РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1026/2012 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 25 октомври 2012 година
относно някои мерки, целящи опазването на рибни запаси, по отношение на държави, позволяващи неустойчив риболов
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 2 и член 207 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Както е предвидено в Конвенцията на ООН по морско право от 10 декември 1982 г. и в Споразумението на Организацията на обединените нации за прилагане на разпоредби на Конвенцията на ООН по морско право от 10 декември 1982 г., свързани с опазването и управлението на трансгранично преминаващите и далекомигриращите рибни запаси от 4 август 1995 г. („Споразумението на ООН за рибните запаси“), управлението на някои общи, трансгранично преминаващи и далекомигриращи рибни запаси изисква сътрудничеството на всички държави, в чиито води се намират запасите (крайбрежни държави), и на държавите, чиято флота експлоатира тези запаси (държави, извършващи риболовна дейност). Това сътрудничество може да се извършва в рамките на регионални организации за управление на рибарството („РОУР“) или, в случаите, когато въпросният запас не е от компетентността на РОУР, посредством ad hoc договорености между държавите, заинтересовани от съответния вид риболов.
(2)
В случаите когато трети държави, заинтересовани от определен вид риболов, включващ запас от общ интерес за тази държава и Съюза, позволяват - без да спазват съществуващите риболовни модели или правата, задълженията и интересите на други държави и на Съюза - риболовни дейности, които застрашават устойчивостта на запаса, и не си сътрудничат с други държави и със Съюза в управлението на този запас, следва да се приемат конкретни мерки, за да се насърчат тези държави да допринасят към опазването на запаса.
(3)
Следва да се счита, че рибните запаси са в неустойчиво състояние, когато те не се поддържат непрекъснато на или над нивата, при които се осигурява максимален устойчив улов, или, ако не е възможно да се определят тези нива, когато запасите не се поддържат непрекъснато в рамките на безопасни биологични граници.
(4)
Необходимо е да се определят условията, при които може да се счита, че дадена държава е държава, позволяваща неустойчив риболов и подлежаща на мерки съгласно настоящия регламент, включително процедура, предоставяща на въпросните държави право да бъдат изслушани, като им се дава възможност да предприемат коригиращи действия.
(5)
В допълнение е необходимо да се определят видовете мерки, които могат да се предприемат по отношение на държавите, позволяващи неустойчив риболов, и да се установят общи условия за приемане на такива мерки, така че те да се основават на обективни критерии и да са справедливи, рентабилни и съвместими с международното право, по-специално със Споразумението за създаване на Световната търговска организация.
(6)
Подобни мерки следва да са насочени към премахване на стимулите за държавите, позволяващи неустойчив риболов на запаса от общ интерес. Това може да се постигне inter alia чрез ограничаване на вноса на рибни продукти, уловени от кораби, извършващи риболов на запаси от общ интерес под контрола на държавата, позволяваща неустойчив риболов, чрез ограничаване на достъпа на тези кораби до пристанища или чрез предотвратяване на възможността риболовни кораби на Съюза или риболовно оборудване на Съюза да се използват за риболов на запаса от общ интерес под контрола на държавата, позволяваща неустойчив риболов.
(7)
За да се гарантират ефективност и съгласуваност на дейността на Съюза за опазването на рибните запаси, е важно да се вземат под внимание мерките, предвидени в Регламент (ЕО) № 1005/2008 на Съвета от 29 септември 2008 г. за създаване на система на Общността за предотвратяване, възпиране и премахване на незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов (3).
(8)
С цел да се гарантира, че приетите съгласно настоящия регламент мерки срещу дадена държава са екологосъобразни, ефективни, пропорционални и съвместими с международните правила, е необходимо приемането на такива мерки да бъде предшествано от оценка на очакваното екологично, търговско, икономическо и социално въздействие.
(9)
Ако приетите съгласно настоящия регламент мерки срещу дадена държава са неефективни и продължава да се счита, че тази държава е държава, позволяваща неустойчив риболов, могат да се приемат допълнителни мерки в съответствие с настоящия регламент.
(10)
Прилагането на приетите в съответствие с настоящия регламент мерки срещу дадена държава следва да бъде преустановено, когато държавата, позволяваща неустойчив риболов, приеме необходимите мерки за допринасянето от нейна страна за опазване на запаса от общ интерес.
(11)
За да се гарантират еднакви условия за прилагане на настоящия регламент, на Комисията следва да се предоставят изпълнителни правомощия за определяне на държавите, позволяващи неустойчив риболов, за приемане на мерки по отношение на такива държави и за вземане на решение дали да се преустанови прилагането на тези мерки. Тези правомощия следва да се упражняват в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (4).
(12)
Комисията следва да приема актове за изпълнение с незабавно приложение, когато в надлежно обосновани случаи, свързани с прекратяването на прилагането на мерките, приети в съответствие с настоящия регламент, наложителни причини за спешност изискват това,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет и приложно поле
1. Настоящият регламент определя рамката за приемане на някои мерки относно свързани с риболова дейности и политики на трети държави с цел да се гарантира дългосрочното опазване на рибните запаси от общ интерес за Съюза и за тези трети държави.
2. Приетите в съответствие с настоящия регламент мерки може да се прилагат във всички случаи, когато за съвместното управление на запасите от общ интерес е необходимо сътрудничество между трети държави и Съюза, включително когато това сътрудничество се извършва в рамките на РОУР или подобен орган.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„запас от общ интерес“ означава рибен запас, който поради своето географско разпределение е достъпен както за Съюза, така и за трети държави и за чието управление е необходимо сътрудничество между тези държави и Съюза, на двустранна или многостранна основа;
б)
„съпътстващи видове“ означава всички видове риба, спадащи към същата екосистема като запаса от общ интерес, който те използват за храна, от който те са използвани за храна, с който те се съревновават за храна и обитаеми места или с който се намират в една и съща риболовна зона, и които са експлоатирани или са случайно уловени в рамките на същия вид риболов или същите видове риболов;
в)
„регионална организация за управление на рибарството“ или „РОУР“ означава подрегионална, регионална или друга подобна организация с компетентност по международното право да определя мерки за опазване и управление на живи морски ресурси, за които отговаря съгласно конвенцията или споразумението, с което е създадена;
г)
„внос“ означава внасянето на риба или рибни продукти на територията на Съюза, включително с цел трансбордиране в пристанища на негова територия;
д)
„трансбордиране“ означава претоварването на всички или на част от рибата или рибните продукти, намиращи се на борда на риболовен кораб, на друг риболовен кораб;
е)
„неустойчиво състояние“ означава условия, в които запасът не се поддържа непрекъснато на или над нивата, при които се осигурява максимален устойчив улов, или, ако не е възможно да се определят тези нива, когато запасът не се поддържа непрекъснато в рамките на безопасни биологични граници; нивата на запаса, които обуславят дали запасът е в неустойчиво състояние, се определят въз основа на най-добрите налични научни становища;
ж)
„безопасни биологични граници“ означава граничните стойности на количеството на запас, при които има голяма вероятност запасът да може да се самовъзстановява и които същевременно позволяват извършването на риболов, характеризиращ се с висок улов на този запас;
з)
„държава“ означава трета държава, включително територии, които имат правно положение на самоуправляващи се и на които са предоставени правомощия в областта на опазването и управлението на живите морски ресурси.
Член 3
Държави, позволяващи неустойчив риболов
Дадена държава може да бъде определена като държава, позволяваща неустойчив риболов, когато:
а)
не сътрудничи в управлението на запас от общ интерес при пълно спазване на разпоредбите на Конвенцията на ООН по морско право и Споразумението на ООН за рибните запаси или на всякакво друго международно споразумение или норма на международното право; и
б)
или
i)
не е приела необходимите мерки за управление на риболова; или
ii)
е приела мерки за управление на риболова без необходимото съобразяване с правата, интересите и задълженията на други държави и на Съюза, и тези мерки за управление на риболова, когато се разглеждат съвместно с мерките, предприети от други държави и Съюза, водят до риболовни дейности, които биха могли да доведат до неустойчиво състояние на запаса. Счита се, че това условие е изпълнено и когато мерките за управление на риболова, приети от тази държава, не са довели до неустойчиво състояние на запаса единствено благодарение на мерките, приети от други.
Член 4
Мерки по отношение на държави, позволяващи неустойчив риболов
1. Комисията може да приема посредством актове за изпълнение следните мерки по отношение на държава, позволяваща неустойчив риболов:
а)
определяне на съответната държава като държава, позволяваща неустойчив риболов;
б)
определяне, когато е необходимо, на конкретните риболовни кораби или флоти на съответната държава, за които са приложими определени мерки;
в)
налагане на количествени ограничения на вноса на риба с произход от запаса от общ интерес, която е била уловена под контрола на тази държава, и на рибни продукти, произведени от или съдържащи такава риба;
г)
налагане на количествени ограничения върху вноса на риба от всякакви съпътстващи видове и рибни продукти, произведени от или съдържащи такава риба, когато рибата е била уловена при риболов на запаса от общ интерес под контрола на тази държава; при приемането на мярката Комисията определя кои видове, включително техният улов, попадат в нейния обхват в съответствие с член 5, параграф 4 от настоящия регламент и при прилагане на принципа на пропорционалност;
д)
налагане на ограничения върху използването на пристанища на Съюза от кораби, плаващи под знамето на съответната държава, които извършват риболов на запаса от общ интерес и/или съпътстващи видове, и от кораби, които превозват риба и рибни продукти с произход от запаса от общ интерес и/или съпътстващи видове, уловени от кораби, плаващи под знамето на съответната държава, или от кораби, получили от нея разрешение, докато плават под чуждо знаме; подобни ограничения не се прилагат в случаите на непреодолима сила или бедствие по смисъла на член 18 от Конвенцията на ООН по морско право за предоставяне на услугите, абсолютно необходими за справяне с тези ситуации;
е)
забрана на закупуването от стопански субекти от Съюза на риболовни кораби, плаващи под знамето на съответната държава;
ж)
забрана на смяната на знамето на риболовни кораби, плаващи под знамето на държава членка, със знамето на съответната държава;
з)
забрана за държавите членки да разрешават сключване на споразумения за наем на кораб между стопански субекти от Съюза и стопански субекти от съответната държава;
и)
забрана на износа към съответната държава на риболовни кораби, плаващи под знамето на държава членка, или на риболовно оборудване или консумативи, необходими за риболов на запаса от общ интерес;
й)
забрана за сключване на частни търговски споразумения между стопански субекти от Съюза и съответната държава, които допускат риболовен кораб, който плава под знамето на дадена държава членка, да използва възможностите за риболов на тази държава;
к)
забрана на съвместни риболовни операции с участието на риболовни кораби, плаващи под знамето на държава членка, и риболовни кораби, плаващи под знамето на съответната държава.
2. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 8, параграф 2.
Член 5
Общи изисквания относно приетите в съответствие с настоящия регламент мерки
1. Мерките, посочени в член 4, са:
а)
свързани с опазването на запаса от общ интерес;
б)
прилагани във връзка с ограничения за риболова от кораби на Съюза или за производството или потреблението в рамките на Съюза на риба от видовете, за които са приети мерките, и рибни продукти, произведени от или съдържащи такава риба;
в)
пропорционални на преследваните цели и съвместими със задълженията, наложени с международни споразумения, по които Съюзът е страна, и на всякакви други приложими норми на международното право.
2. Мерките, посочени в член 4, трябва да са съобразени с вече приети мерки в съответствие с Регламент (ЕО) № 1005/2008.
3. Мерките, посочени в член 4, не се прилагат по начин, който може да представлява средство за произволна или неоправдана дискриминация между държави при преобладаващи еднакви условия или прикрито ограничение на международната търговия.
4. При приемане на мерките, посочени в член 4, Комисията оценява екологичното, търговското, икономическото и социалното въздействие на тези мерки в краткосрочен и дългосрочен план, както и административната тежест, свързана с тяхното прилагане, с цел гарантиране на екологосъобразността, ефективността, пропорционалността и съвместимостта на мерките с международните правила.
5. В мерките, посочени в член 4, се предвижда подходяща система за тяхното изпълнение от страна на компетентните органи.
Член 6
Процедури преди приемането на мерки по отношение на държавите, позволяващи неустойчив риболов
1. Когато счете за необходимо да приеме мерки, посочени в член 4, Комисията уведомява съответната държава за намерението си да я определи като държава, позволяваща неустойчив риболов. Европейският парламент и Съветът биват незабавно информирани в подобни случаи.
2. Това уведомление включва информация относно причините за определянето на тази държава като държава, позволяваща неустойчив риболов, и описание на възможните мерки, които могат да бъдат приети във връзка с това в съответствие с настоящия регламент.
3. Преди приемането на мерките, посочени в член 4, Комисията предоставя на съответната държава разумна възможност да отговори в писмена форма на уведомлението и да коригира положението в срок от един месец след получаване на уведомлението.
Член 7
Срок на прилагане на мерките по отношение на държавите, позволяващи неустойчив риболов
1. Прилагането на мерките, посочени в член 4, се преустановява, когато държавата, позволяваща неустойчив риболов, приеме подходящи коригиращи мерки, необходими за опазването и управлението на запаса от общ интерес, които:
а)
са самостоятелно приети или са договорени в рамките на консултации със Съюза и когато е приложимо, с други засегнати държави; и
б)
не застрашават въздействието на мерките, приети от Съюза самостоятелно или в сътрудничество с други държави с цел опазването на съответните рибни запаси.
2. Комисията приема актове за изпълнение, с които определя дали условията, предвидени в параграф 1, са спазени и с които при необходимост се предвижда преустановяване на прилагането на мерките, приети по отношение на съответната държава в съответствие с член 4. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 8, параграф 2.
При наличие на надлежно обосновани наложителни причини за спешност, свързани с непредвидени икономически или социални сътресения, Комисията приема актове за изпълнение с незабавно приложение, в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 8, параграф 3, с цел вземане на решение за това, дали да се преустанови прилагането на мерките, приети в съответствие с член 4.
Член 8
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитет. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
3. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 8 от Регламент (ЕС) № 182/2011 във връзка с член 5 от него.
4. Резултатите от оценката, посочена в член 5, параграф 4, се предоставят на Европейския парламент и на Съвета в съответствие с процедурата, предвидена в член 10, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 182/2011, заедно с останалите документи, посочени в него.
Член 9
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Страсбург на 25 октомври 2012 година.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 1026/2012
2012 m. spalio 25 d.
dėl tam tikrų priemonių siekiant išsaugoti žuvų išteklius, susijusių su valstybėmis, kurios leidžia vykdyti netausiąją žvejybą
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 43 straipsnio 2 dalį ir 207 straipsnį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (2),
kadangi:
(1)
1982 m. gruodžio 10 d. Jungtinių Tautų jūrų teisės konvencijoje (toliau - UNCLOS) ir 1995 m. rugpjūčio 4 d. Jungtinių Tautų susitarime dėl 1982 m. gruodžio 10 d. Jungtinių Tautų jūrų teisės konvencijos nuostatų, susijusių su vienos valstybės ribas viršijančių žuvų išteklių ir toli migruojančių žuvų išteklių apsauga ir valdymu, įgyvendinimo (toliau - UNFSA) nustatoma, kad valdant tam tikrus bendrus, vienos valstybės ribas viršijančius žuvų išteklius ir toli migruojančių žuvų išteklius, visos valstybės, kurių vandenyse yra žuvų išteklių (pakrantės valstybės) ir valstybės, kurių laivynai žvejoja tuos išteklius (žvejojančios valstybės), turi bendradarbiauti. Šį bendradarbiavimą galima organizuoti per regionines žuvininkystės valdymo organizacijas (angl. regional fisheries management organisations, RFMO) arba, jeigu atitinkami ištekliai nepriklauso jokios RFMO kompetencijai, nustatant ad hoc tvarką, kurios laikosi žvejyba suinteresuotos valstybės;
(2)
jeigu trečioji valstybė, kuri yra suinteresuota žvejyba, susijusia su tos valstybės ir Sąjungos bendro intereso žuvų ištekliais, leidžia vykdyti žvejybos veiklą, tinkamai neatsižvelgdama į esamus žvejybos modelius arba kitų valstybių ir Sąjungos teises, pareigas ir interesus, ir taip kelia grėsmę tų išteklių tvarumui, ir valdydama šiuos išteklius nebendradarbiauja su kitomis valstybėmis ir Sąjunga, turėtų būti priimtos specialios priemonės siekiant paraginti tą valstybę prisidėti prie tų išteklių išsaugojimo;
(3)
žuvų ištekliai turėtų būti laikomi netausios būklės, jeigu nėra nuolat išlaikomas arba viršijamas toks jų kiekis, kuriam esant užtikrinamas didžiausias galimas tausios žvejybos laimikis, arba jei šis kiekis negali būti apskaičiuojamas, kai išteklių kiekis nėra nuolat išlaikomas neviršijant saugių biologinių ribų;
(4)
būtina apibrėžti sąlygas, į kurias atsižvelgiant valstybę būtų galima laikyti valstybe, kuri leidžia vykdyti netausiąją žvejybą, ir jos atžvilgiu taikyti šiame reglamente numatytas priemones, įskaitant procesą, kuriuo toms valstybėms suteikiama teisė išdėstyti savo poziciją ir užtikrinama galimybė imtis taisomųjų veiksmų;
(5)
be to, būtina apibrėžti, kokių priemonių galima imtis valstybių, kurios leidžia vykdyti netausiąją žvejybą, atžvilgiu, ir nustatyti bendrąsias tokių priemonių priėmimo sąlygas, kad jos būtų grindžiamos objektyviais kriterijais ir būtų nešališkos, ekonomiškai veiksmingos ir suderintos su tarptautinės teisės, visų pirma su Pasaulio prekybos organizacijos steigimo sutarties, nuostatomis;
(6)
taikant tokias priemones turėtų būti siekiama panaikinti valstybėms, kurios leidžia vykdyti netausiąją žvejybą, paskatas žvejoti bendro intereso žuvų išteklių žuvis. Tai galima pasiekti, inter alia, apribojant žvejybos produktų, sužvejotų laivais, kurie vykdė bendro intereso išteklių žuvų žvejybą kontroliuojant valstybei, kuri leidžia vykdyti netausiąją žvejybą, importą, ribojant tų laivų patekimą į uostus ar užtikrinant, kad vykdant bendro intereso išteklių žuvų žvejybą, kurią kontroliuoja valstybė, kuri leidžia vykdyti netausiąją žvejybą, nebūtų naudojami Sąjungos žvejybos laivai ar Sąjungos žvejybos įranga;
(7)
siekiant užtikrinti, kad Sąjungos veikla išsaugant žuvų išteklius būtų veiksminga ir nuosekli, būtina atsižvelgti į 2008 m. rugsėjo 29 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 1005/2008, nustatančiame Bendrijos sistemą, kuria siekiama užkirsti kelią neteisėtai, nedeklaruojamai ir nereglamentuojamai žvejybai, atgrasyti nuo jos ir ją panaikinti (3), nustatytas priemones;
(8)
siekiant užtikrinti, kad priemonės, priimtos prieš valstybę pagal šį reglamentą, būtų aplinkosauginiu požiūriu priimtinos, veiksmingos, proporcingos ir atitiktų tarptautines taisykles, būtina pasirūpinti, kad prieš jas priimant būtų įvertintas tikėtinas jų poveikis aplinkai, prekybai, taip pat ekonominis bei socialinis poveikis;
(9)
jei pagal šį reglamentą prieš valstybę priimtos priemonės yra neveiksmingos, o ta valstybė ir toliau laikoma valstybe, kuri leidžia vykdyti netausiąją žvejybą, gali būti priimtos tolesnės priemonės pagal šį reglamentą;
(10)
pagal šį reglamentą priimtos priemonės prieš valstybę turėtų būti nebetaikomos, jeigu valstybė, kuri leidžia vykdyti netausiąją žvejybą, priėmė priemones, būtinas jai prisidėti prie bendro intereso žuvų išteklių išsaugojimo;
(11)
siekiant užtikrinti vienodas šio reglamento įgyvendinimo sąlygas, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai, siekiant nustatyti valstybę, kuri leidžia vykdyti netausiąją žvejybą, priimti priemones tokios valstybės atžvilgiu ir nuspręsti, kad tokios priemonės turėtų būti nebetaikomos. Tais įgaliojimais turėtų būti naudojamasi laikantis 2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai (4);
(12)
Komisija turėtų priimti nedelsiant taikytinus įgyvendinimo aktus, kai tinkamai pagrįstais atvejais, susijusiais su pagal šį reglamentą priimtų priemonių taikymo pabaiga, tai reikia padaryti dėl privalomų skubos priežasčių,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Dalykas ir taikymo sritis
1. Šiame reglamente nustatoma su trečiųjų valstybių vykdoma žvejybos veikla ir jų politika susijusių tam tikrų priemonių priėmimo sistema, kuria siekiama užtikrinti ilgalaikį Sąjungos ir tų trečiųjų valstybių bendro intereso žuvų išteklių išsaugojimą.
2. Pagal šį reglamentą priimtas priemones galima taikyti visais atvejais, kai kartu valdydamos bendro intereso žuvų išteklius trečiosios valstybės ir Sąjunga turi bendradarbiauti, taip pat kai tas bendradarbiavimas vykdomas per RFMO ar panašią įstaigą.
2 straipsnis
Terminų apibrėžtys
Šiame reglamente taikomos šios terminų apibrėžtys:
a) bendro intereso žuvų ištekliai- žuvų ištekliai, dėl kurių geografinio pasiskirstymo juos žvejoti gali tiek Sąjunga, tiek trečiosios valstybės ir kuriuos valdant tokios valstybės ir Sąjunga turi bendradarbiauti dvišaliu ar daugiašaliu lygmeniu;
b) susijusios žuvų rūšys- žuvys, kurios priklauso tai pačiai ekosistemai kaip bendro intereso žuvų išteklių žuvys ir kurios gaudo tų išteklių žuvis, yra pačios jų gaudomos, konkuruoja su jomis dėl maisto ir gyvenamosios erdvės arba kartu su jomis plaukioja toje pačioje žvejybos zonoje ir yra žvejojamos ar netyčia pagaunamos tos pačios žūklės (žūklių) metu;
c) regioninė žvejybos valdymo organizacija arba RFMO- paregionio, regiono ar panaši organizacija, pagal tarptautinę teisę turinti kompetenciją nustatyti gyvųjų jūrų išteklių, kurie pagal šios organizacijos steigimo konvenciją ar susitarimą priklauso jos atsakomybės sričiai, išsaugojimo ir valdymo priemones;
d) importas- žuvų ar žvejybos produktų įvežimas į Sąjungos teritoriją, įskaitant perkrovimo Sąjungos teritorijoje esančiuose uostuose tikslais;
e) perkrovimas- visų žvejybos laive esančių žuvų ar žvejybos produktų arba jų dalies perkrovimas į kitą žvejybos laivą;
f) netausi būklė- padėtis, kai nėra nuolat išlaikomas arba viršijamas toks žuvų išteklių kiekis, kuriam esant užtikrinamas didžiausias galimas tausios žvejybos laimikis, arba, jei šis kiekis negali būti apskaičiuojamas, kai išteklių kiekis nėra nuolat išlaikomas neviršijant saugių biologinių ribų; žuvų išteklių kiekis, pagal kurį nustatoma, ar ištekliai yra netausios būklės, turi būti nustatomas remiantis geriausiomis turimomis mokslinėmis rekomendacijomis;
g) saugios biologinės ribos- žuvų išteklių kiekio ribos, kurių neviršijant yra didelė žuvų dauginimosi tikimybė, tuo pat metu leidžiant sugauti gausų šių išteklių laimikį;
h) valstybė- trečioji valstybė, įskaitant savivaldos statusą turinčias teritorijas, kurioms suteikti įgaliojimai jūrų gyvųjų išteklių išsaugojimo ir valdymo srityje.
3 straipsnis
Valstybės, kurios leidžia vykdyti netausiąją žvejybą
Valstybę galima laikyti valstybe, kuri leidžia vykdyti netausiąją žvejybą, jeigu:
a)
ji nebendradarbiauja valdant bendro intereso žuvų išteklius ir laikantis visų UNCLOS ir UNFSA ar bet kokio kito tarptautinio susitarimo nuostatų ar tarptautinės teisės normų ir
b)
arba
i)
ji nepriima reikalingų žvejybos valdymo priemonių, arba
ii)
žvejybos valdymo priemones ji priima tinkamai neatsižvelgusi į kitų valstybių ir Sąjungos teises, interesus ir pareigas ir dėl tų žvejybos valdymo priemonių, jas taikant kartu su priemonėmis, kurių ėmėsi kitos valstybės ir Sąjunga, žvejybos veikla galėtų lemti žuvų išteklių netausią būklę. Laikoma, kad šios sąlygos laikytasi ir tada, kai tai valstybei priėmus žvejybos valdymo priemones ištekliai netapo netausūs tik dėl kitų valstybių priimtų priemonių.
4 straipsnis
Priemonės valstybių, kurios leidžia vykdyti netausiąją žvejybą, atžvilgiu
1. Komisija valstybės, kuri leidžia vykdyti netausią žvejybą, atžvilgiu įgyvendinimo aktais gali priimti šias priemones, kuriomis:
a)
ta valstybė nustatoma kaip valstybė, kuri leidžia vykdyti netausiąją žvejybą;
b)
nustatomi, jeigu reikia, konkretūs tos valstybės laivai ar laivynai, kuriems turi būti taikomos tam tikros priemonės;
c)
nustatomi kiekybiniai žuvų iš bendro intereso žuvų išteklių žuvų, sužvejotų kontroliuojant tai valstybei, ir žvejybos produktų, pagamintų iš tokių žuvų arba savo sudėtyje turinčių tokių žuvų, importo apribojimai;
d)
nustatomi kiekybiniai bet kokių susijusių rūšių žuvų ir žvejybos produktų, pagamintų iš tokių žuvų arba jų turinčių savo sudėtyje, importo apribojimai, jeigu jos sužvejotos vykdant bendro intereso žuvų išteklių žuvų žvejybą kontroliuojant tai valstybei; priimdama šią priemonę, Komisija, laikydamasi šio reglamento 5 straipsnio 4 dalies ir taikydama proporcingumo principą, apibrėžia, kurių rūšių žuvims ir sužvejotiems žuvų kiekiams taikoma priemonė;
e)
nustatomi apribojimai naudotis Sąjungos uostais su tos valstybės vėliava plaukiojantiems laivams, žvejojantiems bendro intereso ir (arba) susijusių rūšių žuvų išteklius, ir laivams, gabenantiems bendro intereso ir (arba) susijusių rūšių žuvų išteklių žuvis ir iš jų pagamintus žvejybos produktus, kurias sužvejojo su tos valstybės vėliava plaukiojantys laivai ar laivai, kuriems ta valstybė suteikė leidimą vykdyti tokią žvejybą, nors jie ir plaukioja su kitos valstybės vėliava; tokie apribojimai netaikomi susiklosčius force majeure aplinkybėms ar ištikus nelaimei, kaip apibrėžta UNCLOS 18 straipsnyje, kai reikia teikti su tų situacijų pasekmių šalinimu tiesiogiai susijusias paslaugas;
f)
Sąjungos ekonominės veiklos vykdytojams uždraudžiama pirkti bet kokį su tos valstybės vėliava plaukiojantį žvejybos laivą;
g)
uždraudžiama su valstybės narės vėliava plaukiojančius žvejybos laivus perregistruoti toje valstybėje;
h)
valstybėms narėms uždraudžiama išduoti leidimą sudaryti frachtavimo susitarimus, pagal kuriuos Sąjungos ekonominės veiklos vykdytojai frachtuoja savo laivus tos valstybės ekonominės veiklos vykdytojams;
i)
uždraudžiama eksportuoti į tą valstybę su valstybės narės vėliava plaukiojančius žvejybos laivus ar žvejybos įrangą ir reikmenis, būtinus bendro intereso žuvų išteklių žuvims žvejoti;
j)
Sąjungos ekonominės veiklos vykdytojams su ta valstybe uždraudžiama sudaryti privačius prekybos susitarimus, pagal kuriuos su valstybės narės vėliava plaukiojantis žvejybos laivas galėtų naudotis tos valstybės žvejybos galimybėmis;
k)
uždraudžiamos bendros žvejybos operacijos, kurias vykdo su valstybės narės vėliava plaukiojantys žvejybos laivai ir su tos valstybės vėliava plaukiojantys žvejybos laivai.
2. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 8 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
5 straipsnis
Pagal šį reglamentą priimtoms priemonėms taikomi bendrieji reikalavimai
1. 4 straipsnyje nurodytos priemonės turi būti:
a)
susijusios su bendro intereso žuvų išteklių išsaugojimu;
b)
taikomos kartu su Sąjungos laivams nustatytais žvejybos apribojimais arba su gamybos ar vartojimo Sąjungoje apribojimais, taikomais tų rūšių žuvims ir žvejybos produktams, pagamintiems iš šių žuvų ar kurių sudėtyje yra tokių žuvų, dėl kurių priimtos priemonės;
c)
proporcingos siekiamiems tikslams ir suderinamos su tarptautiniais susitarimais, kurių susitariančioji šalis yra Sąjunga, ir bet kokiomis kitomis atitinkamomis tarptautinės teisės normomis nustatytais įpareigojimais.
2. 4 straipsnyje nurodytomis priemonėmis atsižvelgiama į priemones, jau priimtas pagal Reglamentą (EB) Nr. 1005/2008.
3. 4 straipsnyje nurodytos priemonės netaikomos taip, kad būtų galima savavališkai arba nepagrįstai diskriminuoti valstybes, kuriose galioja vienodos sąlygos, arba kad būtų paslėptai apribojama tarptautinė prekyba.
4. Priimdama 4 straipsnyje nurodytas priemones Komisija, siekdama užtikrinti, kad tos priemonės būtų aplinkosauginiu požiūriu priimtinos, veiksmingos, proporcingos ir atitiktų tarptautines taisykles, įvertina trumpalaikį ir ilgalaikį tų priemonių poveikį aplinkai, prekybai, ekonominį ir socialinį poveikį bei su jų įgyvendinimu susijusią administracinę naštą.
5. 4 straipsnyje nurodytose priemonėse numatoma atitinkama jų vykdymo užtikrinimo sistema, kurią taiko kompetentingos valdžios institucijos.
6 straipsnis
Procedūros, taikomos prieš priimant priemones valstybių, kurios leidžia vykdyti netausiąją žvejybą, atžvilgiu
1. Jeigu Komisija laiko būtina priimti 4 straipsnyje nurodytas priemones, ji atitinkamai valstybei praneša apie ketinimą ją priskirti prie valstybių, kurios leidžia vykdyti netausiąją žvejybą. Tokiais atvejais apie tai nedelsiant pranešama Europos Parlamentui ir Tarybai.
2. Į tą pranešimą įtraukiama informacija apie tos valstybės priskyrimo prie valstybių, kurios leidžia vykdyti netausiąją žvejybą, priežastis ir apibūdinamos galimos priemonės, kurių pagal šį reglamentą galima imtis tos valstybės atžvilgiu.
3. Prieš priimdama 4 straipsnyje nurodytas priemones, Komisija atitinkamai valstybei suteikia tinkamą galimybę raštu pateikti atsakymą į pranešimą ir imtis taisomųjų veiksmų per vieną mėnesį nuo to pranešimo gavimo.
7 straipsnis
Priemonių taikymo valstybių, kurios leidžia vykdyti netausiąją žvejybą, atžvilgiu laikotarpis
1. 4 straipsnyje nurodytos priemonės nebetaikomos, kai valstybė, kuri leidžia vykdyti netausiąją žvejybą, priima atitinkamas taisomąsias priemones, kurios reikalingos bendro intereso žuvų išteklių išsaugojimui ir valdymui, ir tos taisomosios priemonės:
a)
buvo priimtos savarankiškai arba dėl jų susitarta atsižvelgiant į konsultacijas su Sąjunga ir, jeigu reikia, su kitomis atitinkamomis valstybėmis ir
b)
nemažina Sąjungos savarankiškai ar kartu su kitomis valstybėmis priimtų atitinkamų žuvų išteklių išsaugojimo priemonių poveikio.
2. Komisija priima įgyvendinimo aktus, kuriais nustatoma, ar įvykdytos 1 dalyje nustatytos sąlygos, ir, jeigu reikia, numato, kad pagal 4 straipsnį atitinkamos valstybės atžvilgiu priimtų priemonių taikymas turi būti nutrauktas. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 8 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
Dėl tinkamai pagrįstų privalomų skubos priežasčių, susijusių su nenumatyta ekonomine ar socialine triktimi, Komisija priima nedelsiant taikytinus įgyvendinimo aktus pagal 8 straipsnio 3 dalyje nurodytą procedūrą, siekdama priimti sprendimą nebetaikyti pagal 4 straipsnį priimtų priemonių.
8 straipsnis
Komiteto procedūra
1. Komisijai padeda komitetas. Tas komitetas - komitetas, kaip apibrėžta Reglamente (ES) Nr. 182/2011.
2. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnis.
3. Kai daroma nuoroda į šią dalį, Reglamento (ES) Nr. 182/2011 8 straipsnis taikomas kartu su jo 5 straipsniu.
4. 5 straipsnio 4 dalyje nurodyto vertinimo rezultatai pateikiami Europos Parlamentui ir Tarybai pagal Reglamento (ES) Nr. 182/2011 10 straipsnio 4 dalyje numatytą procedūrą kartu su joje nurodytais dokumentais.
9 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja trečią dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Strasbūre 2012 m. spalio 25 d.