите.
(37)
Третият акционер, PPC, е взел категорично решение да не участва в увеличението на капитала, като е преценил, че акционерното му участие ще бъде сведено до незначително. Гръцките органи заявиха, че PPC не е участвало, тъй като намерението му е било да позволи на държавата да притежава по-голям мажоритарен дял с оглед на приватизацията на дружеството.
(38)
В заключение гръцките органи заявиха, че държавата е действала като инвеститор в условията на пазарна икономика и че следователно увеличението на капитала от 2009 г. не е представлявало държавна помощ.
(39)
По отношение на датата на внасяне на капитал гръцките органи не предоставиха окончателна информация. Протоколът от акционер показва, че на 15 април 2009 г. гръцката държава е осигурила 15 000 000 EUR за увеличението на капитала по силата на документ Οικ2/27694/0025 на Министерството на финансите във връзка с общото участие на държавата в увеличението на акционерния капитал, което е възлизало на 44 999 999,40 EUR. Финансовият отчет на Larco от 2009 г. показва, че решението за увеличение на капитал е взето на 14 май 2009 г., но не се изяснява кога е извършено действителното внасяне на новия капитал.
3.5. Мярка 4: държавна гаранция от 2010 г.
(40)
Гръцките органи обясниха, че в контекста на споразумението от 1998 г. старото дружество Larco е започнало съдебни процедури за изплащането на дълга на Larco и са последвали няколко съдебни решения и решения за отмяна, inter alia, по отношение на дълг в размер на приблизително 10,5 млн. EUR (13).
(41)
В контекста на жалба на Larco и поради опасността от невъзстановими щети Върховният съд на Гърция е взел решение за преустановяване на плащането на дълг в размер на приблизително 10,5 млн. EUR до издаването на окончателното решение на съответния съд. Преустановяването е било разрешено, при условие че Larco предостави на старото дружество Larco гаранционно писмо за стойността на преустановеното плащане. NBG предостави на Larco гаранционното писмо за приблизително 10,8 млн. EUR (10,5 млн. EUR от първоначално оспорения дълг + 0,3 млн. EUR за съдебни такси и разходи). Гаранционното писмо от своя страна е било покрито от държавна гаранция за цялата сума с годишна премия от 2 % за неограничен срок.
(42)
Гръцките органи обясниха, че мярката е предоставена от държавата в качеството ѝ на акционер с намерението да изпълни условията за преустановяването и да защити инвестициите си от обявяване на просрочване на плащания по дългове. В противен случай преустановяването не би било приложимо и старото дружество Larco би имало правото да изиска събирането на дълга, евентуално чрез изземване на активи на Larco. След това би могло да се обяви несъстоятелността на Larco. Според гръцките органи NBG не би предоставила гаранционното писмо без държавната гаранция.
(43)
Гръцките органи поясниха, че мярка 4 е била предоставена по силата на решение на Министерския съвет YA 2/923/0025 от 10 май 2010 г. и е покрила точната сума от 10 510 824,95 EUR и 310 000 EUR за съдебни такси и разходи, възлизащи общо на 10 820 824,95 EUR.
3.6. Мярка 5: гаранционни писма вместо авансово плащане на данъчна глоба през 2010 г.
(44)
Гръцките органи разясниха, че въпросната мярка се е отнасяла за допълнителен данък, а не за данъчна глоба. Допълнителният данък е бил наложен, тъй като данъчните органи не са приели, че загубите, произтичащи от договорите за хеджиране, следва да се приспадат от нетните приходи на Larco, както твърди Larco. Гръцките органи изясниха също, че съдът е поискал от Larco да предостави гаранционни писма за общо 4,7 млн. EUR.
(45)
Гръцките органи представиха доказателства, че Larco е било упълномощено да замести авансовото плащане на допълнителния данък чрез гаранционни писма въз основа на обща правна разпоредба. В съдебното решение, позволяващо на Larco да замести авансовото плащане на допълнителния данък чрез гаранционни писма в съответствие с националното законодателство (14), е приложен сравнителен тест, като са взети под внимание ползите за кредитора (държавата) и жизнеспособността на длъжника (Larco) и така е взето решение за временното преустановяване на задължението за авансово плащане на 47 млн. EUR (т. е. 25 % от допълнителния данък), заместено с гаранционни писма за общо 4,7 млн. EUR. Това преустановяване е трябвало да се прилага до издаването на окончателното решение по отношение на възражението, предявено от Larco срещу държавата за налагането на допълнителния данък.
(46)
Освен това гръцките органи заявиха, че решенията на националните съдилища не могат да бъдат приписани на държавата.
(47)
Гръцките органи обясниха също, че въпреки временното преустановяване на практика държавата е обезсмислила финансовото въздействие от това преустановяване чрез компенсиране на допълнителния данък, дължим от Larco, със суми, които държавата дължи на Larco, например подоходен данък или възстановяване на ДДС. Това е било позволено съгласно прието неотдавна законодателство за ускоряване на събирането на данъци в Гърция.
(48)
Следователно изглежда държавата в действителност вече е събрала най-малко 16,1 млн. EUR от дължимата сума във връзка с авансово плащане на допълнителния данък, наложен на Larco.
3.7. Мярка 6: държавни гаранции от 2011 г.
(49)
Гръцките органи поясниха, че не е просрочен нито един от двата заема, за които са предоставени гаранциите. Заемът от 20 млн. EUR е бил предоставен от банка ATE като рефинансиране на по-стар заем от 20 млн. EUR, който е просрочен.
(50)
Гръцките органи заявиха, че за двете държавни гаранции не са използвани държавни ресурси, тъй като държавата е дължала 60 млн. EUR на Larco от възстановяване на ДДС. Следователно в случай на иск за изплащане по гаранциите сумите биха могли да компенсират непогасения дълг от държавата.
(51)
Освен това органите твърдят, че ако мярката действително е представлявала помощ, тя следва да се счита за съвместима с вътрешния пазар, тъй като е отговаряла на условията от Временната рамка (15) и съответната временна схема на Гърция за гарантиране на заеми („временна гаранционна схема“) (16). По-специално органите считат, че освен факта, че Larco е било предприятие в затруднение към момента на предоставяне на мярката, другите условия на схемата са били изпълнени:
а)
Larco е било голямо дружество;
б)
заемът от 30 млн. EUR е бил инвестиционен заем, а заемът от 20 млн. EUR е бил заем за рефинансиране на по-стар заем, отпуснат за инвестиционни цели;
в)
гаранциите са били предоставени преди края на 2011 г.;
г)
общата стойност на двата гарантирани заема е надвишавала годишната стойност на разходите за заплати на Larco само с 3 млн. EUR;
д)
гаранциите са покривали 100 % от заема, но подобна мярка е била единствената възможност за достъп на Larco до финансиране поради специфичното състояние на гръцката икономика;
е)
гаранциите са включвали годишна премия от 1 %, която следва да се счита за пазарна премия.
(52)
И накрая, гръцките органи заявиха, че ако Комисията е достигнала до заключението, че мярката представлява помощ и че не са били изпълнени условията на временната гаранционна схема, мярката е следвало да се счита за помощ за оздравяване. Такава помощ е следвало да се счита за нотифицирана, тъй като Комисията е била уведомена за мярката в отговора на въпросника от 16 март 2012 г., когато тя е била в етапа на ex-officio предварително разследване.
(53)
Според гръцките органи помощта е отговаряла на изискванията на Насоките за оздравяване и преструктуриране, тъй като:
а)
е представлявала помощ за осигуряване на ликвидност под формата на гарантиране на заеми;
б)
е била оправдана въз основа на сериозните социални затруднения и не е имала неблагоприятно въздействие върху други държави членки;
в)
гръцките органи са изготвяли план за преструктуриране в сътрудничество с Комисията;
г)
е била ограничена до размера, необходим за поддържането на стопанската дейност на предприятието за ограничен период от време;
д)
е отговаряла на условието „един път, последен път“, тъй като в миналото на Larco не е предоставяна помощ за оздравяване или преструктуриране;
е)
Larco е представило на държавата бизнес план, в който се обосновава необходимостта от финансирането в размер на 30 млн. EUR за инвестиции.
(54)
Гръцките органи поясниха, че мярка 6 е предоставена по силата на i) решение на Министерския съвет YA 2/95156/0025 от 30 декември 2011 г. по отношение на точната сума от 30 000 000 EUR и ii) решение на Министерския съвет YA 2/95161/0025 от 30 декември 2011 г. за точната сума от 20 000 000 EUR.
4. ОЦЕНКА
(55)
В настоящото решение като предварителен аспект се разглежда въпросът дали Larco е дружество в затруднение по смисъла на Насоките за оздравяване и преструктуриране. Впоследствие в решението ще бъде оценено дали разгледаните мерки представляват държавна помощ за Larco по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора и, накрая, дали тази помощ може да бъде съвместима с вътрешния пазар.
4.1. Затруднения за Larco
(56)
В решението от 6 март 2013 г., и по-специално в съображения 18-25 от него Комисията достигна до предварителното заключение, че Larco е било предприятие в затруднение към момента на предоставяне на разглежданите шест мерки. Основните финансови данни на Larco в периода 2007-2011 г. са представени в таблицата:
Основни финансови данни на Larco за периода 2007 г. - юни 2012 г. (в млн. EUR)
2007 г.
2008 г.
2009 г.
2010 г.
2011 г.
Първо полугодие на 2012 г. (17)
Оборот
549,3
284
98,8
239
311
154,6
Печалба преди данъчно облагане
23
- 116
- 105
6,4
6,5
- 12,2
Регистриран капитал
163,8
163,8
109
109
109
109
Собствен капитал
104
- 0,4
- 35
- 31
- 26
- 39
Обща стойност на дълг
141,2
230,1
233,9
261,8
262,7
326,0
Дълг/собствен капитал (коефициент)
1,3
- 575,0
- 6,6
- 8,3
- 10,1
- 8,4
(57)
Точка 10, буква а) от Насоките за оздравяване и преструктуриране гласи, че дружество с ограничена отговорност се счита за предприятие в затруднение, „когато първоначално регистрираният му капитал е намалял с повече от половината и повече от една четвърт от този капитал е бил загубен през предходните 12 месеца“. Това отразява предположението, че предприятие, което претърпява значителна загуба на своя регистриран капитал, няма да бъде в състояние да се справи със загуби, които почти със сигурност ще го принудят да преустанови дейността си в кратък или дългосрочен период от време (както се посочва в точка 9 от Насоките за оздравяване и преструктуриране).
(58)
Освен това съгласно точка 11 от Насоките за оздравяване и преструктуриране едно предприятие може да бъде считано за намиращо се в затруднение, „когато са налице обичайните признаци за предприятие в затруднение като например - нарастващи загуби, намаляващ оборот, увеличаваща се нереализирана продукция, свръхпроизводство, намаляващ паричен поток, нарастващи дългове, нарастващи лихвени проценти и намаляващи или нулеви нетни стойности на активите.“ Във връзка с това според Общия съд „наличието на отрицателен собствения капитал […] може да се приеме за важен показател, че дадено предприятие е в затруднено финансово положение“ (18).
(59)
Според финансовите отчети на Larco за периода 2007 г. - първо полугодие на 2012 г. регистрираният капитал на дружеството не е намалял с повече от половината. През същия период обаче стойността на собствения капитал на дружеството е станала отрицателна. В предишни случаи Комисията е приемала, че когато стойността на собствения капитал на дадено дружество е отрицателна, това означава, че целият регистриран капитал на това дружество е загубен, и се допуска a priori, че са изпълнени критериите от точка 10, буква а) от Насоките за оздравяване и преструктуриране (19).
(60)
В случая на Larco според Комисията само изглежда, че неговият регистриран капитал не е намалял с повече от половината, тъй като дружеството не е предприело подходящите мерки, както обикновено се предвижда съгласно гръцкото законодателство (20). Целта на тези подходящи мерки е стойността на собствения капитал на дружеството от отрицателна да стане положителна и същевременно да бъде увеличена до адекватно равнище. Такива подходящи мерки могат да бъдат капитализация на загубите или увеличение на капитала, или и двете.
(61)
Във връзка с това Комисията счита, че капитализация на загубите би довела до загуба на целия регистриран капитал на дружеството, тъй като натрупаните загуби са били по-големи от регистрирания капитал. Поради това Комисията счита, че критериите от точка 10, буква а) от Насоките за оздравяване и преструктуриране в случая са били изпълнени от 2008 г. нататък.
(62)
Освен това по отношение на критериите от точка 11 от Насоките за оздравяване и преструктуриране Larco е отбелязало значително намаление на оборота от 2007 г. до 2009 г. и значителни загуби през 2008 г. и 2009 г. на обща стойност 221 млн. EUR (съответно 116 млн. EUR и 105 млн. EUR). През 2010 г. и 2011 г. дружеството е увеличило оборота и приходите, но тези увеличения не са били достатъчни, за да позволят финансовото възстановяване на Larco. През същия период стойността на собствения капитал на дружеството е останала отрицателна, а дългът му е продължил да нараства. Освен това през първото полугодие на 2012 г. дейностите на Larco отново са започнали да носят загуби.
(63)
Комисията не приема твърдението на гръцките органи, че Larco не е било в затруднение през 2008 г. и 2009 г., тъй като загубите са се дължали на намалената цена на фероникела.
(64)
Първо, фактът, че намалението на цената на фероникела е довело до загуби и е допринесло за затрудненията на Larco, сам по себе си не омаловажава констатацията, че Larco е показало обичайните признаци за предприятие в затруднение. Едно предприятие в добро състояние би следвало да приспособи разходите си към подобни промени в цените, за да избегне загуби.
(65)
Второ, през 2008 г. и 2009 г. предприятието е имало отрицателна стойност на собствения капитал и нарастващ дълг (увеличение от 63 % между 2007 г. и 2008 г.). Въпреки че цената на фероникела и оборотът са се увеличили значително след 2010 г., следващите финансови резултати на Larco показват, че дружеството е продължило да изпитва затруднения. Поради това не може да се направи заключението, че загубите от 2008 г. и 2009 г. са били вследствие единствено на ниските цени на фероникела.
(66)
С оглед на горепосоченото се заключава, че Larco е било дружество в затруднение по смисъла на Насоките за оздравяване и преструктуриране към момента на предоставянето на шестте мерки.
4.2. Наличие на държавна помощ
(67)
В член 107, параграф 1 от Договора се предвижда, че всяка помощ, предоставена от държава членка или чрез ресурси на държава членка, под каквато и да била форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите членки, е несъвместима с вътрешния пазар.
(68)
Съгласно установената практика на Комисията и както се потвърждава от съдебната практика, за проверката дали дадена търговска операция между публичен орган и предприятие представлява държавна помощ, следва да се вземе предвид принципът за инвеститор или кредитор в условията на пазарна икономика („ПИПЗ“ или „ПКПИ“) (21). Според този принцип, когато държавата функционира на пазара като стопански оператор, тя трябва да действа като частен участник на пазара. В противен случай може да е налице държавна помощ. Следователно от решаващо значение при оценката за наличие на държавна помощ в дадена търговска операция е дали частен стопански субект би действал по същия начин в подобна ситуация. При прилагането на този принцип неикономическите съображения са неприемливи като обосновка за предоставяне на мерки за помощ.
4.2.1. Мярка 1: несъбиране на дълг към Министерството на финансите
(69)
Въз основа на наличната информация Комисията не може да приеме аргумента на гръцките органи, че кредитът от OER е бил частен кредит. Според гръцкия закон 1386/1983 (член 1) (22) за създаване на OER „OER ще извършва дейност в полза на социалния интерес и под надзора на държавата“. Съгласно член 3 от същия закон държавата е била единственият акционер в OER. Освен това държавата е имала възможността пряко да назначи председателя, както и двама и осемте членове на Съвета на директорите, а непряко още четирима членове. От горепосоченото следва, че ресурсите на OER представляват държавни ресурси и следователно всеки кредит от OER може да бъде приписан на държавата.
(70)
Доказателствата, представени от гръцките органи, показват, че дългът на Larco към OER (впоследствие прехвърлен на държавата) редовно е бил отчитан и фактуриран в съответствие със споразумението за уреждане на дълговете от 1998 г. Част от дълга е събран, когато рентабилността на дружеството е позволявала това. В този период Larco е предприело инвестиции, които са намалили плащанията, но тези инвестиции са били одобрени от всички кредитори. Съгласно споразумението кредиторите са нямали право да изискат принудително изплащане на непогасения дълг.
(71)
С оглед на горепосоченото се заключава, че мярка 1 отговаря на ПКПИ, тъй като държавата като кредитор е действала по начин, сравним с този на частен кредитор, тъй като е използвала всички средства, с които е разполагала, и съобразно договорно одобрената рамка, за да събере своя дълг.
4.2.2. Мярка 2: държавна гаранция от 2008 г.
(72)
Държавните гаранции излагат на риск държавни ресурси, тъй като в случай на иск за изплащане по гаранциите плащането се извършва чрез държавния бюджет. Освен това всяка гаранция, за която не се получава подходящо възнаграждение, води до загуба на финансови средства за държавата. Следователно критерият за държавни ресурси и приписване на държавата е изпълнен за тази мярка и това не се оспорва от гръцките органи.
(73)
Комисията не приема аргумента на гръцките органи, че условията от точка 3.2. от известието относно гаранциите са изпълнени. Комисията е установила, че Larco е било дружество в затруднение през 2008 г. Освен това годишната гаранционна премия от 1 % не може да се счита за отразяваща риска от неизпълнение по гарантираните заеми предвид значителните финансови затруднения на Larco, и по-специално неговия висок коефициент на дълг спрямо собствен капитал.
(74)
Комисията счита, че разумен кредитор в условията на пазарна икономика не би предоставил гаранция на Larco при тези условия. Тъй като мярката е била предоставена избирателно на Larco, Комисията заключава, че държавната гаранция от 2008 г. е предоставила избирателно предимство на получателя.
(75)
Larco извършва дейност в сектор, в който се търгуват продукти между държавите членки, а самото предприятие изнася по-голямата част от продукцията си в други държави членки. Освен това добив, топене и пречистване на никел се извършват в шест държави членки освен в Гърция, а именно в Австрия, Финландия, Франция (Нова Каледония), Испания, Швеция и Обединеното кралство (23). Търговия с никел се осъществява в почти всички държави членки (24).
(76)
Въпросните мерки позволяват на Larco да продължи да функционира, така че за разлика от други конкуренти с финансови затруднения не е принудено да се изправи пред последиците, които обичайно произтичат от неговите неблагоприятни финансови резултати. Това нарушава конкуренцията, тъй като други предприятия, които работят на същите пазари, трябва да извършват дейност без такава държавна помощ.
(77)
Във връзка с това се заключава, че мярка 2 представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора. Комисията счита, че помощта се равнява на стойността на гарантирания заем, тъй като е под въпрос дали с оглед на неговите икономически затруднения Larco би намерило финансиране на пазара независимо от условията. С други думи Комисията счита, че Larco е получило предимство, равняващо се на стойността на гарантирания заем, тъй като без държавната гаранция дружеството не би било в състояние да получи това финансиране от пазара.
(78)
Комисията не разполага с информация, която да показва, че гаранцията е била задействана.
4.2.3. Мярка 3: увеличение на капитала от 2009 г.
(79)
Участието на държавата в увеличението на капитала на Larco през 2009 г. е свързано с държавни ресурси и се приписва на държавата. Следователно този критерий е изпълнен и не се оспорва от гръцките органи.
(80)
Комисията не е получила убедителни доказателства от гръцките органи, които да обосноват твърдението им, че държавата е действал като разумен инвеститор в условията на пазарна икономика. Действително протоколът от акционерните събрания, предоставен като доказателство, показва, че на акционерите не е представен план за преструктуриране преди увеличението на капитала, въпреки че Larco е било предприятие в затруднение. Освен това окончателният размер на увеличението на капитала в крайна сметка е бил недостатъчен за покриване на отрицателната стойност на капитала на Larco и следователно не може да се разглежда като мярка, защитаваща стойността на дружеството и подпомагаща неговото преструктуриране.
(81)
По отношение на участието на NBG Комисията припомня пояснението на Съда, че „дори при наличие на значителни частни инвестиции само по себе си съвпадането във времето не може да бъде достатъчно, за да се направи извод за липса на помощ по смисъла на член 87, параграф 1 от Договора за ЕС, без да се вземат предвид другите относими фактически или правни обстоятелства.“ (25).
(82)
В действителност частичното участие на NBG не може да се използва като доказателство за едновременно наличие на държавни и частни акционери, тъй като NBG е била изложена на рискове във връзка с Larco не само като акционер, но и като кредитор. Следователно решението ѝ да участва частично в увеличението на капитала е представлявало средство, чрез което не само да защити стойността на своята инвестиция, но и позицията си на кредитор.
(83)
Освен това държавата вече е била предоставила на Larco държавната гаранция от 2008 г. Следователно съгласно установената съдебна практика участието на държавата в увеличението на капитала от 2009 г. не може да се разглежда изолирано, а трябва да се анализира в контекста на други мерки за помощ (26).
(84)
И накрая, протоколът от общото събрание на акционерите не съдържа аргумента на гръцките органи, че намерението на PPC е било да позволи на държавата да притежава голям мажоритарен дял. Вместо това PPC просто е декларирало, че няма да участва в увеличението на капитала.
(85)
Във връзка с това Комисията счита, че разумен инвеститор в условията на пазарна икономика не би участвал в увеличението на капитала на Larco при тези условия. Тъй като мярката е била предоставена на Larco избирателно, Комисията счита, че участието на държавата в увеличението на капитала от 2009 г. е предоставило на получателя избирателно предимство.
(86)
Поради причините, изложени в съображения 75 и 76 по-горе, мярката може потенциално да засегне търговията между държавите членки и да наруши конкуренцията.
(87)
Следователно се заключава, че мярка 3 представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора. След като не се оспорва, че държавата е упражнила изцяло правата си за увеличение на дяловия капитал [неясно], стойността на мярка 3 възлиза на 44 999 999,40 EUR.
(88)
Що се отнася до датата на предоставяне, от протокола от общото събрание на акционерите на 14 май 2009 г. става ясно, че гръцката държава е предоставила 15 000 000 EUR за увеличението на капитала на 15 април 2009 г. (27) във връзка с общото участие на държавата в увеличението на дяловия капитал [неясно], което е възлизало на 44 999 999,40 EUR. Комисията не разполага с информация за датата, на която е предоставена останалата сума от участието на държавата в увеличението на дяловия капитал на дружеството.
4.2.4. Мярка 4: държавна гаранция от 2010 г.
(89)
По същите причини като при мярка 2 критерият за държавни ресурси и приписване на държавата е изпълнен за мярка 4 и това не беше оспорено от гръцките органи.
(90)
Комисията приема, че може да бъде общоприета бизнес практика акционерите да предоставят гаранции при обстоятелства, сходни с настоящия случай. Но тъй като NBG също е била акционер в Larco, Комисията счита, че би било нормално акционерите да поделят пропорционално рисковете, произтичащи от въпросната гаранция. Вместо това държавата е поела целия риск, предоставяйки гаранция за дълг, когато Larco е било предприятие в затруднение и вече е имало нарастващ дълг.
(91)
Що се отнася до мярка 2, условията от точка 3.2 от известието относно гаранциите не са изпълнени и по отношение на тази марка, тъй като не може да се счита, че премия от 2 % отразява риска от неизпълнение от страна на Larco.
(92)
Във връзка с това Комисията счита, че разумен инвеститор в условията на пазарна икономика не би предоставил на Larco гаранция при тези условия. Тъй като мярката е била предоставена на Larco избирателно, Комисията заключава, че тя е предоставила избирателно предимство на получателя.
(93)
Поради причините, изложени в съображения 75 и 76 по-горе, мярката съдържа потенциал да засегна търговията между държавите членки и да наруши конкуренцията.
(94)
Следователно се заключава, че мярка 4 представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора. Комисията счита, че размерът на помощта се равнява на стойността на гарантираната сума, тъй като е ясно, независимо от условията, че никой разумен участник на пазара не би гарантирал тази сума за Larco предвид икономическите затруднения на дружеството. С други думи Комисията счита, че Larco е получило предимство, равняващо се на стойността на гарантираната сума, тъй като без държавната гаранция дружеството не би било в състояние да получи гаранция от пазара.
(95)
Комисията не разполага с информация, която да показва, че гаранцията е била задействана.
4.2.5. Мярка 5: гаранционни писма вместо авансово плащане на допълнителен данък през 2010 г.
(96)
Комисията взема предвид поясненията, предоставени от гръцките органи по отношение на фактическите обстоятелства във връзка с мярка 5.
(97)
С оглед на доказателствата, представени от гръцките органи, Комисията приема, че правото на заместване на авансовото плащане на допълнителния данък с гаранционни писма е предоставено на Larco от съда въз основа на обективни критерии, които биха се прилагали по отношение на всяко дружество в подобно положение. Следователно се заключва, че мярка 5 не е предоставила избирателно предимство на Larco.
4.2.6. Мярка 6: държавни гаранции от 2011 г.
(98)
Комисията взема под внимание поясненията, представени от гръцките органи по отношение на фактическите обстоятелства във връзка с мярка 6.
(99)
Комисията не е съгласна с гръцките органи, че мярка 6 не е свързана с държавни ресурси. Първо, както е обяснено по отношение на мярка 2, държавните гаранции излагат на риск държавни ресурси, тъй като в случай на иск за изплащане по гаранциите то се извършва чрез държавния бюджет. Освен това всяка гаранция, за която не се получава подходящо възнаграждение под формата на пазарна премия, води до загуба на финансови средства за държавата. Също така аргументът за неизплатения дълг в размер на 60 млн. EUR за ДДС изглежда противоречи на мнението, представено по отношение на мярка 5, в което гръцките органи твърдят, че законно и преднамерено не са възстановили дължимия ДДС, за да компенсират преустановяването на авансовото плащане на допълнителния данък.
(100)
Поради това Комисията счита, че критерият за държавни ресурси и приписване на държавата е изпълнен по отношение на настоящата мярка.
(101)
Подобно на мерки 2 и 4, условията от точка 3.2 от известието относно гаранциите не са изпълнени и по отношение на настоящата мярка.
(102)
Във връзка с това Комисията счита, че разумен кредитор в условията на пазарна икономика не би предоставил гаранция на Larco при тези условия. Тъй като мярката е била предоставена на Larco избирателно, Комисията заключава, че тя е предоставила избирателно предимство на получателя.
(103)
Поради причините, изложени в съображения 75 и 76 по-горе, мярката може потенциално да засегне търговията между държавите членки и да наруши конкуренцията.
(104)
Следователно се заключава, че мярка 6 представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора. Както по отношение на мярка 2, Комисията счита, че размерът на помощта се равнява на стойността на гарантираните заеми, тъй като е под въпрос дали с оглед на неговите икономически затруднения Larco би намерило финансиране на пазара независимо от условията.
(105)
Комисията не разполага с информация, която да показва, че гаранцията е била задействана.
4.2.7. Заключение относно наличието на държавна помощ
(106)
С оглед на горепосоченото Комисията счита, че мерки 1 и 5 не представляват държавна помощ, а мерки 2, 3, 4 и 6 представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
(107)
Следователно държавната помощ, съдържаща се в мярка 2, възлиза на 30 000 000 EUR, предоставени на 22 декември 2008 г. Държавната помощ, съдържаща се в мярка 3, възлиза на 44 999 999,40 EUR, но датата(ите) на предоставяне трябва да бъде(ат) изяснена(и) от гръцките органи. Държавната помощ, съдържаща се в мярка 4, възлиза на 10 820 824,95 EUR, предоставени на 10 май 2010 г., а общата стойност на държавната помощ, съдържаща се в мярка 6, възлиза на 50 000 000 EUR (сборът от 30 000 000 EUR и 30 000 000 EUR), предоставени на 30 декември 2011 г.
4.3. Неправомерна помощ
(108)
Мерките 2, 3, 4 и 6 представляват държавна помощ и са предоставени в нарушение на задълженията за уведомяване и непредприемане на действия, установени в член 108, параграф 3 от Договора. Следователно тези мерки представляват неправомерна държавна помощ.
4.4. Съвместимост на мярката
(109)
След като някои мерки представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора, тяхната съвместимост трябва да бъде оценена по отношение на изключенията, предвидени в параграфи 2 и 3 от този член.
(110)
Съгласно съдебната практика на Съда на Европейския съюз държавите членки трябва да се позоват на възможни основания за съвместимост и да докажат, че условията за такава съвместимост са изпълнени (28).
4.4.1. Съвместимост на мерки 2, 4 и 6
(111)
По отношение на мерки 2 и 4 гръцките органи не представиха възможни основания за съвместимост, тъй като според тях мерките не представляват държавна помощ.
(112)
След като мерките представляват държавна помощ, те следва да бъдат оценени по отношение на тяхната съвместимост съгласно член 107, параграф 3, буква в) от Договора, и по-специално съгласно Насоките за оздравяване и преструктуриране, тъй като Larco е било предприятие в затруднение най-малко от 2008 г. насам. Съгласно точка 20 от Насоките за оздравяване и преструктуриране „едно предприятие в затруднение не може да бъде разглеждано като подходящо средство за изпълнение на други обществени цели до момента, до който не бъде осигурена неговата жизнеспособност. Следователно Комисията е на мнение, че помощите за предприятия в затруднение могат да допринесат за развитието на икономическата дейност, без това сериозно да засегне търговията до степен, противоречаща на интересите на Общността, само ако са изпълнени условията на настоящите насоки.“
(113)
В настоящия случай обаче не са изпълнени съответните условия от Насоките за оздравяване и преструктуриране (точка 3.1). Гаранциите не са били прекратени след 6 месеца, а гръцката държава не е оповестила план за преструктуриране, който да възстанови жизнеспособността на предприятието, като същевременно не са приложени компенсаторни мерки за ограничаване на нарушенията на конкуренцията. И накрая, няма доказателства, че помощта е била ограничена до необходимия минимум, по-специално чрез значително собствено участие на получателя на помощта. Органите не са представили план за ликвидация.
(114)
По отношение на мярка 6 гръцките органи заявиха, че тя е съвместима с временната рамка и временната гаранционна схема и че във всеки случай е отговаряла на условията за помощ за оздравяване.
(115)
Комисията не приема аргументите на гръцките органи. Тя счита, че условията на временната рамка и временната гаранционна схема не са били изпълнени, тъй като Larco е било предприятие в затруднение. Общата стойност на двете гаранции е била по-висока от годишните разходи на Larco за заплати, гаранцията е надвишавала 90 % от заема, а годишното равнище от 1 % не може да се счита за пазарна премия, отразяваща риска от неизпълнение по гарантираната сума.
(116)
Що се отнася до аргумента, че мярката представлява помощ за оздравяване - въпреки че от 2011 г. Комисията провежда обсъждания с гръцките органи по отношение на Larco, органите никога не са посочвали, че гаранциите от 2011 г. следва да се считат за помощ за оздравяване и никога не са предоставяли каквато и да е информация във връзка с това. Дори в отговора си от 16 март 2012 г. на въпросника гръцките органи изрично завиха, че дружеството не се е възползвало от помощ за оздравяване и/или преструктуриране през последните 10 години.
(117)
Съответните условия от Насоките за оздравяване и преструктуриране в никакъв случай не са изпълнени и в настоящия случай. Гаранциите от 2011 г. не са прекратени след 6 месеца, а гръцките органи не са оповестили план за преструктуриране или план за ликвидация. Бизнес планът, в който се обосновава необходимостта от 30 млн. EUR за инвестиции, не може да представлява основата на съвместим план за преструктуриране от гледна точка на Насоките за оздравяване и преструктуриране. Това е така, защото целта на този план не е била възстановяване на жизнеспособността на предприятието и не са предвидени или приложени компенсаторни мерки за ограничаване на нарушенията на конкуренцията. И накрая, няма доказателства, че помощта е била ограничена до необходимия минимум, по-специално чрез значително собствено участие на получателя на помощта. Органите не са представили и план за ликвидация.
(118)
Комисията не установи други възможни основания за съвместимостта на мерки 2, 4 и 6.
(119)
С оглед на горепосоченото Комисията счита, че мерки 2, 4 и 6 са несъвместими с вътрешния пазар.
4.4.2. Съвместимост на мярка 3
(120)
Гръцките органи не представиха възможни основания за съвместимостта на мярка 3, тъй като според тях мярката не представлява държавна помощ.
(121)
При условие че мярката представлява държавна помощ, тя следва да бъде оценена по отношение на нейната съвместимост съгласно Насоките за оздравяване и преструктуриране, поради причините, посочени в съображение 112 по-горе. Съответните условия от Насоките за оздравяване и преструктуриране в никакъв случай не са изпълнени и в настоящия случай. Гръцките органи не са оповестили план за преструктуриране, чрез който да бъде възстановена жизнеспособността на предприятието, и не са приложени компенсаторни мерки за ограничаване на нарушенията на конкуренцията. И накрая, няма доказателства, че помощта е била ограничена до необходимия минимум, по-специално чрез значително собствено участие на получателя на помощта.
(122)
Комисията не установи други възможни основания за съвместимостта на настоящата мярка.
(123)
При тези обстоятелства Комисията счита, че мярка 3 е несъвместима с вътрешния пазар.
4.5. Възстановяване
(124)
Съгласно Договора и установената съдебна практика на Съда Комисията е компетентна да реши дали съответната държава членка трябва да отмени или да измени помощта, когато се установи, че тя е несъвместима с вътрешния пазар (29). Съдът също така нееднократно е постановявал, че задължението на дадена държава да отмени помощ, счетена от Комисията за несъвместима с вътрешния пазар, цели да възстанови съществувалата преди това ситуация (30). В този контекст Съдът е постановил, че целта е постигната, когато получателят е изплатил сумите, предоставени чрез неправомерна помощ, като по този начин се е отказал от предимството, което е имал спрямо конкурентите си на пазара, и ситуацията от преди плащането на помощта е възстановена (31).
(125)
В съответствие със съдебната практика член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета (32) гласи, че „когато са взети отрицателни решения в случаи с неправомерна помощ, Комисията решава съответната държава членка да вземе всички необходими мерки за възстановяване на помощта от получателя […]“.
(126)
Следователно предвид факта, че Комисията не е уведомена за нито една от въпросните мерки в нарушение на член 108 от Договора и поради това те трябва да се считат за неправомерна и несъвместима помощ, помощта трябва да се възстанови с цел възстановяване на ситуацията, която е съществувала на пазара преди нейното предоставяне. Възстановяването следва да обхваща периода от възникването на предимството за получателя, т.е. когато помощта е предоставена на разположение на получателя, до момента на действителното ѝ възстановяване, а в подлежащите на възстановяване суми се включват лихвите, начислени до действителното възстановяване.
5. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(127)
Мерки 1 и 5 не представляват помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
(128)
Гърция неправомерно е привела в действие мерки 2, 3, 4 и 6 в нарушение на член 108, параграф 3 от Договора.
(129)
По-специално мерки 2, 4 и 6 (държавните гаранции от 2008 г., 2010 г. и 2011 г.) в полза на Larco са представлявали държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора и са били несъвместими с вътрешния пазар, тъй като не са били спазени съответните условия от Насоките за оздравяване и преструктуриране и не са установени други основания за съвместимост.
(130)
Мярка 3 (участието на държавата в увеличението на капитала на Larco от 2009 г.) също е представлявала държавна помощ и е била несъвместима с Договора, тъй като не са били спазени съответните условия от Насоките за оздравяване и преструктуриране и не са установени други основания за съвместимост.
(131)
Комисията отбелязва, че Гърция се е съгласила настоящото решение да бъде прието на английски език,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Несъбирането на дълг към Министерството на финансите и гаранционните писма вместо авансово плащане на допълнителния данък през 2010 г., който Гърция наложи на Larco, не представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
Член 2
Държавната помощ в размер на 135 820 824,35 EUR под формата на държавни гаранции за Larco General Mining & Metallurgical Company S.A. през 2008 г., 2010 г. и 2011 г. и под формата на участие на държавата в увеличението на капитала на дружеството през 2009 г., неправомерно предоставена от Гърция в нарушение на член 108, параграф 3 от Договора, е несъвместима с вътрешния пазар.
Член 3
1. Гърция възстановява несъвместимата помощ, посочена в член 2, от получателя.
2. Върху сумите, подлежащи на възстановяване, се начислява лихва, считано от датата, на която те са предоставени на получателите, до тяхното действително възстановяване.
3. Лихвата се изчислява с натрупване в съответствие с глава V от Регламент (ЕО) № 794/2004 на Комисията (33), както е изменен.
4. По отношение на мярка 3 Гърция следва да предостави точната(ите) дата(и), когато е предоставила своето участие в увеличението на дяловия капитал от 2009 г.
5. Гърция отменя всички неизплатени плащания от помощта, посочена в член 2, считано от датата на приемане на настоящото решение.
Член 4
1. Възстановяването на помощта, посочена в член 2, се извършва незабавно и ефективно.
2. Гърция гарантира изпълнението на настоящото решение в срок от четири месеца от датата, на която е била уведомена за него.
Член 5
1. В срок от два месеца след уведомяването за настоящото решение Гърция предоставя следната информация:
а)
общата сума (главница и лихви по възстановяване), която получателят трябва да възстанови;
б)
подробно описание на вече предприетите и на планираните мерки за изпълнение на настоящото решение;
в)
документи, доказващи, че на получателя е наредено да възстанови помощта.
2. Гърция редовно уведомява Комисията за напредъка по националните мерки, предприети за изпълнение на настоящото решение, до пълното възстановяване на помощта, посочена в член 2. При поискване от страна на Комисията тя незабавно предоставя информация за вече предприетите и планираните мерки за спазване на настоящото решение. Тя предоставя също така подробна информация относно размера на помощта и лихвите по възстановяване, които вече са възстановени от получателя.
Член 6
Адресат на настоящото решение е Република Гърция.
Съставено в Брюксел на 27 март 2014 година.
KOMISIJOS SPRENDIMAS
2014 m. kovo 27 d.
dėl valstybės pagalbos SA.34572 (13/C) (ex 13/NN), kurią Graikija suteikė „Larco General Mining & Metallurgical Company S.A.“
(pranešta dokumentu Nr. C(2014) 1818)
(Tekstas autentiškas tik anglų kalba)
(Tekstas svarbus EEE)
(2014/539/ES)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 108 straipsnio 2 dalies pirmą pastraipą,
atsižvelgdama į Europos ekonominės erdvės susitarimą, ypač į jo 62 straipsnio 1 dalies a punktą,
pakvietusi suinteresuotąsias šalis pateikti pastabas pagal minėtus straipsnius (1),
kadangi:
1. PROCEDŪRA
(1)
Pagal šalies ekonominio koregavimo programą Graikija įsipareigojo įgyvendinti privatizavimo programą (2). Buvo numatyta privatizuoti valstybės įmonę „Larco General Mining & Metallurgical Company S.A.“ (toliau - „Larco“).
(2)
2012 m. kovo mėn. Graikijos Respublikos turto valdymo fondas (toliau - GRTVF) (3) Komisiją informavo apie siūlomą bendrovės „Larco“ privatizavimą. Siekdama išsiaiškinti, ar įgyvendinant privatizavimo projektą gali kilti valstybės pagalbos klausimų, Komisija savo iniciatyva pradėjo nagrinėti bylą ir 2012 m. balandžio mėn. pradėjo preliminarų vertinimą.
(3)
Vykstant šioms diskusijoms iš Graikijos valdžios institucijų 2012 m. kovo 16 d. atsakymo į klausimyną tapo aišku, kad bendrovei „Larco“ jau buvo taikomos valstybės pagalbos priemonės. Komisija papildomos informacijos paprašė 2012 m. balandžio 18 d., 2012 m. balandžio 24 d., 2012 m. liepos 5 d., 2012 m. rugpjūčio 22 d. ir 2012 m. gruodžio 7 d. el. laiškais bei 2012 m. gegužės 4 d. ir 2013 m. sausio 14 d. raštais, į kuriuos Graikijos valdžios institucijos atsakė 2012 m. balandžio 20 d., 2012 m. balandžio 26 d., 2012 m. spalio 3 d., 2012 m. lapkričio 13 d., 2012 m. lapkričio 15 d., 2012 m. gruodžio 7 d., 2012 m. gruodžio 24 d. ir 2013 m. sausio 18 d. Komisijos tarnybų ir Graikijos valdžios institucijų susitikimai įvyko 2012 m. balandžio 30 d. ir 2012 m. rugsėjo 11 d. Atėnuose bei 2013 m. sausio 25 d. Briuselyje.
(4)
2013 m. kovo 6 d. raštu (toliau - 2013 m. kovo 6 d. sprendimas) Komisija informavo Graikiją, kad ji nusprendė pradėti Sutarties 108 straipsnio 2 dalyje nustatytą procedūrą dėl tam tikrų pagalbos priemonių, toliau apibūdintų 2.2 skirsnyje (toliau - oficiali tyrimo procedūra).
(5)
2013 m. kovo 6 d. sprendimas buvo paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (4). Komisija pakvietė Graikijos valdžios institucijas ir suinteresuotąsias šalis pateikti pastabas dėl pagalbos priemonių.
(6)
Komisija Graikijos valdžios institucijų pastabas gavo 2013 m. balandžio 30 d. Suinteresuotosios šalys Komisijai pastabų nepateikė.
(7)
2014 m. sausio 21 d. el. laišku Graikijos valdžios institucijos informavo Komisiją sutinkančios, kad sprendimas būtų priimtas anglų kalba.
2. PAGALBOS PRIEMONIŲ APIBŪDINIMAS
2.1. Pagalbos gavėjas
(8)
Bendrovė „Larco“ specializuojasi laterito rūdos gavybos ir perdirbimo, lignito gavybos ir feronikelio bei šalutinių produktų gamybos srityje. Bendrovė verčiasi savo produktų žvalgyba, gavyba, kasyba, lydymu ir prekyba visame pasaulyje. Bendrovė „Larco“ yra viena didžiausių feronikelio gamintojų pasaulyje. 2012 m. bendrovė turėjo 960 darbuotojų, todėl ji laikytina didele įmone (5).
(9)
Pradėjus oficialią tyrimo procedūrą 55,2 % bendrovės „Larco“ per GRTVF valdė Graikijos valstybė, 33,4 % - „National Bank of Greece S.A.“ (toliau - NBG, privati finansų įstaiga), 11,4 % - „Public Power Corporation S.A.“ (toliau - PPC, pagrindinė elektros energijos gamintoja Graikijoje, kurios didžiausia akcininkė yra valstybė).
(10)
Bendrovė „Larco“ Vidurio Graikijos Larimnos mieste turi lydymo gamyklą. Be to, įvairiose Graikijos vietovėse bendrovė „Larco“ valdo keturis kasybos teisių paketus: Agios Ioannis kasyklų (prie Larimnos), Evijos kasyklų, Kastorijos kasyklų ir Servijos lignito kasyklos.
(11)
Bendrovė „Larco“ buvo įsteigta 1989 m. kaip nauja įmonė po Larimos bendrovės „Hellenic Mining and Metallurgical S.A.“ (toliau - ankstesnė bendrovė „Larco“) bankroto. Ankstesnės bendrovės „Larco“ likvidavimas tebesitęsia, tačiau jos turtas ir atitinkami įsipareigojimai bendrovei „Larco“ buvo perduoti 1989 m. Todėl ankstesnė bendrovė „Larco“ yra bendrovės „Larco“ kreditorė.
2.2. Priemonių apibūdinimas
2.2.1. 1 priemonė. Skolos Finansų ministerijai nesusigrąžinimas
(12)
1998 m. balandžio mėn. bendrovė „Larco“ ir jos pagrindinės kreditorės ankstesnė bendrovė „Larco“, PPC ir Graikijos valstybė sudarė susitarimą dėl skolos grąžinimo. Pagal 1998 m. susitarimą bendrovės „Larco“ įsipareigojimas šioms kreditorėms turėjo būti aptarnaujamas taikant 6 % dydžio metinę palūkanų normą. Tačiau skola Graikijos valstybei išliko stabili arba šiek tiek padidėjo nuo 2004 m. (6), nors skola PPC ir ankstesnei bendrovei „Larco“ buvo padengta arba sumažėjo (7).
(13)
Tad panašu, kad valstybė bendrovės „Larco“ skolą vertino kitaip nei kitos dvi kreditorės.
2.2.2. 2 priemonė. 2008 m. valstybės garantija
(14)
2008 m. gruodžio 22 d. valstybė suteikė garantiją 30 mln. EUR paskolai, kurią bendrovei „Larco“ suteikė ATE bankas. Garantija apėmė visą paskolos sumą ir galiojo iki trejų metų. Garantijos priemoka sudarė 1 % per metus.
2.2.3. 3 priemonė. 2009 m. kapitalo didinimas
(15)
2009 m., kai bendrovės nuosavas kapitalas tapo neigiamas, bendrovės „Larco“ valdyba pasiūlė akcinį kapitalą padidinti 134 mln. EUR. Trys akcininkės šiam pasiūlymui pritarė. Tačiau savo teise visa apimtimi pasinaudojo tik Graikijos valstybė, NBG teisėmis pasinaudojo tik iš dalies, o PPC apskritai nedalyvavo didinant akcinį kapitalą. Prie akcinio kapitalo didinimo jokie nauji akcininkai neprisidėjo.
(16)
Faktinis akcinio kapitalo padidėjimas sudarė tik 65,5 mln. EUR, iš kurių valstybės įnašas sudarė maždaug 45 mln. EUR (69 % visos kapitalo injekcijos), NBG - 20,5 mln. EUR (31 %). Nors bendrovės „Larco“ finansinė padėtis buvo prasta, panašu, kad kapitalas buvo didinamas ne pagal restruktūrizavimo planą siekiant atkurti bendrovės gyvybingumą, o NBG nurašė bendrovės balansinę vertę, „nes Grupė nesitiki susigrąžinti investicijos balansinės vertės atsižvelgiant į tai, kad bendrovė patiria didelių finansinių sunkumų“ (8) (žr. 2013 m. kovo 6 d. sprendimo 45 konstatuojamąją dalį).
2.2.4. 4 priemonė. 2010 m. valstybės garantija
(17)
2010 m. gegužės 10 d. valstybė suteikė garantiją dėl garantijos rašto, kurį NBG bendrovei „Larco“ turėjo suteikti dėl maždaug 10,8 mln. EUR sumos. Garantija apėmė visą garantijos rašto sumą ir galiojo neribotai. Garantijos priemoka sudarė 2 % per metus.
2.2.5. 5 priemonė. Garantijos raštai vietoje išankstinio mokestinės baudos sumokėjimo 2010 m.
(18)
2010 m. Graikijos mokesčių administratorius patikrino bendrovės „Larco“ finansines ataskaitas ir nesutiko su kai kurių nuostolių, patirtų sudarius apsidraudimo sandorius dėl nikelio kainos, apskaita. Dėl neteisingos nuostolių apskaitos bendrovei buvo skirta 190 mln. EUR dydžio mokestinė bauda (9).
(19)
Vėliau bendrovė „Larco“ jai skirtą mokestinę baudą apskundė Graikijos teismams. Pagal Graikijos teisę (10) subjektas, gavęs mokestinę baudą, turi iš anksto sumokėti 25 % apskaičiuotos sumos, kad mokestinės baudos skyrimą galėtų apskųsti teismui (šiuo atveju 25 % sudarytų 47 mln. EUR).
(20)
Tačiau bendrovės „Larco“ byloje Graikijos administracinis teismas nusprendė atleisti bendrovę nuo prievolės iš anksto sumokėti 25 % baudos ir vietoj to įpareigojo pateikti 1,5 mln. EUR garantijos raštus.
2.2.6. 6 priemonė. 2011 m. valstybės garantijos
(21)
2011 m. gruodžio 30 d. valstybė suteikė dvi garantijas ATE banko suteiktoms dviem 30 mln. EUR ir 20 mln. EUR paskoloms. Viena iš paskolų (20 mln. EUR) garantijos suteikimo metu buvo pradelsta. Garantijos dengė 100 % rizikos, o jų priemoka sudarė 1 % per metus.
2.3. Pagrindas pradėti oficialią tyrimo procedūrą
(22)
2013 m. kovo 6 d. sprendime (18-25 konstatuojamosiose dalyse) Komisija priėjo prie preliminarios išvados, kad bendrovė „Larco“ nuo 2007 m. gali būti laikoma sunkumus patiriančia įmone pagal Sanavimo ir restruktūrizavimo gaires (11). Atsižvelgdama į šias aplinkybes, Komisija priėjo prie preliminarios išvados, kad visos šešios priemonės yra laikytinos valstybės pagalba ir išreiškė abejones, ar jos yra suderinamos su vidaus rinka.
(23)
Jeigu nurodytos priemonės būtų laikomos valstybės pagalba, jos būtų buvusios taikomos pažeidžiant Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatytus pranešimo ir priemonių neįgyvendinimo įsipareigojimus.
3. GRAIKIJOS PASTABOS
3.1. Sunkumus patirianti įmonė
(24)
Atliekant oficialią tyrimo procedūrą pateiktose pastabose Graikijos valdžios institucijos teigė, kad 2008 m. ir 2009 m. „Larco“ nebuvo sunkumus patirianti įmonė, nes jos registruotus nuostolius nulėmė tais metais sumažėjusios pasaulinės feronikelio kainos. Graikijos valdžios institucijos teigė, kad bendrovė „Larco“ sunkumus patiriančia įmone yra tik nuo 2010 m.
3.2. 1 priemonė. Skolos Finansų ministerijai nesusigrąžinimas
(25)
Graikijos valdžios institucijos teigė, kad lėšos, kurias valstybė paskolino bendrovei „Larco“, nėra valstybės ištekliai, nes jas iš pradžių kaip privačią paskolą skyrė bendrovė „Organisation for Entreprise Restructuring S.A.“ (toliau - OER). Likvidavus OER, visos jos reikalavimo teisės buvo perleistos valstybei pagal Įstatymą Nr. 2741/1999.
(26)
Be to, valdžios institucijos paaiškino, kad 1998 m. susitarime dėl skolos grąžinimo buvo nustatytos konkrečios taisyklės, kaip turi būti tvarkoma ir išieškoma negrąžinta skola, kurios kiekvienų finansinių metų pabaigoje turėjo būti taikomos taip:
a)
jeigu bendrovė „Larco“ finansiniais metais uždirba pelno, sukauptos palūkanos (6 % metinė norma) turi būti pirma išmokėtos kreditoriams ir tik po to gali būti grąžinama pagrindinė skolos dalis;
b)
grąžinus palūkanas, bendrovė „Larco“ tam tikrą pelno dalį pasilieka investicijoms;
c)
pritaikius a ir b punktų nuostatas, bendrovės „Larco“ sąskaitose likusi pelno dalis proporcingai paskirstoma jos kreditoriams.
(27)
Jeigu bendrovė „Larco“ po 1999 m. neuždirbtų pelno, jos kreditoriai turėjo teisę skolos grąžinimo siekti įvairiomis priemonėmis, kaip antai laikyti mokėjimo terminą suėjus, kapitalizuoti skolą ir pan. Tačiau kreditoriai neturėjo teisės priverstinai išieškoti negrąžintos skolos, kaip antai areštuoti bendrovės turtą arba siekti, kad bendrovei būtų pradėta bankroto procedūra.
(28)
Iki 2003 m. kreditoriams, kaip buvo susitarta, buvo mokamos sukauptos palūkanos. 2004-2007 m. bendrovė „Larco“ pelno neuždirbo, todėl sukauptos palūkanos nebuvo mokamos. 2007 m. PPC su bendrove „Larco“ sudarė susitarimą dėl žaliavų, kuriam pritarė visi kreditoriai ir pagal kurį bendrovė „Larco“ PPC tiekė lignitą, o jos skola PPC buvo atitinkamai mažinama. Skola PPC buvo visiškai padengta 2011 m.
(29)
Ankstesnės bendrovės „Larco“ administratorius skolą siekė išieškoti teisminiu keliu ir panašu, kad tam tikros sumos jau buvo išmokėtos. Iki 2011 m. ankstesnė bendrovė „Larco“ buvo išieškojusi 5 mln. EUR negrąžintos skolos pagal 1998 m. susitarimą. Kadangi ankstesnė bendrovė „Larco“ taip pat turi skolų Graikijos valstybei, pastarajai atiteko visa ši 5 mln. EUR suma.
(30)
Kalbant apie bendrovės „Larco“ tiesioginį įsiskolinimą Graikijos valstybei, valstybė įmonei reguliariai siuntė metinio įsiskolinimo dydžio, įskaitant sukauptas metines palūkanas, sąskaitas faktūras.
(31)
Todėl Graikijos valdžios institucijos tvirtino, kad su 1998 m. susitarimu susijusi skola nelaikytina valstybės ištekliais ir kad bet kuriuo atveju bendrovei „Larco“ nebuvo suteiktas atrankinis pranašumas.
3.3. 2 priemonė. 2008 m. valstybės garantija
(32)
Graikijos valdžios institucijos rėmėsi Pranešimu dėl garantijų (12), visų pirma jo 3.2 skirsniu, kuriame numatytos sąlygos, kurias tenkinant Komisija gali pripažinti, kad individuali garantija nėra valstybės pagalba. Graikijos valdžios institucijų teigimu:
a)
bendrovė „Larco“ nebuvo sunkumus patirianti įmonė tuomet, kai jai buvo suteikta garantija;
b)
garantijos dydį buvo galima tinkamai įvertinti, kai ji buvo suteikta;
c)
garantija buvo suteikta dėl skolos vertybinio popieriaus (obligacijomis padengtos paskolos), todėl negalėjo būti didesnė nei 80 % negrąžintos paskolos dydžio;
d)
už garantiją mokėta 1 % priemoka buvo į rinką orientuota kaina, kuri atspindėjo bendrovės „Larco“ finansinę padėtį.
(33)
Todėl Graikijos valdžios institucijos tvirtino, kad 2008 m. valstybės garantija nelaikytina valstybės pagalba.
(34)
Graikijos valdžios institucijos paaiškino, kad 2 priemonė buvo taikoma pagal 2008 m. gruodžio 22 d. ministro sprendimą Nr. YA 2/93378/0025 ir buvo lygi tiksliai 30 000 000 EUR sumai.
3.4. 3 priemonė. 2009 m. kapitalo didinimas
(35)
Graikijos valdžios institucijos teigė, kad valstybės dalyvavimas didinant kapitalą buvo skirtas bendrovės vertei apsaugoti atsižvelgiant į artėjantį jos privatizavimą bei siekiant įgyvendinti restruktūrizavimo planą. Priimdama sprendimą valstybė atsižvelgė į galimą bendrovės „Larco“ augimą, jos turto vertę ir bendrą padėtį feronikelio rinkoje, taip pat restruktūrizavimo ir išlaidų mažinimo priemones.
(36)
NBG indėlis didinant kapitalą sudarė 31 %. Kitaip nei valstybė, NBG nusprendė savo teisėmis pasinaudoti tik iš dalies. Graikijos valdžios institucijos teigė, kad NBG siekė išlaikyti tam tikrą bendrovės kontrolę, todėl jos veiksmų nereikėtų vertinti kaip netikėjimo bendrovės „Larco“ ateitimi. Iš tiesų NBG valdomą bendrovės „Larco“ akcijų paketą sumažino iki minimalaus dydžio, kuris pagal Graikijos teisę reikalingas norint vetuoti tam tikrus svarbius valdybos priimamus sprendimus.
(37)
Trečioji akcininkė PPC aiškiai nusprendė nedalyvauti didinant kapitalą ir sutiko, kad jos valdomas akcijų paketas sumažėtų. Graikijos valdžios institucijos teigė, kad PPC nedalyvavo tam, kad valstybė galėtų turėti didesnę akcijų suteikiamų balsų daugumą atsižvelgiant į bendrovės privatizavimą.
(38)
Graikijos valdžios institucijos tvirtino, kad valstybė veikė kaip rinkos ekonomikos investuotojas, todėl 2009 m. kapitalo didinimas nelaikytinas valstybės pagalba.
(39)
Graikijos valdžios institucijos nepateikė galutinės informacijos dėl to, kada buvo skirtos valstybės lėšos. Iš akcininkų susirinkimo protokolo matyti, kad 2009 m. balandžio 15 d. Graikijos valstybė įmokėjo 15 000 000 EUR kapitalo didinimui pagal Finansų ministerijos dokumentą Nr. Οικ2/27694/0025 atsižvelgiant į bendrą valstybės indėlį į akcinio kapitalo didinimą, kuris sudarė 44 999 999,40 EUR. Bendrovės „Larco“ 2009 m. finansinėse ataskaitose nurodyta, kad sprendimas dėl kapitalo didinimo buvo priimtas 2009 m. gegužės 14 d., tačiau nepaaiškinta, kada faktiškai buvo gauta naujo kapitalo injekcija.
3.5. 4 priemonė. 2010 m. valstybės garantija
(40)
Graikijos valdžios institucijos paaiškino, kad pagal 1998 m. susitarimą ankstesnė bendrovė „Larco“ Graikijos teismuose siekė išieškoti skolą iš bendrovės „Larco“ ir buvo priimta teismų sprendimų bei panaikinta sprendimų, be kita ko ir dėl maždaug 10,5 mln. EUR skolos (13).
(41)
Bendrovei „Larco“ pateikus apeliacinį skundą ir kilus nepataisomos žalos pavojui, Graikijos Aukščiausiasis Teismas sustabdė maždaug 10,5 mln. EUR skolos grąžinimą iki atitinkamo teismo galutinio sprendimo priėmimo. Grąžinimas sustabdytas su sąlyga, kad bendrovė „Larco“ ankstesnei bendrovei „Larco“ pateiks garantijos raštą dėl sumos, kurios grąžinimas sustabdytas. NBG bendrovei „Larco“ suteikė maždaug 10,8 mln. EUR (10,5 mln. EUR teisme ginčijamai sumai bei 0,3 mln. EUR mokesčiams teisininkams ir išlaidoms) garantijos raštą. Šiam garantijos raštui neribotą laiką buvo taikoma valstybės garantija, kuri apėmė visą sumą ir kurios priemoka sudarė 2 % per metus.
(42)
Graikijos valdžios institucijos paaiškino, kad šią priemonę valstybė taikė kaip akcininkė siekdama įvykdyti skolos grąžinimo sustabdymo sąlygas ir apsaugoti savo investiciją nuo skolų paskelbimo negrąžintomis laiku. Kitaip sustabdymas nebūtų taikomas ir ankstesnė bendrovė „Larco“ būtų turėjusi teisę išieškoti skolą, galimai areštuojant bendrovės „Larco“ turtą. Tuomet bendrovė „Larco“ galėjo tapti nemokia. Graikijos valdžios institucijų teigimu, be valstybės garantijos NBG nebūtų suteikusi garantijos rašto.
(43)
Graikijos valdžios institucijos paaiškino, kad 4 priemonė buvo taikoma pagal 2010 m. gegužės 10 d. ministro sprendimą Nr. YA 2/923/0025 ir buvo lygi tiksliai 10 510 824,95 EUR bei 310 000 EUR mokesčiams teisininkams ir išlaidoms, iš viso 10 820 824,95 EUR.
3.6. 5 priemonė. Garantijos raštai vietoje išankstinio mokestinės baudos sumokėjimo 2010 m.
(44)
Graikijos valdžios institucijos paaiškino, kad minėta priemonė yra susijusi su papildomu mokesčiu, ne su mokestine bauda. Papildomas mokestis buvo skirtas todėl, kad mokesčių administratorius nesutiko su bendrovės „Larco“ pozicija, kad dėl apsidraudimo sandorių patirti nuostoliai turi būti išskaičiuojami iš įmonės grynųjų pajamų. Be to, Graikijos valdžios institucijos paaiškino, kad teismas paprašė bendrovės „Larco“ pateikti garantijos raštus bendrai 4,7 mln. EUR sumai.
(45)
Graikijos valdžios institucijos pateikė įrodymų, kad bendrovei „Larco“ buvo leista vietoje išankstinio papildomo mokesčio sumokėjimo pateikti garantijos raštus remiantis bendromis teisės aktų nuostatomis. Vadovaujantis nacionaline teise (14), teismo sprendime, kuriuo bendrovei „Larco“ buvo leista vietoje išankstinio papildomo mokesčio sumokėjimo pateikti garantijos raštus, buvo taikomas pusiausvyros principas atsižvelgiant į naudą kreditoriui (valstybei) ir skolininko („Larco“) gyvybingumą, todėl prievolė iš anksto sumokėti 47 mln. EUR (tai yra 25 % papildomo mokesčio) buvo laikinai sustabdyta ir vietoje jos leista pateikti garantijos raštus bendrai 4,7 mln. EUR sumai. Šis sustabdymas turėjo galioti iki galutinio teismo sprendimo priėmimo byloje, kurią bendrovė „Larco“ iškėlė dėl valstybės nustatyto papildomo mokesčio.
(46)
Be to, Graikijos valdžios institucijos tvirtino, kad nacionalinių teismų sprendimai negali būti priskirtini valstybei.
(47)
Graikijos valdžios institucijos taip pat paaiškino, kad valstybė praktiškai panaikino finansinį laikino sustabdymo poveikį, nes atliko bendrovės „Larco“ mokėtino papildomo mokesčio ir sumų, kurias valstybė turėtų grąžinti bendrovei „Larco“, kaip antai pelno mokesčio ar PVM permokas, užskaitą. Tokia galimybė numatyta neseniai priimtuose teisės aktuose siekiant Graikijoje paspartinti mokesčių surinkimą.
(48)
Tad manytina, kad valstybė jau yra susigrąžinusi ne mažiau kaip 16,1 mln. EUR iš sumos, kurią bendrovė „Larco“ turėjo iš anksto sumokėti kaip papildomą mokestį.
3.7. 6 priemonė. 2011 m. valstybės garantijos
(49)
Graikijos valdžios institucijos paaiškino, kad nė viena iš dviejų paskolų, kurioms buvo suteiktos garantijos, nebuvo pradelsta. ATE bankas suteikė 20 mln. EUR paskolą, kuri buvo skirta ankstesnei 20 mln. EUR paskolai, kuri buvo uždelsta, refinansuoti.
(50)
Graikijos valdžios institucijos teigė, kad dvi valstybės garantijos nebuvo susijusios su valstybės ištekliais, nes valstybė bendrovei „Larco“ turėjo grąžinti 60 mln. EUR PVM permoką. Taigi, jeigu pagal garantijas būtų pateikti reikalavimai, jų dydis galėtų kompensuoti valstybės negrąžintą įsiskolinimą.
(51)
Be to, valdžios institucijos tvirtino, kad, jeigu priemonė būtų laikytina pagalba, ji turėtų būti laikoma suderinama su vidaus rinka, nes atitiko Laikinosios sistemos (15) ir atitinkamos Graikijos laikinosios paskolų garantijų schemos (toliau - laikinoji garantijų schema) reikalavimus (16). Valdžios institucijos visų pirma tvirtino, kad priemonės taikymo metu bendrovė „Larco“ ne tik buvo sunkumus patirianti įmonė, bet buvo tenkinami ir kiti sistemos reikalavimai:
a)
bendrovė „Larco“ buvo didelė įmonė;
b)
30 mln. EUR paskola buvo investicinė paskola, o 20 mln. EUR paskola - senesnės paskolos refinansavimo paskola, suteikta investavimo tikslu;
c)
garantijos buvo suteiktos iki 2011 m. pabaigos;
d)
bendra dviejų garantuotų paskolų suma buvo vos 3 mln. EUR didesnė už metinį bendrovės „Larco“ darbo užmokesčio fondą;
e)
garantijos apėmė visą paskolos sumą, tačiau tokia priemonė buvo vienintelė galimybė bendrovei „Larco“ gauti finansavimą dėl ypatingos Graikijos ekonomikos padėties;
f)
garantijoms buvo taikoma 1 % per metus dydžio priemoka, kuri turi būti laikoma rinkos priemoka.
(52)
Galiausiai Graikijos valdžios institucijos teigė, kad, Komisijai priėjus prie išvados, kad priemonė laikytina pagalba ir kad laikinosios garantijų schemos reikalavimai nebuvo tenkinami, priemonės turi būti laikomos sanavimo pagalba. Turi būti laikoma, kad apie tokią pagalbą buvo pranešta, nes Komisija apie priemonę buvo informuota 2012 m. kovo 16 d. atsakyme į klausimyną, kai buvo atliekamas Komisijos inicijuotas preliminarus tyrimas.
(53)
Graikijos valdžios institucijų teigimu, pagalba atitiko Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių reikalavimus, nes:
a)
tai buvo likvidumo parama, suteikta kaip paskolų garantijos;
b)
ji buvo pateisinama dėl rimtų socialinių sunkumų ir nedarė netinkamo ir neigiamo plintančio poveikio kitoms valstybėms narėms;
c)
bendradarbiaudamos su Komisija, Graikijos valdžios institucijos rengė restruktūrizavimo planą;
d)
buvo apsiribota tokia suma, kurios reikia, kad įmonė tam tikrą laikotarpį nenutrauktų veiklos;
e)
ji atitiko „tik vieno ir paskutinio karto“ sąlygą, nes bendrovė „Larco“ praeityje nebuvo gavusi sanavimo arba restruktūrizavimo pagalbos;
f)
bendrovė „Larco“ valstybei pateikė restruktūrizavimo planą, kuris pagrindė 30 mln. EUR finansavimo, skirto investicijoms, poreikį.
(54)
Graikijos valdžios institucijos paaiškino, kad 6 priemonė buvo taikoma pagal i) 2011 m. gruodžio 30 d. ministro sprendimą Nr. YA 2/95156/0025 ir buvo lygi tiksliai 30 000 000 EUR bei ii) 2011 m. gruodžio 30 d. ministro sprendimą Nr. YA 2/95161/0025 ir buvo lygi tiksliai 20 000 000 EUR sumai.
4. VERTINIMAS
(55)
Šiame sprendime pirmiausia nagrinėjama, ar bendrovė „Larco“ yra sunkumus patirianti įmonė pagal Sanavimo ir restruktūrizavimo gaires. Vėliau bus atliekamas vertinimas, ar nagrinėjamos priemonės laikytinos valstybės pagalba bendrovei „Larco“ pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį ir ar tokia pagalba gali būti suderinama su vidaus rinka.
4.1. Bendrovės „Larco“ sunkumai
(56)
2013 m. kovo 6 d. sprendime, ypač jo 18-25 konstatuojamosiose dalyse, Komisija priėjo prie preliminarios išvados, kad taikant 6 nagrinėjamas priemones bendrovė „Larco“ buvo sunkumus patirianti įmonė. Lentelėje nurodyti 2007-2011 m. pagrindiniai bendrovės „Larco“ finansiniai duomenys.
2007-2012 m. I pusm. pagrindiniai bendrovės „Larco“ finansiniai duomenys (mln. EUR)
2007
2008
2009
2010
2011
2012 m. I pusm. (17)
Apyvarta
549,3
284
98,8
239
311
154,6
Pelnas (nuostolis) prieš mokesčius
23
- 116
- 105
6,4
6,5
- 12,2
Registruotas kapitalas
163,8
163,8
109
109
109
109
Nuosavas kapitalas
104
- 0,4
- 35
- 31
- 26
- 39
Skola iš viso
141,2
230,1
233,9
261,8
262,7
326,0
Skolos ir nuosavybės santykis
1,3
- 575,0
- 6,6
- 8,3
- 10,1
- 8,4
(57)
Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių 10 punkto a papunktyje numatyta, kad ribotos turtinės atsakomybės akcinė bendrovė yra laikoma patiriančia sunkumus, kai ji yra „praradusi daugiau kaip pusę savo registruoto kapitalo ir daugiau kaip vieną jo ketvirtadalį - per pastaruosius 12 mėnesių“. Tai atspindi prielaidą, kad bendrovė, netekusi didelės dalies registruoto kapitalo, negalės padengti nuostolių, o tai beveik neabejotinai priverstų ją bankrutuoti per trumpąjį arba vidutinį laikotarpį (kaip numatyta Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių 9 punkte).
(58)
Be to, Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių 11 punkte numatyta, kad įmonė gali būti laikoma patiriančia sunkumus, „jei jai būdingi įprasti sunkumus patiriančios įmonės bruožai, pvz., augantys nuostoliai, mažėjanti apyvarta, didėjančios atsargos, pajėgumų perteklius, mažėjantys grynųjų pinigų srautai, augančios skolos, didėjančios palūkanos ir mažėjanti arba nulinė grynojo turto vertė.“ Šiuo atžvilgiu Bendrasis Teismas yra nurodęs, kad „egzistuoja neigiamas nuosavas kapitalas, kurį … galima laikyti svarbiu rodikliu, kad įmonė yra sunkioje finansinėje padėtyje“ (18).
(59)
Remiantis bendrovės „Larco“ finansinėmis ataskaitomis nuo 2007 m. iki 2012 m. pirmojo pusmečio, įmonės registruotas kapitalas nesumažėjo daugiau nei per pusę. Tačiau per tą patį laikotarpį bendrovės nuosavas kapitalas tapo neigiamas. Ankstesnėse bylose Komisija yra nusprendusi, kad neigiamas nuosavas kapitalas rodo, kad visas bendrovės registruotas kapitalas buvo prarastas ir galima daryti a priori išvadą, kad yra tenkinami Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių 10 punkto a papunkčio kriterijai (19).
(60)
Komisija mano, kad bendrovės „Larco“ atveju tik atrodo, kad jos registruotas kapitalas nesumažėjo daugiau nei per pusę, nes bendrovė netaikė atitinkamų priemonių, kurios įprastai numatytos Graikijos teisės aktuose (20). Šios atitinkamos priemonės skirtos bendrovės neigiamą nuosavą kapitalą paversti teigiamu, tuo pat metu jį padidinant iki tinkamo dydžio. Tokios priemonės gali būti nuostolių kapitalizavimas arba kapitalo didinimas arba abiejų priemonių derinys.
(61)
Šiuo atžvilgiu Komisija mano, kad kapitalizavus nuostolius būtų buvęs prarastas visas bendrovės registruotas kapitalas, nes sukaupti nuostoliai buvo didesni nei registruotas kapitalas. Dėl šios priežasties Komisija mano, kad šiuo atveju Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių 10 punkto a papunkčio kriterijai buvo tenkinami nuo 2008 m.
(62)
Be to, atsižvelgiant į Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių 11 punkto kriterijus, nuo 2007 iki 2009 m. bendrovės „Larco“ apyvarta žymiai sumažėjo, o 2008 ir 2009 m. patirti dideli nuostoliai, kurių bendra suma sudaro 221 mln. EUR (atitinkamai 116 mln. ir 105 mln. EUR). 2010 ir 2011 m. bendrovės apyvarta ir pelnas padidėjo, tačiau šio padidėjimo nepakako, kad bendrovė „Larco“ sustiprėtų finansiškai. Per tą patį laikotarpį jos nuosavas kapitalas išliko neigiamas, o skola toliau augo. Be to, bendrovės „Larco“ veikla 2012 m. pirmą pusmetį vėl tapo nuostolinga.
(63)
Komisija nesutinka su Graikijos valdžios institucijų argumentais, kad 2008-2009 m. bendrovė „Larco“ nebuvo sunkumus patirianti įmonė, nes nuostolius nulėmė sumažėjusi feronikelio kaina.
(64)
Pirma, tai, kad sumažėjusi feronikelio kaina nulėmė nuostolius ir prisidėjo prie bendrovės „Larco“ sunkumų, nepaneigia išvados, kad bendrovei „Larco“ buvo būdingi įprasti sunkumus patiriančios įmonės požymiai. Klestinti įmonė savo išlaidas turėtų pritaikyti prie tokių kainų pokyčių, kad išvengtų nuostolių.
(65)
Antra, 2008-2009 m. bendrovės nuosavas kapitalas buvo neigiamas, o skolos didėjo (2007-2008 m. išaugo 63 %). Nors po 2010 m. feronikelio kaina ir apyvarta žymiai padidėjo, vėlesni bendrovės „Larco“ finansiniai rezultatai rodo, kad įmonės sunkumai nesibaigė. Todėl negalima daryti išvados, kad 2008 ir 2009 m. nuostolius nulėmė tik mažos feronikelio kainos.
(66)
Atsižvelgiant į šias aplinkybes daroma išvada, kad bendrovė „Larco“ buvo sunkumus patirianti įmonė pagal Sanavimo ir restruktūrizavimo gaires tuo metu, kai jai buvo taikomos 6 nagrinėjamos priemonės.
4.2. Valstybės pagalbos buvimas
(67)
Sutarties 107 straipsnio 1 dalyje numatyta, kad valstybės narės arba iš jos valstybinių išteklių bet kokia forma suteikta pagalba, kuri, palaikydama tam tikras įmones arba tam tikrų prekių gamybą, iškraipo konkurenciją arba gali ją iškraipyti, yra nesuderinama su vidaus rinka, kai ji daro įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai.
(68)
Pagal nusistovėjusią Komisijos praktiką ir teismų praktiką, pagrindinis kriterijus nustatant, ar valstybės institucijos ir įmonės sandoris laikytinas valstybės pagalba, yra rinkos ekonomikos investuotojo arba kreditoriaus principas (toliau - REI arba REK principas) (21). Vadovaujantis šiuo principu valstybė, kuri rinkoje elgiasi kaip komercinis veiklos vykdytojas, turi elgtis taip, kaip elgtųsi privatus veiklos vykdytojas. Jeigu valstybė to nedaro, gali būti teikiama valstybės pagalba. Kitaip tariant, nustatant, ar sandoris yra susijęs su valstybės pagalba, vertinama, ar privatus veiklos vykdytojas būtų taip pat pasielgęs panašiomis aplinkybėmis. Taikant šį principą neekonominiai veiksniai negali pateisinti paramos priemonių taikymo.
4.2.1. 1 priemonė. Skolos Finansų ministerijai nesusigrąžinimas
(69)
Remdamasi turima informacija Komisija negali sutikti su Graikijos valdžios institucijų argumentais, kad OER suteikta paskola buvo privati paskola. Graikijos įstatyme Nr. 1386/1983 (1 straipsnyje) (22) dėl OER steigimo numatyta, kad „OER veikia siekiant ginti socialinį interesą ir prižiūrint valstybei.“ Minėto įstatymo 3 straipsnyje numatyta, kad valstybė yra vienintelė OER akcininkė. Be to, valstybė turėjo galimybę tiesiogiai skirti pirmininką ir 2 iš 8 valdybos narių bei netiesiogiai dar 4 narius. Tad matyti, kad OER lėšos yra valstybės ištekliai, todėl bet kokia OER paskola turėtų būti laikoma priskirtina valstybei.
(70)
Iš Graikijos pateiktų įrodymų matyti, kad apie bendrovės „Larco“ skolą OER (vėliau perleistą valstybei) buvo reguliariai informuojama ir ji buvo įtraukiama į sąskaitas faktūras, kaip numatyta 1998 m. susitarime dėl skolos grąžinimo. Dalis skolos buvo susigrąžinta tada, kai bendrovės pelningumas buvo pakankamas. Šiuo laikotarpiu bendrovė „Larco“ vykdė investicijas, dėl kurių grąžinama suma mažėjo, tačiau visi kreditoriai tam pritarė. Pagal pasiektą susitarimą kreditoriai neturėjo teisės bandyti prievarta susigrąžinti skolos.
(71)
Atsižvelgiant į tai daroma išvada, kad 1 priemonė atitiko REK principą, nes valstybė kaip kreditorius veikė taip, kaip veiktų privatus kreditorius, nes siekdama susigrąžinti skolą pasinaudojo visomis galimomis priemonėmis ir veikė pagal susitarimo reikalavimus.
4.2.2. 2 priemonė. 2008 m. valstybės garantija
(72)
Valstybės garantijos kelia pavojų valstybės ištekliams, nes pareikalauta garantuota suma yra išmokama iš valstybės biudžeto. Be to, garantijos be tinkamos kompensacijos reiškia valstybės finansinių išteklių praradimą. Todėl ši priemonė tenkina valstybės išteklių ir priskyrimo valstybei kriterijų, ir Graikijos valdžios institucijos to neginčija.
(73)
Komisija nesutinka su Graikijos valdžios institucijų tvirtinimu, kad yra tenkinamos Pranešimo dėl garantijų 3.2 skirsnio sąlygos. Komisija nustatė, kad 2008 m. bendrovė „Larco“ buvo sunkumus patirianti įmonė, Be to, metinė 1 % garantijos priemoka negali atspindėti rizikos, kad nebus įvykdytos su garantuotomis paskolomis susijusios prievolės, nes bendrovė „Larco“ buvo susidūrusi su dideliais finansiniais sunkumais, visų pirma aukštu skolos ir nuosavybės santykiu.
(74)
Komisija mano, kad apdairus rinkos kreditorius tokiomis sąlygomis bendrovei „Larco“ nebūtų suteikęs garantijos. Kadangi ši priemonė bendrovei „Larco“ buvo taikoma atrankiniu būdu, Komisija mano, kad 2008 m. valstybės garantija pagalbos gavėjui suteikė atrankinį pranašumą.
(75)
Bendrovė „Larco“ veiklą vykdo sektoriuje, kuriame vyksta valstybių narių prekyba, ir pati į kitas valstybes nares eksportuoja didžiąją dalį produkcijos. Be to, be Graikijos nikelio kasyba, lydymas ir perdirbimas vykdomas dar šešiose valstybėse narėse - Austrijoje, Suomijoje, Prancūzijoje (Naujojoje Kaledonijoje), Ispanijoje, Švedijoje ir Jungtinėje Karalystėje (23). Prekyba nikeliu vyksta beveik visose valstybėse narėse (24).
(76)
Nagrinėjamos priemonės sudaro galimybes bendrovei „Larco“ tęsti veiklą, todėl kitaip nei kitiems finansinių sunkumų turintiems konkurentams bendrovei netenka susidurti su padariniais, kurie paprastai atsiranda dėl prastų finansinių rezultatų. Tai iškreipia konkurenciją, nes kitos tose pačiose rinkose veikiančios bendrovės turi veikti negaudamos tokios valstybės paramos.
(77)
Todėl daroma išvada, kad 2 priemonė laikytina valstybės pagalba pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį. Komisija mano, kad pagalbos dydis yra lygus garantuotos paskolos sumai, nes vargu, ar bendrovė „Larco“ dėl jos patiriamų ekonominių sunkumų būtų galėjusi gauti finansavimą iš rinkos dalyvių, neatsižvelgiant į sąlygas. Kitaip tariant, Komisija mano, kad bendrovė „Larco“ įgijo pranašumą, atitinkantį garantuotos paskolos sumą, nes be valstybės garantijos bendrovė nebūtų galėjusi rinkoje gauti tokio finansavimo.
(78)
Komisija neturi jokios informacijos apie reikalavimus, kurie galėjo būti pateikti pagal garantiją.
4.2.3. 3 priemonė. 2009 m. kapitalo didinimas
(79)
Valstybės dalyvavimas 2009 m. didinant bendrovės „Larco“ akcinį kapitalą yra susijęs su valstybės ištekliais ir yra priskirtinas valstybei. Todėl šis kriterijus yra tenkinamas ir Graikijos valdžios institucijos dėl to nesiginčija.
(80)
Graikijos valdžios institucijos nėra pateikusios Komisijai įtikinamų įrodymų, kurie pagrįstų jų tvirtinimą, kad valstybė veikė kaip apdairus rinkos investuotojas. Iš akcininkų susirinkimų protokolų, kurie pateikti kaip įrodymai, galima spręsti, kad iki kapitalo didinimo akcininkams nebuvo pateiktas restruktūrizavimo planas, nors bendrovė „Larco“ buvo sunkumus patirianti įmonė. Be to, galutinės kapitalo didinimo sumos vis tiek nepakako neigiamam nuosavas bendrovės „Larco“ kapitalui padengti, todėl kapitalo didinimas negali būti vertinamas kaip priemonė bendrovės vertei apsaugoti ir jos restruktūrizavimui pagelbėti.
(81)
Dėl NBG dalyvavimo Komisija primena Teisingumo Teismo išaiškinimą, kad „net esant didelėms privačioms investicijoms vien vienalaikiškumo, neatsižvelgiant į kitas reikšmingas faktines ar teisines aplinkybes, nepakanka nuspręsti, kad investicija nėra pagalba, kaip ji suprantama pagal EB 87 straipsnio 1 dalį“ (25).
(82)
Dalinis NBG dalyvavimas negali būti laikomas bendro valstybės ir privačių akcininkų veikimo įrodymu, nes NBG buvo ne tik bendrovės „Larco“ akcininkė, bet ir jos kreditorė. Todėl jos sprendimas didinant kapitalą dalyvauti iš dalies buvo skirtas ne tik investicijų vertei, bet ir kreditorės pozicijai apsaugoti.
(83)
Be to, valstybė bendrovei „Larco“ jau buvo suteikusi 2008 m. valstybės garantiją. Todėl, kaip įtvirtinta atitinkamoje teismo praktikoje, valstybės dalyvavimo 2009 m. didinant kapitalą negalima vertinti atskirai, nes vertinti reikia atsižvelgiant į kitas taikytas pagalbos priemones (26).
(84)
Be to, akcininkų susirinkimo protokolas nepagrindžia Graikijos valdžios institucijų tvirtinimo, kad PPC siekė užtikrinti, kad valstybė turėtų didelę akcijų suteikiamų balsų daugumą. PPC tiesiog pareiškė nedalyvausianti didinant akcinį kapitalą.
(85)
Todėl Komisija mano, kad apdairus rinkos investuotojas tokiomis sąlygomis nebūtų dalyvavęs didinant bendrovės „Larco“ akcinį kapitalą. Kadangi ši priemonė bendrovei „Larco“ buvo taikoma atrankiniu būdu, Komisija mano, kad valstybės dalyvavimas 2009 m. didinant kapitalą pagalbos gavėjui suteikė atrankinį pranašumą.
(86)
Dėl 75-76 konstatuojamosiose dalyse nurodytų priežasčių ši priemonė gali daryti įtaką valstybių narių prekybai ir iškraipyti konkurenciją.
(87)
Todėl daroma išvada, kad 3 priemonė laikytina valstybės pagalba pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį. Kadangi nėra ginčijama, kad valstybė pasinaudojo visomis teisėmis didinant akcinį kapitalą [neaišku], 3 priemonės vertė sudaro 44 999 999,40 EUR.
(88)
Kalbant apie lėšų skyrimo dieną, iš 2009 m. gegužės 14 d. akcininkų susirinkimo protokolo matyti, kad 2009 m. balandžio 15 d. Graikijos valstybė skyrė 15 000 000 EUR kapitalo didinimui (27), atsižvelgiant į bendrą valstybės indėlį į akcinio kapitalo didinimą [neaišku], kuris sudarė 44 999 999,40 EUR. Komisija neturi informacijos apie dieną, kurią buvo įnešta likusi valstybės indėlio didinant bendrovės akcinį kapitalą dalis.
4.2.4. 4 priemonė. 2010 m. valstybės garantija
(89)
Kaip ir 2 priemonės atveju, 4 priemonė tenkina valstybės išteklių ir priskyrimo valstybei kriterijų, ir Graikijos valdžios institucijos to neginčija.
(90)
Komisija pripažįsta, kad aplinkybėmis, panašiomis į šios bylos aplinkybes, teikti garantijas yra įprasta akcininkų veiklos praktika. Tačiau NBG buvo ir bendrovės „Larco“ akcininkė, todėl Komisija mano, kad akcininkams būtų įprasta su nagrinėjama garantija susijusią riziką pasidalyti proporcingai. Tačiau visą riziką prisiėmė valstybė, kuri garantavo skolos grąžinimą, o bendrovė „Larco“ turėjo sunkumų ir jau tuomet augančią skolą.
(91)
Pranešimo dėl garantijų 3.2 skirsnio sąlygos nėra tenkinamos ir 2 priemonės atveju, nes 2 % priemoka negali atspindėti rizikos, kad bendrovė „Larco“ neįvykdys prievolės.
(92)
Todėl Komisija mano, kad apdairus rinkos kreditorius tokiomis sąlygomis bendrovei „Larco“ nebūtų suteikęs garantijos. Kadangi ši priemonė bendrovei „Larco“ buvo taikoma atrankiniu būdu, Komisija mano, kad ji pagalbos gavėjui suteikė atrankinį pranašumą.
(93)
Dėl 75-76 konstatuojamosiose dalyse nurodytų priežasčių ši priemonė gali daryti įtaką valstybių narių prekybai ir iškraipyti konkurenciją.
(94)
Todėl daroma išvada, kad 4 priemonė laikytina valstybės pagalba pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį. Komisija mano, kad pagalbos dydis yra lygus garantuotai sumai, nes yra akivaizdu, kad, neatsižvelgiant į sąlygas, joks apdairus rinkos dalyvis nebūtų galėjęs šios sumos garantuoti bendrovei „Larco“ dėl jos patiriamų ekonominių sunkumų. Kitaip tariant, Komisija mano, kad bendrovė „Larco“ įgijo pranašumą, atitinkantį garantuotą sumą, nes be valstybės garantijos bendrovė nebūtų galėjusi rinkoje gauti jokios garantijos.
(95)
Komisija neturi jokios informacijos apie reikalavimus, kurie galėjo būti pateikti pagal garantiją.
4.2.5. 5 priemonė. Garantijos raštai vietoje išankstinio papildomo mokesčio sumokėjimo 2010 m.
(96)
Komisija atsižvelgia į paaiškinimus, kuriuos Graikijos valdžios institucijos pateikė dėl 5 priemonės faktinių aplinkybių.
(97)
Atsižvelgdama į Graikijos valdžios institucijų pateiktus įrodymus Komisija sutinka, kad teismas teisę vietoje išankstinio papildomo mokesčio sumokėjimo pateikti garantijos raštus bendrovei „Larco“ suteikė remdamasis objektyviais kriterijais, kurie būtų taikomi bet kuriai bendrovei panašioje situacijoje. Todėl daroma išvada, kad 5 priemonė bendrovei „Larco“ nesuteikė atrankinio pranašumo.
4.2.6. 6 priemonė. 2011 m. valstybės garantijos
(98)
Komisija atsižvelgia į paaiškinimus, kuriuos Graikijos valdžios institucijos pateikė dėl 6 priemonės faktinių aplinkybių.
(99)
Komisija nesutinka su Graikijos valdžios institucijomis, kad 6 priemonė nėra susijusi su valstybės ištekliais. Pirma, kaip paaiškinta vertinant 2 priemonę, valstybės garantijos kelia pavojų valstybės ištekliams, nes pareikalauta garantuota suma yra išmokama iš valstybės biudžeto. Be to, garantijos, kurioms nėra taikomos tinkamos rinkos priemokos, reiškia valstybės finansinių išteklių praradimą. Be to, argumentai dėl negrąžintos 60 mln. EUR PVM permokos prieštarauja pastaboms, pateiktoms dėl 5 priemonės, nes Graikijos valdžios institucijos nurodė teisėtai ir sąmoningai negrąžinusios PVM permokos tam, kad būtų galima kompensuoti išankstinio papildomo mokesčio sumokėjimo sustabdymą.
(100)
Todėl Komisija mano, kad šios priemonės atveju yra tenkinamas valstybės išteklių ir priskyrimo valstybei kriterijus.
(101)
Kaip ir 2 bei 4 priemonių atveju, ši priemonė irgi netenkina Pranešimo dėl garantijų 3.2 skirsnio sąlygų.
(102)
Todėl Komisija mano, kad apdairus rinkos kreditorius tokiomis sąlygomis bendrovei „Larco“ nebūtų suteikęs garantijos. Kadangi ši priemonė bendrovei „Larco“ buvo taikoma atrankiniu būdu, Komisija mano, kad ji pagalbos gavėjui suteikė atrankinį pranašumą.
(103)
Dėl 75-76 konstatuojamosiose dalyse nurodytų priežasčių ši priemonė gali daryti įtaką valstybių narių prekybai ir iškraipyti konkurenciją.
(104)
Todėl daroma išvada, kad 6 priemonė laikytina valstybės pagalba pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį. Vertindama 2 priemonę Komisija mano, kad pagalbos dydis yra lygus garantuotų paskolų sumai, nes vargu ar bendrovė „Larco“ dėl jos patiriamų ekonominių sunkumų būtų galėjusi gauti finansavimą iš rinkos dalyvių, neatsižvelgiant į sąlygas.
(105)
Komisija neturi jokios informacijos apie reikalavimus, kurie galėjo būti pateikti pagal garantiją.
4.2.7. Valstybės pagalbos buvimas
(106)
Atsižvelgdama į tai, kas išdėstyta, Komisija mano, kad 1 ir 5 priemonės nėra laikytinos valstybės pagalba, o 2, 3, 4 ir 6 priemonės laikytinos valstybės pagalba pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį.
(107)
Todėl valstybės pagalba, suteikta taikant 2 priemonę, sudaro 30 000 000 EUR, kurie buvo skirti 2008 m. gruodžio 22 d. Valstybės pagalba, suteikta taikant 3 priemonę, sudaro 44 999 999,40 EUR, tačiau Graikijos valdžios institucijos turi tiksliau nurodyti skyrimo datą ar datas. Valstybės pagalba, suteikta taikant 4 priemonę, sudaro 10 820 824,95 EUR, kurie skirti 2010 m. gegužės 10 d., o bendra valstybės pagalba pagal 6 priemonę sudaro 50 000 000 EUR (30 000 000 EUR + 30 000 000 EUR) kurie skirti 2011 m. gruodžio 30 d.
4.3. Neteisėta pagalba
(108)
Valstybės pagalba yra laikytinos 2, 3, 4 ir 6 priemonės, kurios buvo taikomos pažeidžiant Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatytus pranešimo ir priemonių neįgyvendinimo įsipareigojimus. Todėl šios priemonės laikytinos neteisėta valstybės pagalba.
4.4. Pagalbos suderinamumas
(109)
Kadangi tam tikros priemonės laikytinos valstybės pagalba pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį, jų suderinamumą reikia vertinti atsižvelgiant į minėto straipsnio 2 ir 3 dalyse nustatytas išimtis.
(110)
Pagal Teisingumo Teismo praktiką nurodyti galimus suderinamumo su vidaus rinka pagrindus ir parodyti, kad tokio suderinamumo sąlygos tenkinamos, yra valstybės narės užduotis (28).
4.4.1. 2, 4 ir 6 priemonių suderinamumas
(111)
Graikijos valdžios institucijos nenurodė jokių galimų 2 ir 4 priemonių suderinamumo pagrindų, nes tvirtino, kad šios priemonės nelaikytinos valstybės pagalba.
(112)
Atsižvelgiant į tai, kad šios priemonės laikytinos valstybės pagalba, reikia įvertinti jų suderinamumą pagal Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punktą, o ypač pagal Sanavimo ir restruktūrizavimo gaires, nes bendrovė „Larco“ bent jau nuo 2008 m. yra sunkumus patirianti įmonė. Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių 20 punkte numatyta, kad „įmonė negali būti laikoma tinkama priemone kitiems viešosios tvarkos tikslams skatinti tol, kol nebus užtikrintas tokios įmonės gyvybingumas. Todėl, Komisijos nuomone, jei tenkinamos šiose gairėse nurodytos sąlygos, pagalba sunkumus patiriančioms įmonėms gali prisidėti prie ekonominės veiklos vystymo, neturėdama prekybai neigiamos įtakos, prieštaraujančios Bendrijos interesui“.
(113)
Tačiau šiuo atveju nėra tenkinami atitinkami reikalavimai, nustatyti Sanavimo ir restruktūrizavimo gairėse (3.1 skirsnyje). Garantijos nebuvo panaikintos po 6 mėnesių, o Graikijos valdžios institucijos nepateikė restruktūrizavimo plano, skirto bendrovės gyvybingumui atkurti, taip pat nebuvo įgyvendinamos kompensacinės priemonės konkurencijos iškraipymui mažinti. Be to, nėra įrodymų, kad pagalba buvo ne didesnė, nei reikia, visų pirma dėl didelio paties pagalbos gavėjo indėlio. Institucijos nepateikė likvidavimo plano.
(114)
Graikijos valdžios institucijos tvirtino, kad 6 priemonė yra suderinama su Laikinąja sistema ir laikinąja garantijų schema, o bet kuriuo atveju ji laikytina sanavimo pagalba.
(115)
Komisija nesutinka su Graikijos valdžios institucijų pastabomis. Ji mano, kad Laikinosios sistemos ir laikinosios garantijų schemos sąlygos nebuvo tenkinamos, nes bendrovė „Larco“ buvo sunkumus patirianti įmonė. Bendra dviejų garantijų suma buvo didesnė už metinį bendrovės „Larco“ darbo užmokesčio fondą, garantija sudarė daugiau nei 90 % paskolos, o 1 % per metus priemoka negali būti laikoma rinkos priemoka, kuri atspindi riziką, kad garantuota suma bus nesumokėta.
(116)
Nors teigiama, kad priemonė laikytina sanavimo pagalba, Komisija su Graikijos valdžios institucijomis bendrovės „Larco“ padėtį aptarinėjo nuo 2011 m., tačiau institucijos nė karto neužsiminė, kad 2011 m. garantijos turėtų būti vertinamos kaip sanavimo pagalba, ir nėra pateikusios atitinkamo pranešimo. 2012 m. kovo 16 d. atsakyme į klausimyną Graikijos valdžios institucijos aiškiai nurodė, kad per pastaruosius 10 metų bendrovei nebuvo skirta sanavimo ir (arba) restruktūrizavimo pagalba.
(117)
Ir šiuo atveju nėra tenkinami atitinkami reikalavimai, nustatyti Sanavimo ir restruktūrizavimo gairėse. 2011 m. garantijos nebuvo panaikintos po 6 mėnesių, o Graikijos valdžios institucijos nepateikė nei restruktūrizavimo, nei likvidavimo plano. Verslo planas, pagrindžiantis 30 mln. EUR poreikį investicijoms, negali būti suderinamo restruktūrizavimo plano pagrindu taikant Sanavimo ir restruktūrizavimo gaires. Taip yra dėl to, kad minėtu planu nebuvo siekiama atkurti bendrovės gyvybingumo, taip pat nebuvo numatytos ar įgyvendintos kompensacinės priemonės, skirtos konkurencijos iškraipymui mažinti. Be to, nebuvo įrodymų, kad pagalba buvo ne didesnė, nei reikia, visų pirma dėl didelio paties pagalbos gavėjo indėlio. Be to, institucijos nepateikė likvidavimo plano.
(118)
Komisija nenustatė jokio kito galimo 2, 4 ir 6 priemonių suderinamumo pagrindo.
(119)
Atsižvelgdama į šias aplinkybes, Komisija mano, kad 2, 4 ir 6 priemonės yra nesuderinamos su vidaus rinka.
4.4.2. 3 priemonės suderinamumas
(120)
Graikijos valdžios institucijos nenurodė jokio galimo 3 priemonės suderinamumo pagrindo, nes tvirtino, kad ši priemonė nelaikytina valstybės pagalba.
(121)
Atsižvelgiant į tai, kad ši priemonė laikytina valstybės pagalba, dėl 112 konstatuojamojoje dalyje nurodytų priežasčių jos suderinamumą reikia įvertinti ir pagal Sanavimo ir restruktūrizavimo gaires. Tačiau ir šiuo atveju nėra tenkinami atitinkami reikalavimai, nustatyti Sanavimo ir restruktūrizavimo gairėse. Graikijos valdžios institucijos nepateikė restruktūrizavimo plano, skirto bendrovės gyvybingumui atkurti, taip pat nebuvo įgyvendinamos kompensacinės priemonės konkurencijos iškraipymui mažinti. Be to, nėra įrodymų, kad pagalba buvo ne didesnė, nei reikia, visų pirma dėl didelio paties pagalbos gavėjo indėlio.
(122)
Komisija nenustatė jokio kito galimo šios priemonės suderinamumo pagrindo.
(123)
Atsižvelgdama į šias aplinkybes, Komisija mano, kad 3 priemonė yra nesuderinama su vidaus rinka.
4.5. Susigrąžinimas
(124)
Vadovaujantis Sutartimi ir nusistovėjusia Teisingumo Teismo praktika, Komisija yra kompetentinga nuspręsti, kad atitinkama valstybė narė turi nutraukti arba pakeisti pagalbą, jeigu yra nustatoma, kad ji nesuderinama su vidaus rinka (29). Be to, Teisingumo Teismas sistemingai priima sprendimus, kad valstybės narės prievolė nutraukti pagalbą, kurią Komisija laiko nesuderinama su vidaus rinka, nustatyta siekiant atkurti anksčiau buvusią padėtį (30). Šiuo atžvilgiu Teisingumo Teismas yra nusprendęs, kad šis tikslas laikomas pasiektu tada, kai pagalbos gavėjas neteisėtą pagalbą grąžina ir taip praranda pranašumą, turėtą rinkoje konkurentų atžvilgiu, ir atkuriama prieš pagalbos suteikimą buvusi padėtis (31).
(125)
Pagal šią teismo praktiką Tarybos reglamento (EB) Nr. 659/1999 (32) 14 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad „[j]eigu esant neteisėtai pagalbai priimami neigiami sprendimai, Komisija nusprendžia, kad suinteresuotoji valstybė narė turi imtis visų priemonių, kurios būtinos, kad pagalba būtų išieškota iš gavėjo … “.
(126)
Tad atsižvelgiant į tai, kad Komisija nebuvo informuota nei apie vieną nagrinėjamą priemonę, tokiu būdu pažeidžiant Sutarties 108 straipsnį, ir todėl šios priemonės laikytinos neteisėta ir nesuderinama pagalba, kuri turi būti susigrąžinta tam, kad būtų atkurta rinkoje iki pagalbos suteikimo buvusi padėtis. Pagalba turi būti susigrąžinta nuo tos dienos, kai pagalbos gavėjui buvo suteiktas pranašumas, t. y. kai pagalbos gavėjas ja galėjo disponuoti, ir jis privalo mokėti susigrąžinimo palūkanas, kol pagalba bus faktiškai susigrąžinta.
5. IŠVADA
(127)
1 ir 5 priemonės nelaikytinos valstybės pagalba pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį.
(128)
Pažeisdama Sutarties 108 straipsnio 3 dalį, Graikija neteisėtai įgyvendino 2, 3, 4 ir 6 priemones.
(129)
Visų pirma 2, 4 ir 6 priemonės (2008, 2010 ir 2011 m. valstybės garantijos), kurios buvo taikomos bendrovei „Larco“, yra laikytinos valstybės pagalba pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį ir yra nesuderinamos su vidaus rinka, nes nebuvo tenkinamos atitinkamos Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių sąlygos, taip pat nebuvo nustatyta kitų suderinamumo pagrindų.
(130)
Be to, 3 priemonė (valstybės dalyvavimas 2009 m. didinant bendrovės „Larco“ kapitalą) irgi laikytina valstybės pagalba, nesuderinama su Sutartimi, nes nebuvo tenkinamos atitinkamos Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių sąlygos, taip pat nebuvo nustatyta kitų suderinamumo pagrindų.
(131)
Komisija pažymi, kad Graikija sutiko, jog šis sprendimas būtų priimtas anglų kalba.
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Skolos Finansų ministerijai nesusigrąžinimas ir garantijos raštai vietoje papildomo mokesčio sumokėjimo 2010 m., kuriuos Graikija suteikė bendrovei „Larco“, nėra laikytini valstybės pagalba pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį.
2 straipsnis
Valstybės pagalba, kurią sudaro 135 820 824,35 EUR valstybės garantijų, 2008, 2010 ir 2011 m. suteiktų bendrovei „Larco General Mining & Metallurgical Company S.A.“, ir valstybės dalyvavimas 2009 m. didinant bendrovės kapitalą, ir kurią Graikija neteisėtai suteikė pažeisdama Sutarties 108 straipsnio 3 dalį, yra nesuderinama su vidaus rinka.
3 straipsnis
1. Graikija turi susigrąžinti 2 straipsnyje nurodytą nesuderinamą pagalbą iš jos gavėjo.
2. Susigrąžinamoms sumoms skaičiuojamos palūkanos už laikotarpį nuo jų perdavimo pagalbos gavėjams disponuoti dienos iki susigrąžinimo dienos.
3. Palūkanos skaičiuojamos bendrai sumai pagal Komisijos reglamento (EB) Nr. 794/2004 (33) su pakeitimais V skyrių.
4. Graikija turi nurodyti tikslią (-ias) datą (-as), kada valstybė prisidėjo prie 2009 m. akcinio kapitalo didinimo, kuris yra laikomas 3 priemone.
5. Graikija nutraukia visus nebaigtus 2 straipsnyje nurodytos pagalbos mokėjimus nuo šio sprendimo priėmimo dienos.
4 straipsnis
1. 2 straipsnyje nurodyta pagalba turi būti susigrąžinta nedelsiant ir veiksmingai.
2. Graikija užtikrina, kad šis sprendimas bus įgyvendintas per keturis mėnesius nuo pranešimo apie šį sprendimą dienos.
5 straipsnis
1. Per du mėnesius nuo pranešimo apie šį sprendimą Graikija pateikia Komisijai šią informaciją:
a)
visą iš pagalbos gavėjo susigrąžintiną sumą (pagrindinę sumą ir palūkanas);
b)
išsamų priemonių, kurių jau imtasi ir kurių planuojama imtis šiam sprendimui įgyvendinti, aprašymą;
c)
dokumentus, įrodančius, kad gavėjui buvo nurodyta grąžinti pagalbą.
2. Graikija nuolat praneša Komisijai apie pažangą, padarytą įgyvendinant nacionalines priemones, kurių buvo imtasi 2 straipsnyje nurodytai pagalbai susigrąžinti, kol ji bus visa susigrąžinta. Komisijai paprašius, Graikija nedelsdama pateikia informaciją apie priemones, kurių jau imtasi ir kurių ketinama imtis šiam sprendimui įgyvendinti. Ji taip pat teikia išsamią informaciją apie pagalbos sumas ir palūkanas, jau susigrąžintas iš gavėjo.
6 straipsnis
Šis sprendimas skirtas Graikijos Respublikai.
Priimta Briuselyje 2014 m. kovo 27 d.