РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 27 февруари 2014 година
за предоставяне на поисканата от Ирландия дерогация съгласно Директива 91/676/ЕИО на Съвета относно опазването на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници
(нотифицирано под номер C(2014) 1194)
(само текстът на английски език е автентичен)
(2014/112/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 91/676/ЕИО на Съвета от 12 декември 1991 г. за опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници (1), и по-специално точка 2, трета алинея от приложение III към нея,
като има предвид, че:
(1)
Ако количеството оборски тор, което дадена държава членка възнамерява да използва на хектар годишно, е различно от определеното в точка 2, втора алинея, първо изречение от приложение III към Директива 91/676/ЕИО и в буква а) от същата алинея, това количество следва да бъде определено така, че да не възпрепятства осъществяването на целите, определени в член 1 от същата директива, и да бъде обосновано въз основа на обективни критерии, като дълги вегетационни периоди и култури с високо поемане на азот.
(2)
На 22 октомври 2007 г. Комисията прие Решение 2007/697/ЕО за предоставяне на поисканата от Ирландия дерогация по силата на Директива 91/676/ЕИО на Съвета за опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници (2), с което се разрешава прилагането на естествен тор до 250 kg азот на хектар годишно при определени условия във ферми с минимум 80 % пасища, в контекста на Irish Action Programme as implemented in the European Communities (Good Agricultural Practice for Protection of waters) Regulations 2006 (Нормативен инструмент № 378 от 2006 г.), с дата на изтичане на действието на 17 юли 2010 г.
(3)
На 24 февруари 2011 г. Комисията прие Решение 2011/127/ЕС (3), което изменя Решение 2007/697/ЕО и удължава срока на дерогацията до 31 декември 2013 г., в контекста на Irish Action Programme as implemented in the European Communities (Good Agricultural Practice for Protection of waters) Regulations 2010 (Нормативен инструмент № 610 от 2010 г.).
(4)
Дерогацията, предоставена с Решение 2007/697/ЕО, изменено с Решение 2011/127/ЕС, обхващаше 5 093 ферми през 2012 г., което съответства на около 3,34 % от общия брой стопанства с животни на пасищно отглеждане, 11,44 % от общия брой глави добитък и 5,19 % от общата нетна селскостопанска площ.
(5)
На 4 октомври 2013 г. Ирландия внесе в Комисията искане за удължаване на дерогацията от точка 2, трета алинея от приложение III към Директива 91/676/ЕИО.
(6)
В съответствие с член 3, параграф 5 от Директива 91/676/ЕИО Ирландия прилага програма за действие на цялата си територия.
(7)
Докладът на Комисията до Съвета и Европейския парламент относно прилагането на Директива 91/676/ЕИО на Съвета за опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници, основан на докладите на държавите членки за периода 2008-2011 г. показва, че в Ирландия по отношение на подземните води, всички мониторингови станции имат средна концентрация на нитрати под 50 mg/l, а в 87 % от мониторинговите станции средната концентрация на нитрати е под 25 mg/l. По отношение на повърхностните води, всички мониторингови станции имат средна концентрация на нитрати под 50 mg/l, а в над 99 % от мониторинговите станции средната концентрация на нитрати е под 25 mg/l.
(8)
Броят на селскостопанските животни и използването на химически торове са спаднали през последните години. Броят на едрия рогат добитък, на прасетата и на овцете е намалял съответно с 4 %, 11 % и 22 % от периода 2004-2007 г. до периода 2008-2011 г. Средното натоварване с азот от оборски тор в периода 2008-2011 г. е било 105 kg/ha - спад с 8 % в сравнение с периода 2004-2007 г. Средното натоварване с фосфор в периода 2008-2011 г. е било 15 kg/ha - спад с 6 % в сравнение с периода 2004-2007 г. Средното използване на химичен азотен тор е намаляло с 6 % през периода 2008-2011 г. в сравнение с периода 2004-2007 г. Средното използване на химичен фосфорен тор е намаляло с 31 % през периода 2008-2011 г. в сравнение с периода 2004-2007 г.
(9)
В Ирландия 93 % от селскостопанските земи се използват като пасища. Като цяло в пасищните ферми 47 % от площите се обработват екстензивно и поради това имат относително ниска гъстота на животните и ниско използване на торове, 32 % се обработват по агро-екологични програми и само 5,2 % се обработват интензивно. За орна земя се използват 7 %. Средното използване на химически торове върху пасища възлиза на 81 kg/ha азот и 7 kg/ha фосфор.
(10)
Климатът в Ирландия се характеризира с равномерно разпределение на валежите през годината и със сравнително малки температурни разлики, което позволява вегетационният период на тревата да продължава от 330 дни в югозападните райони до около 250 дни в североизточните.
(11)
Комисията, след като разгледа искането на Ирландия, взе предвид ирландската програма за действие и в светлината на придобития опит от дерогацията, предвидена в Решение 2007/697/ЕО, изменено с Решение 2011/127/ЕС, счита, че количеството оборски тор, предложено от Ирландия, съответстващо на 250 kg азот на хектар годишно, няма да възпрепятства постигането на целите на Директива 91/676/ЕИО, при положение че бъдат спазени някои строги условия.
(12)
Подкрепящата информация, предоставена от Ирландия, показва, че предлаганото количество от 250 kg азот на хектар годишно във фермите с най-малко 80 % пасища е оправдано въз основа на обективни критерии, като високо нетно количество на валежите, дълги вегетационни периоди и високи добиви на трева с високо поемане на азот.
(13)
Решение 2007/697/ЕО, изменено с Решение 2011/127/ЕС, изтича на 31 декември 2013 г. С цел да се осигури възможност засегнатите фермери да продължат да се ползват от дерогацията, е целесъобразно да се приеме настоящото решение.
(14)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета по нитратите, създаден по силата на член 9 от Директива 91/676/ЕИО,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Дерогацията, поискана от Ирландия с писмо от 4 октомври 2013 г. с цел да се разреши прилагането на по-голямо количество оборски тор от предвиденото в точка 2, втора алинея, първо изречение и в точка 2, буква а) от приложение III към Директива 91/676/ЕИО, се предоставя при условията, определени в настоящото решение.
Член 2
Определения
За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
а)
„пасищни ферми“ означава стопанства, в които 80 % или повече от земеделската земя, налична за прилагането на оборски тор, е заета с трева;
б)
„пасящ добитък“ означава едър рогат добитък (с изключение на малки телета), овце, сърни, кози и коне;
в)
„трева“ означава постоянно или временно тревно пасище (под временно се разбира по-малко от четири години);
г)
„парцел“ означава отделен участък или група участъци, хомогенни по отношение на отглежданите селскостопански култури, вида на почвата и практиките на торене.
Член 3
Обхват
Настоящото решение се прилага на индивидуална основа към пасищните ферми и подлежи на условията, определени в членове 4, 5 и 6.
Член 4
Ежегодно кандидатстване и поемане на ангажимент
1. Всяка година фермерите, които искат да се ползват от дерогация по силата на настоящото решение, подават заявление до компетентните органи.
2. Заедно с годишното заявление, посочено в параграф 1, те писмено се ангажират да спазват условията по членове 5 и 6.
Член 5
Прилагане на оборски тор и други торове
1. Количеството естествен тор от пасящ добитък, което ежегодно се прилага върху земята в пасищните ферми, включително и от страна на самите животни, не може да надхвърля количеството естествен тор, което съдържа 250 kg азот на хектар, при спазване на условията, определени в параграфи 2-7.
2. Общото влагане на азот не трябва да надвишава предвидимата потребност от хранителни вещества на съответната култура, трябва да отчита постъплението от почвата и не трябва да надхвърля максималната норма за наторяване, приложима за фермата, която е установена в програмата за действие за нитратите. Общото прилагане на азот се диференцира въз основа на гъстотата на животните и производителността на пасището.
3. За всяка ферма трябва да се води план за наторяването, в който се описва редуването на културите върху земеделската земя и планираното прилагане на оборски тор и други торове. Той трябва да бъде на разположение във фермата за всяка календарна година преди 1 март. Планът за наторяването съдържа най-малко следното:
а)
плана за редуването на културите, който трябва да посочва площта на парцелите с трева и на парцелите с други насаждения, включително скица, показваща местоположението на отделните парцели;
б)
броя на животните, описание на помещенията за животните и системата за съхранение на оборския тор, включително наличните обеми за съхранение на оборски тор;
в)
изчисление на произведените във фермата азот и фосфор в оборския тор;
г)
количеството, вида и характеристиките на оборския тор, изнесен извън фермата или внесен в нея;
д)
прогнозните потребности на културите от азот и фосфор за всеки парцел;
е)
резултати от анализите на почвата, свързани със съдържанието на азот и фосфор, ако има такива;
ж)
видът на тора, които ще се използва;
з)
изчисление на приложеното количество азот и фосфор от оборски тор за всеки парцел;
и)
изчисление на приложеното количество азот и фосфор от изкуствени и други торове за всеки парцел.
Плановете се преработват най-късно до седем дни след настъпването на каквито и да било промени в селскостопанските практики, за да се осигури съответствие между тях и действителните селскостопански практики.
4. Всеки фермер води отчет за наторяването, включително информация, свързана с управлението на вложените количества азот и фосфор и на замърсените води.
Отчетите се предават на компетентните органи за всяка календарна година.
5. За всяка пасищна ферма, ползваща се от дерогация, фермерът приема, че заявлението, посочено в член 4, параграф 1, планът за наторяването и отчетите за наторяването могат да бъдат обект на контрол.
6. Всеки фермер, на когото е предоставена дерогация, периодично извършва анализ на азота и фосфора в почвата за правилно наторяване.
Вземането на проби и анализът трябва да се извършват най-малко веднъж на всеки четири години за всяка хомогенна площ от фермата по отношение на редуването на културите и почвените характеристики.
Изисква се минимум по един анализ на всеки пет хектара земеделска земя.
Резултатите от анализа на азота и фосфора в почвата са на разположение във фермата, ползваща се от дерогация.
7. Оборски тор не се разпръсква през есента преди култивирането на тревата.
Член 6
Управление на земята
1. 80 % или повече от площта, налична за прилагането на оборски тор, се култивират с трева.
2. Фермерите, ползващи се от индивидуална дерогация, изпълняват следните мерки:
а)
временните пасища се орат напролет;
б)
на разораните пасища, върху всички видове почва, следват непосредствено насаждения с висока потребност от азот;
в)
в редуването на култури не се включват бобови и други растения, които фиксират атмосферния азот.
3. Параграф 2, буква в) обаче не се отнася за детелината в пасища, в които тя заема под 50 %, нито за другите бобови растения, засети заедно с тревата.
Член 7
Мониторинг
1. Компетентният орган осигурява, че за всеки окръг се изготвят и актуализират ежегодно карти с процента на пасищните ферми, процента на животните и процента на земеделската земя, обхванати от индивидуална дерогация, както и карти на местното земеползване.
2. Извършва са мониторинг на почвата, повърхностните води и подземните води, за да се осигурят данни за концентрацията на азот и фосфор в почвените води, за минералния азот в почвения профил и концентрацията на нитрати в подземните и повърхностните води, както при условията на дерогация, така и при отсъствието на такава. Мониторингът се извършва на ниво земеделски участък и в селскостопанските водосбори, обект на мониторинг. Мониторинговите пунктове обхващат главните видове почви, нива на интензивност на торенето, практики за наторяване и култури.
3. Засилен мониторинг на водите се извършва в селскостопанските водосбори, разположени в близост до най-уязвимите водни обекти.
4. Във фермите, ползващи се от индивидуални дерогации, се извършват проучвания за местното земеползване, редуването на културите и селскостопанските практики. Събраната информация и данните от анализа на хранителните вещества, посочен в член 5, параграф 6, и от мониторинга, посочен в параграф 2 от настоящия член, се използват за изчисляване въз основа на модел на степента на загубите на нитрати и фосфор от фермите, ползващи се от дерогация.
Член 8
Контрол
1. Компетентните органи осигуряват, че всички заявления за дерогация са обект на административен контрол. Когато при контрола се установи, че условията, предвидени в членове 5 и 6, не са изпълнени, заявителят се уведомява за това. В такъв случай заявлението се счита за отхвърлено.
2. Въвежда се програма за инспекции на място, които се основават на анализ на риска, на резултатите от контрола от предходните години и резултатите от общия контрол на случаен принцип за прилагането на законодателството, което изпълнява Директива 91/676/ЕИО. Инспекциите на място обхващат най-малко 5 % от фермите, ползващи се от индивидуална дерогация по отношение на условията, определени в членове 5 и 6 от настоящото решение. Когато проверката покаже несъответствие, фермерът се уведомява за това. Тази информация трябва да бъде взета предвид при вземането на решение относно искането за дерогация за следващата година.
3. На компетентните органи се предоставят необходимите правомощия и средства за проверка на спазването на дерогацията, предоставена съгласно настоящото решение.
Член 9
Докладване
Всяка година най-късно до месец юни компетентните органи представят доклад, съдържащ следната информация:
а)
карти с процента на фермите, процента на селскостопанските животни и процента на земеделската земя, обхванати от индивидуални дерогации за всеки окръг, както и картите на местното земеползване, посочени в член 7, параграф 1;
б)
резултатите от мониторинга на подземните и повърхностните води по отношение на концентрацията на нитратите, включително информация за тенденциите в качеството на водите както при условията на дерогация, така и при отсъствието на такава, както и въздействието на дерогацията върху качеството на водите, както е посочено в член 7, параграф 2;
в)
резултатите от мониторинга на почвите по отношение на концентрацията на азот и фосфор в почвените води и минералния азот в почвения профил, както при условията на дерогация, така и в отсъствието на такава, както е посочено в член 7, параграф 2;
г)
резюме и оценка на данните, получени от засиления мониторинг на водите, посочен в член 7, параграф 3;
д)
резултатите от проучванията на местното земеползване, редуването на културите, както и селскостопанските практики, както е посочено в член 7, параграф 4;
е)
резултатите от изчисленията въз основа на модел на количеството на загубите на азот и фосфор във фермите, ползващи се от индивидуална дерогация, посочени в член 7, параграф 4;
ж)
оценка на изпълнението на условията на дерогацията въз основа на контрола на равнище ферма, както и информация за неизрядните ферми въз основа на резултатите от административния контрол и инспекциите на място, посочени в член 8, параграфи 1 и 2;
з)
сравнителен анализ на контрола на фермите в Ирландия, ползващи се от дерогация, с този на фермите, които не се ползват от дерогация. Информацията включва данни от годишните инспекции, административните проверки, селскостопанските инспекции в контекста на кръстосаното спазване, както и статистика за нарушенията.
Член 10
Прилагане
Настоящото решение се прилага в контекста на Irish Action Programme as implemented in the European Union (Good Agricultural Practice for Protection of Waters) Regulations 2014 (Нормативен инструмент № 31 от 2014 г.).
Срокът на действие на настоящото решение изтича на 31 декември 2017 г.
Член 11
Адресат на настоящото решение е Ирландия.
Съставено в Брюксел на 27 февруари 2014 година.
KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO SPRENDIMAS
2014 m. vasario 27 d.
kuriuo Airijai suteikiamas jos prašomas leidimas taikyti Tarybos direktyvoje 91/676/EEB dėl vandenų apsaugos nuo taršos nitratais iš žemės ūkio šaltinių numatytą leidžiančią nukrypti nuostatą
(pranešta dokumentu Nr. C(2014) 1194)
(Tekstas autentiškas tik anglų kalba)
(2014/112/ES)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 1991 m. gruodžio 12 d. Tarybos direktyvą 91/676/EEB dėl vandenų apsaugos nuo taršos nitratais iš žemės ūkio šaltinių (1), ypač į jos III priedo 2 dalies trečią pastraipą,
kadangi:
(1)
jei valstybė narė vienam hektarui numato per metus panaudoti kitokį mėšlo kiekį nei nurodyta Direktyvos 91/676/EEB III priedo 2 dalies antros pastraipos pirmame sakinyje ir tos pastraipos a punkte, tas mėšlo kiekis turi būti toks, kad netrukdytų siekti minėtos direktyvos 1 straipsnyje nustatytų tikslų ir būtų pagrįstas objektyviais kriterijais, tokiais kaip ilgas pasėlių vegetacinis laikotarpis ir daug azoto įsisavinantys pasėliai;
(2)
2007 m. spalio 22 d. Komisija priėmė sprendimą 2007/697/EB, suteikiantį Airijai jos prašomą leidžiančią nukrypti nuostatą pagal Tarybos direktyvą 91/676/EEB dėl vandenų apsaugos nuo taršos nitratais iš žemės ūkio šaltinių (2), kuriuo leido ūkiuose, kurių bent 80 % sudaro ganyklos, naudoti tokį gyvulių mėšlo kiekį, su kuriuo į vieną hektarą per metus patektų ne daugiau kaip 250 kg azoto, pagal Airijos veiksmų programą, įgyvendintą 2006 m. Europos Bendrijų Vandenų apsaugos gerosios žemės ūkio praktikos nuostatais (2006 m. statutinis dokumentas Nr. 378), kuris nustojo galioti 2010 m. liepos 17 d.;
(3)
2011 m. vasario 24 d. Komisija priėmė sprendimą 2011/127/ES (3), kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2007/697/EB ir pratęsiamas leidžiančios nukrypti nuostatos galiojimas iki 2013 m. gruodžio 31 d., pagal Airijos veiksmų programą, įgyvendintą 2010 m. Europos Bendrijų Vandenų apsaugos gerosios žemės ūkio praktikos nuostatais (2010 m. statutinis dokumentas Nr. 610);
(4)
Sprendimu 2007/697/EB su pakeitimais, padarytais Sprendimu 2011/127/ES, suteiktas leidimas taikyti leidžiančią nukrypti nuostatą 2012 m. Airijoje taikytas 5 093 ūkiams - tai atitinka maždaug 3,34 % visų ūkių, kuriuose auginami ganomi gyvuliai, 11,44 % visų sutartinių galvijų ir 5,19 % visos žemės ūkio paskirties žemės;
(5)
pagal Direktyvos 91/676/EEB III priedo 2 dalies trečią pastraipą 2013 m. spalio 4 d. Airija pateikė Komisijai prašymą toliau taikyti leidžiančią nukrypti nuostatą;
(6)
pagal Direktyvos 91/676/EEB 3 straipsnio 5 dalį Airija veiksmų programą taiko visoje šalies teritorijoje;
(7)
2008-2011 m. valstybių narių ataskaitomis paremta Komisijos ataskaita Tarybai ir Europos Parlamentui dėl Tarybos direktyvos 91/676/EEB dėl vandenų apsaugos nuo taršos nitratais iš žemės ūkio šaltinių įgyvendinimo, rodo, kad visose Airijos požeminio vandens stebėjimo stotyse vidutinė nitratų koncentracija yra mažesnė kaip 50 mg/l, o 87 % stočių - mažesnė kaip 25 mg/l. Visose Airijos paviršinio vandens stebėjimo stotyse vidutinė nitratų koncentracija yra mažesnė kaip 50 mg/l ir daugiau kaip 99 % stočių - mažesnė kaip 25 mg/l;
(8)
per pastaruosius kelerius metus sumažėjo gyvulių skaičius ir cheminių trąšų naudojimas. Galvijų, kiaulių ir avių skaičius nuo 2004-2007 m. laikotarpio iki 2008-2011 m. atitinkamai sumažėjo 4 %, 11 % ir 22 %. 2008-2011 m. laikotarpiu vidutinis gyvulių mėšle esančio azoto kiekis buvo 105 kg/ha ir, palyginti su 2004-2007 m. buvusiu kiekiu, sumažėjo 8 %. 2008-2011 m. laikotarpiu vidutinis fosforo kiekis buvo 15 kg/ha ir, palyginti su 2004-2007 m. buvusiu kiekiu, sumažėjo 6 %. Vidutinis azoto cheminių trąšų naudojimas 2008-2011 m., palyginti su 2004-2007 m., sumažėjo 6 %. Vidutinis fosforo cheminių trąšų naudojimas 2008-2011 m., palyginti su 2004-2007 m., sumažėjo 31 %;
(9)
Airijoje 93 % žemės ūkio paskirties žemės yra ganyklos. Iš viso ganykliniuose ūkiuose 47 % žemės ploto yra ekstensyviai eksploatuojama, todėl gyvulių tankis bei trąšų naudojimas yra palyginti nedidelis, 32 % žemės ploto eksploatuojama pagal agrarinės aplinkosaugos programas ir tik 5,2 % eksploatuojama intensyviai. 7 % ploto naudojama žemdirbystei. Vidutinį ganykloms naudojamų cheminių trąšų kiekį sudaro 81 kg/ha azoto ir 7 kg/ha fosforo;
(10)
Airijos klimatas, kuriam būdingas tolygus metiniu kritulių pasiskirstymas per visus metus ir palyginti maži metinės temperatūros svyravimai, yra palankus ilgam žolės augimo sezonui (nuo 330 dienų per metus šalies pietvakariuose iki maždaug 250 dienų per metus šiaurės rytuose);
(11)
Komisija, išnagrinėjusi Airijos prašymą ir atsižvelgdama į Airijos veiksmų programą bei į patirtį, įgytą taikant Sprendime 2007/697/EB su pakeitimais, padarytais Sprendimu 2011/127/ES, numatytą nukrypti leidžiančią nuostatą, laikosi nuomonės, kad Airijos pasiūlytas mėšlo kiekis, atitinkantis 250 kg azoto vienam hektarui per metus, netrukdys siekti Direktyvos 91/676/EEB tikslų, jei bus laikomasi tam tikrų griežtų sąlygų;
(12)
remiantis Airijos pateikta patvirtinamąja informacija, siūlomas vienam hektarui per metus 250 kg azoto kiekis ūkiuose, kurių bent 80 % sudaro ganyklos, yra pagrįstas objektyviais kriterijais - dideliu bendru kritulių kiekiu, ilgu vegetaciniu periodu ir dideliu kiekiu žolės, įsisavinančios daug azoto;
(13)
Sprendimas 2007/697/EB su pakeitimais, padarytais Sprendimu 2011/127/ES, baigia galioti 2013 m. gruodžio 31 d. Siekiant užtikrinti, kad atitinkamiems ūkininkams toliau būtų taikoma nukrypti leidžianti nuostata, reikia priimti šį sprendimą;
(14)
šiame sprendime numatytos priemonės atitinka Direktyvos 91/676/EEB 9 straipsniu įkurto Nitratų komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Remiantis 2013 m. spalio 4 d. raštu Airijos pateiktu prašymu suteikiamas leidimas, laikantis šiame sprendime nustatytų sąlygų, taikyti leidžiančią nukrypti nuostatą, pagal kurią leidžiama nustatyti didesnį gyvulių mėšlo kiekį nei nurodyta Direktyvos 91/676/EEB III priedo 2 punkto antros pastraipos pirmame sakinyje ir tos pastraipos a papunktyje.
2 straipsnis
Apibrėžtys
Šiame sprendime vartojamų terminų apibrėžtys:
a) ganykliniai ūkiai- ūkiai, kurių 80 % arba didesnį žemės ūkio paskirties žemės, tinkamos tręšti mėšlu, plotą sudaro ganyklos;
b) ganomi gyvuliai- galvijai (išskyrus veršelius), avys, elniai, ožkos ir arkliai;
c) ganyklos- nuolatinės arba laikinos ganyklos (laikinose ganyklose žolė auga mažiau kaip ketverius metus);
d) sklypas- atskiras, pagal pasėlius, dirvožemio tipą ir tręšimo praktiką vienarūšis laukas (arba laukų grupė).
3 straipsnis
Taikymo sritis
Šis sprendimas taikomas pavieniams ganykliniams ūkiams, kurie turi laikytis 4, 5 ir 6 straipsniuose nustatytų sąlygų.
4 straipsnis
Kasmetinė paraiška ir įsipareigojimas
1. Ūkininkai, norintys pasinaudoti šiame sprendime numatyta leidžiančia nukrypti nuostata, kompetentingai institucijai kasmet pateikia paraišką.
2. Pateikdami 1 dalyje nurodytą kasmetinę paraišką jie raštu įsipareigoja vykdyti 5 ir 6 straipsniuose nustatytas sąlygas.
5 straipsnis
Mėšlo ir kitų trąšų naudojimas
1. Laikantis šio straipsnio 2-7 dalyse nustatytų sąlygų, ganomų gyvulių mėšlo kiekis, kuris kiekvienais metais iškratomas ant dirvos ganykliniuose ūkiuose, įskaitant pačių gyvulių paliekamą mėšlą, neviršija mėšlo kiekio, iš kurio į dirvą patenka 250 kg azoto vienam hektarui.
2. Bendras į dirvą patenkančio azoto kiekis, įskaitant iš dirvožemio įsisavinamą kiekį, turi neviršyti numatomo konkretiems pasėliams reikalingo maistinių medžiagų kiekio ir didžiausių ūkiui taikomų tręšimo normatyvų, nustatytų Nitratų veiksmų programoje. Bendras azoto naudojimas diferencijuojamas remiantis gyvulių tankumu ir pievų našumu.
3. Kiekvienas ūkis turi turėti tręšimo planą, kuriame apibūdinama žemės ūkio paskirties žemės sėjomaina ir planuojamas mėšlo bei kitų trąšų naudojimas. Ūkis tokį planą sudaro ne vėliau kaip iki kiekvienų kalendorinių metų kovo 1 d. Tręšimo plane būtinai turi būti nurodyta:
a)
sėjomainos planas, kuriame turi būti nurodyti sklypų su žole ir sklypų su kitais pasėliais plotai, įskaitant scheminį žemėlapį, kuriame nurodomas atskirų laukų išdėstymas;
b)
gyvulių skaičius, laikymo ir saugojimo sistemos apibūdinimas, taip pat mėšlo saugyklos talpa;
c)
apskaičiuotas azoto ir fosforo kiekis ūkyje pagamintame mėšle;
d)
už ūkio ribų arba ūkiui tiekiamo mėšlo kiekis, tipas ir savybės;
e)
numatomas augalams reikalingas azoto ir fosforo kiekis kiekviename sklype;
f)
azoto ir fosforo kiekio dirvožemyje analizės rezultatai, jei yra;
g)
naudojamų trąšų pobūdis;
h)
kiekviename sklype planuojamas naudoti mėšle esančio azoto ir fosforo apskaičiuotas kiekis;
i)
kiekviename sklype planuojamas naudoti cheminėse ir kitokiose trąšose esančio azoto ir fosforo apskaičiuotas kiekis.
Siekiant užtikrinti tręšimo plano ir realios žemės ūkio praktikos nuoseklumą, šis planas peržiūrimas ne vėliau kaip per septynias dienas nuo bet kokių žemės ūkio praktikos pasikeitimų.
4. Kiekvienas ūkininkas saugo parengtas tręšimo ataskaitas, įskaitant azoto ir fosforo, patekusių į dirvožemį, kontrolės ir dirvožemio vandens tvarkymo informaciją.
Kiekvienais kalendoriniais metais šios ataskaitos pateikiamos kompetentingai institucijai.
5. Kiekvienas ganyklinis ūkis, kuriam taikoma leidžianti nukrypti nuostata, sutinka, kad 4 straipsnio 1 dalyje nurodyta paraiška, tręšimo planas ir tręšimo ataskaitos gali būti patikrinti.
6. Kiekvienas ūkininkas, kuriam leista taikyti nukrypti leidžiančią nuostatą, reguliariai atlieka azoto ir fosforo dirvožemyje tyrimą, kad tręšimas būtų tikslus.
Visuose ūkių vienarūšiuose plotuose mėginiai imami ir tyrimas atliekamas mažiausiai kartą per ketverius metus, atsižvelgiant į sėjomainą ir dirvožemio ypatybes.
Kiekviename ūkio penkių hektarų dirbamosios žemės plote atliekama bent po vieną tyrimą.
Su azoto ir fosforo dirvožemyje tyrimo rezultatais turi būti įmanoma susipažinti ūkyje, kuriam taikoma leidžianti nukrypti nuostata.
7. Gyvulių mėšlu netręšiama rudenį prieš žolės sėją.
6 straipsnis
Žemės tvarkymas
1. 80 % ar didesniame mėšlu tręšiamame plote turi būti auginama žolė.
2. Ūkininkai, kuriems taikoma individuali leidžianti nukrypti nuostata, imasi šių priemonių:
a)
suarti pavasarį laikinas ganyklas;
b)
suarus bet kokios rūšies dirvos ganyklas iš karto sodinti pasėlius, įsisavinančius didelį azoto kiekį;
c)
į pasėlių sėjomainą neįtraukti ankštinių arba kitų augalų, kaupiančių atmosferos azotą.
3. Tačiau antrosios dalies c punktas netaikomas ganyklų dobilams, jei tose ganyklose dobilai sudaro mažiau kaip 50 % kitų kartu su žole pasėtų ankštinių augalų.
7 straipsnis
Stebėsena
1. Kompetentinga institucija užtikrina, kad būtų parengti ir kasmet atnaujinami kiekvienos grafystės žemėlapiai, kuriuose parodytos ganyklinių ūkių, gyvulių ir žemės ūkio paskirties žemės, kuriai taikoma individuali leidžianti nukrypti nuostata, procentinės dalys, ir vietos žemės naudojimo žemėlapiai.
2. Turi būti stebimas dirvožemis, paviršinis ir požeminis vanduo, kad būtų surinkta duomenų apie azoto ir fosforo koncentraciją dirvožemio vandenyje, mineralinį azotą dirvožemio sluoksnyje bei azoto koncentraciją požeminiame ir paviršiniame vandenyje, kai taikoma ir kai netaikoma nukrypti leidžianti nuostata. Turi būti stebimas ūkio laukas ir žemės ūkio drenažas. Stebėjimo vietoms turi būti būdingi pagrindinių tipų dirvožemiai, intensyvumo lygiai, tręšimo praktika ir augalai.
3. Netoli itin pažeidžiamų vandens telkinių esančiose žemės ūkio zonose vykdoma sustiprinta vandens stebėsena.
4. Ūkiuose, kuriems taikomos individualios leidžiančios nukrypti nuostatos, atliekami žemės naudojimo, sėjomainos ir žemės ūkio praktikos tyrimai. Surinkta informacija ir maistinių medžiagų tyrimo duomenimis, kaip nurodyta 5 straipsnio 6 dalyje, taip pat šio straipsnio 2 dalyje nurodyta stebėsena naudojamasi atliekant modeliu grindžiamą skaičiavimą, kiek azoto ir fosforo nuteka iš ūkių, kuriems taikoma leidžianti nukrypti nuostata.
8 straipsnis
Kontrolė
1. Kompetentingos institucijos užtikrina, kad būtų atliekama visų paraiškų leisti taikyti leidžiančią nukrypti nuostatą administracinė kontrolė. Jei atliekant kontrolę paaiškėja, kad 5 ir 6 straipsniuose nustatytos sąlygos nevykdomos, apie tai informuojamas paraiškos teikėjas. Tokiu atveju paraiška laikoma atmesta.
2. Remiantis rizikos analize, ankstesnių metų kontrolės rezultatais ir Direktyvos 91/676/EEB įgyvendinimo teisės aktų bendrosios atsitiktinės kontrolės rezultatais, parengiama patikrinimų vietoje programa. Pagal šio sprendimo 5 ir 6 straipsniuose nustatytas sąlygas patikrinimai vietoje vykdomi bent 5 % ūkių, kuriems taikoma individuali leidžianti nukrypti nuostata. Kai atliekant kontrolę aptinkama, kad nesilaikoma reikalavimų, apie tai informuojamas ūkininkas. Į šią informaciją atsižvelgiama svarstant prašymą dėl leidžiančios nukrypti nuostatos taikymo kitais metais.
3. Kompetentingoms institucijoms suteikiami įgaliojimai ir priemonės, reikalingi patikrinti, ar laikomasi pagal šį sprendimą suteikto leidimo taikyti leidžiančią nukrypti nuostatą.
9 straipsnis
Atskaitos
Kiekvienais metais iki birželio mėn. kompetentingos institucijos pateikia ataskaitą, kurioje yra ši informacija:
a)
pagal 7 straipsnio 1 dalį - kiekvienos grafystės žemėlapis, kuriame parodytos ūkių, gyvulių ir žemės ūkio paskirties žemės, kuriai taikoma individuali leidžianti nukrypti nuostata, procentinės dalys; taip pat vietos žemės naudojimo žemėlapiai;
b)
pagal 7 straipsnio 2 dalį - nitratų koncentracijos požeminiame ir paviršiniame vandenyje stebėjimo rezultatai, įskaitant informaciją apie vandens kokybės tendencijas, kai taikoma leidžianti nukrypti nuostata ir kai ji netaikoma, taip pat leidžiančios nukrypti nuostatos taikymo poveikis vandens kokybei;
c)
pagal 7 straipsnio 2 dalį - azoto ir fosforo koncentracijos dirvožemio vandenyje stebėjimo rezultatai ir duomenys apie mineralinį azotą dirvožemio sluoksnyje, kai taikoma leidžianti nukrypti nuostata ir kai ji netaikoma;
d)
7 straipsnio 3 dalyje nurodytose sustiprintos stebėsenos vietose gautų duomenų santrauka ir vertinimas;
e)
pagal 7 straipsnio 4 dalį - vietinio žemės naudojimo, sėjomainos ir žemės ūkio praktikos tyrimų rezultatai;
f)
pagal 7 straipsnio 4 dalį - modeliu grindžiamo skaičiavimo, kiek azoto ir fosforo, remiantis moksliniais principais, nuteka iš ūkių, kuriems taikoma leidžianti nukrypti nuostata, rezultatai;
g)
leidžiančios nukrypti nuostatos sąlygų laikymosi vertinimas, grindžiamas ūkio kontrole ir informacija apie sąlygų neatitinkančius ūkius, remiantis 8 straipsnio 1 ir 2 dalyse nurodytos administracinės kontrolės ir patikrinimų vietoje rezultatais;
h)
ūkių, kuriems taikoma leidžianti nukrypti nuostata, ir ūkių, kuriems ta nuostata netaikoma, lyginamoji analizė. Ta informacija apima metinių patikrų, administracinių patikrinimų, žemės ūkio patikrų, atsižvelgiant į kompleksinio paramos susiejimo susitarimus, ir pažeidimų statistinius duomenis.
10 straipsnis
Taikymas
Šis sprendimas taikomas atsižvelgiant į Airijos veiksmų programą, įgyvendinamą 2014 m. Europos Sąjungos Vandenų apsaugos gerosios žemės ūkio praktikos nuostatais (2014 m. statutinis dokumentas Nr. 31).
Šis sprendimas galioja iki 2017 m. gruodžio 31 d.
11 straipsnis
Šis sprendimas skirtas Airijai.
Priimta Briuselyje 2014 m. vasario 27 d.