РЕГЛАМЕНТ (ЕС, ЕВРАТОМ) № 1023/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 22 октомври 2013 година
за изменение на Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз и на Условията за работа на другите служители на Европейския съюз
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 336 от него,
като взеха предвид Протокола за привилегиите и имунитетите на Европейския съюз, и по-специално член 12 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия, представено след консултация с Комитета по правилника за персонала,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Съда на Европейския съюз (1),
като взеха предвид становището на Сметната палата (2),
действайки в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
Европейският съюз и неговите над 50 институции и агенции следва да продължат да разполагат с висококвалифицирана европейска публична администрация, така чеда може той да постига целите си, да осъществява своите политики и дейности и да изпълнява задачите си съобразно най-високите стандарти в съответствие с Договорите, с цел да отговори на вътрешните и външните предизвикателства, които ще се изправят пред него в бъдеще, и да служи на гражданите на Съюза.
(2)
Затова е необходимо да се осигури рамка за привличането, назначаването и запазването на висококвалифициран многоезичен персонал, подбран на възможно най-широка географска основа измежду гражданите на държавите-членки и с дължимото внимание към балансираното представителство на двата пола - персонал, независим и отговарящ на най-високите професионални стандарти, и да се осигурят необходимите условия персоналът да изпълнява задълженията си по възможно най-ефективния и ефикасен начин. Във връзка с това е необходимо да се преодолеят настоящите трудности, които срещат институциите при наемането на длъжностни лица или служители от някои държави-членки.
(3)
Предвид числеността на европейската публична администрация, съпоставена с целите на Съюза и неговото население, намаляването на числеността на персонала на институциите и агенциите на Съюза не следва да засяга по никакъв начин изпълнението на неговите задачи, задължения и функции в съответствие със задълженията и правомощията по силата на Договорите. Във връзка с това е необходима прозрачност по отношение на разходите за персонал, направени от всяка институция и агенция по отношение на всички категории нает от нея персонал.
(4)
От европейската публична администрация се очаква да отговаря на най-високите стандарти за професионалната етика и да остава винаги независима. За тази цел следва допълнително да се изяснят разпоредбите на дял II от Правилника за персонала (4), който предвижда рамка за правата и задълженията. За всяко неизпълнение на тези задължения от страна на длъжностни лица или бивши длъжностни лица те следва да носят дисциплинарна отговорност.
(5)
Ценността на европейската публична администрация е както в културното, така и в езиковото ѝ многообразие, което може да бъде гарантирано само ако се осигури подходящо равновесие по отношение на гражданството на длъжностните лица. Процедурите по подбора и наемането следва да осигурят назначаване на персонал на възможно най-широка географска основа измежду гражданите на всички държави - членки на Европейския съюз, без обаче да се запазват постове за граждани на конкретна държава-членка. За тази цел и за да се преодолее възможното значително неравновесие по отношение на гражданствата сред длъжностните лица, което не е обосновано от обективни критерии, на всяка институция следва да се предостави възможността да приема обосновани и подходящи мерки. Тези мерки не могат в никакъв случай да водят до критерии за подбор, различни от основаващите се на качествата. Комисията следва да докладва пред Европейския парламент и пред Съвета за прилагането на подходящи мерки от институциите.
(6)
За да се улесни подбора на възможно най-широка географска основа, институциите следва да се стремят да подкрепят многоезичното и многокултурното образование за децата на своя персонал. Желателно е Съюзът да участва във финансирането на европейските училища, което участие да бъде определено от бюджетния орган съгласно съответните правила и да бъде заплатено от бюджета на Съюза. Когато това е необходимо в интерес на функционирането на институциите, Комисията следва да може да поиска от компетентните органи преразглеждане на решението за определяне на местонахождението на ново европейско училище.
(7)
По-широката цел следва да бъде подобряване на управлението на човешките ресурси в европейска публична администрация, която се характеризира със своите отлични качества, компетентност, независимост, лоялност, безпристрастност и стабилност, както и с културно и езиково многообразие и привлекателни условия за наемане на работа.
(8)
Длъжностните лица следва да преминават деветмесечен срок за изпитване. Когато взема решение за титуляризирането на длъжностно лице, органът по назначаването следва да взема предвид доклада относно срока за изпитване, изготвен в края на този срок, и изпълнението на задълженията от страна на длъжностното лице, съгласно Правилника за персонала. Следва да бъде възможно докладът относно срока за изпитване да бъде изготвен по всяко време, ако работата на длъжностното лице през този срок се е доказала като очевидно незадоволителна. В противен случай доклад следва да се изготвя само в края на срока за изпитване.
(9)
С цел да се гарантира, че покупателната способност на длъжностните лица и на другите служители на Европейския съюз се променя успоредно с тази на националните служители в централните държавни администрации на държавите-членки, изключително важно е да се запази принципът за многогодишен механизъм за актуализиране на заплащането, известен като „методът“, като се гарантира неговото прилагане до края на 2023 г., с извършване на преглед в началото на 2022 г., и като се предвиди механизъм за временно удължаване на действието на метода. Освен това, с цел преодоляване на трудностите, възникнали във връзка с прилагането на метода в миналото, следва да се предвиди метод, който да позволи ежегодно автоматично актуализиране на всички заплати, пенсии и надбавки, включително автоматично приложима клауза в условия на криза. За тази цел съответните суми, посочени в Правилника за длъжностните лица и Условията за работа на другите служители на Европейския съюз, следва да се тълкуват като референтни суми, които са предмет на редовна и автоматична актуализация. Тези актуализирани суми следва да се публикуват от Комисията в серия „С“ на Официален вестник на Европейския съюз за сведение. Този механизъм за актуализиране следва да бъде използван също така за всички други случаи, в които се предвижда такава актуализация.
(10)
Важно е да се гарантира качеството на статистическите данни, използвани за актуализиране на възнагражденията и пенсиите. В съответствие с принципа на безпристрастност националните статистически институти или други подходящи органи в държавите-членки следва да събират данни на национално равнище и да ги предават на Евростат.
(11)
Възможните предимства за длъжностните лица и другите служители на Европейския съюз от прилагането на метода следва да бъдат балансирани чрез повторното въвеждане на системата на „налог“. Както и в случая с метода, прилагането на налога за солидарност може да бъде временно удължено. Предвид на настоящите обстоятелства е целесъобразно налогът за солидарност да се увеличи в сравнение с равнището на специалния налог, който се прилагаше в периода 2004-2012 г., и да се предвиди по-прогресивна ставка. Това има за цел да се отчетат особено трудният икономически и социален контекст в Съюза и неговите последици за публичните финанси в целия Съюз. Необходимостта от оздравяване на публичните финанси в Съюза, включително в краткосрочен план, изисква спешното полагане на особени усилия на солидарност от страна на персонала на институциите на Съюза. Следователно този налог за солидарност следва да се прилага за всички длъжностни лица и други служители на Съюза, считано от 1 януари 2014 г.
(12)
В своите заключения от 8 февруари 2013 г. относно многогодишната финансова рамка Европейският съвет изтъкна, че необходимостта от оздравявяване на публичните финанси в краткосрочен, средносрочен и дългосрочен план изисква специални усилия от всички публични администрации и техните служители за подобряване на ефикасността и ефективността и за приспособяване към променящата се икономическа обстановка. Този призив всъщност отново подчерта целта на предложението на Комисията от 2011 г. за изменение на Правилника за длъжностните лица и Условията за работа на другите служители на Европейския съюз, което цели осигуряването на разходна ефективност и в което се признава, че предизвикателствата, пред които понастоящем е изправен Европейският съюз, изискват всяка публична администрация и всеки член на нейния персонал да положат особени усилия, за да подобрят ефективността си и да се приспособят към променящите се икономически и социални условия в Европа. Освен това Европейският съвет призова - като част от реформата на Правилника за персонала - за адаптиране на заплатите и пенсиите на всички служители на институциите на Съюза посредством спиране на прилагането на метода за адаптиране на заплатите за две години и въвеждане отново на новия налог за солидарност като част от реформата на метода за актуализиране на заплатите.
(13)
Предвид тези заключения и за да се отговори на бъдещите бюджетни ограничения, както и за да се демонстрира солидарността от страна на европейската публична администрация със строгите мерки, предприемани от държавите-членки вследствие на безпрецедентната финансова криза и особено трудните социални и икономически условия в държавите-членки и Съюза като цяло, е необходимо да се предвиди спиране на прилагането на метода за две години за всички възнаграждения, пенсии и надбавки на длъжностните лица и да се приложи налогът за солидарност въпреки това спиране.
(14)
Демографските промени и промяната на възрастовата структура на съответната група лица налагат увеличаване на пенсионната възраст, като едновременно с това обаче бъдат въведени преходни мерки по отношение на длъжностните лица и другите служители на Европейския съюз, които вече са наети на работа. Тези преходни мерки са необходими за зачитане на правата, придобити от длъжностните лица, които вече са на служба и които са плащали вноски към условния пенсионен фонд на длъжностните лица на Европейския съюз. Пенсионната възраст следва също така да стане по-гъвкава, като служителите бъдат улеснени да продължават доброволно да работят до 67-годишна възраст и им се даде възможност в изключителни случаи и при специални условия да работят до 70-годишна възраст.
(15)
Тъй като пенсионната схема на Европейския съюз е в актюерски баланс, който трябва да се поддържа в краткосрочен и дългосрочен план, служителите, назначени преди 1 януари 2014 г., следва да бъдат обезщетени за пенсионните си вноски чрез преходни мерки, като например чрез адаптиран процент на натрупване за пенсия за прослужените години след навършване на пенсионна възраст (стимулът от Барселона) и чрез прилагане на половината от намалението за предсрочно пенсиониране на възраст между 60 години и нормативно определената пенсионна възраст.
(16)
Общоприетата актюерска практика изисква използването на минали периоди, обхващащи между 20 и 40 години, за лихвените проценти и ръста на заплатите с оглед осигуряване на баланса на пенсионните схеми. Затова плъзгащите се средни стойности на лихвените проценти и на ръста на заплатите следва да се увеличат на 30 години с преходен период от седем години.
(17)
Съветът поиска от Комисията да проучи и представи подходящи предложения по член 5, параграф 4, приложение I, раздел А и член 45, параграф 1 от Правилника за персонала с цел да се установи ясна връзка между отговорности и степен и в контекста на повишаването да се наблегне повече на равнището на отговорностите при съпоставянето на постигнатото в работата.
(18)
Като се има предвид това искане, уместно е повишаването в по-висока степен да зависи от личната отдаденост, подобряването на уменията и компетентностите, както и от изпълнението на задължения, чиято важност обосновава назначаването на длъжностното лице на тази по-висока степен.
(19)
Кариерният поток във функционални групи AD и AST следва да бъде преструктуриран по такъв начин, че най-високите степени да бъдат запазени за ограничен брой длъжностни лица, които поемат отговорности от най-високо равнище. Поради това повишаването на администраторите може да достига само до степен AD 12, освен ако те са назначени на конкретен пост над тази степен, а степени AD 13 и 14 следва да бъдат запазени за персонала, чиито функции са свързани със значителни отговорности. По същия начин, длъжностните лица от степен AST 9 могат да бъдат повишавани в степен AST 10 само в съответствие с процедурата по член 4 и член 29, параграф 1 от Правилника за персонала.
(20)
С оглед приспособяването в по-голяма степен на кариерната структура в настоящите области на дейност на персонала от група AST спрямо различните равнища на отговорност и като необходим принос към ограничаването на административните разходи, следва да бъде въведена нова функционална група AST/SC за персонала със секретарски и деловодителски функции. Заплатите и процентът на повишенията следва да установяват подходящо съотношение между равнището на отговорност и размера на възнаграждението. Това ще позволи да се запазят стабилността и многостранният характер на европейската публична администрация. Комисията следва да направи оценка на мащаба и въздействието от въвеждането на тази нова функционална група и да докладва по въпроса, като отчете по-специално положението на жените, така че да се гарантира запазването на стабилна и многостранна по своя характер европейска публична администрация.
(21)
Минималният период от две години преди повишаването на длъжностно лице в следващата, по-висока степен се запазва с цел да се осигури възможност за по-бързо повишаване на длъжностните лица с високи постижения. Всяка институция следва да гарантира, че нейните вътрешни политики в областта на човешките ресурси използват възможностите, предоставени от Правилника за персонала, за да се създаде възможност за подходящо кариерно развитие на длъжностни лица с висок потенциал и високи постижения.
(22)
Работното време в институциите следва да бъде приведено в съответствие с нормите в сила в някои от държавите-членки на Европейския съюз, за да се компенсира намаляването на персонала в институциите. Това привеждане в съответствие следва да е съобразено с работното време, прилагано в държавните администрации на държавите-членки. Установяването на минимална продължителност на седмичното работно време ще гарантира, че персоналът, работещ за институциите, ще се справи с обема от работа, свързана с целите на политиката на Европейския съюз, като същевременно се хармонизират условията на труд в институциите в интерес на солидарността в цялата публична администрация на Съюза.
(23)
Правилата за гъвкаво работно време са съществен елемент на съвременната и ефикасната публична администрация, тъй като те създават съобразени със семейния живот условия на труд и позволяват да се установи подходящо равновесие между половете в институциите. Поради това е необходимо в Правилника за персонала да се въведе изрична препратка към тези правила.
(24)
Правилата за годишния брой дни за пътуване и ежегодното плащане на пътни разноски от мястото на работа до мястото на произход следва да бъдат осъвременени, рационализирани и обвързани със статуса на експатрирано лице, за да се осигури по-лесното и по-прозрачното им прилагане. По-специално годишният брой дни за пътуване следва да бъде заменен с отпуск за пътуване до дома и да се ограничи до максимум два и половина дни.
(25)
Също така правилата за възстановяване на разходите за пренасяне следва да бъдат опростени, за да се улесни тяхното прилагане както за администрацията, така и за съответните членове на персонала. За тази цел следва да се въведат пределни размери на разходите, които да са съобразени със семейното положение на длъжностното лице или на договорно/срочно наетото лице и средните разходи за пренасяне и свързаната с това застраховка.
(26)
Налага се някои членове на персонала често да бъдат изпращани в командировка до основните места на работа на своята институция. Понастоящем тези случаи не са отразени по подходящ начин в правилата за командировките. Затова правилата следва да бъдат адаптирани, за да се позволи в такива случаи разходите за настаняване да се възстановяват въз основа на еднократна обща сума.
(27)
Необходимо е да се осъвременят условията на труд на персонала, работещ в трети държави, и да се постигне по-голяма разходна ефективност, като се постигат икономии от разходите. Следва да се адаптират годишните отпуски и да се предвиди възможност за включване на по-широк набор от параметри за определяне на надбавката за условия на живот, без да се засяга общата цел за постигане на икономии от разходите. Условията за предоставяне на надбавка за квартирни разноски следва да бъдат преразгледани, за да бъдат отчетени в по-голяма степен местните условия и да се намали административната тежест.
(28)
Целесъобразно е да се създаде по-гъвкава рамка за назначаването на договорно нает персонал. Ето защо на институциите на Съюза следва да се предостави възможност да назначават служители на договор за максимален срок от шест години, за да изпълняват задачи под ръководството на длъжностни лица или срочно наети служители. Освен това, въпреки че по-голямата част от длъжностните лица ще продължат да бъдат назначавани въз основа на конкурси на общо основание, институциите следва да имат право да организират вътрешни конкурси, до които - по изключение и при специални условия, да се допускат за участие и договорно наети служители.
(29)
Следва да бъдат предвидени преходни разпоредби, позволяващи постепенното прилагане на новите правила и мерки, при съблюдаване на придобитите права и оправданите правни очаквания на персонала, назначен преди влизането в сила на настоящите изменения на Правилника за персонала.
(30)
Заедно с останалия персонал, за когото се прилага Правилникът за персонала, служителите на агенциите са включени в пенсионноосигурителната схема на ЕС. Агенциите, които се самофинансират изцяло, понастоящем плащат на схемата частта от вноските, дължима от работодателите. За да се гарантира бюджетна прозрачност и по-равномерно поделяне на тежестта, агенциите, които се финансират частично от общия бюджет на Европейския съюз, следва да плащат частта от вноските, дължима от работодателите, която съответства на съотношението между приходите на агенцията без субсидиите от общия бюджет на Европейския съюз и нейните общи приходи. Тъй като тази нова разпоредба може да налага коригиране на съответните правила за таксите, събирани от агенциите, тя следва да се прилага само считано от 1 януари 2016 г. Когато е целесъобразно, Комисията следва да представя предложения за адаптиране на тези правила.
(31)
В интерес на опростяването и на провеждането на последователна политика за персонала правилата, приети от Комисията за прилагане на Правилника за персонала, следва да се прилагат по аналогия към агенциите. С цел да се гарантира обаче, че особеното положение на агенциите може да бъде взето под внимание, ако е необходимо, агенциите следва да имат право да поискат от Комисията разрешение да приемат правила за прилагане, които се отклоняват от тези, приети от Комисията, или въобще да не прилагат правилата на Комисията.
(32)
Следва да бъде създаден регистър на всички правила, приети за прилагане на Правилника за персонала, който да се води от Съда на Европейския съюз. Този регистър, достъпен за справки от всички институции, агенции и държави-членки, ще внесе прозрачност и ще насърчи съгласуваното прилагане на Правилника за персонала.
(33)
С цел хармонизиране и изясняване на правилата за приемането на разпоредби за прилагане и като се има предвид техния вътрешен и административен характер, е целесъобразно съответните правомощия за вземане на решение да се предоставят на органа по назначаването и органа, оправомощен да сключва договори.
(34)
Предвид големия брой срочно наети служители в агенциите и нуждата да се провежда последователна политика за персонала е необходимо да се създаде нова категория срочно нает персонал, като за тази категория се установят специални правила.
(35)
Комисията следва да продължи да наблюдава състоянието на бюджета на общата здравноосигурителна схема и да предприема всички необходими стъпки при структурен дисбаланс на системата.
(36)
Член 15 от Протокол № 7 за привилегиите и имунитетите на Европейския съюз предвижда предаването на определени данни за длъжностни лица и други служители на правителствата на държавите-членки.
(37)
За постигане на целите, определени в Правилника за персонала, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз, по-специално във връзка с някои аспекти на условията на труд. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и Съвета,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Правилникът за длъжностните лица на Европейския съюз се изменя, както следва:
1)
Член 1г се изменя, както следва:
а)
в параграф 3 думата „институциите“ се заменя с „органите по назначаването на институциите“;
б)
параграф 4 се заменя със следното:
„4. За целите на параграф 1 дадено лице е лице с увреждане, ако страда от трайно физическо, умствено, интелектуално или сетивно увреждане, което при взаимодействие с различни пречки би могло да възпрепятства неговото пълноценно и ефективно участие в обществото равноправно с останалите. Наличието на увреждане се определя в съответствие с процедурата, предвидена в член 33.
Лицето с увреждане отговаря на условията, предвидени в член 28, буква д), ако то е в състояние да изпълнява основните работни функции при разумно приспособяване на работните условия.
„Разумно приспособяване на работните условия“ във връзка с основните работни функции означава вземане на подходящи мерки, ако такива са необходими, за да се позволи на лице с увреждане да получи достъп до съответната форма на заетост, да участва в нея, да бъде повишавано или да премине обучение, освен ако тези мерки биха наложили несъразмерна тежест за работодателя.
Принципът на равно третиране не възпрепятства органите по назначаването на институциите да запазват или приемат мерки, предвиждащи специални предимства за улесняване на лицата с увреждания при упражняването на професионална дейност или за предотвратяване или компенсиране на тяхното по-неблагоприятно положение в професионалната кариера.“;
2)
В член 1д параграф 1 се заменя със следното:
„1. Активно заетите длъжностни лица имат достъп до мерки от социален характер, включително специални мерки за съвместяване на професионалния и семейния живот, приети от институциите, и до услугите, предоставяни от органите за социални грижи, посочени в член 9. На бивши длъжностни лица може да се предостави достъп до ограничен брой специални мерки от социален характер.“;
3)
Член 5 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Длъжностите, уредени в Правилника за персонала, се класифицират според естеството и значението на функциите, с които са свързани, на функционална група „администратори“ (наричана по-долу „AD“), функционална група „асистенти“ (наричана по-долу „AST“) и функционална група „секретари и деловодители“ (наричана по-долу „AST/SC“).“;
б)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Функционална група AD се състои от дванадесет степени, съответстващи на функции, свързани с управление, изготвяне на концепции и анализиране, както и задължения от езиков и научен характер. Функционална група AST се състои от единадесет степени, съответстващи на изпълнителни и технически функции. Функционална група AST/SC се състои от шест степени, съответстващи на деловодителски и секретарски функции.“;
в)
в параграф 3, буква а) след думите „за функционална група AST“ се добавят думите „и функционална група AST/SC“;
г)
параграф 4 се заменя със следното:
„4. В приложение I, раздел А се съдържа таблица на видовете длъжности, въз основа на която, след консултация с Комитета по правилника за персонала, органът по назначаването на всяка институция може да определя по-подробно задълженията и правомощията, свързани с всеки вид длъжност.“;
4)
Член 6 се заменя със следното:
„Член 6
1. В щатното разписание, приложено към раздела от бюджета, свързан с всяка институция, се посочва броят на длъжностите за всяка степен и за всяка функционална група.
2. Без да се засяга принципът на повишаване въз основа на заслугите, установен в член 45, това разписание гарантира, че към 1 януари на всяка година за всяка институция броят на свободните длъжности във всяка степен от щатното разписание съответства на броя на активно заетите длъжностни лица на по-ниската степен към 1 януари на предходната година, умножен по стойностите, посочени в приложение I, раздел Б за тази степен. Тези стойности се прилагат на петгодишна усреднена основа, считано от 1 януари 2014 г.
3. Стойностите, предвидени в приложение I, раздел Б, са част от доклада, посочен в член 113.
4. Прилагането на разпоредбите, засягащи функционална група AST/SC, и на преходните разпоредби, предвидени в член 31 от приложение XIII, като отчитат промените в нуждите от персонал, изпълняващ секретарски и деловодителски задачи, във всички институции и промените при постоянните и срочните длъжности от функционални групи AST и AST/SC е част от доклада, посочен в член 113.“.
5)
Член 9 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Без да се засягат разпоредбите на параграф 1а, във всяка институция се създават:
-
комитет по персонала, който може да бъде организиран в секции за различните места на работа;
-
една или повече съвместни комисии според броя на длъжностните лица в различните места на работа;
-
един или повече дисциплинарни съвети според броя на длъжностните лица в различните места на работа;
-
един или повече съвместни консултативни комитети по професионална некомпетентност според броя на длъжностните лица в различните места на работа;
-
ако е необходимо - комитет по атестиране;
-
комисия по инвалидност,
които изпълняват функциите, възложени им с настоящия правилник.“;
б)
параграф 1а се заменя със следното:
„1а. За прилагането на определени разпоредби на настоящия правилник може да се създаде обща съвместна комисия за две или повече институции. Другите комитети и комисии, посочени в параграф 1, и дисциплинарният съвет могат да бъдат учредени като общи органи от две или повече агенции.“;
в)
в параграф 2 след първа алинея се вмъква следната алинея:
„Агенциите могат да се отклонят от разпоредбите на член 1 от приложение II по отношение на състава на комитетите по персонала, за да се съобразят със състава на своя персонал. Агенциите могат да решат да не определят заместник-членове на съвместната комисия или комисии, предвидени в член 2 от приложение II.“;
6)
В член 10, първа алинея, второ изречение думата „институциите“ се заменя с думите „органите по назначаването на институциите“;
7)
Член 11 се заменя със следното:
„Член 11
При изпълнението на служебните си задължения и в поведението си длъжностното лице се ръководи единствено от интересите на Съюза; то не може да търси или да получава указания от правителство, орган, организация или лице извън рамките на своята институция. Длъжностното лице изпълнява възложените му функции обективно, безпристрастно и при спазване на задължението за лоялност към Съюза.
Без разрешението на органа по назначаването длъжностното лице не може да приема от което и да е правителство или от който и да е друг източник извън институцията, към която принадлежи, почести, ордени, услуги, дарения или парични суми от никакъв вид, освен за предоставени от него услуги преди назначаването му или по време на специалния му отпуск за военна или друга национална служба и във връзка с тази служба.
Преди да наеме длъжностно лице на работа, органът по назначаването проучва дали кандидатът има личен интерес, който би накърнил неговата независимост, или някакъв друг конфликт на интереси. За тази цел кандидатът, като използва специален формуляр, информира органа по назначаването за всеки действителен или възможен конфликт на интереси. В такива случаи органът по назначаването взема тази информация предвид в надлежно обосновано становище. При необходимост органът по назначаването предприема мерките, посочени в член 11а, параграф 2.
Настоящият член се прилага mutatis mutandis за длъжностни лица, завръщащи се от отпуск по лични причини.“;
8)
Член 16 се заменя със следното:
„Член 16
След прекратяване на служебното правоотношение длъжностното лице продължава да е обвързано от задължението за почтеност и дискретност по отношение на приемането на определени назначения или облаги.
Длъжностни лица, които възнамеряват да се заемат с професионална дейност, независимо дали тя е възмездна или не, в рамките на две години след прекратяване на служебното правоотношение, уведомяват институцията си за това, като използват специален формуляр. Ако дейността е свързана с работата, извършвана от длъжностното лице през последните три години служба, и би могла да доведе до конфликт със законните интереси на институцията, органът по назначаването може, като отчита интересите на службата, да му забрани да поеме тази дейност или да даде съгласието си за нейното осъществяване, като постави за това условия, каквито прецени за подходящи. Органът по назначаването, след като се е консултирал със съвместната комисия, съобщава решението си в срок от 30 работни дни от уведомяването. Ако до изтичането на срока не бъде направено такова съобщение, това се приема за мълчаливо съгласие.
В случая на бившите длъжностни лица на ръководни длъжности, определени в мерките по прилагане, органът по назначаването им забранява по принцип за период от 12 месеца след прекратяване на служебното правоотношение да се занимават с лобиране или застъпничество пред служители на своята бивша институция в полза на свои предприятия, клиенти или работодатели по въпроси, за които те са отговаряли през последните три години служба.
В съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (5) всяка институция публикува ежегодно информация относно прилагането на третата алинея, включително списък на случаите, подложени на оценка.
9)
В член 18 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Всички права върху писмени или други разработки, създадени от длъжностно лице при изпълнение на служебните му задължения, са собственост на Европейския съюз, ако тези писмени или други разработки са свързани с неговите дейности, или ако такива писмени или други разработки са свързани с дейности на Европейската общност за атомна енергия са собственост на тази общност. Съюзът или, когато е приложимо, Европейската общност за атомна енергия имат правото да придобиват принудително авторските права върху такива разработки.“;
10)
Член 19 се заменя със следното:
„Член 19
Без разрешение на органа по назначаването длъжностното лице няма право при никакви обстоятелства да разкрива в хода на съдебни производства информация, която му е станала известна във връзка със служебните му задължения. Такова разрешение бива отказано само ако интересите на Съюза налагат това и отказът не води до наказателноправни последици за съответното длъжностно лице. Длъжностното лице продължава да бъде обвързано от това задължение и след прекратяване на функциите му.
Разпоредбите на първа алинея не се прилагат по отношение на настоящо или бивше длъжностно лице, което дава показания пред Съда на Европейския съюз или пред дисциплинарния съвет на институция по въпрос, свързан с настоящ или бивш служител на Европейския съюз.“;
11)
В член 21а се добавя следният параграф:
„3. Длъжностно лице, което информира началниците си за заповеди, които счита за неправомерни или за такива, които биха създали сериозни затруднения, не понася никакви неблагоприятни последствия във връзка с това.“;
12)
Вмъква се следният член:
„Член 22в
В съответствие с членове 24 и 90 всяка институция установява процедура за разглеждане на жалбите, подадени от длъжностни лица, относно начина, по който са третирани след или вследствие на изпълнението от тях на съответните им задължения съобразно член 22а или член 22б. Съответната институция гарантира, че такива жалби се разглеждат поверително и когато обстоятелствата налагат това - преди изтичането на сроковете, определени в член 90.
Органът по назначаването на всяка институция определя вътрешни правила, наред с другото, относно:
-
предоставянето на длъжностните лица, посочени в член 22а, параграф 1 или член 22б, на информация относно предприетите мерки във връзка с въпросите, докладвани от тях,
-
защитата на законните интереси на тези длъжностни лица и тяхното право на неприкосновеност на личния живот, както и
-
процедурата за разглеждането на жалби, посочена в първа алинея от настоящия член.“;
13)
В член 26а думата „институциите“ се заменя с „органите по назначаването на институциите“;
14)
Член 27 се заменя със следното:
„Член 27
Назначаването има за цел да осигури на институцията услугите на длъжностни лица със способности, ефикасност и почтеност, отговарящи на най-високите стандарти, подбрани на възможно най-широка географска основа измежду гражданите на държавите - членки на Европейския съюз. Не се запазват длъжности за граждани на определени държави-членки.
Принципът на равенство на гражданите на Съюза позволява на всяка институция да приеме подходящи мерки, след като установи значителна липса на баланс между гражданите на различни държави-членки сред длъжностните лица, което не е оправдано от обективни критерии. Тези подходящи мерки трябва да бъдат обосновани и не могат да доведат до критерии за назначаване, различни от тези, основаващи се на качествата. Преди приемането на такива подходящи мерки органът по назначаването на съответната институция приема разпоредбите от общ характер за прилагане на настоящата алинея в съответствие с член 110.
След изтичането на тригодишен срок, считано от 1 януари 2014 г., Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад за прилагането на предходната алинея.
За да се улесни назначаването на възможно най-широка географска основа, институциите се стремят да подкрепят многоезично и многокултурно образование за децата на своя персонал.”;
15)
В член 29 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Преди заемането на свободна длъжност в дадена институция органът по назначаването първо разглежда следните възможности:
а)
дали мястото може да бъде заето чрез:
i)
преместване; или
ii)
назначаване по член 45а; или
iii)
повишаване
в рамките на институцията;
б)
дали са постъпили заявления за преместване от длъжностни лица от същата степен от други институции и/или
в)
ако не е възможно свободната длъжност да се заеме посредством посочените по-горе възможности, дали да се разгледат списъци с подходящи кандидати по смисъла на член 30, отчитайки, когато е уместно, съответните разпоредби относно подходящите кандидати в приложение III, и/или
г)
дали да се проведе вътрешен конкурс за институцията, открит само за длъжностни лица и срочно наети служители съгласно определението в член 2 от Условията за работа на другите служители на Европейския съюз;
или да се пристъпи към процедурата за провеждане на конкурси - по документи или чрез изпити, или по документи и чрез изпити. Процедурата за провеждане на конкурси е определена в приложение III.
Процедурата може да се проведе и с цел съставяне на списък с резерви за бъдещи назначения.
Като се запазва принципът, че по-голямата част от длъжностните лица се назначават въз основа на конкурси на общо основание, органът по назначаването може да реши чрез дерогация от буква г) и само в изключителни случаи да проведе вътрешен за институцията конкурс, до който се допускат за участие и договорно наети служители по смисъла на членове 3а и 3б от Условията за работа на другите служители на Европейския съюз. Последната посочена категория служители подлежи на ограничения по отношение на тази възможност, както е предвидено в член 82, параграф 7 от Условията за работа на другите служители на Европейския съюз, и по отношение на конкретните задачи, които са имали право да изпълняват като договорно наети служители.“;
16)
Член 30 се заменя със следното:
„Член 30
За всеки конкурс органът по назначаването определя конкурсна комисия. Комисията съставя списък с подходящите кандидати.
Органът по назначаването решава кои от тези кандидати да назначи на свободните длъжности.
Тези кандидати следва да имат достъп до подходяща информация относно подходящите свободни места, публикувани от институциите и агенциите.“;
17)
В член 31, параграф 2, първа алинея първо изречение се заменя със следното:
„Без да се засягат разпоредбите на член 29, параграф 2, длъжностните лица се назначават само на степени SC 1-SC 2, AST 1-AST 4 или AD 5-AD 8.“;
18)
В член 32, трети параграф думата „институция“ се заменя с „органа по назначаването на съответната институция“;
19)
Член 34 се заменя със следното:
„Член 34
1. Длъжностното лице преминава деветмесечен срок за изпитване, преди да бъде титуляризирано. Решението за титуляризиране на длъжностно лице се взема въз основа на доклада по параграф 3, както и въз основа на данните, с които разполага органът по назначаването, във връзка с поведението на длъжностното лице по отношение на дял II.
Ако по време на срока за изпитване длъжностното лице бъде възпрепятствано да изпълнява служебните си задължения в продължение на непрекъснат период от най-малко един месец поради заболяване, отпуск за бременност и раждане по член 58 или злополука, органът по назначаването може да удължи срока за изпитване със съответния период от време. Общата продължителност на срока за изпитване при никакви обстоятелства не може да надвишава 15 месеца.
2. Доклад за длъжностното лице в срок на изпитване може да бъде направен по всяко време преди края на срока за изпитване, ако работата на съответното длъжностно лице е очевидно незадоволителна.
Този доклад се съобщава на съответното лице, което има право да представи писмено забележките си в срок от осем работни дни. Докладът и забележките незабавно се изпращат от прекия ръководител на лицето, което е в срок за изпитване, на органа по назначаването, който в срок от три седмици получава становището на Съвместния комитет по атестиране относно действието, което да бъде предприето. Органът по назначаването може да реши да освободи длъжностното лице в срок за изпитване преди изтичането на този срок, като му отправи едномесечно предизвестие, или да назначи длъжностното лице в друг отдел за остатъка от срока за изпитване.
3. Най-късно един месец преди изтичането на срока за изпитване се подготвя доклад относно способностите на лицето да изпълнява присъщите на своята длъжност задължения, както и на неговата ефикасност и поведението му в службата. Този доклад се предава на лицето, което има право да представи писмено забележките си в срок от осем работни дни.
Ако в доклада бъде препоръчано уволнение или, при изключителни обстоятелства, удължаване на срока за изпитване в съответствие с параграф 1, прекият ръководител на лицето незабавно изпраща оценката и забележките на органа по назначаването, който в срок от три седмици се консултира със Съвместния комитет по атестиране относно действията, които да бъдат предприети.
Служител в срок за изпитване, чиято работа или поведение не са доказано подходящи за титуляризиране, се освобождава от длъжност.
4. Освен ако няма възможност да започне незабавно друга работа, освободеното преди изтичане на срока за изпитване длъжностно лице получава обезщетение в размер на три основни месечни заплати, в случай че е било на служба в продължение на повече от една година, две основни месечни заплати, ако е било на служба поне шест месеца, и една основна месечна заплата, ако е било на служба в продължение на по-малко от шест месеца.
5. Параграфи 2, 3 и 4 не се прилагат по отношение на длъжностни лица, които подадат оставка преди изтичане на техния срок за изпитване.“;
20)
В член 35 се добавя следната буква:
„ж)
в отпуск в интерес на службата“;
21)
В член 37, буква б), второ тире думата „институциите“ се заменя с „органите по назначаването на институциите“;
22)
Член 40 се изменя, както следва:
а)
вмъква се следният параграф:
„1a. Член 12б продължава да се прилага за срока на отпуск по лични причини. Разрешението съгласно член 12б не се предоставя на длъжностно лице с цел упражняване на професионална дейност, възмездна или не, която включва лобиране или застъпничество пред неговата институция и която би могла да доведе до действителен или възможен конфликт със законните интереси на институцията.”
б)
в параграф 2, втора алинея думите „15 години“ се заменят с „12 години“;
в)
параграф 2, трета алинея се изменя както следва:
i)
подточка ii) се заменя със следното:
„ii)
да последва съпруг, последният също длъжностно лице или друг служител на Съюза, което по повод на изпълнението на служебните си задължения трябва да установи обичайното си пребиваване на такова разстояние от мястото на работа на лицето, поискало отпуск по лични причини, че установяването на пребиваването на съпрузите на това място би довело до затруднения за изпълнението на служебните му функции; или“;
ii)
добавя се следната подточка:
„iii)
да подпомага съпруга(та) си, роднина по възходяща линия, роднина по низходяща линия, брат или сестра в случай на удостоверено от медицински орган сериозно заболяване или увреждане,“;
23)
Член 42а се заменя със следното:
„Член 42а
За всяко дете длъжностното лице има право на отпуск за отглеждане на дете без основна заплата с продължителност не повече от шест месеца, който може да ползва през първите дванадесет години от раждането или осиновяването на детето. Продължителността на отпуска може да бъде удвоена за самотните родители, признати за такива, съгласно общите разпоредби за прилагане, приети от органа по назначаването на всяка институция, и за родителите на деца на издръжка с увреждане или тежко заболяване, признато от медицинското лице на институцията. Минималният отпуск, взет по всяко време, не може да бъде по-малък от един месец.
За срока на отпуска за отглеждане на дете членството на длъжностното лице в социалноосигурителната схема се запазва; придобиването на пенсионни права и правата на надбавки за деца на издръжка и за образование се запазват. Длъжностното лице запазва длъжността си и правото си на повишаване в по-висока стъпка или повишаване в степен. Отпускът може да се ползва на пълен работен ден или на половин работен ден. Когато отпускът за отглеждане на дете се ползва под формата на отпуск на половин работен ден, максималният срок, предвиден в първа алинея, се удвоява. За срока на отпуска за отглеждане на дете длъжностното лице има право на месечна надбавка в размер на 911,73 EUR или на 50 % от тази сума, ако е в отпуск на половин работен ден, като обаче не може да извършва друг вид възмездна професионална дейност. Пълният размер на вноските към социалноосигурителната схема, предвидена в членове 72 и 73, се поема от институцията и се изчислява въз основа на основната заплата на длъжностното лице. Независимо от това, при отпуск на половин работен ден тази разпоредба се прилага само по отношение на разликата между пълната основна заплата и пропорционално намалената основна заплата. За действително получената част от основната заплата вноските, дължими от длъжностното лице, се изчисляват при прилагане на същите проценти като при заетост на пълен работен ден.
Надбавката е в размер на 1 215,63 EUR на месец или 50 % от тази сума, ако длъжностното лице е в отпуск на половин работен ден, за самотните родители и за родителите на деца на издръжка с увреждане или тежко заболяване, признато от съответното медицинско лице, посочено в първа алинея, и през първите три месеца от отпуска за отглеждане на дете, когато такъв отпуск се ползва от бащата по време на отпуска за бременност и раждане или от единия от двамата родители непосредствено след изтичането на отпуска за бременност и раждане, или по време на или непосредствено след отпуска за осиновяване.
Отпускът за отглеждане на дете може да бъде удължен с още шест месеца при надбавка, ограничена до 50 % от сумата по втора алинея. За самотни родители по първа алинея отпускът за отглеждане на дете може да бъде удължен с още дванадесет месеца при надбавка, ограничена до 50 % от сумата по трета алинея.
Сумите, предвидени в настоящия член, се актуализират в зависимост от възнаграждението.“;
24)
В глава 2 се вмъква следният раздел:
„Раздел 7
Отпуск в интерес на службата
Член 42в
Най-рано пет години преди настъпването на пенсионна възраст на длъжностно лице, длъжностно лице с най-малко десет години служебен стаж може да бъде задължен да ползва с решение на органа по назначаването отпуск в интерес на службата, за организационни нужди, свързани с придобиването на нови компетентности в рамките на институциите.
Общият брой на длъжностните лица, задължени да ползват отпуск в интерес на службата, за всяка година не може да надвишава 5 % от броя на длъжностните лица във всички институции, които са се пенсионирали през предходната година. Така изчисленият общ брой се разпределя между институциите съгласно съответния им брой длъжностни лица към 31 декември предходната година. За всяка институция резултатът от това разпределение се закръгля към най-близкото по-голямо цяло число.
Този отпуск не съставлява дисциплинарна мярка.
Продължителността на отпуска съответства по принцип на периода до момента, в който длъжностното лице достига пенсионна възраст. В изключителни ситуации обаче органът по назначаването може да реши да прекрати отпуска и да възстанови длъжностното лице на работа.
Когато длъжностно лице, задължено да ползва отпуск в интерес на службата, достигне пенсионна възраст, то се пенсионира автоматично.
Отпускът в интерес на службата се урежда със следните правила:
а)
на длъжността, заемана от длъжностното лице в отпуск, може да бъде назначено друго длъжностно лице;
б)
длъжностно лице, задължено да ползва отпуск в интерес на службата, няма право на повишаване в по-висока стъпка или повишаване в степен.
Така задълженото да ползва отпуск в интерес на службата длъжностно лице получава обезщетение, изчислено в съответствие с приложение IV.
По искане на длъжностното лице от обезщетението се приспадат вноските за пенсионноосигурителната схема, изчислени на база на това обезщетение. В такъв случай периодът на трудов стаж като длъжностно лице в отпуск в интерес на службата, се взема предвид за целите на изчисляването на годините на осигурителен стаж по смисъла на член 2 от приложение VIII.
По отношение на обезщетението не се прилага корекционен коефициент.“;
25)
Член 43 се заменя със следното:
„Член 43
Способностите, ефикасността и поведението в службата на всяко длъжностно лице ще бъдат обект на годишен доклад, както е предвидено от органа по назначаването на всяка институция в съответствие с член 110. Този доклад посочва дали нивото на работата на длъжностното лице е задоволително или не. Органът по назначаването на всяка институция приема разпоредби, с които се дава право на обжалване в рамките на процедурата по атестиране, което e задължителна предпоставка за обжалване по член 90, параграф 2.
За длъжностни лица от степен AST 5 нагоре докладът може да съдържа също и мнение за това дали длъжностното лице, въз основа на неговото изпълнение, има потенциала да изпълнява функции на администратор.
Докладът се съобщава на длъжностното лице. То има право да направи по него всякакви забележки, които счита за целесъобразни.“;
26)
Член 44 се заменя със следното:
„Член 44
Длъжностно лице, което в продължение на две години е било в една и съща стъпка в своята степен, автоматично се повишава в следващата стъпка в тази степен, освен ако неговата работа е оценена като незадоволителна според последния годишен доклад по член 43. Длъжностно лице се повишава в следващата стъпка в своята степен след не повече от четири години, освен ако се прилага процедурата, посочена в член 51, параграф 1.
Когато длъжностно лице бъде назначено за началник отдел, директор или генерален директор в същата степен и неговата работа е задоволителна по смисъла на член 43 през първите девет месеца от назначението, то със задна дата се повишава в следващата стъпка в тази степен, считано от датата на назначаването. Повишаването в по-висока стъпка води до увеличаване на основната месечна заплата, съответстващо на процента между първата и втората стъпка за всяка степен. Ако увеличението е по-малко или длъжностното лице вече е в последната стъпка от своята степен, то получава увеличение на основната заплата, покриващо увеличението между първата и втората стъпка докато неговото следващо повишение влезе в сила.“;
27)
Член 45 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Повишаването се извършва с решение на органа по назначаването при спазване на член 6, параграф 2. Освен ако се прилага процедурата, предвидена в член 4 и член 29, параграф 1, длъжностните лица могат да бъдат повишавани само ако заемат длъжност, която съответства на един от видовете длъжности, определени в приложение I, раздел А, за следващата по-висока степен. Повишаването се изразява в назначаване на длъжностното лице на следващата по-висока степен във функционалната група, към която то принадлежи. За повишаване се избират само длъжностни лица, които са прослужили най-малко две години в своята степен, след сравнително съпоставяне на заслугите на отговарящите на условията за повишаване длъжностни лица. При съпоставяне на заслугите органът по назначаването по-специално взема предвид докладите от атестирането на длъжностните лица, ползването при изпълнение на задълженията им на езици, различни от тези, за които в съответствие с член 28, буква е), са представили доказателства, че владеят задълбочено, и нивото на упражняваните от тях отговорности.“;
б)
в параграф 2, първо изречение думите „член 55 от Договора за Европейския съюз“ се заменят с „член 55, параграф 1 от Договора за Европейския съюз“;
в)
в параграф 2, второ изречение думата „институциите“ се заменя с „органите по назначаването на институциите“;
28)
Член 45а се изменя, както следва:
а)
в параграф 2, първа алинея думите „периодично атестиране“ се заменят с „годишните доклади от атестирането”;
б)
в параграф 5 думата „Институциите“ се заменя с „Органите по назначаването на всяка институция“;
29)
В член 48, трета алинея думите „функционална група AST“ се заменят с „функционални групи AST и AST/SC“;
30)
В член 50, осма алинея думите „55“ се заменят с „58“;
31)
Член 51 се заменя със следното:
„Член 51
1. Органът по назначаването на всяка институция определя процедури за установяването, справянето с и подобряването на случаите на некомпетентност,своевременно и по подходящ начин.
При приемането на вътрешни разпоредби органът по назначаването на всяка институция спазва следните изисквания:
а)
длъжностно лице, което според три последователни незадоволителни годишни доклади от атестирането по член 43 продължава да не показва положително развитие на професионалната си компетентност, се понижава с една степен. Ако следващите два годишни доклада от атестирането продължават да показват незадоволителна работа, длъжностното лице се уволнява;
б)
всяко предложение за понижение в степен или уволнение на длъжностно лице се мотивира и съобщава на длъжностното лице, за което се отнася. Предложението на органа по назначаване се изпраща на Съвместния консултативен комитет по член 9, параграф 6.
2. Длъжностното лице има право да получи пълното си служебно досие и да прави копия от всички документи, свързани с процедурата. То разполага с най-малко 15 дни, но не повече от 30 дни, считано от датата на получаване на предложението, за да подготви защитата си. То може да бъде подпомагано от друго лице по свой избор. Длъжностното лице може да представи писмени забележки. То се изслушва от Съвместния консултативен комитет. Длъжностното лице може също така да призове свидетели.
3. Пред Съвместния консултативен комитет институцията се представлява от длъжностно лице, определено за тази цел от органа по назначаване. Това длъжностно лице има същите права като длъжностното лице, по отношение на което е образувана процедурата.
4. Като взема предвид предложението по параграф 1, буква б) и всички писмени и устни изявления на съответното длъжностно лице или свидетелите, Съвместният консултативен комитет приема с мнозинство мотивирано становище, в което определя мярката, която счита за подходяща предвид установените по негово искане факти. Комитетът изпраща становището си на органа по назначаване и на съответното длъжностно лице в срок от два месеца от датата, на която е бил сезиран. При гласуване на решенията на Съвместния консултативен комитет председателят няма право на глас, освен по процедурни въпроси и при равен брой гласове „за“ и „против“.
5. За срока, определен в параграф 6, уволненото поради некомпетентност длъжностно лице има право на месечно обезщетение за уволнение, равно на основната месечна заплата на длъжностно лице в първа стъпка на степен AST 1. За същия период длъжностното лице има право и на семейните надбавки по член 67. Надбавката за жилищни нужди се изчислява въз основа на основната месечна заплата на длъжностно лице на степен AST 1 в съответствие с член 1 от приложение VII.
Надбавката не се изплаща, ако лицето подаде оставка след началото на процедурата по параграфи 1 и 2 или ако за него незабавно възникне право на пълна пенсия. Ако то се ползва с право на обезщетение за безработица по национална схема за безработица, сумата на получаваното по този ред обезщетение се приспада от горепосочената надбавка.
6. Срокът, през който се дължат плащанията по параграф 5, е както следва:
а)
три месеца, ако към датата на вземане на решението за уволнение длъжностното лице има навършени по-малко от пет години на служба;
б)
шест месеца, ако длъжностното лице има навършени най-малко пет, но по-малко от 10 години служба;
в)
девет месеца, ако длъжностното лице има навършени най-малко 10, но по-малко от 20 години служба;
г)
12 месеца, ако длъжностното лице има навършени над 20 години служба.
7. Длъжностни лица, които са понижени на основание професионална некомпетентност, могат след изтичането на срок от шест години да поискат всяко отбелязване на тази мярка да бъде заличено от личните им досиета.
8. Длъжностните лица имат право да им бъдат възстановени разумно направените по тяхна инициатива разноски в хода на производството, включително хонорарите, дължими на защитник, неработещ към институцията, ако предвиденото в настоящия член производство приключи без решение за уволнение или понижение.“;
32)
Член 52 се заменя със следното:
„Член 52
Без да се засягат разпоредбите на член 50, длъжностното лице се пенсионира:
а)
автоматично в последния ден на месеца, през който навърши 66 години; или
б)
по негово искане в последния ден на месеца, за който е подадено искането, ако е достигнало пенсионна възраст или ако е на възраст между 58 години и пенсионна възраст и отговаря на изискванията за незабавно изплащане на пенсия съгласно член 9 от приложение VIII. Член 48, втора алинея, второ изречение се прилага по аналогия.
Независимо от това, по собствено искане и когато органът по назначаването счита това за оправдано в интерес на службата, длъжностното лице може да продължи да работи до навършването на 67-годишна възраст, или, по изключение, до 70-годишна възраст, като в този случай бива автоматично пенсионирано в последния ден на месеца, през който навърши тази възраст.
Решението на органа по назначаването да разреши на длъжностно лице да остане на служба след 66-годишна възраст се предоставя за не повече от една година. То може да бъде подновено по искане на длъжностното лице.“;
33)
Член 55 се изменя, както следва:
а)
алинеите се номерират;
б)
втора алинея, първо изречение се заменя със следното:
„Нормалната работна седмица е между 40 и 42 часа, като продължителността на работния ден се определя от органа по назначаването.“;
в)
в трета алинея, второ изречение се заменя със следното:
„Органът по назначаването на всяка институция определя подробни правила за прилагането на настоящата алинея след консултация с Комитета по персонала“;
г)
добавя се следният параграф:
„4. Органът по назначаването на всяка институция може да въведе правила за гъвкаво работно време. В рамките на тези правила не се предоставят цели работни дни на длъжностни лица в степен AD/AST9 или по-висока. Тези правила не се прилагат за длъжностни лица, за които се прилагат разпоредбите на член 44, втора алинея. Тези длъжностни лица управляват своето работно време по споразумение със своите началници.“;
34)
В член 55а параграф 2 се заменя със следното:
„2. Длъжностното лице има право на такова разрешение в следните случаи:
а)
за отглеждане на дете на издръжка, ненавършило 9-годишна възраст;
б)
за полагане на грижи за дете на издръжка на възраст между 9 и 12 години, ако намаляването на работното време не съставлява повече от 20 % от нормалното работно време;
в)
за полагане на грижи за дете на издръжка, докато то навърши 14-годишна възраст, ако служителят е самотен родител;
г)
в случай на сериозни трудности - за полагане на грижи за дете на издръжка докато то навърши 14-годишна възраст, ако намаляването на работното време не съставлява повече от 5 % от нормалното работно време. В такъв случай не се прилагат първите две алинеи на член 3 от приложение IVa. Когато и двамата родители са на служба на Съюза, на такова намаление има право само един от родителите;
д)
за полагане на грижи за сериозно болен или инвалид - съпруг(а), роднина по възходяща или низходяща линия, брат или сестра;
е)
за участие в курс на обучение за повишаване на професионалната квалификация; или
ж)
през последните три години преди навършването на пенсионна възраст, но не преди навършването на 58-годишна възраст.
Ако преминаването на непълно работно време е поискано с цел участие в курс на обучение за повишаване на професионалната квалификация или през последните три години преди навършването на пенсионна възраст, но не преди навършването на 58-годишна възраст, органът по назначаването може да откаже разрешение или да отложи влизането в сила на разрешението само при изключителни обстоятелства и поради особено важни свързани със службата причини.
Ако правото на това разрешение е упражнено с цел полагане на грижи за сериозно болен или инвалид - съпруг(а), роднина по възходяща или низходяща линия, брат или сестра, или за участие в курс на обучение за повишаване на професионалната квалификация, общата продължителност на периодите на работа на непълно работно време за цялата кариера на длъжностното лице не може да надвишава пет години.“;
35)
В член 56 трета алинея се заменя със следното:
„Съгласно предвиденото в приложение VI за извънреден труд, положен от длъжностни лица от степени SC 1-SC 6 и степени AST 1-AST 4, се полага допълнителен отпуск или заплащане, когато интересите на службата не позволяват компенсирането с отпуск да стане през двата месеца, следващи този, през който е бил положен извънредният труд.“;
36)
В член 56а втора алинея се заменя със следното:
„След консултации с Комитета по правилника за персонала Комисията определя чрез делегирани актове в съответствие с членове 111 и 112 категориите длъжностни лица, имащи право на такива надбавки, условията за изплащане на надбавките и техния размер.“;
37)
В член 56б втора алинея се заменя със следното:
„След консултации с Комитета по правилника за персонала Комисията определя чрез делегирани актове в съответствие с членове 111 и 112 категориите длъжностни лица, имащи право на такива надбавки, условията за изплащане на надбавките и техния размер.“;
38)
В член 56в втора алинея се заменя със следното:
„След консултации с Комитета по правилника за персонала Комисията определя чрез делегирани актове в съответствие с членове 111 и 112 категориите длъжностни лица, имащи право на специални надбавки, условията за изплащане на такива надбавки и техния размер.“;
39)
В член 57, първа алинея думата „институциите“ се заменя с „органите по назначаването на институциите“;
40)
Член 58 се заменя със следното:
„Член 58
Наред с отпуска по член 57, при представяне на медицинско свидетелство бременните жени имат право на още 20 седмици отпуск. Този отпуск започва да тече не по-рано от шест седмици преди посочената в медицинското свидетелство очаквана дата на раждане и изтича не по-рано от 14 седмици след датата на раждане. В случай на раждане на повече от едно дете, на преждевременно раждане или на раждане на дете с увреждане или сериозно заболяване, продължителността на отпуска е 24 седмици. За целите на настоящата разпоредба преждевременно е раждането, настъпило преди края на 34-та седмица на бременността.“;
41)
Член 61 се заменя със следното:
„Член 61
Списъците на официалните празници се изготвя по споразумение между органите по назначаването на институциите на Съюза след консултиране с комитета по Правилника за персонала“;
42)
Член 63 се заменя със следното:
„Член 63
Възнаграждението на длъжностните лица се изразява в евро. То се изплаща във валутата на държавата, в която длъжностното лице изпълнява служебните си задължения, или в евро.
Възнаграждението, изплащано във валута, различна от еврото, се изчислява въз основа на обменните курсове, използвани за изпълнението на общия бюджет на Европейския съюз на 1 юли на съответната година.
Всяка година обменните курсове се актуализират със задна дата към момента на годишното актуализиране на възнагражденията, предвидено в член 65.“;
43)
Член 64 се заменя със следното:
„Член 64
След приспадане на задължителните удръжки, предвидени в настоящия правилник или в актовете за неговото прилагане, възнаграждението на длъжностното лице, изразено в евро, се умножава по корекционен коефициент, който е по-голям, по-малък или равен на 100 % в зависимост от условията на живот на различните места на работа.
Корекционните коефициенти се създават или отменят, както и се актуализират ежегодно в съответствие с приложение XI. По отношение на актуализацията всички стойности се приемат като референтни стойности. Комисията носи отговорност за публикуването на актуализираните стойности в рамките на две седмици след актуализирането в серия „С“ на Официален вестник на Европейския съюз за сведение.
За Белгия и Люксембург не се прилага корекционен коефициент, като се има предвид специалната референтна роля на тези места на работа като основни и първоначални седалища на повечето от институциите.“;
44)
Член 65 се заменя със следното:
„Член 65
1. Възнагражденията на длъжностните лица и другите служители на Европейския съюз се актуализират ежегодно, като се вземат предвид икономическата и социалната политика на Съюза. По-специално се вземат предвид всякакви увеличения на заплатите в държавната администрация на държавите-членки и нуждите от назначаване на нов персонал. Актуализацията на възнагражденията се извършва в съответствие с приложение XI. Актуализацията се извършва преди края на съответната година съгласно доклад на Комисията, изготвен въз основа на статистически данни, предоставени от Статистическата служба на Европейския съюз в съгласие с националните статистически служби на държавите-членки. Статистическите данни отразяват положението към 1 юли във всяка от държавите-членки. Този доклад съдържа данни относно бюджетното въздействие върху възнагражденията и пенсиите на длъжностните лица на Съюза. Той се предоставя на Европейския парламент и на Съвета.
Сумите, посочени в член 42а, втора и трета алинея, членове 66 и 69, член 1, параграф 1, член 2, параграф 1, член 3, параграфи 1 и 2, член 4, параграф 1, член 7, параграф 2, член 8, параграф 2, член 10, параграф 1 от приложение VII и член 8, параграф 2 от приложение XIII, както и в предишния член 4а от приложение VII, които трябва да бъдат актуализирани в съответствие с член 18, параграф 1 от приложение XIII, размерите, посочени в член 24, параграф 3, член 28а, параграф 3, втора алинея, член 28а, параграф 7, член 93, член 94, член 96, параграф 3, втора алинея и член 96, параграф 7, членове 133, 134 и 136 от Условията за работа на другите служители, размерите в член 1, параграф 1, първа алинея от Регламент (ЕОВС, ЕИО, Евратом) № 300/76 на Съвета (6) и коефициентът за размерите, посочени в член 4 от Регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 260/68 на Съвета (7) се актуализират ежегодно в съответствие с приложение XI. Комисията отговаря за публикуването на актуализираните суми в рамките на две седмици след актуализирането в серия „С“ на Официален вестник на Европейския съюз за сведение.
2. В случай на съществена промяна на издръжката на живота сумите, посочени в параграф 1, както и корекционните коефициенти, посочени в член 64, се актуализират в съответствие с приложение XI. Комисията отговаря за публикуването на актуализираните суми и корекционните коефициенти в рамките на две седмици след актуализирането в серия „С” на Официален вестник на Европейския съюз за сведение.
3. Сумите, посочени в параграф 1 и корекционните коефициенти, посочени в член 64, се считат за суми и корекционни коефициенти, чиято реална стойност подлежи на актуализиране в даден момент без намесата на друг правен акт.
4. Без да се засягат разпоредбите на член 3, параграфи 5 и 6 от приложение XI, през 2013 и 2014 г. не се извършва актуализацията, предвидена в параграфи 1 и 2.
45)
Член 66 се изменя, както следва:
а)
в първа алинея уводното изречение се заменя със следното:
„Основните месечни заплати за всяка степен и стъпка във функционални групи AD и AST са посочени в следната таблица:“
б)
добавя се следната алинея:
„Основните месечни заплати за всяка степен и стъпка във функционална група AST/SC са посочени в следната таблица:
Стъпка
Степен
1
2
3
4
5
SC 6
4 349,59
4 532,36
4 722,82
4 854,21
4 921,28
SC 5
3 844,31
4 005,85
4 174,78
4 290,31
4 349,59
SC 4
3 397,73
3 540,50
3 689,28
3 791,92
3 844,31
SC 3
3 003,02
3 129,21
3 260,71
3 351,42
3 397,73
SC 2
2 654,17
2 765,70
2 881,92
2 962,10
3 003,02
SC 1
2 345,84
2 444,41
2 547,14
2 617,99
2 654,17“
46)
Член 66а се заменя със следното:
„Член 66а
1. Чрез дерогация от член 3, параграф 1 от Регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 260/68 и за да се вземе предвид, без да се засяга член 65, параграф 3, прилагането на метода за актуализиране на възнагражденията и пенсиите на длъжностните лица, по отношение на възнаграждението, плащано от Съюза на активно заетия персонал, от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2023 г. се прилага временна мярка, наричана „налог за солидарност.
2. Ставката на този налог за солидарност, която се прилага към облагаемата основа, определена в параграф 3, е 6 %. Ставката обаче е 7 % за длъжностни лица от степен AD 15, стъпка 2 и по-висока.
3.
а)
Основата за изчисляване на налога за солидарност е равна на основната заплата, използвана за изчисляване на възнаграждението, като се приспаднат:
i)
вноските за социално и пенсионно осигуряване и данъкът, преди прилагането на налога за солидарност, платим от длъжностно лице със същата степен и стъпка, което няма лица на своя издръжка по смисъла на член 2 от приложение VII; и
ii)
сума, равна на основната заплата на длъжностно лице от степен AST 1, стъпка 1.
б)
Компонентите, използвани за определяне на основата за изчисляване на налога за солидарност, се изразяват в евро при корекционен коефициент 100.
4. Налогът за солидарност се приспада ежемесечно при източника; получените средства се внасят като приход в общия бюджет на Европейския съюз.“;
47)
В член 67 параграф 3 се заменя със следното:
„3. Размерът на надбавката за дете на издръжка може да бъде удвоен със специално мотивирано решение на органа по назначаването въз основа на медицински документи, удостоверяващи, че съответното дете е с увреждане или трайно заболяване, което води до високи разходи за длъжностното лице.“;
48)
Член 72 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1, първа алинея, първо изречение и в параграф 1, трета алинея думата „институциите“ се заменя с „органите по назначаването на институциите“;
б)
в параграф 2 думите „до навършване на 63-годишна възраст“ се заменят с „до навършване на пенсионна възраст“;
в)
в параграф 2а, подточки i) и ii) думите „преди навършване на 63-годишна възраст“ се заменят с „преди навършване на пенсионна възраст“;
г)
в параграф 2б думите „степен 1“ се заменят със „степен AST 1“;
49)
В член 73, параграф 1 думата „институциите“ се заменя с „органите по назначаването на институциите“;
50)
В член 76а, второ изречение думата „институциите“ се заменя с „органите по назначаването на институциите“;
51)
Член 77 се заменя със следното:
„Член 77
Длъжностно лице, което е прослужило най-малко десет години, има право на пенсия за осигурителен стаж. Независимо от продължителността на служебния му стаж, то има право на такава пенсия, ако е навършило пенсионна възраст и възстановяването му през период на неактивна заетост не е било възможно или лицето е било пенсионирано в интерес на службата.
Максималният размер на пенсията за осигурителен стаж е 70 % от последната основна заплата за последната степен, в която е било класирано длъжностното лице в продължение на най-малко една година. 1,80 % от последната му основна заплата се изплащат на длъжностното лице за всяка година служебен стаж, изчислен в съответствие с член 3 от приложение VIII.
Независимо от това, в случая, когато длъжностни лица са осъществявали функции по подпомагане на лице, заемащо длъжност, предвидена в Договора за Европейския съюз или в Договора за функционирането на Европейския съюз, на избрания председател на институция или орган на Съюза или избрания председател на политическа група в Европейския парламент, размерът на пенсията, съответстваща на годините осигурителен стаж, прослужени на тази длъжност, се изчислява въз основа на последната основна заплата, получена през този период, ако тази основна заплата надвишава онази, която се използва като отправна точка за целите на втора алинея от настоящия член.
Размерът на пенсията за осигурителен стаж не може да бъде по-малък от 4 % от жизнения минимум за година служба.
Пенсионната възраст е 66 години.
Пенсионната възраст се подлага на оценка на всеки пет години, считано от 1 януари 2014 г., въз основа на доклад на Комисията до Европейския парламент и до Съвета. В доклада се разглеждат по-специално промените в пенсионната възраст за служителите в държавната администрация на държавите-членки и промените в средната продължителност на живота на длъжностните лица на институциите.
Когато това е целесъобразно, Комисията прави предложение за промяна на пенсионната възраст в съответствие със заключенията от този доклад, като обръща специално внимание на съответното развитие в държавите-членки.“;
52)
Член 78 се заменя със следното:
„Член 78
При условията на членове 13-16 от приложение VIII длъжностното лице има право на обезщетение за инвалидност в случай на пълна трайна инвалидност, която не му позволява да изпълнява служебните задължения, присъщи на длъжност от неговата функционална група.
Член 52 се прилага по аналогия по отношение на получателите на обезщетения за инвалидност. Ако получателят на обезщетението се пенсионира, преди да е навършил 66 години, без да е придобил правото на максимална пенсия, се прилагат общите правила за пенсиите за осигурителен стаж. Размерът на пенсията за осигурителен стаж се определя въз основа на заплатата за степента и стъпката, заемани от длъжностното лице към момента на инвалидизиране.
Обезщетенията за инвалидност са равни на 70 % от последната основна заплата на длъжностното лице. Те не могат обаче да бъдат по-малки от размера на жизнения минимум.
От обезщетенията за инвалидност се приспадат вноските за пенсионноосигурителната схема, изчислени на базата на тези обезщетения.
Когато инвалидността е следствие от злополука, настъпила при или по повод изпълнението на служебните задължения на длъжностно лице, от професионално заболяване, от действие, извършено в обществен интерес или от риск за живота с цел спасяване на друго човешко същество, размерът на обезщетенията за инвалидност е не по-малко от 120 % от размера на жизнения минимум. Освен това в такива случаи вноските в пенсионноосигурителната схема се заплащат изцяло от бюджета на институцията или органа по член 1б.“;
53)
В член 80 шеста алинея се заменя със следното:
„Правото на пенсия, предвидено в първа, втора и трета алинея, възниква в случай на смърт на бивше длъжностно лице с право на надбавка по член 50 от Правилника за персонала, член 5 от Регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 259/68 на Съвета (8), член 3 от Регламент (Евратом, ЕОВС, ЕИО) № 2530/72 на Съвета (9) или член 3 от Регламент (ЕОВС, ЕИО, Евратом) № 1543/73 на Съвета (10) и в случай на смърт на бивше длъжностно лице, чието служебно правоотношение е било прекратено преди навършване на пенсионна възраст и което е поискало пенсията му за осигурителен стаж да бъде отсрочена до първия ден на календарния месец, следващ месеца на навършване на пенсионна възраст.
54)
В член 81а параграф 1 се изменя, както следва:
а)
в буква б) думите „65-годишна възраст“ се заменят с „66-годишна възраст“;
б)
буква г) се заменя със следното:
„г)
в случай на смърт на бивше длъжностно лице, чието служебно правоотношение е прекратено, преди да навърши пенсионна възраст, и което е поискало пенсията му за осигурителен стаж да бъде отсрочена до първия ден на календарния месец, следващ месеца на навършване на пенсионна възраст - размера на пенсията за осигурителен стаж, на която лицето би имало право, ако беше живо при навършването на пенсионна възраст, при прилагане на надбавките и удръжките, посочени в буква б)“;
в)
в буква д) думите „надбавките по член 41 или 50“ се заменят с „надбавките по член 41, 42в или 50“;
55)
В член 82 параграф 2 се заменя със следното:
„2. Когато възнагражденията се актуализират в съответствие с член 65, параграф 1, същата актуализация се прилага и към пенсиите.“;
56)
В член 83, параграф 1 втора алинея се заличава;
57)
Член 83а, параграфи 2, 3, 4 и 5 се заменят със следното:
„2. Агенциите, които не получават субсидии от общия бюджет на Европейския съюз, внасят в този бюджет пълния размер на вноските, необходими за финансиране на схемата. От 1 януари 2016 г. агенциите, които частично се финансират от този бюджет, плащат частта от вноските, дължими от работодателите, която съответства на съотношението между приходите на агенцията без субсидиите от общия бюджет на Европейския съюз и нейните общи приходи.
„3. Равновесието на пенсионната схема се осигурява чрез пенсионната възраст и размера на вноските в схемата. Във връзка с петгодишната актюерска оценка по приложение ХII размерът на вноските в пенсионната схема се актуализира за осигуряване на равновесието на схемата.“;
„4. Комисията ежегодно актуализира актюерската оценка по параграф 3 в съответствие с член 1, параграф 2 от приложение ХII. При показана разлика от поне 0,25 пункта между прилагания понастоящем размер на вноските и размера, необходим за поддържане на актюерския баланс, размерът се актуализира в съответствие с предвиденото в приложение ХII.“;
„5. За целите на параграфи 3 и 4 от настоящия член процентът, посочен в член 83, параграф 2, се актуализира. Комисията отговаря за публикуването на получения в резултат от това актуализиран размер на вноската в рамките на две седмици след актуализирането в серия „С” на Официален вестник на Европейския съюз за сведение.“;
58)
Дял VIII се заличава;
59)
Член 110 се заменя със следното:
„Член 110
1. Разпоредбите от общ характер за прилагане на настоящия правилник се приемат от органа по назначаването на всяка институция след консултации с комитета по персонала и с комитета по Правилника за персонала.
2. Правилата за прилагане на настоящия правилник, приети от Комисията, включително разпоредбите за прилагане от общ характер, посочени в параграф 1, се прилагат по аналогия спрямо агенциите. За тази цел Комисията уведомява агенциите за всяко правило за прилагане незабавно след приемането му.
Тези правила за прилагане влизат в сила за агенциите на по-късната от следните дати: девет месеца след влизането им в сила за Комисията или девет месеца след датата, на която Комисията е уведомила агенциите за приемането на съответното правило за прилагане. Независимо от горепосоченото, дадена агенция може също така да реши, че правилата за прилагане влизат в сила на по-ранна дата.
Чрез дерогация дадена агенция може, преди изтичането на деветмесечния срок, посочен във втора алинея от настоящия параграф, и след консултация със своя комитет по персонала, да представи на Комисията за съгласие правила за прилагане, които са различни от тези, приети от Комисията. При същите условия дадена агенция може да поиска съгласието на Комисията да не прилага някои от тези правила за прилагане. В последния случай Комисията може, вместо да приеме или отхвърли искането, да поиска от агенцията да представи на Комисията за съгласие правила за прилагане, които са различни от тези, приети от Комисията.
Деветмесечният срок, посочен във втора алинея от настоящия параграф, спира да тече от датата, на която агенцията поиска съгласието на Комисията, до датата, на която Комисията изрази своята позиция.
Агенцията може също така, след консултация със своя комитет по персонала, да представи на Комисията за съгласие правила за прилагане, които се отнасят до области, различни от правилата за прилагане, приети от Комисията.
За целите на приемането на правила за прилагане агенциите се представляват от своя управителен съвет или от равностоен орган, посочен в акта на Съюза за създаването им.
3. За целите на приемането на правила по споразумение между институциите агенциите не се считат за институции. Въпреки това Комисията се консултира с агенциите преди приемането на такива правила.
4. Правилата за прилагане на настоящия правилник, включително разпоредбите за прилагане от общ характер, посочени в параграф 1, и правилата, приети по споразумение между органите по назначаването на институциите, се свеждат до знанието на персонала.
5. Административните отдели на институциите и агенциите редовно се консултират помежду си относно прилагането на настоящия правилник. На тези консултации агенциите са общо представени в съответствие с правилата, определени по споразумение между тях.
6. Съдът на Европейския съюз води регистър на правилата, приети от органа по назначаването на всяка институция за прилагането на настоящия правилник, и правилата, приети от агенциите, доколкото те се отклоняват от правилата, приети от Комисията, в съответствие с процедурата, предвидена в параграф 2, включително на всички техни изменения. Институциите и агенциите имат пряк достъп до този регистър и пълно право да изменят собствените си правила. Държавите-членки имат пряк достъп до него. Освен това на всеки три години Комисията представя доклад на Европейския парламент и Съвета относно правилата, приети от всяка институция за прилагането на настоящия правилник.“;
60)
Вмъкват се следните членове:
„Член 111
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 112 относно някои аспекти на условията на труд и някои аспекти на прилагането на правилата за възнагражденията и социалноосигурителната схема.
Член 112
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в членове 56а, 56б и 56в от Правилника за персонала, член 13, параграф 3 от приложение VII и член 9 от приложение ХI към него, и член 28а, параграф 11 и член 96, параграф 11 от Условията за работа на другите служители, се предоставя на Комисията за неопределен срок, считано от 1 януари 2014 г.
3. Делегирането на правомощия, посочено в членове 56а, 56б, 56в от Правилника на персонала, член 13, параграф 3 от приложение VII и член 9 от приложение XI към него, и член 28а, параграф 11 и член 96, параграф 11 от Условията за работа на другите служители, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно членове 56а, 56б, 56в от Правилника за персонала, член 13, параграф 3 от приложение VII и член 9 от приложение XI към него или член 28а, параграф 11 или член 96, параграф 11 от Условията за работа на другите служители, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 113
До 31 декември 2020 г. Комисията представя пред Европейския парламент и Съвета доклад с оценка на действието на настоящия Правилник за персонала.“;
61)
Приложение I се изменя, както следва:
а)
раздел А се заменя със следното:
„A. Видове длъжности във всяка функционална група съгласно предвиденото в член 5, параграф 4
1. Функционална група AD
Генерален директор
AD 15 - AD 16
Директор
AD 14 - AD 15
Съветник или равностойна длъжност
AD 13- AD 14
Началник на отдел или равностойна длъжност
AD 9 - AD 14
Администратор
AD 5 - AD 12
2. Функционална група AST
Старши асистент
Извършващ административни, технически или обучителни дейности, изискващи висока степен на самостоятелност и поемане на значителна отговорности по отношение на управлението на персонала, изпълнението на бюджета или политическото координиране
AST 10 - AST 11
Асистент
Извършващ административни, технически или обучителни дейности, изискващи известна степен на самостоятелност, по-специално по отношение на прилагането на правила и правилници или общи указания или като личен асистент на член на институцията, на началника на кабинета на член на институцията или на (заместник) генерален директор или ръководител на равностойно равнище
AST 1 - AST 9
3. Функционална група AST/SC
Секретар/Деловодител
Изпълняващ деловодителски и секретарски задачи, управляване на офис и други подобни задачи, изискващи определена степен на самостоятелност (11)
SC 1 - SC 6
б)
Раздел Б се заменя със следното:
„Б. Коефициенти за еквивалентност на средната кариера
1.
Коефициенти за еквивалентност на средната кариера във функционални групи AST и AD:
Степен
Асистенти
Администратори
13
-
15 %
12
-
15 %
11
-
25 %
10
20 %
25 %
9
8 %
25 %
8
25 %
33 %
7
25 %
36 %
6
25 %
36 %
5
25 %
36 %
4
33 %
-
3
33 %
-
2
33 %
-
1
33 %
-
2.
Коефициенти за еквивалентност на средната кариера във функционална група AST/SC:
Степен
Секретари/Деловодители
SC 6
-
SC 5
12 %
SC 4
15 %
SC 3
17 %
SC 2
20 %
SC 1
25 %“
62)
Приложение II се изменя, както следва:
а)
в член 1, първа алинея, второ изречение думата „Институцията“ се заменя с „Органът по назначаването на всяка институция“;
б)
в член 1, втора алинея второ изречение се заменя със следното;
„Въпреки това органът по назначаването на всяка институция може да реши, че условията за избор трябва да бъдат определени в съответствие с предпочитанията на персонала на институцията, изразени на общо допитване.“;
в)
в член 1, четвърта алинея думите „двете функционални групи“ се заменят с „трите функционални групи“;
г)
в член 2, втора алинея, първо тире думите „, трета алинея“ се заличават;
63)
Член единствен от приложение IV се изменя, както следва:
а)
в параграф 1, втора алинея думите „63 години“ се заменят с „66 години“;
б)
параграф 1, трета алинея се заличава;
в)
в последния ред на таблицата в параграф 3 думите „от 59 до 64“ се заменят с „от 59 до 65“;
г)
в параграф 4, четвърта алинея думите „63-годишна възраст“ се заменят с „66-годишна възраст“;
64)
Приложение IVа се изменя, както следва:
а)
в член 1, втора алинея, думите "член 55а, параграф 2, буква д)" се заменят с думите "член 55а, параграф 2, буква ж)";
б)
в член 4, първа алинея, думите „длъжностните лица над 55 години, на които е разрешено да работят на половин работен ден в очакване на пенсиониране,“ се заменят с „длъжностните лица, на които е разрешено в съответствие с член 55а, параграф 2, буква ж) от Правилника за персонала да работят на непълно работно време,“;
65)
Приложение V се изменя, както следва:
а)
член 6 се заменя със следното:
„Член 6
Наред с годишния отпуск по заявление на длъжностното лице му се разрешава ползването на специален отпуск. В частност специален отпуск се разрешава в следните случаи:
-
встъпване в брак: четири дни;
-
преместване в ново жилище: до два дни;
-
сериозно заболяване на съпруг(а): до три дни;
-
смърт на съпруг(а): четири дни;
-
сериозно заболяване на близък роднина по възходяща линия: до два дни;
-
смърт на близък роднина по възходяща линия: два дни;
-
встъпване в брак на дете: два дни;
-
раждане на дете: 10 дни, които да се ползват през първите 14 седмици след раждането;
-
раждане на дете с увреждане или сериозно заболяване: 20 дни, които да се ползват през първите 14 седмици след раждането;
-
смърт на съпругата по време на отпуска за бременност и раждане: брой дни, отговарящ на остатъка от отпуска за бременност и раждане; ако починалата съпруга не е длъжностно лице, остатъкът от отпуска за бременност и раждане се определя чрез прилагане по аналогия на разпоредбите на член 58 от Правилника за персонала;
-
сериозно заболяване на дете: до два дни;
-
много сериозно заболяване на дете, удостоверено от лекар, или хоспитализация на дете на 12 или по-малко години: до пет дни;
-
смърт на дете: четири дни;
-
осиновяване на дете: 20 седмици; 24 седмици при осиновяване на дете с увреждане.
-
С всяко осиновено дете се получава еднократно право на ползване на срока на специалния отпуск, който може да бъде поделен между осиновителите, в случай че и двамата са длъжностни лица. Той се разрешава само ако съпругът на длъжностното лице упражнява възмездна професионална дейност най-малко на половин работен ден. Ако съпругът работи извън институциите на Съюза и се ползва с право на подобен отпуск, съответен брой дни се приспада от отпуска, на който има право длъжностното лице.
-
Органът по назначаването може при необходимост да разреши допълнителен специален отпуск, ако националното законодателство на държавата, в която се провежда процедурата по осиновяването и която е различна от държавата по мястото на работа на осиновяващото длъжностно лице, изисква престой на единия или двамата осиновители.
-
Ако длъжностното лице няма право да ползва пълния специален отпуск от 20 или 24 седмици на основание първото изречение от настоящото тире, се разрешава специален отпуск от 10 работни дни; този допълнителен специален отпуск се разрешава само веднъж за всяко осиновено дете.
Институцията може да разреши специален отпуск за обучение за повишаване на професионалната квалификация в рамките, предвидени в програмата за повишаване на професионалната квалификация, съставена от институцията по реда на член 24а от Правилника за персонала.
Освен това специален отпуск може да бъде разрешен по изключение на длъжностните лица в случай на извънредна работа, излизаща извън рамките на нормалните задължения на длъжностното лице. Такъв специален отпуск се разрешава най-късно три месеца след решението на органа по назначаването относно изключителния характер на работата на длъжностното лице.
За целите на настоящия член небрачният партньор на длъжностно лице се счита за съпруг, ако са изпълнени първите три условия на член 1, параграф 2, буква в) от приложение VII.
Когато специалният отпуск се разрешава съгласно настоящия раздел, дните за пътуване се определят със специално решение, отчитащо особените нужди.“;
б)
член 7 се заменя със следното:
„Член 7
Длъжностните лица, които имат право на надбавка за експатриране или за пребиваване в чужда държава, ежегодно имат право на два и половина дни допълнителен отпуск, за да посетят държавата си по произход.
Първа алинея се прилага по отношение на длъжностните лица, чието място на работа е на територията на държавите-членки. Ако мястото на работа е извън тази територия, продължителността на отпуска за пътуване до дома се определя чрез специално решение, отчитащо особените нужди.“;
66)
Приложение VI се изменя, както следва:
а)
член 1 се заменя със следното:
„В определените в член 56 от Правилника за персонала граници за извънреден труд, положен от длъжностно лице от степени SC 1-SC 6 или степени AST 1-AST 4, се полага допълнителен отпуск или заплащане, както следва:
а)
за всеки час извънреден труд лицето има право на час и половина отсъствие под формата на допълнителен отпуск; ако часът извънреден труд е положен между 22:00 часа и 7:00 часа, в неделя или в официален празничен ден, размерът на допълнителния отпуск е два часа; при предоставянето на допълнителен отпуск се вземат предвид изискванията на службата и предпочитанията на съответното длъжностно лице;
б)
когато изискванията на службата не допускат ползването на допълнителен отпуск през двата месеца, следващи този, през който е бил положен извънредният труд, органът по назначаването разрешава изплащането на възнаграждение за часовете извънреден труд в размер на 0,56 % от основната месечна заплата за всеки час извънреден труд на базата по буква а);
в)
за получаване на допълнителен отпуск или на възнаграждение за един час извънреден труд продължителността на извънредния труд трябва да е била повече от 30 минути.“;
б)
член 3 се заменя със следното:
„Член 3
Независимо от предходните разпоредби на настоящото приложение, възнаграждението за извънреден труд, положен от някои категории длъжностни лица от степени SC 1-SC 6 и степени AST 1-AST 4 при специални обстоятелства, може да бъде изплатено под формата на определена по размер надбавка, чийто размер и условия за получаване се определят от органа по назначаването след консултации със съвместната комисия.“;
67)
Приложение VII се изменя, както следва:
а)
в член 1, параграф 3 думите „степен 3“ се заменят с „степен AST 3“;
б)
в член 3, параграф 1 втора алинея се заменя със следното:
„Правото на тази надбавка се поражда в първия ден на месеца, през който детето започва да посещава основното училище, и се прекратява в края на месеца, през който детето завърши образованието си, или в края на месеца, през който детето навърши 26 години, като се взема по-ранната дата.“;
в)
член 7 се заменя със следното:
„Член 7
1. Длъжностното лице има право на еднократна обща сума, съответстваща на стойността на пътуването за себе си, съпруга(та) си и лицата на издръжка, действително живеещи в същото домакинство:
а)
при встъпването си в длъжност - от мястото, на което е наето, до мястото си на работа;
б)
при прекратяване на служебното правоотношение по смисъла на член 47 от Правилника за персонала - от мястото на работа до мястото си на произход по смисъла на параграф 4 от настоящия член;
в)
при всяко преместване, включващо промяна на мястото на работата.
При смърт на длъжностното лице преживелият(ялата) съпруг(а) и лицата на издръжка имат право на еднократна обща сума при същите условия.
Пътните разноски за деца на възраст под две години през цялата календарна година не се възстановяват.
2. Размерът на еднократната обща сума се определя въз основа на надбавка за километри географско разстояние между местата, посочени в параграф 1.
Надбавката за километри е:
0 EUR за всеки километър от
0 до 200 километра
0,1895 EUR за всеки километър от
201 до 1 000 километра
0,3158 EUR за всеки километър от
1 001 до 2 000 километра
0,1895 EUR за всеки километър от
2 001 до 3 000 километра
0,0631 EUR за всеки километър от
3 001 до 4 000 километра
0,0305 EUR за всеки километър от
4 001 до 10 000 километра
0 EUR за всеки километър над
10 000 километра.
Към горепосочената надбавка за километри се добавя допълнителна еднократна обща сума, възлизаща на:
-
94,74 EUR, ако географското разстояние между местата, посочени в параграф 1, е между 600 и 1 200 километра,
-
189,46 EUR, ако географското разстояние между местата, посочени в параграф 1, е по-голямо от 1 200 километра.
Надбавката за километри и допълнителната еднократна обща сума се актуализират ежегодно пропорционално на заплатата.
3. Чрез дерогация от параграф 2 пътните разноски, свързани с преместване, включващо промяна между място на работа на територията на държавите - членки на Европейския съюз, и място на работа извън тази територия, или преместване, включващо промяна между места на работа извън тази територия, се възстановяват под формата на плащане на еднократна обща сума въз основа на стойността на самолетен билет от непосредствено по-горната класа след икономичната.
4. Мястото на произход на длъжностното лице се определя при встъпването му в длъжност, като се взема предвид мястото, на което е бил нает, или, при изрично и надлежно обосновано искане - центърът на неговите интереси. Така определеното място на произход може със специално решение на органа по назначаването да бъде променено, докато длъжностното лице е на служба или при прекратяване на служебното му правоотношение. Все пак, докато длъжностното лице е на служба, такова решение може да се вземе само по изключение и след представяне от длъжностното лице на документи, надлежно обосноваващи искането му.
Тази промяна обаче не може да има за последица признаването като център на интересите на длъжностното лице място извън територията на държавите-членки на Съюза и извън страните и териториите, изброени в приложение II към Договора за функционирането на Европейския съюз и територията на държавите-членки на Европейската асоциация за свободна търговия.“;
г)
член 8 се заменя със следното:
„Член 8
1. Длъжностните лица, които имат право на надбавка за експатриране или за пребиваване в чужда държава, за всяка календарна година имат право, в рамките на предвиденото в параграф 2, на еднократна обща сума, съответстваща на стойността на пътуването от мястото на работа до мястото на произход по смисъла на член 7 за себе си и - ако имат право на надбавка за жилищни нужди - за съпруга и лицата на издръжка по смисъла на член 2.
Ако и двамата съпрузи са длъжностни лица на Европейския съюз, всеки от тях има право на възстановяване на пътните разноски за себе си и за лицата на издръжка, като това възстановяване се определя като еднократна обща сума в съответствие с горните разпоредби, като всяко лице на издръжка има право само на едно плащане. Сумата за децата на издръжка се определя по искане на единия от съпрузите въз основа на мястото на произход на единия от тях.
Ако длъжностното лице сключи брак през календарната година и на това основание придобие право на надбавка за жилищни нужди, пътните разноски, на които има право съпругът(ата), се изчисляват пропорционално на времето от датата на сключване на брака до края на годината.
Всяка промяна в основата за изчисляване, която може да възникне в резултат на промяна в семейното положение на лицето, настъпила след датата на изплащане на въпросните суми, не задължава съответното лице да възстанови сумите.
Пътните разноски за деца на възраст под две години през цялата календарна година не се възстановяват.
2. Размерът на еднократната обща сума се определя в зависимост от надбавката за километри географско разстояние между мястото на работа на длъжностното лице и мястото му на произход.
Когато мястото на произход по смисъла на член 7 е извън територията на държавите-членки на Съюза, както и извън страните и териториите, изброени в приложение II към Договора за функционирането на Европейския съюз, както и извън територията на държавите-членки на Европейската асоциация за свободна търговия, размерът на еднократната обща сума се определя в зависимост от надбавката за километри географско разстояние между мястото на работа на длъжностното лице и столицата на държавата-членка, чийто гражданин е то. Длъжностните лица, чието място на произход е извън територията на държавите - членки на Съюза, както и извън страните и териториите, изброени в приложение II към Договора за функционирането на Европейския съюз, както и извън територията на държавите-членки на Европейската асоциация за свободна търговия, и които не са граждани на една от държавите-членки, нямат право на тази еднократна обща сума.
Надбавката за километри е:
0 EUR за всеки километър от
0 до 200 километра
0,3790 EUR за всеки километър от
201 до 1 000 километра
0,6316 EUR за всеки километър от
1 001 до 2 000 километра
0,3790 EUR за всеки километър от
2 001 до 3 000 километра
0,1262 EUR за всеки километър от
3 001 до 4 000 километра
0,0609 EUR за всеки километър от
4 001 до 10 000 километра
0 EUR за всеки километър над
10 000 километра.
Към горепосочената надбавка за километри се добавя допълнителна еднократна обща сума, възлизаща на:
-
189,48 EUR, ако географското разстояние между мястото на работа и мястото на произход е между 600 и 1 200 километра;
-
378,93 EUR, ако географското разстояние между мястото на работа и мястото на произход е по-голямо от 1 200 километра.
Надбавката за километри и допълнителната еднократна обща сума се актуализират ежегодно пропорционално на възнаграждението.
3. Ако служебното правоотношение на длъжностното лице бъде прекратено в хода на календарната година по причина, различна от смъртта му, или ако то е в отпуск по лични причини за част от годината, като през тази година продължителността на активната му заетост на служба в институция на Съюза е била по-малко от девет месеца, длъжностното лице има право да получи само част от еднократната обща сума, предвидена в параграфи 1 и 2, изчислена пропорционално на времето на активна заетост.
4. Параграфи 1, 2 и 3 от настоящия член се прилагат по отношение на длъжностните лица, чието място на работа е на територията на държавите-членки. Длъжностните лица, чието място на работа е извън територията на държавите-членки, имат право за всяка календарна година за себе си и -ако имат право на надбавка за жилищни нужди - за съпруга(та) си и за другите лица на издръжка по смисъла на член 2, на еднократна обща сума за пътните разноски до мястото си на произход или на пътните разноски до друго място, но не повече от размера на разноските до мястото на произход. Независимо от това, ако съпругът(ата) и лицата по член 2, параграф 2 не живеят с длъжностното лице на мястото на неговата работа, те имат право за всяка календарна година на възстановяване на пътните разноски от мястото на произход до мястото на работа или до друго място, но не повече от стойността на посоченото пътуване.
Еднократната обща сума се определя въз основа на стойността на самолетен билет от икономична класа.“;
д)
член 9 се заменя със следното:
„Член 9
1. В рамките на предвидените пределни размери на разходите разноските във връзка с пренасянето на мебели и лични вещи, включително размера на застраховката срещу обичайните рискове (по-специално повреда, кражба, пожар), които не са му били възстановени от друг източник, се възстановяват на длъжностното лице, което е принудено да промени своето място на пребиваване, за да изпълни изискванията на член 20 от Правилника за персонала, при постъпване на служба или при последваща промяна на мястото на работа, докато е на служба.
Пределните размери трябва да са съобразени със семейното положение на длъжностното лице към момента на пренасянето, както и средните разходи за пренасяне и свързаната с това застраховка.
За прилагането на настоящия параграф органът по назначаването на всяка институция приема разпоредби за прилагане от общ характер.
2. При прекратяване на служебното правоотношение или при смърт на длъжностното лице разноските за пренасянето от мястото му на работа до мястото му на произход се възстановяват в определените в параграф 1 граници. Ако починалото лице няма сключен брак, разноските се възстановяват на неговите правоприемници.
3. В случай на длъжностно лице - титуляр пренасянето трябва да се осъществи в срок от една година след изтичането на неговия срок за изпитване. При прекратяване на служебното правоотношение пренасянето трябва да се осъществи в срок от три години съгласно предвиденото в член 6, параграф 4, втора алинея. Разноските по пренасяне, осъществено след изтичане на определените в настоящия параграф срокове, се възстановяват само в изключителни случаи и със специално решение на органа по назначаването.“
е)
член 13 се изменя, както следва:
i)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. На всеки две години Комисията прави преглед на размера на сумите, определени в параграф 2, буква а). Това става въз основа на доклад относно цените на хотелите, ресторантите и услугите за обществено хранене, в който се отчитат индексите на изменение на тези цени. За целите на този преглед Комисията действа чрез делегирани актове в съответствие с членове 111 и 112 от Правилника за персонала.“;
ii)
добавя се следният параграф:
„4. Чрез дерогация от параграф 1 квартирните разноски, направени от длъжностни лица за командировки до основните места на работа на техните институции, посочени в Протокол № 6 към Договора за функционирането на Европейския съюз, могат да бъдат възстановени въз основа на еднократна обща сума, която не надвишава максималния размер, определен за съответната държава-членка.“;
ж)
в член 13а думите „различните институции“ се заменят с „органите по назначаването на всяка институция“;
з)
член 17 се изменя, както следва:
i)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. За всяко длъжностно лице плащането се извършва на мястото и във валутата на държавата, в която то изпълнява служебните си задължения, или по искане на длъжностното лице - в евро в банка в Европейския съюз.“;
ii)
в параграф 2 първа алинея се заменя със следното:
„При условията, предвидени в правилата, определени от органите по назначаването на всяка институция по общо съгласие и след консултации с комитета по Правилника за персонала, длъжностните лица могат да поискат специален редовен превод на част от възнаграждението им.“;
iii)
в параграф 3, първо изречение след думите „се правят“ се вмъква „във валутата на съответната държава-членка“.
iv)
в параграф 4, първо изречение след думите „до друга държава-членка“ се вмъква „в местна валута“;
68)
Приложение VIII се изменя, както следва:
а)
в член 3, буква б) думите „по членове 41 и 50“ се заменят с „по членове 41, 42в и 50“;
б)
член 5 се заменя със следното:
„Член 5
Независимо от разпоредбите на член 2 от настоящото приложение, длъжностните лица, които останат на служба след навършване на пенсионна възраст, имат право за всяка година осигурителен стаж след навършване на тази възраст на увеличение на пенсията, равно на 1,5 % от основната заплата, взета предвид при изчисляване на пенсията, при условие че общият размер на получаваната пенсия и увеличението не надвишава 70 % от последната основна заплата по смисъла на член 77, втора или трета алинея, според случая, от Правилника за персонала.
Увеличението се изплаща и в случай на смърт на длъжностно лице, което е останало на служба след навършване на пенсионна възраст.“;
в)
в член 6 думите „първа стъпка в степен 1“ се заменят с „първа стъпка в степен AST 1“;
г)
член 9 се заменя със следното:
„Член 9
Длъжностно лице, чието служебно правоотношение бъде прекратено преди да достигне пенсионна възраст, може да поиска плащането на пенсията му за осигурителен стаж да:
а)
да бъде отложено до първия ден на месеца, следващ месеца на навършване на пенсионна възраст; или
б)
да започне незабавно, при условие че има навършени най-малко 58 години. В този случай размерът на пенсията за осигурителен стаж се намалява със сума, изчислена в зависимост от възрастта на лицето към началния момент на изплащане на пенсията.
Размерът на пенсията се намалява с 3,5 % за всяка година, предшестваща годината, в която лицето би придобило право на пенсия за осигурителен стаж по смисъла на член 77 от Правилника за персонала. Ако разликата между възрастта на възникване на правото на пенсия за осигурителен стаж по смисъла на член 77 от Правилника за персонала и възрастта на съответното лице в този момент надвишава точен брой години, към намалението се добавя още една година.“;
д)
в член 11, параграф 2, втора алинея думата „институцията“ се заменя с „органът по назначаването на институцията“;
е)
член 12 се изменя, както следва:
i)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Длъжностно лице на възраст под пенсионната, чието служебно правоотношение бъде прекратено по причина, различна от смърт или инвалидност, и което няма право на незабавна или отложена пенсия за осигурителен стаж, при прекратяване на служебното правоотношение има право:
а)
ако прослуженото време е по-малко от година и лицето не се е възползвало от механизма по член 11, параграф 2 - на обезщетение при прекратяване на служебното правоотношение, равно на трикратния размер на сумата, удържана от основната му заплата за пенсионно осигуряване, след приспадане на сумите по членове 42 и 112 от Условията за работа на другите служители;
б)
в останалите случаи - на обезщетенията, предвидени в член 11, параграф 1, или на прехвърляне на тяхната актюерска равностойност на частно застрахователно дружество или пенсионен фонд по негов избор, при условие че това дружество или фонд гарантира, че:
i)
основната сума няма да бъде изплатена обратно;
ii)
че не по-рано от навършването на 60 години и не по-късно от навършването на 66 години на лицето ще започне да се изплаща месечен доход;
iii)
е предвидена възможност за вдовишка или за наследствена пенсия;
iv)
прехвърлянето на друго осигурително дружество или на друг фонд ще бъде разрешено само в случай че този фонд изпълни условията, предвидени в подточки i), ii) и iii).“;
ii)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Чрез дерогация от параграф 1, буква б) длъжностните лица на възраст под пенсионната, които след постъпване на служба, с цел да придобият или запазят пенсионни права, са участвали в национална или частна осигурителна схема или пенсионен фонд по техен избор, отговарящи на изискванията по параграф 1, и чието служебно правоотношение бъде прекратено по причини, различни от смърт или инвалидност, без да имат право на незабавна или отложена пенсия за осигурителен стаж, при прекратяване на служебното си правоотношение имат право на обезщетение за прекратяване на служебното правоотношение, равно на актюерската стойност на придобитите пенсионни права за прослуженото в институциите време. В този случай плащанията, направени с цел придобиване или запазване на пенсионни права по националната осигурителна схема при прилагане на член 42 или член 112 от Условията за работа на другите служители, се приспадат от обезщетението при прекратяване на служебното правоотношение.“;
ж)
в член 15 думите „63 години“ се заменят с „пенсионна възраст“.
з)
в член 18а думите „63 години“ и „63-годишна възраст“ се заменят с „пенсионна възраст“;
и)
в член 27, втора алинея думата „адаптирана“ се заменя с „актуализирана“;
й)
Член 45 се изменя, както следва:
i)
в трета алинея думите „извън Европейския съюз, плащанията се извършват по банков път в еуро в банка по местопребиваване“ се заменят с думите „извън Европейския съюз, плащанията се извършват в евро в банка в Европейския съюз“;
ii)
в първото изречение на четвърта алинея думите „в Европейския съюз или“ се вмъкват след думата „банка“;
iii)
в четвърта алинея, второ изречение думите „в еуро в банка в държавата, където е седалището на институцията, или“ се заличават;
69)
Приложение IX се изменя, както следва:
а)
в член 2, параграф 3 думите „Институциите приемат“ се заменя с „Органът по назначаването на всяка институция приема“;
б)
в член 5, параграф 1 първо изречение се заменя със следното:
„Във всяка институция се създава Дисциплинарен съвет, наричан по-нататък „съветът“, освен ако две или повече агенции не решат в съответствие с член 9, параграф 1а от Правилника за персонала да създадат общ съвет.“;
в)
член 30 се заменя със следното:
„Член 30
Без да се засягат разпоредбите на член 2, параграф 3, органът по назначаването на всяка институция приема, ако счете за уместно, правила за прилагането на настоящото приложение след консултация с комитета по персонала.“;
70)
Приложение X се изменя, както следва:
а)
член 6 се заменя със следното:
„Член 6
За всяка календарна година длъжностното лице има право на годишен отпуск в размер на два работни дни за всеки прослужен пълен месец служба.
Независимо от първа алинея на настоящия член, длъжностните лица, вече изпратени на работа в трета държава на 1 януари 2014 г. имат право на:
-
три работни дни от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2014 г.;
-
два и половина работни дни от 1 януари 2015 г. до 31 декември 2015 г.“;
б)
член 7 се заменя със следното:
„Член 7
За годината, през която длъжностното лице поеме или прекрати службата си в трета държава, то има право на два работни дни отпуск за всеки пълен прослужен месец; на два работни дни за всеки непълен прослужен месец, състоящ се от повече от 15 дни, и на един работен ден за всеки непълен месец, състоящ се от 15 или по-малко дни.
Ако до края на текущата календарна година длъжностното лице не е използвало целия си годишен отпуск по причини, различни от изискванията на службата, остатъкът, но не повече от 14 работни дни, може да се прехвърли за следващата година.“;
в)
в член 8 се добавя следната алинея:
„Длъжностни лица, които участват в курсове за повишаване на професионалната квалификация съгласно член 24а от Правилника за персонала и на които е бил предоставен отпуск за почивка съгласно първа алинея от настоящия член, когато е уместно, вземат мерки за съчетаване на периодите за повишаване на професионалната си квалификация със своя отпуск за почивка.“;
г)
в член 9 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Годишният отпуск може да се ползва наведнъж или на няколко пъти в зависимост от желанието на длъжностното лице и изискванията на службата. Той трябва обаче да включва най-малко един период от две последователни седмици.“;
д)
член 10 се заменя със следното:
„Член 10
1. Размерът на надбавката за условия на живот се определя като процент от референтна сума в зависимост от мястото на работа на длъжностното лице. Референтната сума се състои от цялата основна заплата заедно с надбавката за експатриране, надбавката за жилищни нужди и надбавката за дете на издръжка, като се приспаднат задължителните удръжки съгласно Правилника за персонала или регламентите за неговото прилагане.
Ако длъжностното лице работи в държава, в която условията на живот се считат за еквивалентни на обичайните в Европейския съюз, този вид надбавка не се отпуска.
За други места на работа надбавката за условия на живот се определя, като се вземат предвид, наред с другото, следните параметри:
-
здравна и болнична среда,
-
сигурност,
-
климат,
-
степен на изолираност,
-
други местни условия на живот.
Определената за всяко място на работа надбавка за условия на живот подлежи на преглед и ако е необходимо, се адаптира ежегодно от органа по назначаване след получаване на становището на комитета по персонала.
Органът по назначаването може да реши да отпусне допълнителна премия наред с надбавката за условия на живот в случаи, когато длъжностно лице е било назначавано повече от веднъж на място на работа, където условията на живот се считат за трудни или много трудни. Тази допълнителна премия не превишава 5 % от референтната сума, посочена в първа алинея, и с цел спазване на принципа на равно третиране органът по назначаването надлежно обосновава всяко отделно решение, като се основава на степента на трудност на предишното назначение.
2. Когато условията на живот на мястото на работа са такива, че излагат на риск живота или здравето на длъжностното лице, със специално мотивирано решение на органа по назначаване се отпуска временна допълнителна надбавка. Размерът на тази надбавка се определя като процент от референтната сума по параграф 1, първа алинея:
-
когато органът по назначаване препоръчва на служителите си да не се установяват със семействата си на това място на работа, при условие че те изпълнят тази препоръка;
-
когато органът по назначаване реши временно да намали броя на персонала на това място на работа.
В надлежно обосновани случаи органът по назначаване може също така да определи, че при назначаване на определена длъжност не се допускат семейства. Горната надбавка се изплаща на членовете на персонала, които се съобразят с това предписание.
3. Подробните правила за прилагане на настоящия член се определят от органа по назначаване.“;
е)
в член 11, първо изречение думата „Белгия“ се заменя с „Европейския съюз“;
ж)
член 13 се заменя със следното:
„Член 13
За да се гарантира, доколкото е възможно, изравняване на покупателна способност на длъжностните лица, независимо от мястото им на работа, корекционният коефициент по член 12 се актуализира ежегодно съгласно приложение ХI. Във връзка с актуализацията всички стойности се приемат като референтни стойности. Комисията отговаря за публикуването на актуализираните стойности в рамките на две седмици след актуализирането в серия „С” на Официален вестник на Европейския съюз за сведение.
Ако обаче за дадена държава се установи, че промяната в издръжката на живота, измерена въз основа на корекционния коефициент и на съответния обменен курс, е повече от 5 % от последната актуализация, се извършва междинна актуализация на корекционния коефициент в съответствие с процедурата, посочена в първа алинея.“;
з)
член 23 се заменя със следното:
„Член 23
Въз основа на списък от държави, изготвен от органа по назначаване, и ако на длъжностното лице не бъде осигурено жилище от институцията, органът по назначаване изплаща на длъжностното лице надбавка за квартира или възстановява плащания от него наем.
Надбавката за квартира се изплаща при представяне на договор за наем, освен ако органът по назначаване не отмени това задължение по надлежно обосновани причини, свързани с обичаите и местните условия на места на работа в съответната трета държава. Надбавката за квартира се изчислява на първо място в зависимост от нивото на функциите на длъжностното лице, а в допълнение - в зависимост от броя на членовете на семейството му, които са на негова издръжка.
Наемът се възстановява, при условие че наемането на квартирата е било изрично разрешено от органа по назначение и съответства на първо място на равнището на функциите на длъжностното лице, а в допълнение - на броя на членовете на семейството му, които са на негова издръжка.
Подробните правила за прилагане на настоящия член се определят от органа по назначаване. Надбавката за квартира в никакъв случай не превишава разноските, направени от длъжностното лице.“;
71)
Приложение XI се заменя със следното:
„ПРИЛОЖЕНИЕ ХI
ПРАВИЛА ЗА ПРИЛАГАНЕ НА ЧЛЕНОВЕ 64 И 65 ОТ ПРАВИЛНИКА ЗА ПЕРСОНАЛА
ГЛАВА 1
ГОДИШНА АКТУАЛИЗАЦИЯ НА ВЪЗНАГРАЖДЕНИЯТА, ПРЕДВИДЕНА В ЧЛЕН 65, ПАРАГРАФ 1 ОТ ПРАВИЛНИКА ЗА ПЕРСОНАЛА
Раздел 1
Фактори за определяне на годишната актуализация
Член 1
1. Доклад на Статистическата служба на Европейския съюз (Евростат)
За целите на актуализацията, предвидена в член 65, параграф 1 от Правилника за персонала и в член 13 от приложение Х, Евростат ежегодно преди края на октомври съставя доклад относно променитев издръжката на живота в Брюксел и Люксембург, икономическите паритети между Брюксел и някои населени места в държавите-членки и, при необходимост, в трети държави, както и относно промените в покупателната способност на заплатите, получавани от служители в централните държавни администрации.
2. Промени в издръжката на живота в Белгия и Люксембург
Евростат изготвя индекс за измерване на промените в издръжката на живота за длъжностните лица на Съюза в Белгия и Люксембург. Този индекс (по-долу „общият индекс“) се изчислява, като се използва корекционен коефициент за националната инфлация (измерена от Хармонизираните индикации за потребителските цени (HICP) за Белгия и Индекса на потребителските цени (CPI) за Люксембург) между месец юни на предходната година и месец юни на текущата година съобразно разпределението на персонала в тези държави-членки.
3. Промяна в издръжката на живота извън Брюксел
а)
След съгласуване с националните статистически институти или други подходящи органи на държавите-членки Евростат изчислява икономическите паритети, определени в Регламент (ЕО) № 223/2009 на Европейския парламент и на Съвета (12) (наричани по-нататък "националните статистически институти или други подходящи органи на държавите-членки"), установяващи еквивалентността на покупателната способност:
i)
на заплатите на длъжностните лица на Съюза, работещи в столиците на държавите-членки, с изключение на Нидерландия, за която Хага се използва вместо Амстердам, и в някои други места на работа спрямо Брюксел;
ii)
на пенсиите на длъжностните лица, изплащани в държавите-членки, спрямо Белгия.
б)
Икономическите паритети се отнасят за месец юни на съответната година.
в)
Икономическите паритети се изчисляват по такъв начин, че всеки основен компонент да позволява актуализиране два пъти годишно и се проверяват чрез пряко проучване най-малко веднъж на пет години. Евростат актуализира икономическите паритети, като използва промяната на хармонизирания индекс на потребителските цени в държавите-членки и най-подходящите индекси, определени от работната група по членове 64 и 65 от Правилника за персонала, посочена в член 13.
г)
Промените в издръжката на живота извън Белгия и Люксембург за съответния референтен период се измерват с помощта на имплицитните индекси. Тези индекси се изчисляват чрез умножаване на общия индекс по промяната на икономическия паритет.
4. Промени в покупателната способност на заплатите на националните служители в централната държавна администрация (специфични индикатори)
а)
За целите на измерването на процентната промяна - в посока нагоре или надолу- в покупателната способност на заплатите на националните държавни служители въз основа на информацията, предоставена преди края на септември от националните статистически институти или други подходящи органи на държавите-членки, Евростат изчислява специфичните индикатори, отразяващи промените в реалните заплати на служителите в централната държавна администрация, настъпили между месец юли на предходната година и месец юли на текущата година. Двете трябва да включват една дванадесета от всички годишно плащани компоненти.
Специфичните индикатори имат две форми:
i)
индикатор за всяка функционална група, така както са определени в Правилника за персонала;
ii)
усреднен индикатор, към който се прилага корекционен коефициент, така че да отразява броя на националните държавни служители, съответстващ на всяка функционална група.
Всеки от тези индикатори се определя в реален брутен и реален нетен размер. При преминаването от бруто към нето се вземат предвид нормативно установените удръжки и факторите, свързани с общото данъчно облагане.
За определяне на брутните и нетните индикатори за Европейския съюз като цяло Евростат използва извадка, съставена от следните държави-членки: Белгия, Германия, Испания, Франция, Италия, Люксембург, Нидерландия, Австрия, Полша, Швеция и Обединеното кралство. По предложение на Комисията и съгласно процедурата, предвидена в член 336 от Договора за функционирането на Европейския съюз, Европейският парламент и Съветът могат да приемат нова извадка, представяща най-малко 75 % от общия брутен вътрешен продукт (БВП) на Съюза, която да се прилага считано от годината след приемането ѝ. Резултатите за всяка страна се претеглят пропорционално на съответния съвкупен национален БВП, измерен с помощта на паритетите на покупателната способност, посочени в последната публикувана статистика в съответствие с определенията за национални сметки на действащата към момента европейска система от сметки.
б)
По искане на Евростат националните статистически институти или други подходящи органи на държавите-членки предоставят на Евростат допълнителната информация, считана за необходима за съставяне на специфичния индикатор за точно измерване на промените в покупателната способност на националните държавни служители.
Ако след допълнителни консултации с националните статистически институти или други подходящи органи на държавите-членки Евростат констатира статистически нередности в получената информация или сметне за невъзможно съставянето на точни статистически индикатори за измерване на промените в реалните доходи на държавните служители на дадена държава-членка, Евростат докладва на Комисията и ѝ предоставя всички необходими за извършването на оценката материали.
в)
Наред със специфичните индикатори Евростат изчислява и подходящи контролни индикатори. Един от тях е под формата на данни за действителните брутни заплати на служител в централната държавна администрация, изготвен в съответствие с определенията за национални сметки в действащата към момента европейска система от сметки.
Докладът на Евростат за специфичните индикатори се придружава от пояснение относно разликите между тези индикатори и контролните индикатори, посочени в настоящата буква.
Член 2
За целите на член 15 от настоящото приложение Комисията редовно проучва потребностите от назначаване на персонал на институциите.
Раздел 2
Годишна актуализация на възнагражденията и пенсиите
Член 3
1.
Съгласно член 65 от Правилника за персонала възнагражденията и пенсиите се актуализират преди края на всяка година въз основа на критериите, посочени в раздел 1 от настоящото приложение, с действие от 1 юли.
2.
Размерът на актуализацията се определя чрез умножаване на общия индекс по специфичния индикатор. Актуализацията е в нетно изражение в еднакъв за всички процент.
3.
Размерът на така определената актуализация се отразява в таблиците на основните заплати по член 66 от Правилника за персонала, в приложение XIII към него и в членове 20, 93 и член 133 от Условията за работа на другите служители по следния метод:
а)
нетната заплата и нетната пенсия без прилагане на корекционния коефициент се увеличават или намаляват в съответствие с посочената по-горе актуализация;
б)
съставя се нова таблица на основните заплати чрез изчисляване на брутната сума, която, след приспадане на данъците, като се има предвид параграф 4, и задължителните удръжки за социално и пенсионно осигуряване, съответства на нетната сума;
в)
преобразуването на нетните размери в брутни се базира на положението на несключило брак длъжностно лице, което не получава надбавките, предвидени в Правилника за персонала.
4.
За целите на прилагането на Регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 260/68 размерите, посочени в член 4 от този регламент, се умножават по коефициент, състоящ се от:
а)
коефициента, получен при предходната актуализация; и/или
б)
процента на актуализирането на възнагражденията, посочен в параграф 2.
5.
За Белгия и Люксембург не се прилага корекционен коефициент. Корекционните коефициенти, приложими:
а)
към заплатите на длъжностните лица на Европейския съюз, работещи в друга държава-членка и в някои други места на работа;
б)
чрез дерогация от член 82, параграф 1 от Правилника за персонала - към пенсиите на Европейския съюз, изплащани в други държави-членки за частта, която съответства на правата, придобити преди 1 май 2004 г.,
се определят въз основа на съотношенията между съответните икономически паритети, посочени в член 1 от настоящото приложение, и обменните курсове, определени за съответните държави в член 63 от Правилника за персонала.
Прилагат се процедурите, предвидени в член 8 от настоящото приложение, относно обратното действие на корекционните коефициенти на местата на работа с висок ръст на инфлацията.
6.
Съответната положителна или отрицателна актуализация на възнагражденията и пенсиите на длъжностните лица, бившите длъжностни лица и на другите заинтересовани лица се прилага от институциите с обратно действие за периода от датата, на която тя поражда действие, до датата на влизане в сила на следващата актуализация.
Ако тази актуализация с обратно действие налага събирането на недължимо платени суми, то може да се разпредели за срок, не по-дълъг от 12 месеца, считано от датата на влизане в сила на следващата годишна актуализация.
ГЛАВА 2
МЕЖДИННИ АКТУАЛИЗАЦИИ НА ВЪЗНАГРАЖДЕНИЯТА И ПЕНСИИТЕ (ЧЛЕН 65, ПАРАГРАФ 2 ОТ ПРАВИЛНИКА ЗА ПЕРСОНАЛА)
Член 4
1.
В случай на значителна промяна в издръжката на живота, настъпила между юни и декември (във връзка с прага на чувствителност, определен в член 6 от настоящото приложение), се извършва междинна актуализация на възнагражденията и пенсиите съгласно член 65, параграф 2 от Правилника за персонала, с действие от 1 януари и като се взема надлежно предвид прогнозната промяна на покупателната способност в рамките на текущия годишен референтен период.
2.
Тази междинна актуализация се взема предвид при годишната актуализация на заплатите.
Член 5
1.
През март всяка година Евростат прави прогноза за промяната на покупателната способност за съответния период въз основа на информацията, представена на заседанието, посочено в член 13 от настоящото приложение.
Ако тази прогноза покаже отрицателен процент, при изчисляване на междинната актуализация се взема предвид половината от този процент.
2.
Промяна в издръжката на живота за Белгия и Люксембург се измерва чрез общия индекс за периода от юни до декември от предходната календарна година.
3.
За всяко място с определен корекционен коефициент (различно от Белгия и Люксембург) се изготвя декемврийска прогноза за икономическите паритети, посочени в член 1, параграф 3. Промяната в издръжката на живота се изчислява в съответствие с правилата, посочени в член 1, параграф 3.
Член 6
1.
Прагът на чувствителност за шестмесечния период по член 5, параграф 2 от настоящото приложение е процент, съответстващ на 6 % за 12-месечен период.
2.
Прагът се прилага съгласно следната процедура, при спазване на член 5, параграф 1, втора алинея от настоящото приложение:
а)
ако в Белгия и Люксембург прагът на чувствителност бъде достигнат или надхвърлен (според общия индекс между юни и декември), размерът на възнагражденията на всички места на работа се актуализира по реда на процедурата за годишно актуализиране;
б)
ако в Белгия и Люксембург прагът на чувствителност не бъде достигнат, на актуализиране подлежат само корекционните коефициенти на местата, на които промяната в издръжката на живота (измерена с помощта на имплицитните индекси между юни и декември) е надхвърлила прага.
Член 7
За целите на прилагане на член 6 от настоящото приложение:
Размерът на актуализацията е равен на общия индекс, умножен, когато това е приложимо, по половината от специфичния прогнозен индикатор, ако той е отрицателен.
Корекционните коефициенти са равни на съотношението между съответния икономически паритет и обменния курс, предвиден в член 63 от Правилника за персонала, умножено - когато прагът за актуализиране не е бил достигнат в Белгия и Люксембург, по размера на актуализацията.
ГЛАВА 3
ДАТА НА ВЛИЗАНЕ В СИЛА НА КОРЕКЦИОННИЯ КОЕФИЦИЕНТ (МЕСТА НА РАБОТА С ГОЛЯМО УВЕЛИЧАВАНЕ НА ИЗДРЪЖКАТА НА ЖИВОТА)
Член 8
1.
За местата с висока степен на увеличение на издръжката на живота (измерена чрез промяна на имплицитните индекси) корекционният коефициент започва да се прилага преди 1 януари в случай на междинна актуализация или на 1 юли в случай на годишна актуализация. Целта е намалената покупателна способност да се приближи към покупателната способност, съществувала на място на работа, където промяната в издръжката на живота съответства на прага на чувствителност.
2.
Датите, от които започва да се прилага годишната актуализация, са следните:
а)
16 май - за местата на работа с размер на инфлация, по-висок от 6 %, и
б)
1 май - за местата на работа с размер на инфлация, по-висок от 10 %.
3.
Датите, от които започва да се прилага междинната актуализация, са следните:
а)
16 ноември - за местата на работа с размер на инфлация, по-висок от 6 %, и
б)
1 ноември - за местата на работа с размер на инфлация, по-висок от 10 %.
ГЛАВА 4
СЪЗДАВАНЕ И ПРЕМАХВАНЕ НА КОРЕКЦИОННИТЕ КОЕФИЦИЕНТИ (ЧЛЕН 64 ОТ ПРАВИЛНИКА ЗА ПЕРСОНАЛА)
Член 9
1.
Компетентните органи на съответните държави-членки, администрацията на институция на Съюза или представителите на длъжностните лица на Съюза в дадено място на работа могат да поискат създаването на специфичен за това място корекционен коефициент.
Това искане следва да бъде подкрепено от обективни фактори, разкриващи значителна разлика в продължение на няколко години в издръжката на живота между мястото на работа и столицата на съответната държава-членка (с изключение на Нидерландия, за която Хага се използва вместо Амстердам). Ако Евростат потвърди наличието на значителна (повече от 5 %) и устойчива разлика, Комисията приема чрез делегирани актове в съответствие с членове 111 и 112 от Правилника за персонала корекционен коефициент за това място.
2.
Комисията решава чрез делегирани актове в съответствие с членове 111 и 112 от Правилника за персонала, да спре прилагането на специален за дадено място корекционен коефициент. В такъв случай решението се основава на един от следните елементи:
а)
искане от компетентните органи на съответната държава-членка, администрацията на институция на Съюза или представителите на длъжностните лица на Съюза в дадено място на работа, сочещо, че разликата в издръжката на живота между това място и столицата на съответната държава-членка вече не е значителна (по-малка от 2 %). Това сближаване трябва да е устойчиво и потвърдено от Евростат,
б)
факта, че в това място вече не работят длъжностни лица и срочно наети служители на Съюза.
ГЛАВА 5
ОГРАНИЧАВАНЕ И КЛАУЗИ ЗА ИЗКЛЮЧВАНЕ
Член 10
Към стойността на специфичния индикатор, използван за годишната актуализация, се прилага горна граница от 2 % и долна граница от - 2 %. Ако стойността на специфичния индикатор надвиши горната граница или е по-ниска от долната граница, за изчисляване на размера на актуализацията се използва стойността на съответната граница.
Първа алинея не се прилага в случаите,в които се прилага член 11.
Остатъкът от годишната актуализация, който произтича от разликата между размера на актуализацията, изчислен със специфичния индикатор, и размера на актуализацията, изчислен със съответната граница, се прилага, считано от 1 април на следващата година.
Член 11
1.
Ако според прогнозите на Комисията е налице намаляване на реалния БВП на Съюза за текущата година и специфичният индикатор е положителен, само част от този индикатор се използва за изчисляване на размера на актуализацията. Остатъкът от размера на актуализацията, който съответства на остатъка на специфичния индикатор, се прилага от по-късна дата през следващата година. Този остатък от размера на актуализацията не се взема предвид за целите на член 10. Размерът на БВП на Съюза, последиците по отношение на разделяне на специфичния индикатор и началната дата на прилагане се определят в съответствие със следната таблица:
БВП на Съюза
Последици за специфичния индикатор
Дата на плащане на втората част
[- 0,1 %; - 1 %]
33 %; 67 %
1 април от година n + 1
[- 1 %; - 3 %]
0 %; 100 %
1 април от година n + 1
под - 3 %
0 %
-
2.
Когато има несъответствие между посочената в параграф 1 прогноза и окончателните данни относно БВП на Съюза, представени от Комисията, и ако тези окончателни данни биха довели до изменение в последиците, предвидени в таблицата по параграф 1, необходимите корекции, включително корекции с обратно действие, положителни или отрицателни, се извършват в съответствие със същата таблица.
3.
Актуализираните референтни суми, получени в резултат от корекции, се публикуват от Комисията в рамките на две седмици от актуализацията в серия „С” на Официален вестник на Европейския съюз за сведение.
4.
Когато прилагането на параграф 1 или 2 е довело до ситуация, при която стойността на специфичния индикатор не служи за актуализирането на възнагражденията и пенсиите, тази стойност формира основата на изчисляването на бъдеща актуализация, след като кумулативното увеличаване на БВП на Съюза, измерено от годината на прилагане на параграф 1, достигне положителна стойност. При всички случаи, за посочената в първото изречение стойност се приагат по аналогия ограниченията и принципите, установени в член 10 от настоящото приложение. Изменението на БВП на Съюза се измерва редовно от Евростат за тази цел.
5.
Когато е приложимо, правните последици от прилагането на член 10 и настоящия член се запазват в пълна степен дори след датата на изтичане на срока на действие на настоящото приложение, посочена в член 15.
ГЛАВА 6
РОЛЯ НА ЕВРОСТАТ И ОТНОШЕНИЯ С НАЦИОНАЛНИТЕ СТАТИСТИЧЕСКИ ИНСТИТУТИ ИЛИ ДРУГИ ПОДХОДЯЩИ ОРГАНИ НА ДЪРЖАВИТЕ-ЧЛЕНКИ
Член 12
Евростат има за задача да следи за качеството на основните данни и статистическите методи, използвани за определяне на факторите, които се вземат предвид при актуализиране на възнагражденията. По-специално, Евростат извършва всички необходими за тази цел доклади и проучвания.
Член 13
През март всяка година Евростат свиква заседание на работна група, съставена от експерти от националните статистически институти или други подходящи органи на държавите-членки, наричана „Работна група по член 64 и член 65 от Правилника за персонала“.
На това заседание се обсъждат статистическата методика и нейното прилагане във връзка със специфичните и контролните индикатори, общия индекс и икономическите паритети.
На срещата се предоставя и необходимата информация за изготвянето на прогноза на промените в покупателната способност за целите на междинната актуализацция на възнагражденията, заедно с данни за работното време в централните държавни администрации.
Член 14
По искане на Евростат държавите-членки я уведомяват за всички фактори, които пряко или косвено се отразяват върху състава и промените във възнагражденията на служителите в централната държавна администрация.
ГЛАВА 7
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ И КЛАУЗА ЗА ПРЕРАЗГЛЕЖДАНЕ
Член 15
1.
Разпоредбите на настоящото приложение се прилагат от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2023 г.
2.
Преди 31 март 2022 г. Комисията представя доклад на Европейския парламент и на Съвета. Този доклад се отнася до проучването, проведено съгласно член 2 от настоящото приложение, и оценява, по-специално, дали развитието на покупателната способност на възнагражденията и пенсиите на длъжностните лица на Съюза е в съответствие с промените в покупателната способност на заплатите, получавани от служителите в централните държавни администрации. Въз основа на този доклад, когато е целесъобразно, Комисията представя предложение за изменение на настоящото приложение, както и на член 66а от Правилника за персонала, въз основа на член 336 от Договора за функционирането на Европейския съюз.
3.
Докато Европейският парламент и Съветът не са приели регламент въз основа на предложение на Комисията, настоящото приложение и член 66а от Правилника за персонала продължават да се прилагат временно и след изтичане на крайните срокове, определени в параграф 1 от настоящия член и в член 66а от Правилника за персонала.
4.
В края на 2018 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета междинен доклад относно прилагането на настоящото приложение и член 66а от Правилника за персонала.“;
72)
Приложение XII се изменя, както следва:
а)
член 2 се заменя със следното:
„Член 2
1. Всяка актуализация на размера на вноските поражда действие на 1 юли едновременно с годишната актуализация на заплатите по член 65 от Правилника за персонала. Актуализацията не може да доведе до увеличаване на размера на вноската с повече от един процент разлика над или под размера за предходната година.
2. Установената разлика между актуализацията на размера на вноските, което би настъпило в резултат на актюерското изчисление, и актуализацията, произтичаща от вариацията, посочена в последното изречение от параграф 1, не подлежи на възстановяване и следователно не се взема предвид при последващи актюерски изчисления. Размерът на вноските, който би бил получен от актюерското изчисление, се посочва в актюерската оценка, предвидена в член 1 от настоящото приложение.”
б)
в член 4, параграф 6 думите „12 месечни плъзгащи се средни аритметични стойности на лихвения процент и на увеличението на размера на заплатите“ се заменят с „30-годишни плъзгащи се средни стойности на лихвения процент и на ръста в скалата на заплатите“;
в)
в член 10, параграф 2 и в член 11, параграф 2 думите „12-те години“ се заменят с думите „30-те години“;
г)
вмъква се следният член:
„Член 11a
До 2020 г. за прилагането на член 4, параграф 6, член 10, параграф 2 и член 11, параграф 2 от настоящото приложение плъзгащата се средна стойност се изчислява въз основа на следната времева скала:
През 2014 г. - 16 години
През 2015 г. - 18 години
През 2016 г. - 20 години
През 2017 г. - 22 години
През 2018 г. - 24 години
През 2019 г. - 26 години
През 2020 г. - 28 години“;
д)
член 12 се заменя със следното:
„Член 12
Размерът на лихвения процент по членове 4 и 8 от приложение VIII за изчисляване на сложната лихва е ефективният процент по член 10 от настоящото приложение, който, ако е необходимо, се актуализира при петгодишните актюерски оценки.
По отношение на актуализацията размерът на лихвения процент по членове 4 и 8 от приложение VIII се счита за референтен лихвен процент. Комисията отговаря за публикуването на актуализирания ефективен лихвен процент в рамките на две седмици след актуализирането в серия „С” на Официален вестник на Европейския съюз за сведение.”;
е)
член 14 се заменя със следното:
„Член 14
1. През 2022 г. Комисията представя доклад на Европейския парламент и на Съвета. Този доклад се отнася до бюджетните последици от настоящото приложение и оценява актюерския баланс на пенсионната система. Въз основа на този доклад, когато е целесъобразно, Комисията представя предложение за изменение на настоящото приложение.
2. През 2018 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета междинен доклад относно прилагането на настоящото приложение.“;
73)
Приложение XIII се изменя, както следва:
а)
в член 7, параграф 2, трета алинея думите "адаптиране на заплатите" се заменя с "актуализация на възнагражденията";
б)
членове 10, 14-17 и член 18, параграф 2 се заличават;
в)
в член 18, параграф 1 думата „адаптира“ се заменя с „актуализира“, а думата „адаптиране“ се заменя с „актуализиране“;
г)
член 19 се заменя със следното:
„Член 19
Независимо от разпоредбите на Регламент (ЕС) № 1023/2013 на Европейския парламент и на Съвета (13), членове 63, 64, 65, 82 и 83a от Правилника за персонала, приложения XI и XII към него и член 20, параграф 1 и членове 64, 92 и 132 от Условията за работа на другите служител в редакцията в сила преди 1.11.2013, продължават да се прилагат изключително за целта на корекции, необходими за изпълнението на решение на Съда на Европейския съюз по член 266 от Договора за функционирането на Европейския съюз относно прилагането на тези членове.
д)
член 20 се изменя, както следва:
i)
параграф 2 се заличава;
ii)
в параграф 3 втора алинея се заменя със следното:
„Корекционният коефициент се прилага към пенсиите на тези лица само ако мястото на пребиваване на лицето съвпада с последното му място на работа или с държавата по неговото място на произход по смисъла на член 7, параграф 4 от приложение VII. По семейни или здравословни причини обаче длъжностните лица, които получават пенсия, могат да подадат до органа по назначаване заявление за промяна на тяхното място по произход; решението в това отношение се взема след представянето от въпросното длъжностно лице на подходящи документи в подкрепа на искането.“;
iii)
в параграф 4 последното изречение се заличава;
е)
член 21 се заменя със следното:
„Член 21
Чрез дерогация от член 77, втора алинея, второ изречение от Правилника за персонала, длъжностни лица, които са постъпили на служба преди 1 май 2004 г., имат право на 2 % от посочената там заплата за всяка година осигурителен стаж, изчислен в съответствие с член 3 от приложение VIII.
Длъжностни лица, които са постъпили на служба в периода между 1 май 2004 г. и 31 декември 2013 г., имат право на 1,9 % от посочената там заплата за всяка година осигурителен стаж, изчислен в съответствие с член 3 от приложение VIII.”
ж)
член 22 се заменя със следното:
„Член 22
1. Длъжностни лица, които към 1 май 2004 г. имат 20 или повече години служба, придобиват право на пенсия за осигурителен стаж при навършване на 60 години.
Длъжностни лица, които към 1 май 2014 г. са на възраст 35 или повече години и които са постъпили на служба преди 1 януари 2014 г., придобиват право на пенсия за осигурителен стаж при навършването на възрастта, посочена в следната таблица:
Възраст към 1 май 2014 г.
Пенсионна възраст
Възраст към 1 май 2014 г.
Пенсионна възраст
60 години и повече
60 години
47 години
62 години и 6 месеца
59 години
60 години и 2 месеца
46 години
62 години и 8 месеца
58 години
60 години и 4 месеца
45 години
62 години и 10 месеца
57 години
60 години и 6 месеца
44 години
63 години и 2 месеца
56 години
60 години и 8 месеца
43 години
63 години и 4 месеца
55 години
61 години
42 години
63 години и 6 месеца
54 години
61 години и 2 месеца
41 години
63 години и 8 месеца
53 години
61 години и 4 месеца
40 години
63 години и 10 месеца
52 години
61 години и 6 месеца
39 години
64 години и 3 месеца
51 години
61 години и 8 месеца
38 години
64 години и 4 месеца
50 години
61 години и 11 месеца
37 години
64 години и 5 месеца
49 години
62 години и 2 месеца
36 години
64 години и 6 месеца
48 години
62 години и 4 месеца
35 години
64 години и 8 месеца
Длъжностни лица, които към 1 май 2014 г. не са навършили 35-годишна възраст, придобиват право на пенсия за осигурителен стаж при навършване на 65 години.
Независимо от това, за длъжностни лица, които към 1 май 2014 г. са на възраст 45 или повече години и са постъпили на служба между 1 май 2004 г. и 31 декември 2013 г., пенсионната възраст остава 63 години.
Освен ако в настоящия правилник не е предвидено друго, за длъжностни лица, постъпили на служба преди 1 януари 2014 г., възрастта за пенсиониране, която се взема предвид при всички позовавания на възрастта за пенсиониране в настоящия правилник, се определя по реда на горните разпоредби.
2. Независимо от член 2 от приложение VIII длъжностни лица, които са постъпили на служба преди 1 януари 2014 г. и останат на служба след навършване на възрастта, която им дава право на пенсия за осигурителен стаж, имат право на допълнително увеличение от 2,5 % от последната си основна заплата за всяка прослужена година след навършването на тази възраст, при условие че общият размер на пенсията им не надхвърля 70 % от последната основна заплата по смисъла съответно на член 77, втора или трета алинея от Правилника за персонала.
Независимо от това, за длъжностни лица, които към 1 май 2004 г. са имали 50 навършени години или са имали 20 или повече години служба, увеличението на пенсията, предвидено в предходната алинея, е не по-малко от 5 % от размера на пенсионните права, придобити на 60-годишна възраст.
Увеличението се отпуска и в случай на смърт, ако длъжностното лице е останало на служба след навършване на възрастта, която му дава право на пенсия за осигурителен стаж.
Ако съгласно приложение IVa длъжностно лице, постъпило на служба преди 1 януари 2014 г. и работещо на непълно работно време, прави вноски в пенсионната схема пропорционално на прослуженото време, увеличението на пенсионните права, предвидено в настоящия член, се прилага при спазване на същото съотношение.
3. Ако длъжностното лице се пенсионира, преди да достигне пенсионната възраст, предвидена в настоящия член, само половината от намалението, предвидено в член 9, буква б) от приложение VIII, се прилага за периода между 60-годишна възраст и пенсионната възраст.
4. Чрез дерогация от член единствен, параграф 1, втора алинея от приложение IV длъжностно лице, за което в съответствие с параграф 1 се прилага пенсионна възраст под 65 години, получава надбавката, предвидена в това приложение, при посочените в него условия до деня, в който длъжностното лице достигне пенсионна възраст.
Независимо от това, длъжностното лице продължава да получава надбавката и след навършването на тази възраст - но най-късно до навършването на 65-годишна възраст - докато придобие право на максимална пенсия за осигурителен стаж, освен ако се прилага член 42в от Правилника за персонала.“;
з)
член 23 се заменя със следното:
„Член 23
1. Когато се прилага член 52, буква а) от Правилника за персонала и без да се засягат разпоредбите на член 50, длъжностно лице, което е на служба преди 1 януари 2014 г., се пенсионира автоматично на последния ден от месеца, през който навършва 65-годишна възраст. За длъжностни лица, които са на служба преди 1 януари 2014 г., думите „66-годишна възраст“ и „66 години“ в член 78, втора алинея, и член 81а, буква б) от Правилника за персонала, и в член 12, параграф 1, буква б) от приложение VIII се заменят с „65-годишна възраст“ и „65 години“.
2. Независимо от разпоредбите на член 52 от Правилника за персонала, длъжностни лица, които са постъпили на служба преди 1 януари 2014 г. и чието служебно правоотношение е прекратено, преди да са навършили възрастта, на която придобиват право на пенсия за осигурителен стаж съгласно член 22 от настоящото приложение, могат да поискат спрямо тях да се прилага член 9, буква б), от приложение VIII
а)
до 31 декември 2015 г. от 55-годишна възраст;
б)
до 31 декември 2016 г. от 57-годишна възраст.
3. Чрез дерогация от осма алинея на член 50 от Правилника за персонала, длъжностно лице, което се пенсионира в интерес на службата в съответствие с член 50, параграф 1 от Правилника за персонала, има право да му бъде изплащана пенсия по член 9 от приложение VIII в съответствие със следната таблица:
Дата на решението по член 50, първа алинея
Възраст
До 31 декември 2016 г.
55 години
След 31 декември 2016 г.
58 години“
и)
вмъква се следният член:
„Член 24a
В случай че пенсията е определена преди 1 януари 2014 г., след тази дата правото на пенсия на получателя продължава да се определя съгласно правилата, приложими към момента на първоначалното определяне на правото на пенсия. Същият принцип се прилага и към правата по общата здравноосигурителна схема.“;
й)
член 28 се заменя със следното:
„Член 28
1. Служителите, посочени в член 2 от Условията за работа на другите служители, с които към 1 май 2004 г. има сключен договор и които са назначени като длъжностни лица след тази дата, но преди 1 януари 2014 г., при пенсионирането си имат право на актюерско адаптиране на пенсионните права, които са придобили като срочно наети служители, като се отчита промяната на пенсионната им възраст по смисъла на член 77 от Правилника за персонала.
2. Служителите, посочени в членове 2, 3а и 3б от Условията за работа на другите служители, с които към 1 януари 2014 г. има сключен договор и които бъдат назначени като длъжностни лица след тази дата, при пенсионирането си имат право на актюерско адаптиране на пенсионните права, които са придобили като срочно наети служители или договорно наети служители, като се отчита промяната на пенсионната им възраст по смисъла на член 77 от Правилника за персонала, при условие че към 1 май 2014 г. те са на възраст най-малко 35 години.“;
к)
добавя се следният раздел:
„Раздел 5
Член 30
1. Чрез дерогация от раздел А, точка 2 от приложение I за длъжностните лица на служба към 31 декември 2013 г. се прилага следната таблица на видовете длъжности във функционална група AD:
Генерален директор
AD 15 - AD 16
Директор
AD 14 - AD 15
Началник на отдел или равностойна длъжност
AD 9 - AD 14
Съветник или равностойна длъжност
AD 13 - AD 14
Старши администратор в преход
AD 14
Администратор в преход
AD 13
Администратор
AD 5 - AD 12
2. Считано от 1 януари 2014 г. органът по назначаването класира длъжностните лица, които към 31 декември 2013 г. са на служба във функционална група AD, по видове длъжности, както следва:
а)
Длъжностни лица, които към 31 декември 2013 г. са били в степен AD 14 и които не са заемали длъжност „Директор“ или равностойна длъжност, „Началник на отдел“ или равностойна длъжност или „Съветник“ или равностойна длъжност, се назначават на длъжност „Старши администратор в преход“.
б)
Длъжностни лица, които към 31 декември 2013 г. са били в степен AD 13 и които не са заемали длъжност „Началник на отдел“ или равностойна длъжност или „Съветник“ или равностойна длъжност, се назначават на длъжност „Администратор в преход“.
в)
Длъжностни лица, които към 31 декември 2013 г. са били в степен от AD 9 до AD 14 и които са заемали длъжност „Началник на отдел“ или равностойна длъжност, се назначават на длъжност „Началник на отдел или равностойна длъжност“.
г)
Длъжностни лица, които към 31 декември 2013 г. са били в степен AD 13 или AD 14 и които са заемали длъжност „Съветник“ или равностойна длъжност, се назначават на длъжност „Съветник или равностойна длъжност“.
д)
Длъжностни лица, които към 31 декември 2013 г. са били в степен от AD 5 до AD 12 и които не са заемали длъжност „Началник на отдел“ или равностойна длъжност, се назначават на длъжност „Администратор“.
3. Чрез дерогация от параграф 2 длъжностните лица в степен от AD 9 до AD 14, които имат специални отговорности, могат да бъдат назначени от органа по назначаване преди 31 декември 2015 г. на длъжност „Началник на отдел или равностойна длъжност“ или „Съветник или равностойна длъжност“. Всеки орган по назначаване установява разпоредби за прилагане на настоящия член. Независимо от това, общият брой на длъжностните лица, които се ползват от тази разпоредба, не може да надвишава 5 % от длъжностните лица във функционална група AD към 31 декември 2013 г.
4. Назначаването на определена длъжност е валидно до момента на възлагане на длъжностното лице на нова функция, която съответства на друг вид длъжност.
5. Ако отговарят на условията, посочени в член 44, първа алинея, длъжностните лица в степен AD 12, стъпка 5, които заемат длъжност „Администратор”, считано от 1 януари 2016 г. получават увеличение на основната заплата, равно на разликата между заплатата, съответстваща на степен AD 12, стъпка 4, и тази на степен AD 12, стъпка 3.
6. Ако отговарят на условията, посочени в член 44, първа алинея, длъжностните лица в степен AD 12, стъпка 5, които са на длъжност „Администратор“ или се ползват от мярката по параграф 5, след две години получават допълнително увеличение на основната заплата, равно на разликата между заплатата, съответстваща на степен AD 12, стъпка 5, и тази на степен AD 12, стъпка 4.
7. Чрез дерогация от параграф 5 следните разпоредби се прилагат по отношение на длъжностните лица в степен AD 12, които са на длъжност „Администратор”, назначени са преди 1 май 2004 г. и не са били повишавани в периода между 1 май 2004 г. и 31 декември 2013 г.:
а)
ако отговарят на условията, посочени в член 44, първа алинея, длъжностните лица в стъпка 8, считано от 1 януари 2016 г. получават увеличение на основната заплата, равно на разликата между заплатата, съответстваща на степен AD 12, стъпка 4, и тази на степен AD 12, стъпка 3.;
б)
ако се ползват от мярката по буква а), след две години длъжностните лица в стъпка 8 получават допълнително увеличение на основната заплата, равно на разликата между заплатата, съответстваща на степен AD 12, стъпка 5, и тази на степен AD 12, стъпка 4.
8. Ако отговарят на условията, посочени в член 44, първа алинея, длъжностните лица в степен AD 13, стъпка 5, които са на длъжност „Администратор в преход“, считано от 1 януари 2016 г. получават увеличение на основната заплата, равно на разликата между заплатата, съответстваща на степен AD 13, стъпка 4, и тази на степен AD 13, стъпка 3.
9. Ако отговарят на условията, посочени в член 44, първа алинея, длъжностните лица в степен AD 13, стъпка 5, които са на длъжност „Администратор в преход“ или се ползват от мярката по параграф 8, след две години получават допълнително увеличение на основната заплата, равно на разликата между заплатата, съответстваща на степен AD 13, стъпка 5, и тази на степен AD 13, стъпка 4.
10. Длъжностни лица, получили увеличението на основната заплата, предвидено в параграфи 5-9, които впоследствие са назначени на длъжност „Началник на отдел или равностойна длъжност“ или „Съветник или равностойна длъжност“ в същата степен, запазват това увеличение на основната заплата.
11. Чрез дерогация от първото изречение на член 46 длъжностните лица, назначени в следващата по-висока степен и получаващи увеличението на основната заплата, предвидено в параграфи 5, 6, 8 и 9, се класират във втора стъпка от съответната степен. Те губят увеличението на основната заплата, предвидено в параграфи 5, 6, 8 и 9.
12. Увеличението на основната заплата по параграф 7 не се изплаща след повишение и не се включва в основата, използвана за определяне на увеличението на основната месечна заплата, посочено в член 7, параграф 5 от настоящото приложение.
Член 31
1. Чрез дерогация от раздел А, точка 2 от приложение I за длъжностните лица на служба към 31 декември 2013 г. се прилага следната таблица на видовете длъжности във функционална група AST:
Старши асистент в преход
AST 10 - AST 11
Асистент в преход
AST 1 - AST 9
Административен асистент в преход
AST 1 - AST 7
Служител с помощни функции в преход
AST 1 - AST 5
2. Считано от 1 януари 2014 г., органът по назначаването класира длъжностните лица, които към 31 декември 2013 г. са на служба във функционална група AST, по видове длъжности, както следва:
а)
Длъжностните лица, които към 31 декември 2013 г. са в степен AST 10 или AST 11, се класират като „Старши асистент в преход“.
б)
Длъжностните лица извън обхвата на буква а), които преди 1 май 2004 г. са били в предишната категория B или които преди 1 май 2004 г. са били в предишните категории С или D и са станали част от функционална група AST без ограничения, както и длъжностните лица от група AST, назначени след 1 май 2004 г., се класират като „Асистент в преход“.
в)
Длъжностните лица извън обхвата на букви а) и б), които преди 1 май 2004 г. са били в предишната категория C, се класират като „Административен асистент в преход“.
г)
Длъжностните лица извън обхвата на букви а) и б), които преди 1 май 2004 г. са били в предишната категория D, се класират като „Служител с помощни функции в преход“.
3. Класирането по длъжност е валидно до момента на възлагане на длъжностното лице на нова функция, която съответства на друг вид длъжност. Административните асистенти в преход и служителите с помощни функции в преход могат да бъдат класирани като „Асистент“ по смисъла на раздел A от приложение I„ единствено в съответствие с процедурата, установена в член 4 и член 29, параграф 1 от Правилника за персонала. Повишаване се допуска само в рамките на кариерните потоци, съответстващи на всеки вид длъжност, посочен в параграф 1.
4. Чрез дерогация от член 6, параграф 1 от Правилника за персонала и от раздел Б от приложение I броят на свободните длъжности в следващата по-висока степен, нужни за целите на повишаването в длъжност, се изчисляват отделно за „Служители с помощни функции в преход“. Прилагат се следните коефициенти:
Степен
Коефициент
Служители с помощни функции в преход
5
-
4
10 %
3
22 %
2
22 %
1
-
Що се отнася до „Служители с помощни функции в преход“, съпоставянето на техните заслуги за целите на повишаването в длъжност (член 45, параграф 1 от Правилника за персонала) се извършва между длъжностните лица, отговарящи на условията за повишаване, от една и съща степен и класиране.
5. На „Административни асистенти в преход“ и „Служители с помощни функции в преход“, които преди 1 май 2004 г. са били в предишните категории С или D, продължава да се полага допълнителен отпуск или заплащане, когато интересите на службата не позволяват отпускът да бъде използван през двата месеца, следващи този, през който е бил положен извънредният труд, както е предвидено в приложение VI.
6. Длъжностните лица, на които е било разрешено въз основа на член 55а, параграф 2, буква ж) от Правилника за персонала и член 4 от приложение IVa към Правилника за персонала, да работят на непълно работно време за срок, започващ преди 1 януари 2014 г. и продължаващ след тази дата, могат да продължат да работят при същите условия за максимален общ срок от пет години.
7. За длъжностните лица, за които пенсионната възраст съгласно член 22 от настоящото приложение е под 65 години, тригодишният срок, посочен в член 55а, параграф 2, буква ж) от Правилника за персонала, може да продължи да тече, след като навършат пенсионна възраст, но не и след като навършат 65 години.
Член 32
Чрез дерогация от член 1, четвърта алинея, първо изречение от приложение II към Правилника за персонала не е необходимо функционална група AST/SC да бъде представлявана в комитета по персонала до следващите избори на нов комитет по персонала, на които персоналът AST/SC може да бъде представляван.
Член 33
Чрез дерогация от член 40, параграф 2 от Правилника за персонала, когато към 31 декември 2013 г. дадено длъжностно лице в рамките на цялата си кариера е било в отпуск по лични причини за срок, надвишаващ 10 години, общата продължителност на отпуска по лични причини не може да надвишава 15 години в рамките на цялата кариера на длъжностното лице.“.
Член 2
Условията за работа на другите служители на Европейския съюз се изменят, както следва:
1)
В член 1 второ тире се заличава;
2)
В член 2 се добавя следната буква:
„е)
персонал, назначен на длъжност, която е включена в щатното разписание, приложено към частта от бюджета за дадена агенция по член 1а, параграф 2 от Правилника за персонала, и която бюджетните органи са класирали като срочна, с изключение на ръководителите на агенции и заместник-ръководителите на агенции, посочени в акта на Съюза за учредяване на агенцията, и длъжностни лица, командировани към агенция в интерес на службата.“;
3)
Член 3 се заличава;
4)
В член 3б, буква б) подточка i) се заменя със следното:
„i)
длъжностни лица или срочно наети служители от функционална група AST/SC и AST.“;
5)
В член 8, първа алинея думите „член 2, буква а)“ се заменят с „член 2, буква а) или член 2, буква е)“;
6)
В член 10 параграф 4 се заличава;
7)
Член 11 се изменя, както следва:
а)
в първа алинея, първо изречение думите „членове 11-26“ се заменят с думите „членове 11-26а“;
б)
в трета алинея думите „втора алинея“ се заменят с думите „трета алинея“;
8)
Член 12 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Назначаването на срочно наети служители има за цел да осигури на институциите услугите на лица, които притежават най-високи професионални качества, ефикасност и почтеност, наети на възможно най-широка географска основа измежду гражданите на държавите - членки на Съюза.
Срочно наетите служители се назначават без оглед на раса, политически, философски или религиозни убеждения, пол или сексуална ориентация и независимо от тяхното семейно положение.
Не се запазват длъжности за граждани на дадена държава-членка. Независимо от това, принципът на равенство на гражданите на Съюза позволява на всяка институция да приеме подходящи мерки, след като установи значително неравновесие между гражданите на различни държави-членки сред срочно наетите служители, което не е оправдано от обективни критерии. Тези подходящи мерки трябва да бъдат обосновани и не могат да доведат до критерии за назначаване, различни от тези, основаващи се на качествата. Преди приемането на такива подходящи мерки органът по член 6, първа алинея приема разпоредби от общ характер за прилагане на настоящата алинея в съответствие с член 110 от Правилника за персонала.
След изтичането на тригодишен срок, считано от 1 януари 2014 г., Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад за прилагането на предходната алинея.
За да се улесни назначаване на възможно най-широка географска основа, институциите се стремят да подкрепят многоезично и многокултурно образование за децата на своите служители“;
б)
в параграф 5 думите „Всяка институция“ се заменят с „Органът по член 6, първа алинея“;
9)
Член 14 се заменя със следното:
„Член 14
1. Срочно наетият служител преминава деветмесечен срок за изпитване.
Ако по време на срока за изпитване срочно наетият служител е възпрепятстван да изпълнява служебните си задължения в продължение на непрекъснат период от най-малко един месец поради заболяване, отпуск за бременност и раждане по член 58 от Правилника за персонала или злополука, органът по член 6, първа алинея може да удължи срока за изпитване със съответния период от време. Общата продължителност на срока за изпитване в никакъв случай не може да надвишава 15 месеца.
2. Доклад за срочно нает служител може да бъде изготвен по всяко време по време на срока за изпитване, ако се установи, че работата му е очевидно незадоволителна.
Този доклад се съобщава на съответното лице, което има право да представи писмено забележките си в срок от осем работни дни. Докладът и забележките незабавно се изпращат от прекия ръководител на срочно наетия служител до органа по член 6, първа алинея. Въз основа на доклада, органът по член 6, първа алинея може да реши да освободи срочно наетия служител, преди да е изтекъл срокът на изпитване, като му отправи едномесечно предизвестие, или да назначи срочно наетия служител в друг отдел за остатъка от срока за изпитване.
3. Най-късно един месец преди изтичането на срока за изпитване се изготвя доклад относно способността на срочно наетия служител да изпълнява задълженията, присъщи на неговата длъжност, а също за неговата ефикасност и поведение в службата. Посоченият доклад се съобщава на съответното срочно наето лице, което има право да представи писмено забележките си в срок от осем работни дни.
В случай че в доклада се препоръчва уволнение или, при изключителни обстоятелства, удължаване на срока за изпитване в съответствие с параграф 1, прекият ръководител на срочно наетия служител незабавно изпраща доклада и забележките на органа по член 6, първа алинея.
Срочно нает служител, който не е показал нужните професионални качества или поведение за титуляризиране в длъжността си, се освобождава.
Окончателното решение се взема въз основа на доклада, посочен в настоящия параграф, както и въз основа на данните, с които разполага органът по член 6, първа алинея относно поведението на срочно наетия служител по отношение на дял II от Правилника за персонала.
4. Освободен срочно нает служител има право на обезщетение, равняващо се на една трета от основната му заплата за всеки прослужен месец от срока за изпитване.”;
10)
В член 15, параграф 1, първа алинея се добавя следното изречение:
„Срочно наетите служители, на които е дадена степен в съответствие с критериите, приети от органа по член 6, първа алинея, запазват прослуженото си време в стъпката, придобита в това им качество, ако бъдат назначени като срочно наети служители в същата степен непосредствено след изтичането на предходния период срочна служба.“;
11)
Член 16 се заменя със следното:
„Член 16
Членове 42а, 42б и членове 55 - 61 от Правилника за персонала относно отпуска, работното време, извънредния труд, работата на смени, дежурството на работното място или от дома и официалните празници се прилагат по аналогия. Специалният отпуск и отпускът за отглеждане на дете и по семейни причини не могат да надвишават срока на договора. В допълнение членове 41, 42, 45 и 46 от Правилника за персонала се прилагат по аналогия и за срочно наетите служители по член 29 от Приложение ХIII към Правилника за персонала, независимо от датата на назначаването им.
Платеният отпуск по болест по член 59 от Правилника за персонала не може обаче да надвишава три месеца или прослуженото от служителя време, ако последното е по-дълго. Отпускът не надвишава срока на договора.
След изтичането на посочените срокове служителят, чийто договор не е прекратен, независимо че не може да възобнови изпълнението на служебните си задължения, излиза в неплатен отпуск.
Независимо от това, при професионално заболяване или злополука, настъпили при изпълнението на служебните задължения, служителят получава пълния размер на заплатата за срока на неработоспособността до момента на отпускане на пенсия за инвалидност по член 33.“;
12)
Член 17 се заменя със следното:
„Член 17
В изключителни обстоятелства, по искане на срочно наетия служител може да му бъде разрешен неплатен отпуск по особено сериозни лични причини. Член 12б от Правилника за персонала продължава да се прилага за срока на неплатения отпуск по лични причини.
Разрешението по член 12б не се дава на срочно нает служител с цел упражняване на професионална дейност, независимо дали срещу заплащане, която включва лобиране или застъпничество пред неговата институция и която би могла да доведе до действителен или възможен конфликт със законните интереси на институцията.
Органът по член 6, първа алинея определя продължителността на този отпуск, която не може да надвишава една четвърт от вече прослуженото от служителя време или:
-
три месеца, ако прослуженото време е по-малко от четири години,
-
дванадесет месеца във всички останали случаи.
Всеки отпуск, разрешен в съответствие с предходната алинея, не се взема предвид за целите на член 44, първа алинея от Правилника за персонала.
Докато срочно наетият служител е в неплатен отпуск, членството му в социалноосигурителната схема по член 28 временно се спира.
Независимо от това, срочно нает служител, който не упражнява възмездна професионална дейност, може, не по-късно от един месец след месеца, в който започва неплатеният отпуск, да поиска да продължи да бъде осигуряван за рисковете по член 28, при условие че за срока на отпуската си поеме половината от вноските, предвидени в посочения член; вноската се изчислява въз основа на неговата последна основна заплата.
Освен това срочно нает служител, спрямо когото се прилага член 2, букви в) или г) и който докаже, че не може да придобие пенсионни права по друга пенсионна схема, може да поиска да продължи да придобива пенсионни права и за времето на неплатения отпуск, при условие че поеме разходите заплащане на вноска, равняваща се на трикратния размер на сумата, определена в член 41; вноската се изчислява въз основа на основната заплата за неговите степен и стъпка.
Жени, чийто отпуск за бременност и раждане започва преди изтичането на техния договор, имат право на отпуск за бременност и раждане и на обезщетение за бременност и раждане.“;
13)
Член 20 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 думата „адаптира“ се заменя с „актуализира“;
б)
в параграф 3 думите „специалният налог“ се заменят с думите „налога за солидарност“;
в)
параграф 4 се заменя със следното:
„4. Член 44 от Правилника за персонала се прилага по аналогия към срочно наетия персонал.“;
14)
Член 28а се изменя, както следва:
а)
в последното изречение на параграф 3 думата „адаптират“ се заменя с „актуализират“;
б)
в параграф 10 думите „институциите на Съюза“ се заменят с „органите на институциите, посочени в член 6, първа алинея“;
в)
параграф 11 се заменя със следното:
„На всеки две години Комисията представя доклад за финансовото състояние на осигурителната схема за безработица. Независимо от този доклад Комисията може чрез делегирани актове в съответствие с членове 111 и 112 от Правилника за персонала да адаптира вноските, предвидени в параграф 7 от настоящия член, ако това е необходимо за баланса на схемата.“;
15)
В член 33, параграф 1, втора алинея думите „65 години“ се заменят с „66 години“.
16)
Член 34 се заменя със следното:
„Член 34
Правоприемниците на починал служител по смисъла на глава 4 от приложение VIII към Правилника за персонала имат право на наследствената пенсия, предвидена в членове 35-38.
При смърт на бивш служител, получаващ обезщетение за инвалидност, или бивш служител по смисъла на член 2, буква a), в), г), д) или е), който е получавал пенсия за осигурителен стаж или чието служебно правоотношение е било прекратено, преди да навърши пенсионна възраст, и който е поискал плащането на пенсията му за осигурителен стаж да бъде отложено до първия ден на календарния месец след месеца, през който навърши пенсионна възраст, неговите правоприемници по смисъла на глава 4 от приложение VIII към Правилника за персонала имат право на наследствената пенсия, предвидена в посоченото приложение.
Ако в продължение на повече от една година не е известно местонахождението на настоящ или бивш срочно нает служител, който получава обезщетение за инвалидност или пенсия за осигурителен стаж, или на бивш срочно нает служител, чието служебно правоотношение е било прекратено, преди да навърши пенсионна възраст и който е поискал изплащането на пенсията му да бъде отложено до първия ден на календарния месец след месеца, през който навърши пенсионна възраст, разпоредбите на глави 5 и 6 от приложение VIII към Правилника за персонала, уреждащи временните пенсии, се прилагат по аналогия по отношение на съпруга(та) на въпросния служител и на лицата, които са признати за лица на негова издръжка.“;
17)
В член 36, първа алинея, трето изречение думите „член 2, букви а), в) или г)“ се заменят с „член 2, букви а), в), г), д) или е)“;
18)
В член 37, четвърта алинея думите „63 години“ се заменят с „пенсионна възраст“, а думите „член 2, букви а), в) или г)“ се заменят с „член 2, букви а), в), г), д) или е)“;
19)
В член 39 параграф 1 се заменя със следното:
„1. При прекратяване на служебното правоотношение служителят по смисъла на член 2 има право на пенсия за осигурителен стаж, прехвърляне на актюерската равностойност или изплащане на обезщетение при прекратяване на служебното правоотношение в съответствие с дял V, глава 3 и приложение VIII към Правилника за персонала. Ако служителят има право на пенсия за осигурителен стаж, пенсионните му права се намаляват пропорционално на сумите, платени по член 42.“;
20)
В член 42 първа алинея се заменя със следното:
„В съответствие с условията, установени от органа по член 6, първа алинея, даден служител може да поиска от посочения орган да превежда вноските, които служителят е длъжен да прави, за да придобие или запази пенсионните си права в държавата си на произход.“;
21)
Член 47 се заменя със следното:
„Член 47
Освен при смърт служебното правоотношение на срочно наетите служители се прекратява:
а)
в края на месеца, през който служителят навършва 66-годишна възраст, или, когато е приложимо, на датата, определена в съответствие с член 52, втора и трета алинея от Правилника за персонала; или
б)
в случай че договорът е с определен срок:
i)
на датата, посочена в договора;
ii)
с изтичане на срока на предизвестие, посочен в договора, даващ на служителя или институцията възможност за предсрочно прекратяване на договора. Срокът на предизвестието не може да бъде по-кратък от един месец за всяка прослужена година и е с продължителност най-малко един и най-много три месеца. За срочно наети служители, чиито договори са били подновени, максималният срок е шест месеца. Въпреки това срокът на предизвестието не тече по време на бременност, ако тя е потвърдена с медицинско свидетелство, отпуск за бременност и раждане или отпуск по болест, в случай че отпускът по болест не надвишава три месеца. Освен това срокът на предизвестието спира да тече по време на бременност, потвърдена с медицинско свидетелство, и по времето на отпуск за бременност и раждане или отпуск по болест в посочените по-горе граници. Ако институцията прекрати договора, служителят има право на обезщетение, равно на една трета от неговата основна заплата за периода между датата на прекратяване на служебното правоотношение и датата, на която изтича срокът на договора;
iii)
когато служителят престане да отговаря на условията, предвидени в член 12, параграф 2, буква а), при спазване на възможността за разрешаване на изключение по посочената разпоредба. Ако такова изключение не бъде разрешено, се прилага срокът на предизвестието по подточка ii); или
в)
в случай че договорът е за неопределено време:
i)
при изтичане на срока на предизвестието, посочен в договора; срокът на предизвестието не може да бъде по-кратък от един месец за всяка прослужена година и е с продължителност най-малко три и най-много 10 месеца. Въпреки това срокът на предизвестието не тече по време на бременност, ако тя е потвърдена с медицинско свидетелство, отпуск за бременност и раждане или отпуск по болест, в случай че отпускът по болест не надвишава три месеца. Освен това срокът на предизвестието спира да тече по време на бременност, ако е потвърдена с медицинско свидетелство, отпуск за бременност и раждане или отпуск по болест в посочените по-горе граници; или
ii)
когато служителят престане да отговаря на условията, предвидени в член 12, параграф 2, буква а), при спазване на възможността за разрешаване на изключение по посочената разпоредба. Ако такова изключение не бъде разрешено, се прилага срокът на предизвестието по подточка i).“;
22)
Вмъква се следният член:
„Член 48а
В рамките на всеки парламентарен мандат член 50 от Правилника за персонала може да се прилага по аналогия по отношение на най-много петима старши срочно наети служители, заемащи ръководни длъжности от степен AD 15 или AD 16 в екипите на политическите групи на Европейския парламент, при условие, че са навършили 55-годишна възраст и имат прослужени 20 години в институциите, и най-малко 2,5 години прослужено време в последната си степен.“;
23)
В член 50в параграф 2 се заличава;
24)
В дял II се добавя следната глава:
„ГЛАВА 11
СПЕЦИАЛНИ РАЗПОРЕДБИ ЗА СРОЧНО НАЕТИТЕ СЛУЖИТЕЛИ ПО ЧЛЕН 2, БУКВА е)
Член 51
Член 37, с изключение на първа алинея, буква б), и член 38 от Правилника за персонала се прилагат по аналогия по отношение на срочно наетите служители по член 2, буква е).
Член 52
Чрез дерогация от член 17, трета алинея, срочно наетите служители по член 2, буква е), чийто договор е сключен за неопределено време, могат независимо от прослуженото време да получат неплатени отпуски с продължителност до една година.
Общата продължителност на такъв отпуск не може да надвишава 12 години за цялата кариера на служителя.
На длъжността, заемана от срочно наетия служител, може да бъде назначено друго лице.
При изтичане на отпуска му срочно наетият служител трябва да бъде възстановен на първата съответстваща на неговата степен длъжност, която бъде освободена в неговата функционална група, при условие че отговаря на изискванията за тази длъжност. Ако срочно наетият служител откаже предложената му длъжност, той запазва правото си на възстановяване при следващото освобождаване на длъжност, съответстваща на степента му в неговата функционална група, при спазване на същото условие; ако той откаже повторно, той може да бъде освободен от институцията без предизвестие. До ефективното възстановяване на длъжност или командироване срочно наетият служител продължава да бъде в неплатен отпуск по лични причини.
Член 53
Срочно наетият персонал по член 2, буква е) се назначава въз основа на процедура за подбор, организирана от една или няколко агенции. По искане на съответната агенция или агенции Европейската служба за подбор на персонала подпомага агенциите, по-специално чрез определяне на съдържанието на тестовете и организиране на процедури за подбор. Европейската служба за подбор на персонал гарантира прозрачността на процедурите за подбор.
При външна процедура за подбор срочно наетият персонал по член 2, буква е) се назначава само на степени SC1-SC2, AST 1-AST 4 или AD 5-AD 8. Независимо от това, когато е целесъобразно и в надлежно обосновани случаи, агенцията може да разреши назначаването да се извърши на степен AD 9, AD 10, AD 11 или по изключение, AD 12, на длъжности със съответстващи отговорности и в рамките на одобреното щатно разписание. Общият брой назначения на степени AD 9-AD 12 в дадена агенция не трябва да надхвърля 20 % от общия брой назначения на срочно наети служители от функционална група AD, изчислени за непрекъснат петгодишен период.
Член 54
Когато става въпрос за срочно наетия персонал по член 2, буква е), класирането в следващата по-горна степен се извършва единствено чрез подбор измежду членовете на персонала, които са били най-малко две години в своята степен, след сравнително съпоставяне на заслугите на тези членове и на докладите за тях. Член 45, параграф 1, последно изречение и член 45, параграф 2 от Правилника за персонала се прилагат по аналогия. Не могат да бъдат превишавани коефициентите за еквивалентност на средната кариера, определени за длъжностните лица в раздел Б от приложение I към Правилника за персонала.
В съответствие с член 110 от Правилника за персонала всяка агенция приема разпоредби от общ характер за прилагането на настоящия член.
Член 55
Когато срочно нает служител по член 2, буква е) се премести на друга длъжност вследствие на вътрешно публикуване на длъжност или на откриване на нова длъжност в неговата функционална група, той не може да бъде назначен на по-ниска степен или стъпка, отколкото на предишната си длъжност, при условие че неговата степен е сред посочените в обявлението за свободна длъжност.
Същите разпоредби се прилагат по аналогия, когато такъв срочно нает служител сключва нов договор с агенция незабавно след предходен договор за членове на такъв срочно нает персонал с друга агенция.
Член 56
В съответствие с член 110, параграф 2 от Правилника за персонала всяка агенция приема разпоредби от общ характер относно процедурите за наемане на работа и използването на срочно наетия персонал по член 2, буква е).“;
25)
Дял III се заличава;
26)
В член 79, параграф 2 думите „Всяка институция“ се заменят с думите „Органът по член 6, първа алинея“;
27)
Член 80 се изменя, както следва:
а)
параграф 3 се заменя със следното:
'3. Въз основа на таблицата и след консултации с комитета по Правилника за персонала, посоченият в член 6, първа алинея орган на всяка институция, агенция или образувание, посочени в член 3а, може да определи по-подробно правомощията, присъщи на всеки вид функции.";
б)
параграф 4 се заменя със следното:
„4. Членове 1г и 1д от Правилника за персонала се прилагат по аналогия.“;
28)
Член 82 се изменя, както следва:
а)
в параграф 6 думите „Всяка институция“ се заменят с „Органът по член 6, първа алинея“;
б)
добавя се следният параграф:
„7. На договорно наети служители от функционални групи II, III и IV, може да бъде разрешено участието във вътрешни конкурси единствено след като са прослужили три години в институцията. Договорно наети служители от функционална група II могат да получат достъп само до конкурси за степени SC 1-SC 2, от функционална група III - за степени AST 1-AST 2, а от функционална група IV - за степени AST1-AST 4 или за степени AD 5-AD 6. Общият брой на кандидатите - договорно наети служители, назначени на свободните длъжности в някоя от тези степени, не може да надвишава 5 % от общия брой на назначенията в тези функционални групи за година в съответствие с член 30, втора алинея от Правилника за персонала.“;
29)
Член 84 се заменя със следното:
„Член 84
1. Договорно нает служител, чийто договор е със срок от най-малко една година, преминава срок за изпитване през първите шест месеца от правоотношението, ако е във функционална група I, и през първите девет месеца - ако е в друга функционална група.
Когато по време на срока за изпитване договорно наетият служител бъде възпрепятстван да изпълнява служебните си задължения в продължение на най-малко един месец поради заболяване, отпуск за бременност и раждане по член 58 от Правилника за персонала или злополука, органът по член 6, първа алинея може да удължи срока за изпитване със съответния период от време. Общата продължителност на срока за изпитване в никакъв случай не може да надвишава 15 месеца.
2. Оценката на договорно нает служител може да бъде изготвена по всяко време по време на срока за изпитване, ако се установи, че работата му е очевидно незадоволителна.
Тази оценка се съобщава на съответното лице, което има право да представи писмено забележките си в срок от осем работни дни. Оценката и забележките незабавно се изпращат от прекия ръководител на договорно наетия служител до органа, посочен в член 6, първа алинея. Въз основа на посочената оценка органът по член 6, първа алинея може да реши с едномесечно предизвестие да освободи договорно наетия служител, преди да е изтекъл срокът за изпитване„ или да назначи оговорно наетия служител в друг отдел за остатъка от срока за изпитване.
3. Най-късно един месец преди изтичането на срока за изпитване се прави оценка за способностите на договорно наетия служител да изпълнява присъщите на своята длъжност задълженията, както и на неговата ефикасност и поведението му в службата. Тази оценка се съобщава на договорно наетия служител, който има право да представи писмено забележките си в срок от осем работни дни.
Ако в оценката бъде препоръчано уволнение или, при изключителни обстоятелства, удължаване на срока за изпитване в съответствие с параграф 1, прекият ръководител на договорно наетия служител незабавно изпраща оценката и забележките на органа по член 6, първа алинея.
Договорно нает служител, който не е показал необходимите професионални качества или поведение за титуляризиране в своята длъжност, се освобождава.
Окончателното решение се взема въз основа на оценката по настоящия параграф, както и въз основа на данните, с които разполага органът по член 6, първа алинея относно поведението на срочно наетия служител по отношение на дял II от Правилника за персонала.
4. Освободен договорно нает служител има право на обезщетение, равняващо се на една трета от основната му заплата за всеки прослужен месец от срока за изпитване.“;
30)
В член 85, параграф 3 думите „член 314 от Договора за ЕО“ се заменят с думите „член 55, параграф 1 от Договора за Европейския съюз“;
31)
В член 86 параграф 1 се изменя, както следва:
а)
във втора алинея се добавя следното изречение:
„Въпреки това, член 32, втора алинея от Правилника за персонала се прилага по аналогия за договорно наетия персонал, нает на степен 1.“;
б)
добавя се следната алинея:
„Общите разпоредби за прилагане се приемат за осигуряване действието на настоящия параграф в съответствие с член 110 от Правилника за персонала.“;
32)
В член 88, първа алинея, буква б) думите „три години“ се заменят с „шест години“;
33)
Член 91 се заменя със следното:
„Член 91
Членове 16-18 се прилагат по аналогия.
Второто изречение от член 55, параграф 4 от Правилника за персонала не се прилага по аналогия за договорно наети служители.
За извънреден труд, положен от договорно наети служители от функционални групи III и IV, не се полага компенсиране или заплащане.
В съответствие с условията, предвидени в приложение VI към Правилника за персонала, за извънредния труд, полаган от договорно наети служители от функционални групи I и II, се полага допълнителен отпуск или заплащане за случаите, когато интересите на службата не позволяват допълнителен отпуск през двата месеца, следващи този, през който е бил положен извънредният труд.“;
34)
В член 95 думите „63 години“ се заменят с „пенсионна възраст“;
35)
Член 96 се изменя, както следва:
а)
в параграф 3 думата „се адаптират“ се заменя със „се актуализират“.
б)
параграф 11 се заменя със следното:
„11. На всеки две години Комисията представя доклад за финансовото състояние на осигурителната схема за безработица. Независимо от този доклад Комисията може чрез делегирани актове в съответствие с членове 111 и 112 от Правилника за персонала да адаптира вноските, предвидени в параграф 7, ако това е необходимо за баланса на схемата.”;
36)
В член 101, параграф 1, втора алинея, второ изречение думите „65 години“ се заменят с „66 години“;
37)
Член 103 се изменя, както следва:
а)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. При смърт на бивш договорно нает служител, получаващ обезщетение за инвалидност или на бивш договорно нает служител, който получава пенсия за осигурителен стаж или чието служебно правоотношение е било прекратено, преди да навърши пенсионна възраст, и който е поискал плащането на пенсията му за осигурителен стаж да бъде отложено до първия ден на календарния месец след месеца, през който навърши пенсионна възраст, правоприемниците на починалия бивш договорно нает служител по смисъла на глава 4 от приложение VIII към Правилника за персонала, имат право на наследствената пенсия, предвидена в това приложение.“;
б)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. Ако в продължение на повече от една година не е известно местонахождението на настоящ или бивш договорно нает служител, който получава обезщетение за инвалидност или пенсия за осигурителен стаж, или на бивш договорно нает служител, чието служебно правоотношение е било прекратено, преди да навърши пенсионна възраст, и който е поискал изплащането на пенсията му да бъде отложено до първия ден на календарния месец след месеца, през който навърши пенсионна възраст, разпоредбите на глави 5 и 6 от приложение VIII към Правилника за персонала, уреждащи временните пенсии, се прилагат по аналогия по отношение на съпруга(та) на въпросния служител и на лицата, които са признати за лица на негова издръжка.“;
38)
В член 106, параграф 4 думите „63 години“ се заменят с „пенсионна възраст“.
39)
В член 120 думите „всяка институция“ се заменя с „органа по член 6, първа алинея“;
40)
Вмъква се следният член:
„Член 132а
В съответствие с мерките за прилагане, посочени в член 125, параграф 1, и по изрично искане на съответния член или съответните членове на Европейския парламент, когото/които подпомагат, акредитираните парламентарни сътрудници могат да получат еднократно надбавка за настаняване или надбавка за пренастаняване, заплащана от надбавката на съответния член на Европейския парламент за парламентарни сътрудници, въз основа на доказателства, че се налага смяна на мястото на пребиваване. Размерът на надбавката не превишава една месечна основна заплата на сътрудника.“;
41)
Член 139 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се изменя, както следва:
i)
буква б) се заменя със следното:
„б)
в края на месеца, в който акредитираният парламентарен сътрудник навършва 66-годишна възраст, или по изключение - на датата, определена в съответствие с член 52, втора и трета алинея от Правилника за персонала;“;
ii)
буква г) се заменя със следното:
„г)
като се има предвид, че доверието е в основата на работните отношения между члена на Европейския парламент и неговия акредитиран парламентарен сътрудник, при изтичане на срока на предизвестието, посочен в договора, който дава право на акредитирания парламентарен сътрудник или на Европейския парламент, който действа по искане на члена или членовете на Европейския парламент, когото/които акредитираният парламентарен сътрудник е нает да подпомага, да прекрати предсрочно договора. Срокът на предизвестието не може да бъде по-кратък от един месец за всяка прослужена година и е с продължителност най-малко един и най-много три месеца. Въпреки това срокът на предизвестието не тече по време на бременност, ако тя е потвърдена с медицинско свидетелство, отпуск за бременност и раждане или отпуск по болест, в случай че отпускът по болест не надвишава три месеца. Освен това срокът на предизвестието спира да тече по време на бременност, ако е потвърдена с медицинско свидетелство, отпуск за бременност и раждане или отпуск по болест в посочените граници;“;
б)
вмъква се следният параграф:
„3а. В мерките за прилагане, посочени в член 125, параграф 1, се предвижда помирителна процедура, която се прилага преди прекратяването на договора на акредитирания парламентарен сътрудник по искане на члена или членовете на Европейския парламент, когото/които е бил нает да подпомага съответният сътрудник съгласно параграф 1, буква г) и параграф 3, или по искане на самия парламентарен сътрудник.“;
42)
В член 141 думите „всяка институция“ се заменя с „органа по член 6, първа алинея“;
43)
Вмъква се следният член:
„Член 142а
До 31 декември 2020 г. Комисията представя пред Европейския парламент и Съвета доклад с оценка на действието на настоящите Условия за работа на другите служители.“;
44)
Приложението се изменя, както следва:
а)
в член 1, параграф 1 се добавят следните изречения:
„Член 21, член 22 с изключение на параграф 4, член 23, член 24а и член 31, параграфи 6 и 7 от същото приложение се прилагат по аналогия към служителите, които са на служба към 31 декември 2013 г. Член 30 и член 31, параграфи 1, 2, 3 и 5 от същото приложение се прилагат по аналогия към срочно наетите служители, които са на служба към 31 декември 2013 г. За служители, наети преди 1 януари 2014 г., думите „66 години” в член 33, параграф 1, втора алинея, в член 47, буква а), в член 101, параграф 1, втора алинея и в член 139, параграф 1, буква б) от Условията за работа на другите служители се заменят с „65 години“.”
б)
добавя се следният член:
„Член 6
Считано от 1 януари 2014 г. договорите на срочно наетите служители, към които се прилага член 2, буква а) от Условията за работа на другите служители и които са на служба в агенция към 31 декември 2013 г., се преобразуват, без процедура за подбор, в договори по член 2, буква е) от настоящите Условия за работа. Останалата част от условията на договора остават непроменени. Настоящият член не се прилага към договорите на срочно наетите служители, назначени за ръководители на агенции или заместник-ръководители на агенции, както са определени в акта на Съюза за учредяване на агенцията, или към длъжностни лица, командировани към агенция в интерес на службата.“;
Член 3
1. Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
2. Той се прилага от 1 януари 2014 г. с изключение на член 1, точка 44 и член 1, точка 73, буква г), които се прилагат, считано от датата на влизане в сила на настоящия регламент.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 22 октомври 2013 година.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES, EURATOMAS) Nr. 1023/2013
2013 m. spalio 22 d.
kuriuo iš dalies keičiami Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatai ir kitų Europos Sąjungos tarnautojų įdarbinimo sąlygos
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 336 straipsnį,
atsižvelgdami į Protokolą dėl Europos Sąjungos privilegijų ir imunitetų, ypač į jo 12 straipsnį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą, pateiktą pasitarus su Tarnybos nuostatų komitetu,
teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Teisingumo Teismo nuomonę (1),
atsižvelgdami į Audito Rūmų nuomonę (2),
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (3),
kadangi:
(1)
Europos Sąjungoje ir daugiau nei 50 jos institucijų bei agentūrų turėtų būti toliau vykdomas aukštos kokybės Europos viešasis administravimas, kad remdamosi Sutartimis jos galėtų pasiekti savo tikslus, įgyvendinti savo politiką, vykdyti veiklą ir kuo geriau atlikti savo užduotis, kad galėtų įveikti ateityje iškilsiančius vidaus bei išorės sunkumus ir atstovauti Sąjungos piliečių interesams;
(2)
todėl būtina užtikrinti sistemą, pagal kurią būtų pritraukiami, įdarbinami ir išlaikomi aukštos kvalifikacijos daugiakalbiai darbuotojai, atrinkti iš kuo didesnės geografinės teritorijos valstybių narių piliečių ir tinkamai atsižvelgiant į lyčių pusiausvyrą, kurie būtų nepriklausomi ir laikytųsi aukščiausių profesionalumo standartų, ir suteikti tokiems darbuotojams galimybę pareigas atlikti kuo našiau ir veiksmingiau. Tuo požiūriu būtina įveikti dabartinius sunkumus, su kuriais susiduria institucijos, įdarbindamos pareigūnus arba darbuotojus iš kai kurių valstybių narių;
(3)
atsižvelgiant į Europos Sąjungos viešosios tarnybos mastą, palyginti su Sąjungos tikslais ir jos gyventojų skaičiumi, sumažinus Sąjungos institucijų ir agentūrų darbuotojų skaičių neturėtų sutrikti jų užduočių, pareigų ir funkcijų vykdymas pagal Sutartyse įtvirtintus įsipareigojimus ir įgaliojimus. Atsižvelgiant į tai, būtinas kiekvienos institucijos ir agentūros patiriamų personalui skirtų išlaidų, susijusių su jų įdarbintais visų kategorijų darbuotojais, skaidrumas;
(4)
tikimasi, kad Europos Sąjungos viešoji tarnyba atitiks aukščiausius profesinės etikos standartus ir visais atvejais liks nepriklausoma. Tuo tikslu turėtų būti išsamiau paaiškinta Tarnybos nuostatų (4) II antraštinė dalis, kurioje išdėstyta teisių ir pareigų sistema. Šių pareigų nevykdantiems pareigūnams ar buvusiems pareigūnams turėtų būti taikomos drausminės priemonės;
(5)
Europos Sąjungos viešosios tarnybos vertė vienodai susijusi su jos kultūrine ir kalbine įvairove, kuri įmanoma tik užtikrinus tinkamą pareigūnų iš įvairių valstybių narių skaičiaus pusiausvyrą. Ieškant darbuotojų ir juos skiriant turėtų būti užtikrinta, kad jie būtų įdarbinami remiantis kiek įmanoma platesniu geografiniu pagrindu ir kad tai būtų visų Europos Sąjungos valstybių narių piliečiai; vis dėlto pareigybės negali būti rezervuojamos kurios nors konkrečios valstybės narės piliečiams. Tuo tikslu ir siekiant spręsti labai nevienodo pareigūnų iš įvairių valstybių narių skaičiaus problemą, kuri nepateisinama objektyviais kriterijais, kiekvienai institucijai turėtų būti sudaryta galimybė priimti pagrįstas tinkamas priemones. Taikant tokias priemones turėtų būti vadovaujamasi tik nuopelnais grindžiamais įdarbinimo kriterijais. Komisija turėtų informuoti Europos Parlamentą ir Tarybą, kaip institucijos įgyvendina atitinkamas priemones;
(6)
norėdamos palengvinti įdarbinimą kiek įmanoma platesniu geografiniu pagrindu, institucijos turėtų siekti paremti daugiakalbį ir daugiakultūrį savo darbuotojų vaikų švietimą. Pageidautina, kad Sąjungos indėlis į Europos mokyklų finansavimą, kurį vadovaudamasi atitinkamomis taisyklėmis nustato biudžeto valdymo institucija, būtų skirtas iš Sąjungos biudžeto. Kai tai būtina institucijų veikimo labui, Komisija turėtų turėti galimybę kreiptis į kompetentingas institucijas su prašymu iš naujo svarstyti naujos Europos mokyklos vietą;
(7)
didesnis tikslas turėtų būti tobulinti žmogiškųjų išteklių valdymą Europos viešojoje tarnyboje, kuriai būdingas pažangumas, kompetencija, nepriklausomumas, lojalumas, nešališkumas ir pastovumas, taip pat kultūrinė ir kalbinė įvairovė ir patrauklios įdarbinimo sąlygos;
(8)
pareigūnai turėtų išdirbti devynių mėnesių bandomąjį laikotarpį. Priimdama sprendimą dėl pareigūno nuolatinio įdarbinimo, paskyrimų tarnyba turėtų atsižvelgti ne tik į bandomojo laikotarpio ataskaitą, parengtą baigiantis tam laikotarpiui, bet ir į kandidato elgesį laikantis Tarnybos nuostatuose apibrėžtų jo pareigų. Turėtų būti sudaryta galimybė kandidato ataskaitą parengti bet kuriuo metu, jei esama įrodymų, kad kandidatas dirba akivaizdžiai netinkamai. Priešingu atveju ataskaita turėtų būti parengta tik bandomojo laikotarpio pabaigoje;
(9)
siekiant užtikrinti, kad Europos Sąjungos pareigūnų ir kitų tarnautojų perkamoji galia didėtų lygiagrečiai su valstybių narių valstybės tarnautojų perkamąja galia, būtina išsaugoti daugiamečio darbo užmokesčio atnaujinimo mechanizmo, vadinamo metodu, principą užtikrinant, kad jis būtų taikomas iki 2023 m. pabaigos, ir jį peržiūrėti 2022 m. pradžioje, kartu numatant metodo taikymo preliminaraus pratęsimo mechanizmą. Be to, siekiant išspręsti metodo taikymo sunkumų praeityje problemą, turėtų būti įtraukta nuostata dėl metodo, kad kasmet būtų galima automatiškai atnaujinti visus darbo užmokesčius, pensijas ir išmokas, įskaitant automatinę išlygą dėl krizės. Tuo tikslu atitinkamos Tarnybos nuostatuose ir Kitų Europos Sąjungos tarnautojų įdarbinimo sąlygose nurodytos sumos turėtų būti laikomos orientacinėmis sumomis, kurios būtų nuolat automatiškai atnaujinamos. Komisija informavimo tikslais turėtų skelbti atnaujintas sumas Europos Sąjungos oficialiojo leidinio C serijoje. Šis atnaujinimo mechanizmas turėtų būti naudojamas ir visais kitais atvejais, kai toks atnaujinimas numatytas;
(10)
svarbu užtikrinti atlyginimų ir pensijų atnaujinimui naudojamų statistinių duomenų kokybę. Laikydamiesi nešališkumo principo, nacionaliniai statistikos institutai ar kitos atitinkamos valstybių narių institucijos turėtų nacionaliniu lygmeniu rinkti duomenis ir perduoti juos Eurostatui;
(11)
galimą šio metodo taikymo naudą Europos Sąjungos pareigūnams ir kitiems tarnautojams turėtų atsverti iš naujo įvesta mokesčio sistema. Kaip ir metodo atveju, gali būti preliminariai pratęstas solidarumo mokesčio taikymas. Panašu, kad dabartinėmis aplinkybėmis tinkama padidinti solidarumo mokestį, palyginti su tuo, kokio dydžio specialusis mokestis buvo taikomas 2004-2012 m., ir nustatyti pažangesnį koeficientą. Taip siekiama atsižvelgti į itin sudėtingas ekonomines ir socialines aplinkybes Sąjungoje bei jos pasekmes visos Sąjungos viešiesiems finansams. Norint, kad būtų konsoliduoti Sąjungos viešieji finansai, įskaitant trumpuoju laikotarpiu, Sąjungos institucijų personalas turi nedelsdamas dėti ypatingas solidarumo pastangas. Taigi toks solidarumo mokestis visiems Sąjungos pareigūnams turėtų būti taikomas nuo 2014 m. sausio 1 d.;
(12)
Europos Vadovų Taryba savo 2013 m. vasario 8 d. išvadose dėl daugiametės finansinės programos pažymėjo, kad, norint konsoliduoti viešuosius finansus trumpuoju, vidutinės trukmės ir ilguoju laikotarpiais, būtina, kad kiekviena viešojo administravimo tarnyba ir jos darbuotojai dėtų ypatingas pastangas siekiant didinti veiksmingumą, našumą ir prisitaikyti prie kintančių ekonominių aplinkybių. Tame raginime iš esmės pakartotas 2011 m. Komisijos pasiūlymo, kuriuo iš dalies keičiami Tarnybos nuostatai ir Kitų Europos Sąjungos tarnautojų įdarbinimo sąlygos, tikslas; šiuo pasiūlymu buvo siekiama užtikrinti išlaidų veiksmingumą ir jame buvo pripažinta, kad iššūkiai, su kuriais šiuo metu susiduria Europos Sąjunga, reikalauja ypatingų kiekvienos viešojo administravimo tarnybos ir kiekvieno šių tarnybų personalo nario pastangų gerinti veiksmingumą ir prisiderinti prie kintančių ekonominių ir socialinių aplinkybių Europoje. Maža to, Europos Vadovų Taryba ragino į Tarnybos nuostatų reformą įtraukti viso Sąjungos institucijų personalo atlyginimo ir pensijų tikslinimą dvejiems metams sustabdant metodo taikymą ir, kaip dalį atlyginimų skaičiavimo metodo reformos, iš naujo nustatyti naują solidarumo mokestį;
(13)
atsižvelgiant į tas išvadas ir siekiant imtis atsakomųjų priemonių, susijusių su biudžeto apribojimais ateityje, bei norint parodyti, kad Europos Sąjungos viešoji tarnyba solidarizuojasi su valstybėmis narėmis, kurios, reaguodamos į precedento neturinčią finansinę krizę, ėmėsi griežto taupymo priemonių, taip pat atsižvelgiant į ypač sudėtingas socialines ir ekonomines sąlygas valstybėse narėse ir visoje Sąjungoje, būtina užtikrinti, kad dvejiems metams būtų sustabdytas pareigūnų visų atlyginimų, pensijų ir išmokų skaičiavimo metodas, ir pritaikyti solidarumo mokestį nepaisant tokio sustabdymo;
(14)
dėl demografinių pokyčių ir kintančios atitinkamų gyventojų amžiaus struktūros reikia didinti pensinį amžių, tačiau jau dirbantiems Europos Sąjungos pareigūnams ir kitiems tarnautojams turi būti taikomos pereinamojo laikotarpio priemonės. Tos pereinamojo laikotarpio priemonės būtinos siekiant atsižvelgti į jau dirbančių pareigūnų, kurie jau mokėjo įmokas į sąlyginį Europos Sąjungos pareigūnų pensijų fondą, įgytas teises. Pensinis amžius taip pat turėtų būti nustatomas lanksčiau, kad darbuotojams būtų lengviau savanoriškai tęsti darbą iki 67 metų amžiaus ir kad išimtinėmis aplinkybėmis ir ypatingomis sąlygomis būtų įmanoma dirbti iki 70 metų amžiaus;
(15)
kadangi Europos Sąjungos pensijų sistemai būdinga aktuarinė pusiausvyra, kuri artimiausiu ir ilgalaikiu laikotarpiu turi būti išlaikyta, iki 2014 m. sausio 1 d. įdarbintiems darbuotojams už jų pensijų įmokas turėtų būti kompensuojama pereinamojo laikotarpio priemonėmis, pvz., taikant patikslintą didesnę kaupimo normą už tarnybos metus sulaukus pensinio amžiaus (Barselonos paskata) ir taikant pusę sumažinimo, kai į pensiją išeinama anksčiau laiko - nuo 60 metų iki teisės aktuose nustatyto pensinio amžiaus;
(16)
pagal visuotinai pripažįstamą aktuarinę praktiką, siekiant užtikrinti pensijų sistemų pusiausvyrą, palūkanų normoms ir darbo užmokesčių didėjimui reikėtų taikyti 20-40 metų stebėjimo laikotarpį. Todėl palūkanų normų ir darbo užmokesčių didėjimo slenkamojo vidurkio taikymas turėtų būti pailgintas iki 30 metų ir numatomas aštuonerių metų pereinamasis laikotarpis;
(17)
Taryba paprašė Komisijos atlikti tyrimą ir pateikti atitinkamus pasiūlymus dėl Tarnybos nuostatų 5 straipsnio 4 dalies, I priedo A skirsnio ir 45 straipsnio 1 dalies, kad būtų galima nustatyti aiškų ryšį tarp atsakomybės ir pareigybės lygio ir užtikrinti, kad lyginant nuopelnus paaukštinimo tikslu daugiau dėmesio būtų skiriama atsakomybės lygmeniui;
(18)
atsižvelgiant į tą prašymą būtų tikslinga, kad paaukštinimas į aukštesnio lygio pareigas priklausytų nuo asmeninio atsidavimo, įgūdžių tobulinimo ir kompetencijos bei pareigų, kurių svarba grindžiamas pareigūno paskyrimas į aukštesnio lygio pareigas, atlikimo;
(19)
AD ir AST pareigų grupėse karjeros srautas turėtų būti pertvarkytas taip, kad aukščiausio lygio pareigos būtų rezervuotos ribotam skaičiui pareigūnų, kuriems tenka didžiausia atsakomybė. Todėl administratoriai galėtų būti paaukštinami tik iki AD 12 lygio, nebent jie būtų paskirti į specialias aukštesnio lygio negu šis pareigas, o AD 13 ir AD 14 lygiai turėtų būti rezervuoti tiems personalo nariams, kurie dirbdami prisiima itin didelę atsakomybę. AST 9 lygio pareigūnai gali būti panašiai paaukštinami iki AST 10 lygio tik laikantis Tarnybos nuostatų 4 straipsnyje ir 29 straipsnio 1 dalyje nustatytos tvarkos.
(20)
siekiant dar labiau suderinti dabartinių AST darbuotojų sričių karjeros struktūras su įvairiais atsakomybės lygmenimis ir iš esmės prisidėti prie administracinių išlaidų ribojimo, reikėtų įvesti naują sekretoriato ir raštinės darbuotojų pareigų grupę - AST/SC. Darbo užmokesčiais ir paaukštinimo normomis turėtų būti užtikrinama derama atsakomybės lygmens ir atlyginimo dydžio atitiktis. Taip bus galima išsaugoti stabilią ir visapusišką Europos viešąją tarnybą. Komisija turėtų įvertinti ir pranešti apie šios naujos pareigų grupės sukūrimo mastą ir poveikį, ypač atsižvelgdama į moterų padėtį, kad būtų galima užtikrinti stabilios ir visapusiškos Europos viešosios tarnybos išsaugojimą;
(21)
išsaugomas minimalus dvejų metų laikotarpis, kuriuo pareigūno lygis iki jo paaukštinimo į kitą lygį nekinta, kad būtų galima greičiau paaukštinti efektyviai dirbančius personalo narius. Kiekviena institucija turėtų užtikrinti, kad įgyvendindama savo vidaus žmogiškųjų išteklių politiką naudotųsi Tarnybos nuostatuose numatytomis galimybėmis ir kad didelį potencialą turintys ir efektyviai dirbantys pareigūnai galėtų siekti tinkamos karjeros;
(22)
siekiant kompensuoti institucijų darbuotojų skaičiaus sumažinimą, jose taikomas darbo valandas reikėtų suderinti su galiojančiomis tam tikrose Europos Sąjungos valstybėse narėse. Atliekant tą suderinimą turėtų būti atsižvelgta į valstybių narių valstybės tarnyboje taikomas darbo valandas. Nustačius minimalų darbo valandų per savaitę skaičių bus užtikrinta, kad institucijų įdarbinti darbuotojai galėtų pakelti darbo krūvį, tenkantį siekiant Europos Sąjungos politikos tikslų, ir kad būtų suderintos institucijų darbo sąlygos visos Sąjungos viešosios tarnybos solidarumo labui;
(23)
šiuolaikiškas ir veiksmingas viešasis administravimas neįmanomas be lankstaus darbo grafiko, kuris sudaro šeimai palankias darbo sąlygas ir suteikia galimybę institucijose pasiekti tinkamą lyčių pusiausvyrą. Todėl į Tarnybos nuostatus būtina įtraukti aiškią nuorodą į tą grafiką;
(24)
reikėtų modernizuoti, racionalizuoti ir su ekspatrianto statusu susieti kelionės laiko ir kelionės iš darbo vietos į kilmės vietą kasmetinio išlaidų apmokėjimo taisykles, kad jų taikymas būtų paprastesnis ir skaidresnis. Visų pirma, metinės kelionės laikas turėtų būti pakeistas atostogomis namuose ir jo maksimali trukmė turėtų būti dvi su puse dienos;
(25)
panašiai reikėtų supaprastinti persikraustymo išlaidų kompensavimo taisykles, kad jas būtų lengviau taikyti tiek administracijai, tiek atitinkamiems darbuotojams. Tuo tikslu reikėtų nustatyti išlaidų ribas, atsižvelgiant į pareigūno arba darbuotojo šeiminę padėtį ir į vidutines persikraustymo bei susijusias draudimo išlaidas;
(26)
kai kurie darbuotojai privalo dažnai vykti komandiruotėn į kitas pagrindines jų institucijos darbo vietas. Šiuo metu komandiruočių taisyklėse į tokius atvejus nėra tinkamai atsižvelgta. Todėl šias taisykles reikėtų pritaikyti taip, kad būtų sudarytos sąlygos tokiais atvejais kompensuoti apgyvendinimo išlaidas remiantis fiksuoto dydžio suma;
(27)
turi būti modernizuotos trečiosiose šalyse dirbančio personalo darbo sąlygas: jos turėtų būti veiksmingesnės išlaidų požiūriu, be to, jas taikant turėtų būti taupomos lėšos. Turėtų būti suderinti teisės į kasmetines atostogas elementai ir numatyta galimybė įtraukti įvairius kriterijus, kuriais remiantis būtų nustatyta su gyvenimo sąlygomis susijusi išmoka nepažeidžiant bendro tikslo taupyti lėšas. Turėtų būti peržiūrėtos sąlygos skirti būsto išmoką siekiant labiau atsižvelgti į vietos sąlygas ir sumažinti administracinę naštą;
(28)
būtų tikslinga numatyti lankstesnę sutartininkų įdarbinimo sistemą. Todėl Sąjungos institucijoms reikėtų suteikti galimybę įdarbinti sutartininkus ne ilgiau kaip šešeriems metams, kad jie užduotis atliktų prižiūrimi pareigūnų arba laikinųjų darbuotojų. Be to, nors didžioji pareigūnų dauguma toliau bus įdarbinama viešųjų konkursų būdu, institucijoms turėtų būtų leidžiama rengti vidaus konkursus, kuriuose išimties tvarka ir taikant specialias sąlygas galėtų dalyvauti ir sutartininkai;
(29)
reikėtų numatyti pereinamojo laikotarpio tvarką, kad naujas taisykles ir priemones būtų galima taikyti laipsniškai, atsižvelgiant į iki šių Tarnybos nuostatų pakeitimų įsigaliojimo įdarbintų darbuotojų įgytas teises ir teisėtus lūkesčius;
(30)
agentūrų darbuotojams, kaip ir visiems kitiems darbuotojams, kuriems taikomi Tarnybos nuostatai, taikoma ES pensijų kaupimo sistema. Savo veiklą visiškai savarankiškai finansuojančios agentūros šiuo metu moka šios sistemos darbdavio įmokas. Siekiant užtikrinti biudžeto skaidrumą ir proporcingesnį finansinės naštos pasidalijimą, Europos Sąjungos bendrojo biudžeto lėšomis iš dalies finansuojamos agentūros turėtų mokėti darbdavio įmokų dalį, kuri atitiktų agentūros pajamų be subsidijų iš Europos Sąjungos bendrojo biudžeto ir jos apyvartos proporciją. Kadangi dėl šios naujos nuostatos gali prireikti suderinti atitinkamas taisykles dėl agentūrų surenkamų mokesčių, ji turėtų būti taikoma tik nuo 2016 m. sausio 1 d. Prireikus Komisija turėtų teikti pasiūlymus dėl tų taisyklių suderinimo;
(31)
siekiant didesnio personalo politikos paprastumo ir darnumo, Komisijos priimtas Tarnybos nuostatų įgyvendinimo taisykles pagal analogiją reikėtų taikyti agentūroms. Tačiau siekiant užtikrinti, kad prireikus būtų galima atsižvelgti į konkrečią agentūrų padėtį, agentūroms reikėtų suteikti teisę prašyti Komisijos leidimo priimti įgyvendinimo taisykles, kurios nukryptų nuo Komisijos priimtų taisyklių, arba visai netaikyti Komisijos taisyklių;
(32)
Europos Sąjungos Teisingumo Teismas turėtų sudaryti ir administruoti visų priimtų Tarnybos nuostatų įgyvendinimo taisyklių registrą. Tas registras, kuriame ieškoti informacijos galės visos institucijos, agentūros ir valstybės narės, padės užtikrinti skaidrumą ir nuoseklų Tarnybos nuostatų taikymą;
(33)
siekiant suderinti ir aiškiau apibrėžti įgyvendinimo nuostatų priėmimo taisykles ir atsižvelgti į jų vidinį bei administracinį pobūdį, būtų tikslinga atitinkamus sprendimų priėmimo įgaliojimus suteikti paskyrimų tarnybai ir darbo sutartis sudaryti įgaliotai tarnybai;
(34)
atsižvelgiant į didelį agentūrų laikinųjų darbuotojų skaičių ir būtinybę formuoti nuoseklią personalo politiką, būtina sukurti naują laikinųjų darbuotojų kategoriją ir nustatyti konkrečias tos kategorijos taisykles;
(35)
Komisija turėtų toliau stebėti su bendrąja sveikatos draudimo sistema susijusią biudžeto padėtį ir, jei sistema struktūriniu požiūriu neproporcinga, imtis visų reikiamų veiksmų;
(36)
remiantis Protokolo Nr. 7 dėl Europos Sąjungos privilegijų ir imunitetų 15 straipsniu, valstybių narių vyriausybėms pateikiami tam tikri duomenys apie pareigūnus ir kitus tarnautojus;
(37)
siekiant Tarnybos nuostatuose nustatytų tikslų, pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 290 straipsnį Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus visų pirma dėl tam tikrų darbo sąlygų aspektų. Rengdama ir sudarydama deleguotuosius aktus Komisija turėtų užtikrinti, kad atitinkami dokumentai būtų vienu metu, laiku ir tinkamai perduoti Europos Parlamentui ir Tarybai,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatai iš dalies keičiami taip:
1)
1d straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
3 dalyje žodis „institucijos“ pakeičiamas žodžiais „institucijų paskyrimų tarnybos“;
b)
4 dalis pakeičiama taip:
„4. 1 dalies tikslais asmuo yra neįgalusis, jei turi ilgalaikių fizinių, psichikos, intelekto ar jutimo sutrikimų, kurie kartu su įvairiomis kliūtimis gali būti kliūtis šiam asmeniui visapusiškai ir veiksmingai dalyvauti visuomenės gyvenime tokiomis pat sąlygomis, kaip kiti asmenys. Sutrikimas apibrėžiamas pagal 33 straipsnyje nustatytą tvarką.
Neįgalusis atitinka 28 straipsnio e punkte nustatytas sąlygas, jei sudarius priimtinas sąlygas gali atlikti esmines darbo funkcijas.
Priimtinos sąlygos, susijusios su esminėmis darbo funkcijomis, yra tinkamos priemonės, kuriomis prireikus neįgaliajam sudaromos galimybės kreiptis dėl darbo, jį dirbti ar kilti karjeros laiptais arba dalyvauti mokymuose, nebent tokios priemonės būtų neproporcingai didelė našta darbdaviui.
Vienodo požiūrio principas nėra kliūtis institucijų paskyrimų tarnyboms išsaugoti arba tvirtinti priemones, kuriomis būtų numatytos specialios lengvatos siekiant, kad neįgaliesiems būtų lengviau užsiimti profesine veikla arba kad būtų užkirstas kelias nepatogumams jiems siekiant profesinės karjeros ar jie būtų kompensuoti.“;
2)
1e straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:
„1. Dirbantys pareigūnai gali naudotis institucijų patvirtintomis socialinio pobūdžio priemonėmis, įskaitant specialias priemones, kuriomis siekiama derinti profesinę veiklą ir šeimos gyvenimą, ir paslaugomis, kurias teikia 9 straipsnyje nurodytos globos ir rūpybos įstaigos. Buvę pareigūnai gali naudotis ribotomis socialinio pobūdžio specialiomis priemonėmis.“;
3)
5 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalis pakeičiama taip:
„1. Tarnybos nuostatuose numatytos pareigybės pagal užduočių, su kuriomis jos susijusios, pobūdį ir svarbą skirstomos į administratorių pareigų grupę (toliau - AD), padėjėjų pareigų grupę (toliau - AST) ir sekretorių bei raštinės darbuotojų pareigų grupę (toliau - AST/SC).“;
b)
2 dalis pakeičiama taip:
„2. AD pareigų grupę sudaro dvylika lygių, atitinkančių vadovaujančiąsias, konceptualiąsias ir analitines, taip pat lingvistines ir mokslines užduotis. AST pareigų grupę sudaro vienuolika lygių, atitinkančių vykdomąsias ir technines užduotis. AST/SC pareigų grupę sudaro šeši lygiai, atitinkantys raštinės ir sekretoriato užduotis.“;
c)
3 dalies a punkte po žodžių „AST pareigų grupėje“ įterpiami žodžiai „ir AST/SC pareigų grupėje“;
d)
4 dalis pakeičiama taip:
„4. Pareigybių rūšis rodanti lentelė pateikta I priedo A skirsnyje. Kiekvienos institucijos paskyrimų tarnyba, pasitarusi su Tarnybos nuostatų komitetu, gali tiksliau apibrėžti kiekvienos rūšies pareigybėms priskiriamas užduotis ir įgaliojimus, darydama nuorodą į tą lentelę.“;
4)
6 straipsnis pakeičiamas taip:
„6 straipsnis
1. Pareigybių sąraše, pridedamame prie kiekvienos institucijos biudžeto skirsnio, nurodomas kiekvieno lygio ir pareigų grupės pareigybių skaičius.
2. Nedarant poveikio 45 straipsnyje nustatytam paaukštinimo pagal nuopelnus principui, tuo sąrašu užtikrinama, kad kiekvienos institucijos pareigybių sąraše kiekvieno lygio laisvų darbo vietų skaičius kiekvienų metų sausio 1 d. atitiktų ankstesnių metų sausio 1 d. faktiškai dirbusių žemesnio lygio pareigūnų skaičių, padaugintą iš I priedo B skirsnyje tam lygiui nustatytų daugiklių. Tie daugikliai apskaičiuojami pagal penkerių metų vidurkį nuo 2014 m. sausio 1 d.
3. I priedo B skirsnyje nustatyti daugikliai sudaro dalį ataskaitos, nurodytos 113 straipsnyje.
4. Dalį 113 straipsnyje nurodytos ataskaitos sudaro nuostatų, susijusių su AST/SC pareigų grupe, ir XIII priedo 31 straipsnyje išdėstytų pereinamojo laikotarpio nuostatų taikymas atsižvelgiant į sekretoriatų ir raštinių užduotis atliekančių darbuotojų poreikio visose institucijose raidą, taip pat į AST ir AST/SC pareigų grupių nuolatinių bei laikinųjų pareigybių skaičiaus raidą.“;
5)
9 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalis pakeičiama taip:
„1. Nedarant poveikio 1a daliai, kiekvienoje institucijoje įsteigiama:
-
personalo komitetas, kurį gali sudaryti įvairių darbo vietų skyriai,
-
vienas arba daugiau jungtinių komitetų, atitinkamai atsižvelgiant į pareigūnų skaičių darbo vietose,
-
viena arba daugiau drausmės komisijų, atitinkamai atsižvelgiant į pareigūnų skaičių darbo vietose,
-
vienas arba daugiau jungtinių patariamųjų komitetų dėl profesinio neišmanymo, atitinkamai atsižvelgiant į pareigūnų skaičių darbo vietose,
-
ataskaitų komitetas, jei būtina,
-
invalidumo komitetas,
kurie atlieka pagal šiuos Tarnybos nuostatus jiems priskirtas funkcijas.“;
b)
1a dalis pakeičiama taip:
„1a. Siekiant taikyti tam tikras šių Tarnybos nuostatų nuostatas, gali būti įsteigtas bendras dviejų arba daugiau institucijų jungtinis komitetas. Kiti 1 dalyje nurodyti komitetai ir drausmės komisija gali būti įsteigti kaip bendros dviejų arba daugiau agentūrų įstaigos.“;
c)
2 dalyje po pirmosios pastraipos įterpiama ši pastraipa:
„Agentūros gali nukrypti nuo II priedo 1 straipsnio nuostatų dėl personalo komitetų sudarymo atsižvelgdamos į savo personalo sudėtį. Agentūros gali nuspręsti neskirti pakaitinių narių į jungtinį komitetą arba II priedo 2 straipsnyje numatytus komitetus.“;
6)
10 straipsnio pirmos pastraipos antrajame sakinyje žodis „institucijos“ pakeičiamas žodžiais „institucijų paskyrimų tarnybos“;
7)
11 straipsnis pakeičiamas taip:
„11 straipsnis
Pareigūnas atlieka savo pareigas ir vykdo veiklą vadovaudamasis tik Sąjungos interesais. Jis nesiekia gauti ir nepriima jokios vyriausybės, institucijos, organizacijos ar jo institucijoje nedirbančio asmens nurodymų. Patikėtas pareigas jis atlieka objektyviai, nešališkai ir laikydamasis pareigos būti lojaliu Sąjungai.
Negavęs paskyrimų tarnybos leidimo, pareigūnas nepriima jokios vyriausybės ar jokio kito institucijai, kurioje jis dirba, nepriklausančio šaltinio garbės ženklo, apdovanojimo, suvenyro, paslaugos, dovanos ar bet kokio kito atlygio, išskyrus už paslaugas, teiktas prieš jį paskiriant arba jam išėjus specialių atostogų karinės ar kitos nacionalinės tarnybos tikslu ir susijusias su tokia tarnyba.
Prieš įdarbindama pareigūną paskyrimų tarnyba patikrina, ar kandidatas turi kokių nors asmeninių interesų, kurie galėtų pakenkti jo nepriklausomumui, arba ar jis susijęs su kokiu nors interesų konfliktu. Tuo tikslu kandidatas, pasinaudodamas specialia forma, informuoja paskyrimų tarnybą apie bet kokį esamą ar galimą interesų konfliktą. Tokiais atvejais paskyrimų tarnyba, teikdama tinkamai pagrįstą nuomonę, atsižvelgia į šią informaciją. Prireikus paskyrimų tarnyba imasi 11a straipsnio 2 dalyje nurodytų priemonių.
Šis straipsnis analogiškai taikomas pareigūnams, grįžtantiems iš atostogų dėl asmeninių priežasčių.“;
8)
16 straipsnis pakeičiamas taip:
„16 straipsnis
Iš tarnybos išėjęs pareigūnas, priimdamas pasiūlymą eiti konkrečias naujas pareigas ar naudodamasis tam tikromis privilegijomis, toliau laikosi pareigos elgtis principingai ir diskretiškai.
Pareigūnas, dvejų metų nuo išėjimo iš tarnybos laikotarpiu ketinantis užsiimti profesine veikla - nesvarbu, ar ji apmokama, ar ne - naudodamasis specialia forma apie tai informuoja savo instituciją. Jei ta veikla susijusi su darbu, kurį pareigūnas dirbo trejus paskutiniuosius tarnybos metus, ir dėl to galėtų būti pažeisti teisėti institucijos interesai, paskyrimų tarnyba, atsižvelgdama į tarnybos interesus, gali arba uždrausti jam užsiimti šia veikla, arba pritarti atsižvelgdama į bet kurias sąlygas, kurias ji laiko tinkamomis. Paskyrimų tarnyba, pasitarusi su jungtiniu komitetu, praneša apie savo sprendimą per 30 darbo dienų nuo tada, kai buvo informuota. Jei iki to laikotarpio pabaigos tokio pranešimo negaunama, tai laikoma besąlygišku sutikimu.
Paskyrimų tarnyba buvusiems vyresniesiems pareigūnams, kaip apibrėžta įgyvendinimo priemonėse, 12 mėnesių laikotarpiu po išėjimo iš tarnybos iš principo uždraudžia dalyvauti lobistinėje veikloje arba palaikant ryšius su savo buvusios institucijos personalu ginti savo verslo, klientų arba darbdavių interesus, kai sprendžiami klausimai, už kuriuos jie buvo atsakingi per trejus paskutiniuosius tarnybos metus.
Vadovaudamasi Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 45/2001 (5), kiekviena institucija kasmet skelbia informaciją apie trečios pastraipos įgyvendinimą, įskaitant įvertintų atvejų sąrašą.
9)
18 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:
„1. Visos teisės į bet kokius rašytinius dokumentus ar kitą darbą, kurį pareigūnas atliko eidamas pareigas, yra Europos Sąjungos nuosavybė, kai tokie rašytiniai dokumentai ar darbas susiję su jos veikla, arba, kai tokie rašytiniai dokumentai ar darbas susiję su Europos atominės energijos bendrijos veikla, jie yra šios bendrijos nuosavybė. Sąjunga arba, kai taikytina, Europos atominės energijos bendrija turi teisiškai įtvirtintą teisę įgyti autoriaus teises į tokius darbus.“;
10)
19 straipsnis pakeičiamas taip:
„19 straipsnis
Vykstant teismo procesui, pareigūnas, negavęs paskyrimų tarnybos leidimo, jokiu pretekstu neatskleidžia informacijos, kuri jam buvo patikėta einant pareigas. Leidimą atsisakoma suteikti tik kai tai būtina siekiant apsaugoti Sąjungos interesus ir toks atsisakymas neturėtų turėti baudžiamojo pobūdžio padarinių pareigūno atžvilgiu. Išėjęs iš tarnybos pareigūnas toliau turi laikytis šios pareigos.
Pirmosios dalies nuostatos netaikomos pareigūnui ar buvusiam pareigūnui, kuris Europos Sąjungos Teisingumo Teismui arba institucijos drausmės komisijai teikia įrodymus klausimu, susijusiu su Europos Sąjungos tarnautoju ar buvusiu tarnautoju.“;
11)
21a straipsnis papildomas šia dalimi:
„3. Nė vienas pareigūnas, kuris informuoja savo vadovybę apie potvarkius, kurie, jo manymu, neteisingi arba dėl kurių gali kilti didelių sunkumų, dėl to nenukenčia.“;
12)
įterpiamas šis straipsnis:
„22c straipsnis
Remdamasi 24 ir 90 straipsniais, kiekviena institucija nustato tvarką, pagal kurią būtų nagrinėjami pareigūnų pateikti skundai dėl to, kaip su jais buvo elgiamasi jiems įvykdžius 22a arba 22b straipsnyje nurodytas pareigas arba dėl to, kad jie šias pareigas vykdė. Atitinkama institucija užtikrina, kad tokie skundai būtų nagrinėjami konfidencialiai ir, kai tai būtina atsižvelgiant į aplinkybes, iki 90 straipsnyje numatytų terminų pabaigos.
Kiekvienos institucijos paskyrimų tarnyba nustato vidaus taisykles dėl, inter alia:
-
22a straipsnio 1 dalyje arba 22b straipsnyje nurodytų pareigūnų informavimo apie tai, kaip nagrinėjamos problemos, apie kurias jie pranešė,
-
tų pareigūnų teisėtų interesų ir jų privatumo apsaugos ir
-
šio straipsnio pirmoje pastraipoje nurodytų skundų nagrinėjimo tvarkos.“;
13)
26a straipsnyje žodis „institucijos“ pakeičiamas žodžiais „institucijų paskyrimų tarnybos“;
14)
27 straipsnis pakeičiamas taip:
„27 straipsnis
Įdarbinant siekiama užtikrinti, kad institucijoje dirbtų gabiausi, našiausi ir principingiausi pareigūnai, atrinkti iš kuo didesnės geografinės teritorijos Sąjungos valstybių narių piliečių. Pareigybės nerezervuojamos nė vienos valstybės narės piliečiams.
Pagal Sąjungos piliečių lygybės principą kiekvienai institucijai leidžiama imtis tinkamų priemonių pastebėjus ilgalaikį ir didelį pareigūnų iš skirtingų valstybių narių skaičiaus skirtumą, nepagrįstą objektyviais kriterijais. Tos tinkamos priemonės turi būti pagrįstos ir jas įgyvendinant taikomi tik nuopelnais grindžiami įdarbinimo kriterijai. Prieš imdamasi tokių tinkamų priemonių, atitinkamos institucijos paskyrimų tarnyba 110 straipsnyje nustatyta tvarka priima bendrąsias šios pastraipos įgyvendinimo nuostatas.
Praėjus trejų metų laikotarpiui nuo 2014 m. sausio 1 d., Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia antros dalies įgyvendinimo ataskaitą.
Norėdamos palengvinti įdarbinimą kuo platesniu geografiniu pagrindu, institucijos siekia remti daugiakalbį ir daugiakultūrį savo darbuotojų vaikų švietimą.“;
15)
29 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:
„1. Prieš institucijoje užpildydama laisvą darbo vietą, paskyrimų tarnyba pirmiausia atsižvelgia į tai:
a)
ar pareigybė gali būti užpildyta:
i)
perkeliant pareigūną ar
ii)
skiriant pareigūną 45a straipsnyje nustatyta tvarka, ar
iii)
pareigūną paaukštinant
institucijos viduje;
b)
ar gauta kitų institucijų to paties lygio pareigūnų prašymų perkelti ir (arba)
c)
ar neįmanoma užpildyti laisvos pareigybės pasinaudojus a ir b punktuose išvardytomis galimybėmis, ar turėtų būti svarstomi tinkamų kandidatų, kaip nustatyta 30 straipsnyje, sąrašai prireikus atsižvelgiant į atitinkamas III priedo nuostatas dėl tinkamų kandidatų ir (arba)
d)
ar turėtų būti surengtas institucijos vidaus konkursas, kuriame galėtų dalyvauti tik Europos Sąjungos kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygų 2 straipsnyje apibrėžti pareigūnai ir laikini darbuotojai;
ar turėtų būti vykdoma konkurso procedūra tvarka remiantis kvalifikacijomis ar rengiant testus arba remiantis kvalifikacijomis ir rengiant testus. Konkurso procedūra apibrėžta III priede.
Tos tvarkos taip pat galima laikytis siekiant sudaryti rezervą įdarbinimo ateityje tikslais.
Nors ir toliau taikydama principą, pagal kurį didžioji pareigūnų dauguma įdarbinama viešųjų konkursų būdu, paskyrimų tarnyba gali, nukrypdama nuo d punkto ir tik išimtiniais atvejais, nuspręsti, ar rengti institucijos vidaus konkursą, kuriame galėtų dalyvauti ir sutartininkai, kaip apibrėžta Kitų Europos Sąjungos tarnautojų įdarbinimo sąlygų 3a ir 3b straipsniuose. Tos pastarosios kategorijos darbuotojams taikomi su ta galimybe susiję apribojimai, kaip apibrėžta Kitų Europos Sąjungos tarnautojų įdarbinimo sąlygų 82 straipsnio 7 dalyje, taip pat apribojimai, susiję su tam tikromis užduotimis, kurias jie galėjo atlikti būdami sutartininkais.“;
16)
30 straipsnis pakeičiamas taip:
„30 straipsnis
Kiekvienam konkursui paskyrimų tarnyba skiria atrankos komisiją. Ši komisija parengia tinkamų kandidatų sąrašą.
Paskyrimų tarnyba nusprendžia, kurie iš šių kandidatų turi būti paskirti į laisvą pareigybę.
Šiems kandidatams prieinama tinkama informacija apie Europos Sąjungos institucijų ir agentūrų paskelbtas atitinkamas laisvas vietas.“;
17)
31 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos pirmasis sakinys pakeičiamas taip:
„Nedarant poveikio 29 straipsnio 2 daliai, pareigūnai įdarbinami eiti tik į SC1-SC2, AST 1-AST 4 arba AD 5-AD 8 lygius.“;
18)
32 straipsnio trečiojoje pastraipoje žodis „institucijos“ pakeičiamas žodžiais „kiekvienos institucijos paskyrimų tarnybos“;
19)
34 straipsnis pakeičiamas taip:
„34 straipsnis
1. Prieš pareigūną priimant į nuolatinę tarnybą, jam nustatomas devynių mėnesių bandomasis laikotarpis. Sprendimas dėl pareigūno nuolatinio įdarbinimo priimamas remiantis 3 dalyje nurodyta ataskaita, taip pat atsižvelgiant į paskyrimų tarnybos turimą informaciją apie bandomuoju laikotarpiu dirbančio kandidato elgesį pagal II antraštinėje dalyje nurodytus kriterijus.
Kai per savo bandomąjį laikotarpį pareigūnas dėl ligos, motinystės atostogų, kaip nustatyta pagal 58 straipsnį, ar nelaimingo atsitikimo negali atlikti savo pareigų nenutrūkstamu bent vieno mėnesio laikotarpiu, paskyrimų tarnyba gali atitinkamam laikui pratęsti jo bandomąjį laikotarpį. Visas bandomasis laikotarpis jokiomis aplinkybėmis neviršija 15 mėnesių.
2. Jei matoma, kad asmuo, paskirtas bandomajam laikotarpiui, dirba akivaizdžiai netinkamai, ataskaita apie jį gali būti parengta bet kuriuo metu iki bandomojo laikotarpio pabaigos.
Atitinkamas asmuo supažindinamas su ta ataskaita ir turi teisę raštu pateikti savo pastabas per aštuonias darbo dienas. Tiesioginis asmens, paskirto bandomajam laikotarpiui, viršininkas ataskaitą ir pastabas nedelsdamas perduoda paskyrimų tarnybai, kuri per tris savaites gauna jungtinio ataskaitų komiteto nuomonę apie tai, kokių veiksmų turėtų būti imtasi. Paskyrimų tarnyba gali nuspręsti atleisti asmenį, paskirtą bandomajam laikotarpiui, nesibaigus bandomajam laikotarpiui apie tai jį įspėjusi prieš mėnesį arba likusiam bandomajam laikotarpiui paskirti pareigūną į kitą skyrių.
3. Vėliausiai likus mėnesiui iki bandomojo laikotarpio pabaigos parengiama ataskaita apie asmens, paskirto bandomajam laikotarpiui, gebėjimą atlikti su jo pareigybe susijusias funkcijas, taip pat apie jo darbo našumą ir elgesį tarnyboje. Kandidatas supažindinamas su ta ataskaita ir jis turi teisę raštu pateikti savo pastabas per aštuonias darbo dienas.
Jei ataskaitoje rekomenduojama asmenį atleisti arba išimtinėmis aplinkybėmis pratęsti bandomąjį laikotarpį, kaip nustatyta 1 dalyje, tiesioginis asmens, paskirto bandomajam laikotarpiui, viršininkas ataskaitą ir pastabas nedelsdamas perduoda paskyrimų tarnybai, kuri trijų savaičių laikotarpiu konsultuojasi su jungtiniu ataskaitų komitetu dėl to, kokių veiksmų turėtų būti imtasi.
Asmuo, paskirtas bandomajam laikotarpiui, kurio darbas ar elgesys neatitiko jo pareigybei keliamų reikalavimų, atleidžiamas.
4. Atleistas asmuo, paskirtas bandomajam laikotarpiui, gauna trijų mėnesių bazinio darbo užmokesčio dydžio kompensaciją, jei tarnyboje išdirbo daugiau negu metus, dviejų mėnesių bazinio darbo užmokesčio dydžio kompensaciją, jei tarnyboje išdirbo bent šešis mėnesius, ir vieno mėnesio bazinio darbo užmokesčio dydžio kompensaciją, jei tarnyboje išdirbo mažiau negu šešis mėnesius, išskyrus atvejus, kai jis gali tuoj pat tęsti darbą kitur.
5. 2, 3, ir 4 dalys netaikomos pareigūnams, kurie atsistatydina iki jų bandomojo laikotarpio pabaigos.“;
20)
35 straipsnis papildomas šiuo punktu:
„g)
atostogos tarnybos labui“;
21)
37 straipsnio b punkto antrojoje įtraukoje žodis „institucijų“ pakeičiamas žodžiais „institucijų paskyrimų tarnybų“;
22)
40 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
įterpiama ši dalis:
„1a. Atostogų dėl asmeninių priežasčių laikotarpiu toliau taikomas 12b straipsnis. Leidimas pagal 12b straipsnį pareigūnui nesuteikiamas dalyvavimo profesinėje veikloje tikslu - nesvarbu, ar ji apmokama, ar ne - kuri apima su jo institucija susijusią lobistinę veiklą ar protegavimą ir dėl kurios yra ar galėtų būti pažeisti teisėti institucijos interesai.“;
b)
2 dalies antroje pastraipoje žodžiai „15 metų“ pakeičiami žodžiais „12 metų“;
c)
2 dalies trečia pastraipa iš dalies keičiama taip
i)
ii punktas pakeičiamas taip:
„ii)
galėtų būti kartu su savo sutuoktiniu (-e), kuris taip pat yra pareigūnas ar kitas Sąjungos tarnautojas ir kuriam vykdant savo pareigas reikia įsikurti nuolat gyventi tokiu atstumu nuo prašymą pateikusio pareigūno darbo vietos, kad jiems visa šeima apsigyvenus tokiu atstumu, prašymą pateikusiam pareigūnui būtų nepatogu atlikti savo pareigas, arba“;
ii)
papildoma šiuo punktu:
„iii)
galėtų padėti sutuoktiniui, aukštutinės ar žemutinės giminystės linijos giminaičiui, broliui ar seseriai rimtos medicinine pažyma patvirtintos ligos ar negalios atveju,“;
23)
42a straipsnis pakeičiamas taip:
„42a straipsnis
Pareigūnas turi teisę į kiekvieno vaiko priežiūros atostogas be bazinio darbo užmokesčio, kurių trukmė - iki šešių mėnesių ir kurių turi būti einama per pirmuosius dvylika metų po vaiko gimimo ar įvaikinimo. Pagal bendrąsias kiekvienos institucijos paskyrimų tarnybos patvirtintas įgyvendinimo nuostatas pripažintų vienišų tėvų arba išlaikomų vaikų, turinčių institucijos medicinos tarnybos pareigūno pripažintą negalią arba sergančių tokio pareigūno pripažinta sunkia liga, tėvų atostogų trukmė gali būti padvigubinta. Minimali kiekvieną kartą pasiimamų atostogų trukmė ne mažesnė negu vienas mėnuo.
Vaiko priežiūros atostogų metu pareigūnui toliau taikoma socialinio draudimo sistema: išsaugomos jo įgyjamos teisės į pensiją, išmoka vaikui išlaikyti ir mokymosi išmoka. Pareigūnas išsaugo savo pareigybę ir toliau turi teisę siekti aukštesnės pakopos ar paaukštinimo į aukštesnį lygį. Atostogos gali būti paprastos arba dalinės, kai dirbama pusę darbo dienos. Išėjus dalinių vaiko priežiūros atostogų, kai dirbama pusę darbo dienos, pirmojoje pastraipoje numatytas didžiausias laikotarpis padvigubinamas. Vaiko priežiūros atostogų metu pareigūnai turi teisę gauti 911,73 EUR per mėnesį arba 50 % šios sumos, jei atostogos dalinės, tačiau negali dirbti jokio kito apmokamo darbo. Visą įmoką į socialinio draudimo sistemą, numatytą 72 ir 73 straipsniuose, sumoka institucija ir ji apskaičiuojama atsižvelgiant į pareigūno bazinį darbo užmokestį. Tačiau dalinių atostogų atveju ši nuostata taikoma tik viso bazinio darbo užmokesčio ir proporcingai sumažinto bazinio darbo užmokesčio skirtumui. Pareigūno įmoka už faktiškai gaunamą bazinio darbo užmokesčio dalį skaičiuojama taikant tuos pačius koeficientus, kaip ir jam dirbant visą darbo laiką.
Pirmoje pastraipoje nurodytiems vienišiems tėvams ir išlaikomų vaikų, turinčių medicinos tarnybos pareigūno pripažintą negalią arba sergančių tokio pareigūno pripažinta sunkia liga, tėvams, taip pat per pirmuosius tris vaiko priežiūros atostogų mėnesius, kai tokių atostogų per motinystės atostogas išeina tėvas ar iš karto po motinystės atostogų bet kuris iš tėvų arba per įvaikinimo atostogas ar iš karto po jų, skiriama išmoka sudaro 1 215,63 EUR per mėnesį arba 50 % šios sumos, jei pareigūnas eina dalinių atostogų.
Vaiko priežiūros atostogos gali būti pratęstos dar šešiems mėnesiams mokant 50 % antroje pastraipoje nurodytos sumos dydžio išmoką. Pirmoje pastraipoje nurodytiems vienišiems tėvams vaiko priežiūros atostogos gali būti pratęsiamos dar dvylikai mėnesių mokant 50 % trečioje pastraipoje nurodytos sumos dydžio išmoką.
Šiame straipsnyje nurodytos sumos tikslinamos pagal atlyginimo dydį.“;
24)
III antraštinės dalies 2 skyrius papildomas šiuo skirsniu:
„7 skirsnis
Atostogos tarnybos labui
42c straipsnis
Iki oficialaus pensinio amžiaus likus daugiausiai penkeriems metams pareigūnas, išdirbęs mažiausiai dešimt metų, paskyrimo tarnybos sprendimu gali būti išleistas atostogų tarnybos labui atsižvelgiant į organizacinius poreikius, susijusius su naujų kompetencijų įgijimu institucijose.
Bendras pareigūnų, kurie išleidžiami atostogų tarnybos labui, skaičius per metus negali būti didesnis kaip 5 % visų institucijų darbuotojų, išėjusių į pensiją praėjusiais metais. Taip apskaičiuotas bendras skaičius priskiriamas kiekvienai institucijai pagal atitinkamą pareigūnų jose skaičių praėjusių metų gruodžio 31 d. Tokio priskyrimo rezultatas suapvalinamas iki artimiausio didesnio sveikojo skaičiaus kiekvienoje institucijoje.
Tokios atostogos nėra drausminė priemonė.
Atostogų trukmė paprastai atitinka laikotarpį, kol pareigūnas sulaukia pensinio amžiaus. Tačiau išimtinėmis aplinkybėmis paskyrimo tarnyba gali nuspręsti atostogas nutraukti ir pareigūną grąžinti į tarnybą.
Kai atostogų tarnybos labui išleistas pareigūnas sulaukia pensinio amžiaus, jis savaime išeina į pensiją.
Atostogas tarnybos labui reglamentuoja šios taisyklės:
a)
į pareigūno darbo vietą gali būti paskirtas kitas pareigūnas;
b)
per atostogas tarnybos labui pareigūnas neturi teisės į paaukštinimą viena pakopa arba aukštesnio lygio suteikimą.
Pareigūnas, kuris išleistas tokių atostogų, gauna pagal IV priedą apskaičiuotą išmoką.
Pareigūno prašymu nuo išmokos mokamos įmokos į pensijų sistemą, apskaičiuotos pagal tos išmokos dydį. Tokiu atveju skaičiuojant pensijų draudimo stažo, įgyto tarnybos pagrindu, metus, kaip numatyta VIII priedo 2 straipsnyje, atsižvelgiama į tarnybos laikotarpį, kai pareigūnas buvo atostogose tarnybos labui.
Korekcinis koeficientas šiai išmokai netaikomas.“;
25)
43 straipsnis pakeičiamas taip:
„43 straipsnis
Kiekvieno pareigūno sugebėjimai, naudingumas ir elgesys tarnyboje aprašomi metinėje ataskaitoje, kaip pagal 110 straipsnį numatė kiekvienos institucijos paskyrimų tarnyba. Toje ataskaitoje nurodoma, ar pareigūno darbo rezultatai buvo patenkinami, ar ne. Kiekvienos institucijos paskyrimų tarnyba nustato nuostatas, suteikiančias teisę pateikti apeliacinį skundą laikantis ataskaitos rengimo tvarkos, kuria turi būti pasinaudota prieš pateikiant skundą, kaip nurodyta 90 straipsnio 2 dalyje.
Pradedant AST 5 lygiu, ataskaitoje gali būti pateikiama nuomonė apie tai, ar, atsižvelgiant į pareigūno darbo rezultatus, jis galėtų vykdyti administracines pareigas.
Pareigūnas supažindinamas su ataskaita. Jis gali pateikti pastabų, kurios jam atrodo svarbios.“;
26)
44 straipsnis pakeičiamas taip:
„44 straipsnis
Pareigūnas, kuris dvejus metus dirbo vienoje savo lygio pakopoje, automatiškai perkeliamas į aukštesnę to lygio pakopą, išskyrus atvejus, kai jo darbo rezultatai buvo įvertinti nepatenkinamai paskutinėje metinėje ataskaitoje, kaip nurodyta 43 straipsnyje. Pareigūnas perkeliamas į aukštesnę to lygio pakopą ne vėliau kaip po ketverių metų, nebent jam taikoma 51 straipsnio 1 dalyje numatyta tvarka.
Jei pareigūnas paskiriamas padalinio vadovu, direktoriumi ar generaliniu direktoriumi tame pačiame lygyje, ir jeigu jis pagal 43 straipsnį patenkinamai atliko savo pareigas per pirmuosius devynis mėnesius nuo jo paskyrimo, jo pareigos tame lygyje laikomos paaukštintomis viena pakopa atgaline data nuo paskyrimo įsigaliojimo dienos. Dėl tokio paaukštinimo jo bazinis mėnesinis darbo užmokestis didinamas pirmosios ir antrosios pakopos kiekviename lygyje santykį atitinkančiu dydžiu. Jei šis padidėjimas yra mažesnis arba jeigu pareigūnas tuo metu jau užima paskutinę savo lygio pakopą, iki kito jo pareigų paaukštinimo bazinis darbo užmokestis jam didinamas tiek, kad būtų pridėtas pirmosios ir antrosios pakopos skirtumas.“;
27)
45 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalis pakeičiama taip:
„1. Sprendimus dėl paaukštinimo priima paskyrimų tarnyba, atsižvelgdama į 6 straipsnio 2 dalį. Jei 4 straipsnio ir 29 straipsnio 1 dalyje nustatyta tvarka netaikoma, pareigūnai gali būti paaukštinti į aukštesnį lygį tik tada, jei užima pareigybę, kuri atitinka vieną iš I priedo A skirsnyje nustatytos rūšies pareigybę. Pareigūno pareigos paaukštinamos paskiriant jį į kitą aukštesnį jo pareigų grupės lygį. Pareigos gali būti paaukštintos tik pareigūnams, atrinktiems iš ne mažiau kaip dvejus metus savo lygyje išdirbusių pareigūnų, apsvarsčius pareigūnų, kurių pareigos gali būti paaukštintos, nuopelnus. Lygindama nuopelnus, paskyrimų tarnyba visų pirma atsižvelgia į ataskaitas apie pareigūnus, kalbas, kurias jie vartoja atlikdami savo pareigas, išskyrus tą kalbą, apie kurios puikų mokėjimą jie yra pateikę įrodymų pagal 28 straipsnio f dalį, ir jų atliekamų pareigų lygį.“;
b)
2 dalies pirmajame sakinyje žodžiai „Europos Sąjungos sutarties 55 straipsnyje“ pakeičiami žodžiais „Europos Sąjungos sutarties 55 straipsnio 1 dalyje“;
c)
2 dalies antrajame sakinyje žodis „Institucijos“ pakeičiamas žodžiais „Institucijų paskyrimų tarnybos“;
28)
45a straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
2 dalies pirmoje pastraipoje žodžiai „periodinėmis ataskaitomis“ pakeičiami žodžiais „metinėmis ataskaitomis“;
b)
5 dalyje žodis „institucijos“ pakeičiamas žodžiais „kiekvienos institucijos paskyrimų tarnybos“;
29)
48 straipsnio trečiojoje pastraipoje žodžiai „AST pareigų grupės“ pakeičiami žodžiais „AST ir AST/SC pareigų grupės“;
30)
50 straipsnio aštuntoje pastraipoje skaičius „55“ pakeičiamas skaičiumi „58“;
31)
51 straipsnis pakeičiamas taip:
„51 straipsnis
1. Kiekvienos institucijos paskyrimų tarnyba nustato tvarką, kuria laiku ir tinkamu būdu nustatomi, nagrinėjami ir sprendžiami neišmanymo atvejai.
Priimdama vidaus nuostatas, kiekvienos institucijos paskyrimų tarnyba laikosi šių reikalavimų:
a)
pareigūnas, kuris, sprendžiant iš 43 straipsnyje minėtų trijų iš eilės metinių ataskaitų, vis dar nedaro pažangos profesinės kompetencijos srityje, paskiriamas į vienu lygiu žemesnį tos pačios kategorijos lygį. Jei ir kitose dviejose metinėse ataskaitose nurodomi nepatenkinami darbo rezultatai, pareigūnas atleidžiamas;
b)
bet kokiame pasiūlyme atleisti pareigūną arba pažeminti jo pareigas turi būti nurodytos priežastys, kuriomis šis pasiūlymas grindžiamas. Apie tokį pasiūlymą pranešama atitinkamam pareigūnui. Paskyrimų tarnybos pasiūlymas perduodamas 9 straipsnio 6 dalyje nurodytam Jungtiniam patariamajam komitetui.
2. Pareigūnas turi teisę gauti visą savo asmens bylą ir pasidaryti visų su procedūra susijusių dokumentų kopijas. Nuo pasiūlymo gavimo dienos jam suteikiama ne mažiau kaip 15, bet ne daugiau kaip 30 dienų pasirengti gynybai. Jam gali padėti jo pasirinktas asmuo. Pareigūnas gali pateikti rašytinių pastabų. Jį išklauso Jungtinis patariamasis komitetas. Pareigūnas taip pat gali pasikviesti liudininkų.
3. Atvejį nagrinėjant Jungtiniam patariamajam komitetui, institucijai atstovauja paskyrimų tarnybos tuo tikslu paskirtas pareigūnas. Tas pareigūnas turi tokias pačias teises, kaip ir atitinkamas pareigūnas.
4. Atsižvelgdamas į 1 dalies b punkte minėtą pasiūlymą ir visus atitinkamo pareigūno ar liudininkų rašytinius ir žodinius pareiškimus, Jungtinis patariamasis komitetas balsų dauguma patvirtina pagrįstą išvadą, nurodydamas priemonę, kurią jis mano esant tinkama, atsižvelgiant į faktus, nustatytus jo prašymu. Per du mėnesius nuo tos dienos, kurią klausimas buvo jam perduotas nagrinėti, jis perduoda šią išvadą paskyrimų tarnybai ir atitinkamam pareigūnui. Pirmininkas nebalsuoja dėl Jungtinio patariamojo komiteto sprendimų, išskyrus tuos atvejus, kai sprendžiami procedūriniai klausimai ir tada, kai balsai pasiskirsto po lygiai.
5. Dėl neišmanymo atleistas pareigūnas 6 dalyje nustatytu laikotarpiu turi teisę gauti mėnesinę išeitinę pašalpą, lygią AST 1 lygio pirmos pakopos pareigūno baziniam darbo užmokesčiui. Tuo pačiu laikotarpiu pareigūnas taip pat turi teisę gauti 67 straipsnyje numatytas išmokas šeimai. Namų ūkio išmoka skaičiuojama pagal AST 1 lygio pareigūno bazinį mėnesinį darbo užmokestį, kaip numatyta VII priedo 1 straipsnyje.
Išmoka nemokama, jei pareigūnas atsistatydina pradėjus 1 ir 2 dalyje numatytos procedūros veiksmus, arba, jeigu jis turi teisę iš karto gauti visos pensijos išmoką. Jeigu pagal valstybinę bedarbio pašalpų mokėjimo sistemą jam priklauso bedarbio pašalpa, tos pašalpos suma atimama iš minėtos išmokos.
6. Laikotarpis, kuriuo mokamos 5 dalyje nurodytos išmokos, yra:
a)
trys mėnesiai, jeigu pareigūno darbo stažas tarnyboje tą dieną, kai priimtas sprendimas dėl atleidimo, yra mažiau nei penkeri metai;
b)
šeši mėnesiai, jeigu pareigūnas jau dirba ne mažiau kaip penkerius metus, tačiau mažiau kaip 10 metų;
c)
devyni mėnesiai, jeigu pareigūnas tarnyboje dirba ne mažiau kaip 10 metų, tačiau mažiau kaip 20 metų;
d)
12 mėnesių, jeigu pareigūnas tarnyboje dirba mažiausiai 20 metų.
7. Pareigūnai, kurių pareigos buvo pažemintos dėl neišmanymo, po šešerių metų laikotarpio gali paprašyti iš jų asmens bylų pašalinti visas nuorodas apie tą priemonę.
8. Pareigūnai turi teisę gauti kompensaciją už pagrįstas išlaidas, kurias jie patyrė savo iniciatyva procedūrinių veiksmų metu, įskaitant ir mokestį, sumokėtą institucijai nepriklausančiam patarėjui gynybos klausimais, kai šiame straipsnyje numatyta procedūra baigiama nepriėmus sprendimo dėl pareigūno atleidimo arba jo pareigų pažeminimo.“;
32)
52 straipsnis pakeičiamas taip:
„52 straipsnis
Nedarant poveikio 50 straipsniui, pareigūnas išleidžiamas į pensiją:
a)
arba automatiškai, paskutinę mėnesio, kurį jam sukanka 66 metai, dieną, arba
b)
jo paties prašymu mėnesio, kuriam buvo pateiktas prašymas, paskutinę dieną, jeigu jis sulaukė pensinio amžiaus arba jeigu jam yra daugiau kaip 58 metai, bet jis dar nesulaukė pensinio amžiaus, ir jis atitinka kriterijus, pagal kuriuos pensija pradedama mokėti iš karto, kaip numatyta VIII priedo 9 straipsnyje. Pagal analogiją taikomas 48 straipsnio antros pastraipos antrasis sakinys.
Tačiau pareigūnas gali savo paties prašymu ir jei, paskyrimų tarnybos nuomone, tai pateisinama tarnybos interesais, tęsti tarnybą iki 67 metų amžiaus arba išimties tvarka iki 70 metų. Tokiu atveju jis savaime išeina į pensiją paskutinę mėnesio, kurį jam sukanka tiek metų, dieną.
Jei paskyrimų tarnyba nusprendžia leisti tęsti pareigūnui tarnybą po 66 metų, tas leidimas suteikiamas ne ilgiau kaip vieniems metams. Jis gali būti atnaujintas pareigūno prašymu.“
33)
55 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
pastraipos sunumeruojamos;
b)
antros pastraipos pirmasis sakinys pakeičiamas taip:
„Įprastinė darbo savaitė yra 40-42 valandos, darbo dienos valandas turi nustatyti paskyrimų tarnyba.“;
c)
trečios pastraipos antrasis sakinys pakeičiamas taip:
„Kiekvienos institucijos paskyrimų tarnyba, pasikonsultavusi su Personalo komitetu, nustato išsamias šios dalies taikymo taisykles.“;
d)
papildoma šia dalimi:
„4. Kiekvienos institucijos paskyrimų tarnyba gali įvesti lankstų darbo grafiką. Dirbant pagal tą grafiką AD/AST 9 ir aukštesnės kategorijos pareigūnams nesuteikiamas leidimas nedirbti visą darbo dieną. Ta tvarka netaikoma pareigūnams, kuriems taikomos 44 straipsnio antros pastraipos nuostatos. Tie pareigūnai savo darbo laiką tvarko remdamiesi susitarimais su savo vadovais.“
34)
55a straipsnio 2 dalis pakeičiama taip:
„2. Leidimas pareigūnui gali būti suteiktas tokiais atvejais:
a)
išlaikomo vaiko iki 9 metų amžiaus priežiūra,
b)
išlaikomo 9-12 metų amžiaus vaiko priežiūra, jeigu darbo laikas sutrumpinamas ne daugiau kaip 20 % įprasto darbo laiko,
c)
išlaikomo vaiko priežiūra, kol jam sukanka 14 metų, jeigu pareigūnas yra vieniša motina arba tėvas,
d)
itin didelių sunkumų atvejais - išlaikomo vaiko priežiūrai, kol jam sukanka 14 metų, jeigu darbo laikas sutrumpinamas ne daugiau kaip 5 % įprasto darbo laiko. Tokiais atvejais IVa priedo 3 straipsnio pirmos dvi pastraipos netaikomos. Jeigu abu tėvai dirba Sąjungos tarnyboje, teisė į sutrumpintą darbo laiką suteikiama tik vienam iš tėvų,
e)
rimtai sergančio ar neįgalaus sutuoktinio, tėvų, senelių, prosenelių, vaikų, anūkų, brolių ar seserų priežiūra,
f)
dalyvavimas tolesniuose mokymuose, arba
g)
sulaukus 58 metų, per paskutinius trejus metus iki pareigūnui sulaukiant pensinio amžiaus.
Jeigu sutrumpinto darbo laiko prašoma norint dalyvauti tolesniuose mokymuose arba per paskutinius trejus metus iki pareigūnui sulaukiant pensinio amžiaus, bet ne anksčiau kaip sulaukus 58 metų, paskyrimų tarnyba gali neduoti leidimo arba atidėti jo įsigaliojimo datą tik išskirtinėmis aplinkybėmis ir dėl svarbių tarnybinių priežasčių.
Jeigu tokia teise gauti leidimą pasinaudojama tam, kad būtų galima prižiūrėti rimtai sergantį sutuoktinį, aukštutinės ar žemutinės giminystės linijos giminaitį, brolius ar seseris, arba tam, kad būtų galima dalyvauti tolesniuose mokymuose, bendra tokių laikotarpių trukmė neviršija penkerių metų per visą pareigūno tarnybos laikotarpį.“;
35)
56 straipsnio trečioji pastraipa pakeičiama taip:
„Kaip numatyta VI priede, SC 1-SC 6 lygių ir AST 1-AST 4 lygių pareigūnai už išdirbtus viršvalandžius turi teisę gauti kompensuojamąsias atostogas arba atlygį, jei dėl tarnybos reikalavimų negali gauti kompensuojamųjų atostogų per du mėnesius, einančius po to mėnesio, kurį buvo dirbami viršvalandžiai.“;
36)
56a straipsnio antroji pastraipa pakeičiama taip:
„Pasikonsultavus su Tarnybos nuostatų komitetu, Komisija deleguotaisiais aktais pagal 111 ir 112 straipsnius nustato teisę gauti tokias išmokas turinčių pareigūnų kategorijas, išmokų skyrimo sąlygas ir jų dydžius.“;
37)
56b straipsnio antroji pastraipa pakeičiama taip:
„Pasikonsultavus su Tarnybos nuostatų komitetu, Komisija deleguotaisiais aktais pagal 111 ir 112 straipsnius nustato teisę gauti tokias išmokas turinčių pareigūnų kategorijas, išmokų skyrimo sąlygas ir jų dydžius.“;
38)
56c straipsnio antroji pastraipa pakeičiama taip:
„Pasikonsultavus su Tarnybos nuostatų komitetu, Komisija deleguotaisiais aktais pagal 111 ir 112 straipsnius nustato teisę gauti specialias išmokas turinčių pareigūnų kategorijas, išmokų skyrimo sąlygas ir jų dydžius.“;
39)
57 straipsnio pirmojoje pastraipoje žodis „institucijos“ pakeičiamas žodžiais „institucijų paskyrimų tarnybos“;
40)
58 straipsnis pakeičiamas taip:
„58 straipsnis
Be 57 straipsnyje numatytų atostogų, nėščiosios, pateikusios medicininę pažymą, turi teisę gauti 20 savaičių atostogų. Atostogos prasideda ne anksčiau kaip likus šešioms savaitėms iki numatytos gimdymo datos, nurodytos pažymoje, ir baigiasi ne anksčiau kaip praėjus 14 savaičių po gimdymo dienos. Jei gimsta daugiau kaip vienas vaikas arba jeigu gimdymas priešlaikinis ar gimsta neįgalus arba sunkia liga sergantis vaikas, atostogų trukmė yra 24 savaitės. Šioje nuostatoje priešlaikinis gimdymas yra gimdymas nepasibaigus 34 nėštumo savaitei.“;
41)
61 straipsnis pakeičiamas taip:
„61 straipsnis
Valstybinių švenčių sąrašai sudaromi Sąjungos institucijų paskyrimų tarnybų susitarimu pasikonsultavus su Tarnybos nuostatų komitetu.“;
42)
63 straipsnis pakeičiamas taip:
„63 straipsnis
Pareigūno atlyginimas nurodomas eurais. Jis išmokamas šalies, kurioje pareigūnas vykdo savo pareigas, valiuta arba eurais.
Kita valiuta nei eurais mokamas atlyginimas apskaičiuojamas remiantis valiutų kursais, taikomais tų metų liepos 1 d. vykdant Europos Sąjungos bendrąjį biudžetą.
Kiekvienais metais valiutos kursas tikslinamas atgaline data 65 straipsnyje numatyto atlyginimo tikslinimo metu.“;
43)
64 straipsnis pakeičiamas taip:
„64 straipsnis
Eurais nurodytam pareigūno atlyginimui, atėmus šiuose Tarnybos nuostatuose arba įgyvendinimo taisyklėse nustatytus privalomus atskaitymus, taikomas korekcinis koeficientas, kuris yra didesnis kaip 100 %, mažesnis kaip 100 % arba lygus 100 %, atsižvelgiant į gyvenimo sąlygas įvairiose įdarbinimo vietose.
Korekciniai koeficientai nustatomi ar atšaukiami bei kasmet tikslinami remiantis XI priedo nuostatomis. Tikslinant koeficientus visos vertės laikomos pamatinėmis vertėmis. Komisija skelbia patikslintas vertes Europos Sąjungos oficialiojo leidinio C serijoje informavimo tikslais praėjus dviem savaitėms nuo patikslinimo dienos.
Belgijoje ir Liuksemburge korekcinis koeficientas netaikomas, nes tos įdarbinimo vietos yra daugumos institucijų pagrindinės darbo ir būstinės vietos ir todėl jos kaip orientacinės vietos yra ypatingos svarbos.“
44)
65 straipsnis pakeičiamas taip:
„65 straipsnis
1. Kasmet Europos Sąjungos pareigūnų ir kitų tarnautojų atlyginimai atnaujinami atsižvelgiant į Sąjungos ekonomikos ir socialinę politiką. Ypatingai atsižvelgiama į bet kokį darbo užmokesčių padidėjimą valstybių narių viešojoje tarnyboje ir į priėmimo į darbą poreikius. Darbo užmokesčiai atnaujinami remiantis XI priedu. Atsižvelgiant į Komisijos ataskaitą, pagrįstą remiantis susitarimu su valstybių narių nacionalinėmis statistikos tarnybomis Europos Sąjungos statistikos tarnybos parengtais statistiniais duomenimis, atnaujinama iki kiekvienų metų pabaigos; statistiniai duomenys atspindi padėtį liepos 1 d. kiekvienoje valstybėje narėje. Toje ataskaitoje pateikiami duomenys, susiję su biudžeto poveikiu Sąjungos pareigūnų atlyginimams ir pensijoms. Ji pateikiama Europos Parlamentui ir Tarybai.
Sumos, nurodytos Kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygų 42a straipsnio antrojoje ir trečiojoje pastraipose, 66 ir 69 straipsniuose, VII priedo 1 straipsnio 1 dalyje, 2 straipsnio 1 dalyje, 3 straipsnio 1 ir 2 dalyse, 4 straipsnio 1 dalyje, 7 straipsnio 2 dalyje, 8 straipsnio 2 dalyje, 10 straipsnio 1 dalyje ir XIII priedo 8 straipsnio 2 dalyje, pagal XIII priedo 18 straipsnio 1 dalį atnaujintinos sumos, nurodytos VII priedo 4a straipsnyje, sumos, nurodytos 24 straipsnio 3 dalyje, 28a straipsnio 3 dalies antrojoje pastraipoje, 28a straipsnio 7 dalyje, 93 straipsnyje, 94 straipsnyje, 96 straipsnio 3 dalies antrojoje pastraipoje ir 96 straipsnio 7 dalyje, 133, 134 ir 136 straipsniuose, sumos, nurodytos Tarybos reglamento (EAPB, EEB, Euratomas) Nr. 300/76 (6) 1 straipsnio 1 dalies pirmoje pastraipoje, ir sumoms taikomas koeficientas, nurodytas Tarybos reglamento (EEB, Euratomas, EAPB) Nr. 260/68 (7) 4 straipsnyje, kasmet tikslinami remiantis XI priedu. Komisija skelbia atnaujintas sumas Europos Sąjungos oficialiojo leidinio C serijoje per dvi savaites nuo tokio atnaujinimo dienos informavimo tikslais.
2. Jeigu iš esmės pasikeičia pragyvenimo išlaidos, 1 dalyje nurodytos sumos ir 64 straipsnyje nurodyti korekciniai koeficientai atnaujinami remiantis XI priedu. Komisija skelbia atnaujintas sumas ir korekcinius koeficientus Europos Sąjungos oficialiojo leidinio C serijoje informavimo tikslais praėjus dviem savaitėms nuo atnaujinimo.
3. 1 ir 2 dalyje nurodytos sumos ir 64 straipsnyje nurodyti korekciniai koeficientai suprantami kaip sumos ir koeficientai, kurių tikroji vertė tam tikru laiko momentu turi būti atnaujinta netaikant kito teisės akto.
4. Nedarant poveikio XI priedo 3 straipsnio 5 ir 6 dalių taikymui 2013 ir 2014 m. nebus daromas joks 1 ir 2 dalyse nurodytas atnaujinimas.
45)
66 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
pirmosios pastraipos įžanginis sakinys pakeičiamas taip:
„AD ir AST pareigų grupių kiekvieno lygio ir pakopos personalo baziniai mėnesiniai darbo užmokesčiai nustatomi pagal šią lentelę:“
b)
papildoma šia dalimi:
„AST/SC pareigų grupės kiekvieno lygio ir pakopos personalo baziniai mėnesiniai darbo užmokesčiai nustatomi pagal šią lentelę:
Pakopa
Lygis
1
2
3
4
5
SC 6
4 349,59
4 532,36
4 722,82
4 854,21
4 921,28
SC 5
3 844,31
4 005,85
4 174,78
4 290,31
4 349,59
SC 4
3 397,73
3 540,50
3 689,28
3 791,92
3 844,31
SC 3
3 003,02
3 129,21
3 260,71
3 351,42
3 397,73
SC 2
2 654,17
2 765,70
2 881,92
2 962,10
3 003,02
SC 1
2 345,84
2 444,41
2 547,14
2 617,99
2 654,17“;
46)
66a straipsnis pakeičiamas taip:
„66a straipsnis
1. Nukrypstant nuo Reglamento (EEB, Euratomas, EAPB) Nr. 260/68 3 straipsnio 1 dalies ir, nedarant poveikio 65 straipsnio 3 daliai, siekiant atsižvelgti į metodo taikymą pareigūnų atlyginimams ir pensijoms atnaujinti, nuo 2014 m. sausio 1 d. iki 2023 m. gruodžio 31 d. atlyginimui, kurį Sąjunga moka faktiškai dirbančiam personalui, taikoma laikinoji priemonė - vadinamasis solidarumo mokestis.
2. Solidarumo mokesčio tarifas, taikomas 3 dalyje nustatytai bazei, yra 6 proc. Tačiau AD 15 lygio 2 pakopos ir tolesnių lygių bei pakopų pareigūnams taikomas 7 proc. tarifas.
3.
a)
Solidarumo mokesčio bazė yra bazinis darbo užmokestis, pagal kurį skaičiuojamas atlyginimas, atėmus:
i)
socialinio draudimo ir pensijų įmokas bei mokesčius, kuriuos to paties lygio ir pakopos pareigūnas, neturintis išlaikytinių, kaip apibrėžta VII priedo 2 straipsnyje, turi mokėti prieš solidarumo mokestį, ir
ii)
AST 1 lygio 1 pakopos pareigūno baziniam darbo užmokesčiui lygią sumą.
b)
Sudėtinės dalys, naudojamos nustatant solidarumo mokesčio bazę, išreiškiamos eurais ir nustatoma jų svertinė vertė pagal 100 dalių skalę.
4. Solidarumo mokestis išskaičiuojamas kiekvieną mėnesį išmokant atlyginimą; surinktos lėšos įtraukiamos į bendrą Europos Sąjungos biudžetą kaip pajamos.“;
47)
67 straipsnio 3 dalis pakeičiama taip:
„3. Išmoka vaikui išlaikyti specialiu motyvuotu paskyrimų tarnybos sprendimu gali būti padvigubinta remiantis medicinos įstaigų išduotais dokumentais, įrodančiais, kad vaikas turi negalią arba serga ilgalaike liga, dėl kurių pareigūnas patiria daug išlaidų.“;
48)
72 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalies pirmos pastraipos pirmajame sakinyje ir 1 dalies trečiojoje pastraipoje žodžiai „institucijų“ ir „institucijos“ pakeičiami žodžiais „institucijų paskyrimų tarnybų“ ir „institucijų paskyrimų tarnybos“;
b)
2 dalyje žodžiai „63 metai“ pakeičiami žodžiais „pensinis amžius“;
c)
2a dalies i ir ii punktuose žodžiai „63 metai“ pakeičiami žodžiais „pensinis amžius“;
d)
2b dalyje žodžiai „1 lygio“ pakeičiami žodžiais „AST 1 lygio“;
49)
73 straipsnio 1 dalyje žodis „institucijų“ pakeičiamas žodžiais „institucijų paskyrimų tarnybų“;
50)
76a straipsnio antrajame sakinyje žodis „institucijos“ pakeičiamas žodžiais „institucijų paskyrimų tarnybos“;
51)
77 straipsnis pakeičiamas taip:
„77 straipsnis
Pareigūnas, turintis ne mažesnį kaip 10 metų tarnybos stažą, turi teisę gauti ištarnauto laiko pensiją. Tačiau jei pareigūnui sukako daugiau metų nei pensinis amžius, jei nebuvo galima jo grąžinti į tarnybą jam esant rezerve arba atsistatydinant tarnybos labui, jis turi teisę gauti tokią pensiją nepriklausomai nuo stažo.
Didžiausia senatvės pensija siekia 70 % paskutinės kategorijos, kuriai pareigūnas buvo priskirtas bent vienerius metus, paskutinės bazinės algos. 1,80 % to paskutinio bazinio darbo užmokesčio pareigūnui mokama už kiekvienus tarnybos metus, skaičiuojamus VIII straipsnio 3 dalyje nustatyta tvarka.
Tačiau pareigūnai, dirbę Europos Sąjungos sutartyje ar Sutartyje dėl Europos Sąjungos veikimo numatytas pareigas einančių asmenų, vienos iš Sąjungos institucijų ar organų išrinkto pirmininko arba vienos iš Europos Parlamento frakcijų išrinkto pirmininko padėjėjais, už einant tas pareigas išdirbtus pensinio stažo metus turi teisę į pensiją, apskaičiuojamą pagal paskutinį tuo metu gautą bazinį darbo užmokestį, jei gautas bazinis darbo užmokestis yra didesnis už darbo užmokestį, pagal kurį apskaičiuojama pensija pagal šio straipsnio antrą pastraipą.
Ištarnauto laiko pensija neturi būti mažesnė kaip 4 % minimalaus gyvenimo lygio už kiekvienus tarnybos metus.
Pensinis amžius yra 66 metai.
Pensinis amžius įvertinamas kiekvienais metais pradedant 2014 m. sausio 1 d. remiantis Komisijos Europos Parlamentui ir Tarybai pateikta ataskaita. Ataskaitoje visų pirma nagrinėjama, kaip kito valstybių narių darbuotojų pensinis amžius ir Europos institucijų pareigūnų tikėtina gyvenimo trukmė.
Prireikus Komisija, atkreipdama ypatingą dėmesį į pokyčius valstybėse narėse, pateikia pasiūlymą, kuriuo atsižvelgiant į tą ataskaitą keičiamas pensinis amžius“;
52)
78 straipsnis pakeičiamas taip:
„78 straipsnis
Jei dėl visiško nuolatinio invalidumo pareigūnas negali atlikti savo pareigų grupę ir postą atitinkančių pareigų, jis turi teisę gauti invalidumo pašalpą VIII priedo 1-16 straipsniuose numatyta tvarka.
Pagal analogiją 52 straipsnis taikomas invalidumo pašalpos gavėjams. Jeigu invalidumo pašalpos gavėjas išeina į pensiją nesulaukęs 66 metų amžiaus ir nesukaupęs teisių į didžiausią galimą pensiją, taikomos bendrosios taisyklės dėl ištarnauto laiko pensijų. Ištarnauto laiko pensijos dydis apskaičiuojamas pagal darbo užmokestį, nustatytą pareigūno lygiui ir pakopai, kuriuose jis dirbo tuo metu, kai tapo invalidu.
Invalidumo pašalpa lygi 70 % pareigūno paskutinio bazinio darbo užmokesčio. Tačiau ji negali būti mažesnė, negu minimalus gyvenimo lygis.
Invalidumo pašalpa kaupiama į pensijų sistemą mokant įmokas, apskaičiuojamas pagal tos pašalpos dydį.
Jeigu invalidumas atsirado dėl nelaimingo atsitikimo pareigūnui atliekant savo pareigas ar dėl nelaimingo atsitikimo, susijusio su pareigūno pareigomis, dėl profesinės ligos, dėl veiksmų visuomenės labui ar rizikuojant gyvybe gelbstint kitą žmogų, invalidumo pašalpa negali būti mažesnė negu 120 % minimalaus gyvenimo lygio. Be to, tokiais atvejais visa įmokų pagal pensijų sistemą suma mokama iš institucijos ar 1b straipsnyje minėtos įstaigos biudžeto.“;
53)
80 straipsnio šešta pastraipa pakeičiama taip:
„Pirmojoje, antrojoje ir trečiojoje pastraipose numatytos teisės taikomos mirus buvusiam pareigūnui, turėjusiam teisę gauti išmokas pagal Tarnybos nuostatų 50 straipsnį, Tarybos reglamento (EEB, Euratomas, EAPB) Nr. 259/68 (8) 5 straipsnį, Tarybos reglamento (Euratomas, EAPB, EEB) Nr. 2530/72 (9) 3 straipsnį arba Tarybos reglamento (EAPB, EEB, Euratomas) Nr. 1543/73 (10) 3 straipsnį, ir mirus buvusiam pareigūnui, atleistam iš tarnybos prieš jam sukankant pensiniam amžiui ir prašiusiam atidėti jo senatvės pensijos mokėjimą iki pirmosios kalendorinio mėnesio, sekančio po to mėnesio, kurį jam sukanka pensinis amžius, dienos.
54)
81a straipsnio 1 dalis iš dalies keičiamas taip:
a)
b punkte žodžiai „65 metai“ pakeičiami žodžiais „66 metai“;
b)
d punktas pakeičiamas taip:
„d)
mirus iš tarnybos prieš sukankant pensiniam amžiui išėjusiam bei atidėti jo senatvės pensijos mokėjimą iki pirmosios po mėnesio, kurį jam sukaks pensinis amžius, einančio kalendorinio mėnesio dienos prašiusiam buvusiam pareigūnui - senatvės pensijos, į kurią jis būtų turėjęs teisę sulaukęs pensinio amžiaus, pridėjus visas b punkte nurodytas išmokas ir atėmus išskaitymus“;
c)
e punkte žodžiai „išmokas pagal šių Tarnybos nuostatų 41 arba 50 straipsnį“ pakeičiami žodžiais „išmokas pagal šių Tarnybos nuostatų 41, 42c arba 50 straipsnį“;
55)
82 straipsnio 2 dalis iš dalies keičiama taip:
„2. Jeigu pagal 65 straipsnio 1 dalį atnaujinami atlyginimai, taip pat atnaujinamos ir pensijos.“;
56)
83 straipsnio 1 dalies antroji pastraipa išbraukiama;
57)
83a straipsnio 2, 3, 4 ir 5 dalys pakeičiamos taip:
„2. Agentūros, negaunančios subsidijų iš bendro Europos Sąjungos biudžeto, moka į tą biudžetą visą įmokų sumą, reikalingą sistemai finansuoti. Nuo 2016 m. sausio 1 d. agentūros, kurios iš to biudžeto finansuojamos iš dalies, moka darbdavių įmokų dalį, atitinkančią savo pajamų be subsidijos iš bendro Europos Sąjungos biudžeto ir visų savo pajamų santykį.
3. Pensijų sistemos pusiausvyra užtikrinama pensiniu amžiumi ir įmokų į šią sistemą tarifu. Pagal XII priedą atliekant penkerių metų laikotarpio aktuarinį įvertinimą ir siekiant užtikrinti pensijų sistemos pusiausvyrą, atnaujinamas įmokos į pensijų sistemą tarifas.
4. Kiekvienais metais pagal XII priedo 1 straipsnio 2 dalį Komisija pateikia 3 dalyje nurodytą atnaujintą aktuarinio vertinimo variantą. Nustačius, kad einamuoju momentu taikomas įmokų tarifas ir tarifas, kurio reikia aktuarinei pusiausvyrai palaikyti, skiriasi bent 0,25 punkto, Komisija tarifą atnaujina XII priede nustatyta tvarka.
5. Šio straipsnio 3 ir 4 dalyse numatytais atvejais atnaujinamas 83 straipsnio 2 dalyje nurodytas orientacinis skaičius. Komisija skelbia atnaujintą įnašo tarifą Europos Sąjungos oficialiojo leidinio C serijoje informavimo tikslais praėjus dviem savaitėms nuo atnaujinimo dienos.“;
58)
VIII antraštinė dalis išbraukiama;
59)
110 straipsnis pakeičiamas taip:
„110 straipsnis
1. Bendrąsias šių Tarnybos nuostatų įgyvendinimo nuostatas priima kiekvienos institucijos paskyrimų tarnyba, pasitarusi su personalo komitetu ir Tarnybos nuostatų komitetu.
2. Komisijos priimtos šių Tarnybos nuostatų įgyvendinimo taisyklės, įskaitant 1 dalyje nurodytas bendrąsias įgyvendinimo nuostatas, pagal analogiją taikomos agentūroms. Tuo tikslu Komisija po priėmimo nedelsdama praneša agentūroms apie tokias įgyvendinimo taisykles.
Įgyvendinimo taisyklės agentūrose įsigalioja praėjus devyniems mėnesiams nuo jų įsigaliojimo Komisijoje arba devyniems mėnesiams nuo dienos, kurią Komisija agentūras informavo apie atitinkamos įgyvendinimo taisyklės priėmimą, atsižvelgiant į tai, kuri data vėlesnė. Nepaisant to, kas išdėstyta, agentūra gali taip pat nuspręsti, kad tokios įgyvendinimo taisyklės įsigalios anksčiau.
Išimties tvarka prieš pasibaigiant šios dalies antroje pastraipoje nurodytam devynių mėnesių laikotarpiui ir pasitarusi su personalo komitetu agentūra gali teikti Komisijai pritarti įgyvendinimo taisykles, kurios skiriasi nuo Komisijos priimtų taisyklių. Tokiomis pat sąlygomis agentūra gali prašyti Komisijos pritarti kai kurių iš tų įgyvendinimo taisyklių netaikymui. Pastaruoju atveju Komisija, užuot priėmusi arba atmetusi prašymą, gali agentūros prašyti pateikti jai pritarti įgyvendinimo taisykles, kurios skiriasi nuo Komisijos priimtų taisyklių.
Šios dalies antroje pastraipoje nurodytas devynių mėnesių laikotarpis sustabdomas nuo dienos, kurią agentūra paprašo Komisijos pritarimo, iki dienos, kurią Komisija pareiškia savo poziciją.
Agentūra taip pat gali, pasitarusi su personalo komitetu, teikti Komisijai pritarti įgyvendinimo taisykles, kurios susijusios su kitokiais klausimais nei Komisijos priimtos taisyklės.
Priimant įgyvendinimo taisykles agentūroms atstovauja valdyba arba lygiavertis organas, nurodytas Sąjungos teisės akte, kuriuo jos steigiamos.
3. Priimant taisykles institucijų sutarimu, agentūros nelaikomos institucijomis. Tačiau prieš priimdama tas taisykles Komisija tariasi su agentūromis.
4. Apie šių Tarnybos nuostatų įgyvendinimo taisykles, įskaitant 1 dalyje nurodytas bendrąsias įgyvendinimo nuostatas, ir institucijų paskyrimų tarnybų sutarimu priimtas taisykles informuojami darbuotojai.
5. Institucijų ir agentūrų administraciniai padaliniai reguliariai tariasi vienas su kitu dėl šių Tarnybos nuostatų taikymo. Tuose pasitarimuose agentūroms atstovaujama bendrai pagal taisykles, kurios turi būti nustatytos jų tarpusavio susitarimu.
6. Remdamasis 2 dalyje, įskaitant visus jos pakeitimus, nustatyta tvarka Europos Sąjungos Teisingumo Teismas administruoja kiekvienos institucijos paskyrimų tarnybos priimtų taisyklių registrą, siekdamas įgyvendinti šiuos Tarnybos nuostatus ir tas agentūrų priimtas taisykles tiek, kiek jomis nukrypstama nuo Komisijos priimtų taisyklių. Institucijos ir agentūros turi tiesioginę prieigą prie to registro ir visas teises iš dalies keisti savo taisykles. Valstybės narės turi tiesioginę prieigą prie to registro. Be to, kas trejus metus Komisija pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai ataskaitą dėl kiekvienos institucijos paskyrimų tarnybos priimtų šių Tarnybos nuostatų įgyvendinimo taisyklių.“;
60)
papildoma šiais straipsniais:
„111 straipsnis
Komisijai pagal 112 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus dėl tam tikrų darbo sąlygų aspektų ir tam tikrų atlyginimų taisyklių ir socialinio draudimo sistemos įgyvendinimo aspektų.
112 straipsnis
1. Įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami šiame straipsnyje nustatytomis sąlygomis.
2. Tarnybos nuostatų 56a, 56b ir 56c straipsniuose, VII priedo 13 straipsnio 3 dalyje ir XI priedo 9 straipsnyje bei Kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygų 28a straipsnio 11 dalyje ir 96 straipsnio 11 dalyje nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami neribotam laikotarpiui nuo 2014 m. sausio 1 d.
3. Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kada atšaukti Tarnybos nuostatų 56a, 56b ir 56c straipsniuose, VII priedo 13 straipsnio 3 dalyje ir XI priedo 9 straipsnyje bei Kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygų 28a straipsnio 11 dalyje ir 96 straipsnio 11 dalyje nurodytus deleguotuosius įgaliojimus. Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo nutraukiami tame sprendime nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus. Sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis nedaro poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų galiojimui.
4. Apie priimtą deleguotąjį aktą Komisija nedelsdama vienu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
5. Pagal Tarnybos nuostatų 56a, 56b ir 56c straipsnius, VII priedo 13 straipsnio 3 dalį arba XI priedo 9 straipsnį arba Kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygų 28a straipsnio 11 dalį ir 96 straipsnio 11 dalį priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuo atveju, jeigu per du mėnesius nuo pranešimo apie šį aktą Europos Parlamentui ir Tarybai dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškia prieštaravimų arba jeigu dar nepasibaigus šiam laikotarpiui ir Europos Parlamentas, ir Taryba praneša Komisijai, kad prieštaravimų nereikš. Europos Parlamento ar Tarybos iniciatyva šis laikotarpis pratęsiamas dviem mėnesiais.
113 straipsnis
Ne vėliau kaip iki 2020 m. gruodžio 31 d. Komisija pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai ataskaitą, kurioje įvertinamas šių Tarnybos nuostatų veikimas.“;
61)
I priedas iš dalies keičiamas taip:
a)
A skirsnis pakeičiamas taip:
„A. Kiekvienos pareigų grupės pareigybių rūšys, kaip numatyta 5 straipsnio 4 dalyje
1. AD pareigų grupė
Generalinis direktorius
AD 15 - AD 16
Direktorius
AD 14 - AD 15
Patarėjas arba lygiavertės pareigos
AD 13 - AD 14
Skyriaus vadovas arba lygiavertės pareigos
AD 9 - AD 14
Administratorius
AD 5 - AD 12
2. AST pareigų grupė
Vyresnysis padėjėjas
Vykdo administracinę, techninę arba mokomąją veiklą, kuriai reikia daug savarankiškumo, ir eina svarbias pareigas personalo valdymo, biudžeto vykdymo arba politikos koordinavimo srityje
AST 10 - AST 11
Padėjėjas
Vykdo administracinę, techninę arba mokomąją veiklą, kuriai reikia tam tikro savarankiškumo, visų pirma susijusią su taisyklių ir nuostatų arba bendrųjų instrukcijų įgyvendinimu, arba kaip asmeninis institucijos nario, nario privataus biuro vadovo arba generalinio direktoriaus (pavaduotojo) arba lygiaverčio vyresniojo vadovo padėjėjas
AST 1 - AST 9
3. AST/SC pareigų grupė
Sekretorius / Raštinės darbuotojas
Vykdo raštinių ir sekretoriatų užduotis, tarnybos vadybos ir kitas lygiavertes užduotis, kurioms reikia tam tikro savarankiškumo (11)
SC 1 - SC 6
b)
B skirsnis iš dalies keičiamas taip:
„B. Vidutinės karjeros lygiavertiškumo daugikliai
1.
AST ir AD pareigų grupių vidutinės karjeros lygiavertiškumo daugikliai:
Lygis
Padėjėjai
Administratoriai
13
-
15 %
12
-
15 %
11
-
25 %
10
20 %
25 %
9
8 %
25 %
8
25 %
33 %
7
25 %
36 %
6
25 %
36 %
5
25 %
36 %
4
33 %
-
3
33 %
-
2
33 %
-
1
33 %
-
2.
AST/SC pareigų grupių vidutinės karjeros lygiavertiškumo daugikliai;
Lygis
Sekretoriai (raštinės darbuotojai)
SC 6
-
SC 5
12 %
SC 4
15 %
SC 3
17 %
SC 2
20 %
SC 1
25 %“
62)
II priedas iš dalies keičiamas taip:
a)
1 straipsnio pirmos pastraipos antrajame sakinyje žodis „institucija“ pakeičiamas žodžiais „kiekvienos institucijos paskyrimų tarnyba“;
b)
1 straipsnio antros pastraipos antrasis sakinys pakeičiamas taip:
„Tačiau kiekvienos institucijos paskyrimų tarnyba gali nuspręsti, kad rinkimų sąlygas reikia nustatyti pagal institucijos darbuotojų pageidavimus, išreikštus visuotiniu balsavimu.“;
c)
1 straipsnio ketvirtoje pastraipoje žodžiai „abiejų pareigų grupių“ keičiami žodžiais „visų trijų pareigų grupių“;
d)
2 straipsnio antros pastraipos pirmojoje įtraukoje žodžiai „trečiojoje pastraipoje“ išbraukiami;
63)
IV priedo vienintelis straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalies antrojoje pastraipoje žodžiai „63 metų“ pakeičiami žodžiais „66 metų“;
b)
1 dalies trečioji pastraipa išbraukiama;
c)
3 dalies lentelės paskutinėje eilutėje žodžiai „59 iki 64“ pakeičiami žodžiais „59 iki 65“;
d)
4 dalies ketvirtojoje pastraipoje žodžiai „63 metų“ pakeičiami žodžiais „66 metų“;
64)
IVa priedas iš dalies keičiamas taip:
a)
1 straipsnio antroje pastraipoje žodžiai „55a straipsnio 2 dalies e punkto“ pakeičiami žodžiais „55a straipsnio 2 dalies g punkto“;
b)
4 straipsnio pirmojoje pastraipoje žodžiai „vyresni nei 55 metų pareigūnai, kuriems leista dirbti pusę darbo dienos, rengiantis išeiti į pensiją“ pakeičiami žodžiais „pareigūnai, kuriems pagal Tarnybos nuostatų 55a straipsnio 2 dalies g punktą leista dirbti pusę darbo dienos“;
65)
V priedas iš dalies keičiamas taip:
a)
6 straipsnis pakeičiamas taip:
„6 straipsnis
Be metinių atostogų, pareigūnas, paprašius, gali gauti specialias atostogas. Specialios atostogos suteikiamos visų pirma šiais atvejais:
-
pareigūno santuokos atveju: keturios dienos;
-
pareigūnui pakeitus gyvenamąją vietą: iki dviejų dienų;
-
sunkios sutuoktinio ligos atveju: iki trijų dienų;
-
sutuoktinio mirties atveju: keturios dienos;
-
aukštutinės giminystės linijos giminaičio sunkios ligos atveju: iki dviejų dienų;
-
aukštutinės giminystės linijos giminaičio mirties atveju: dvi dienos;
-
vaiko santuokos atveju: dvi dienos;
-
vaiko gimimo atveju: 10 dienų per 14 savaičių po gimimo;
-
gimus neįgaliam arba sunkia liga sergančiam vaikui: 20 dienų per 14 savaičių po gimimo;
-
per motinystės atostogas mirus žmonai: dienų skaičius, atitinkantis likusią motinystės atostogų dalį; jei mirusi žmona nėra pareigūnas, likusi motinystės atostogų dalis nustatoma pagal analogiją taikant Tarnybos nuostatų 58 straipsnio nuostatas;
-
sunkios vaiko ligos atveju: iki dviejų dienų;
-
labai sunkios vaiko ligos atveju, kai tai patvirtino gydytojas, ar paguldžius į ligoninę 12 metų ar jaunesnį vaiką: iki penkių dienų;
-
vaiko mirties atveju: keturios dienos;
-
įvaikinus vaiką: 20 savaičių, prailginant iki 24 savaičių, jei įvaikinamas vaikas su negalia:
-
Kiekvienas įvaikintas vaikas suteikia teisę tik į vieną specialių atostogų laikotarpį, kurį įvaikinę tėvai, jeigu jie abu yra pareigūnai, gali dalytis tarpusavyje. Jos suteikiamos tik tada, jeigu pareigūno sutuoktinis bent pusę laiko užsiima apmokama veikla. Jei sutuoktinis dirba ne Sąjungos institucijose ir turi teisę į panašias atostogas, iš pareigūnui suteikiamų atostogų atimamas atitinkantis dienų skaičius.
-
Kai būtina, paskyrimų tarnyba gali suteikti papildomas specialias atostogas, jeigu toje šalyje, kurioje atliekama įvaikinimo procedūra, ir kuri nėra įvaikinančio pareigūno darbo šalis, pagal galiojančius vidaus teisės aktus vienas ar abu įvaikinantys tėvai turi praleisti tam tikrą laiką.
-
Suteikiamos specialios 10 dienų atostogos, jeigu pareigūnas nepanaudoja visų specialių 20 ar 24 savaičių atostogų dėl šios įtraukos pirmojo sakinio; tos papildomos specialios atostogos suteikiamos tik kartą už kiekvieną įvaikintą vaiką.
Be to, pagal Tarnybos nuostatų 24a straipsnį atsižvelgiant į institucijos sudarytos kvalifikacijos kėlimo ir mokymo programos ribas, institucija taip pat gali suteikti specialias atostogas kvalifikacijos kėlimui ir mokymuisi.
Be to, specialios atostogos gali būti suteiktos pareigūnams išimties tvarka dėl išskirtinio darbo, viršijančio įprastines pareigūno prievoles. Tokios specialios atostogos suteikiamos vėliausiai po trijų mėnesių paskyrimų tarnybai priėmus sprendimą dėl išskirtinio pareigūno darbo pobūdžio.
Šiame straipsnyje nesusituokęs pareigūno partneris laikomas sutuoktiniu, jeigu tenkinamos pirmosios trys sąlygos, nustatytos VII priedo 1 straipsnio 2 dalies c punkte.
Kai remiantis šio skirsnio nuostatomis suteikiamos specialios atostogos, kelionės laikas nustatomas specialiu sprendimu, atsižvelgiant į konkrečius poreikius.“;
b)
7 straipsnis pakeičiamas taip:
„7 straipsnis
Pareigūnai, turintys teisę į ekspatriacijos išmoką arba išmoką už darbą užsienyje, turi teisę į dvi su puse dienos papildomų atostogų per metus, kurios skiriamos kelionei namo.
Pirma pastraipa taikoma pareigūnams, kurių darbo vieta yra valstybių narių teritorijose. Jeigu darbo vieta yra už šių teritorijų ribų, atostogų, kurios skiriamos kelionei namo, trukmė nustatoma specialiu sprendimu, atsižvelgiant į konkrečius poreikius.“;
66)
VI priedas iš dalies keičiamas taip:
a)
1 straipsnis pakeičiamas taip:
„1 straipsnis
Neviršijant Tarnybos nuostatų 56 straipsnyje nustatytų ribų, SC 1-SC 6 arba AST 1-AST 4 lygių pareigūnas už viršvalandžius turi teisę gauti kompensuojamąsias atostogas arba atlyginimą:
a)
už kiekvieną viršvalandžių valandą pareigūnas turi teisę gauti pusantros valandos kompensuojamųjų atostogų; jeigu pareigūnas viršvalandžius dirbo nuo 22.00 iki 7.00 val. arba sekmadienį ar valstybės šventės dieną, jis turi teisę gauti dviejų valandų kompensuojamąsias atostogas; suteikiant kompensuojamąsias atostogas, atsižvelgiama į tarnybos reikalavimus ir atitinkamo pareigūno lengvatas;
b)
jeigu tarnybos reikalavimai neleidžia per du mėnesius nuo to mėnesio, kai buvo dirbami viršvalandžiai, išeiti į kompensuojamąsias atostogas, paskyrimų tarnyba leidžia apmokėti neatlygintas viršvalandžių valandas taikant 0,56 % mėnesinio bazinio darbo užmokesčio už kiekvieną a punkte nurodytą viršvalandžių valandą;
c)
siekiant gauti kompensuojamąsias atostogas arba atlyginimą už vienos valandos viršvalandį, papildomai reikia išdirbti ilgiau kaip 30 minučių.“;
b)
3 straipsnis pakeičiamas taip:
„3 straipsnis
Nepaisant pirmesnių šio priedo nuostatų, atlygis už tam tikrų SC 1-SC 6 arba AST 1-AST 4 lygių grupių pareigūnų išdirbtus viršvalandžius tam tikromis sąlygomis gali būti mokamas fiksuotomis išmokomis, kurių dydį ir sąlygas nustato paskyrimų tarnyba, pasitarusi su Jungtiniu komitetu.“;
67)
VII priedas iš dalies keičiamas taip:
a)
1 straipsnio 3 dalyje žodžiai „3 lygio“ pakeičiami žodžiais „AST 3 lygio“;
b)
3 straipsnio 1 dalies antra pastraipa pakeičiama taip:
„Teisė į tą išmoką įgyjama pirmąją mėnesio, kurį vaikas pradeda lankyti pradinę švietimo įstaigą, dieną ir baigiasi paskutinę mėnesio, kurį vaikas baigia mokslus ar kurio pabaigoje jam sukanka dvidešimt šešeri metai (priklausomai nuo to, kuri iš šių datų ankstesnė), dieną.“;
c)
7 straipsnis pakeičiamas taip:
„7 straipsnis
1. Pareigūnas turi teisę gauti fiksuoto dydžio išmoką, atitinkančią jo paties, jo sutuoktinio ir kartu su juo gyvenančių išlaikomų asmenų kelionės išlaidas:
a)
pradedant eiti pareigas kompensuojama kelionė nuo pareigūno įdarbinimo vietos iki jo darbo vietos;
b)
baigiant tarnybą, kaip apibrėžta Tarnybos nuostatų 47 straipsnyje, kompensuojama kelionė iš darbo vietos į kilmės vietą, kaip apibrėžta šio straipsnio 4 dalyje;
c)
persikeliant į kitą vietą, kai pasikeičia jo darbo vieta.
Mirus pareigūnui, našliu likęs sutuoktinis ir išlaikomi asmenys turi teisę tomis pačiomis sąlygomis gauti fiksuoto dydžio išmoką.
Jaunesnių nei dvejų metų vaikų kelionės išlaidos per visus kalendorinius metus nekompensuojamos.
2. Fiksuoto dydžio išmoka apskaičiuojama pagal sumą, skirtą už geografinio atstumo tarp 1 dalyje nurodytų vietų kilometrą.
Už kiekvieną kilometrą mokama ši išmoka:
0 EUR už kiekvieną km nuo
0 iki 200 km
0,1895 EUR už kiekvieną km nuo
201 iki 1 000 km
0,3158 EUR už kiekvieną km nuo
1 001 iki 2 000 km
0,1895 EUR už kiekvieną km nuo
2 001 iki 3 000 km
0,0631 EUR už kiekvieną km nuo
3 001 iki 4 000 km
0,0305 EUR už kiekvieną km nuo
4 001 iki 10 000 km
0 EUR už kiekvieną km per
10 000 km.
Prie kelionės išmokos pridedamas fiksuoto dydžio priedas:
-
94,74 EUR - jeigu geografinis atstumas tarp 1 dalyje nurodytų vietų yra nuo 600 iki 1 200 km,
-
189,46 EUR - jeigu geografinis atstumas tarp 1 dalyje nurodytų vietų yra didesnis nei 1 200 km.
Minėtos išmokos už kiekvieną kilometrą ir fiksuoto dydžio priedai atnaujinami tokiu pat santykiu, kaip ir atlyginimas.
3. Nukrypstant nuo 2 dalies, kelionės išlaidos, susijusios su persikėlimu iš darbo vietos Europos Sąjungos valstybių narių teritorijose į darbo vietą už tų teritorijų ribų arba su persikėlimu iš vienos darbo vietos į kitą už tų teritorijų ribų, kompensuojamos išmokant fiksuoto dydžio išmoką, apskaičiuojamą pagal kelionės lėktuvu klase, viena pakopa aukštesne už ekonominę klasę, kainą.
4. Pareigūno kilmės vieta jam pradėjus eiti pareigas nustatoma iš esmės pagal tai, kur pareigūnas priimtas į darbą arba kur, remiantis specialiu ir pagrįstu jo prašymu, yra jo interesų centras. Taip nustatyta kilmės vieta gali būti pakeista specialiu paskyrimų tarnybos sprendimu, kol pareigūnas eina pareigas arba kai jis baigia tarnybą. Tačiau kol pareigūnas eina pareigas, toks sprendimas gali būti priimtas tik išimtiniais atvejais ir pareigūnui pateikus tinkamus patvirtinamuosius dokumentus.
Tačiau dėl tokio pakeitimo pareigūno interesų centru nelaikoma vieta už Sąjungos valstybių narių teritorijų ribų, už Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo II priede išvardytų šalių bei teritorijų ribų ir už Europos laisvosios prekybos asociacijos valstybių narių teritorijų ribų.“;
d)
8 straipsnis pakeičiamas taip:
„8 straipsnis
1. Kiekvienais kalendoriniais metais pareigūnai, turintys teisę į ekspatriacijos arba gyvenimo užsienyje išmoką, turi teisę, neviršijant 2 dalyje nustatytų ribų, gauti kelionės iš darbo vietos į kilmės vietą, kaip apibrėžta 7 straipsnyje, išlaidas atitinkančią fiksuoto dydžio išmoką sau ir - jeigu jis turi teisę gauti išmoką šeimai - savo sutuoktiniui bei išlaikomiems vaikams, kaip apibrėžta 2 straipsnyje.
Kai ir vyras, ir žmona yra Europos Sąjungos pareigūnai, kiekvienas iš jų pagal išdėstytas nuostatas turi teisę į kelionės išlaidas atitinkančią fiksuoto dydžio išmoką sau ir išlaikomiems vaikams; už kiekvieną išlaikomą vaiką mokama tik viena išmoka. Išmoka išlaikomiems vaikams nustatoma vyro ar žmonos prašymu pagal vieno iš jų kilmės vietą.
Jeigu tam tikrais metais pareigūnas susituokia ir taip įgyja teisę į išmoką šeimai, sutuoktiniui apmokėtinos kelionės išlaidos apskaičiuojamos proporcingai laikotarpiui nuo santuokos dienos iki metų pabaigos.
Jeigu dėl šeiminės padėties pasikeitimo po sumų išmokėjimo pasikeičia skaičiavimo bazė, pareigūnas jų grąžinti neprivalo.
Jaunesnių nei dvejų metų vaikų kelionės išlaidos per visus kalendorinius metus nekompensuojamos.
2. Fiksuoto dydžio išmoka apskaičiuojama pagal išmoką už kiekvieną geografinio atstumo tarp pareigūno darbo vietos ir jo kilmės vietos kilometrą.
Kai kilmės vieta, kaip apibrėžta 7 straipsnyje, yra už Sąjungos valstybių narių teritorijų ribų, už Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo II priede išvardytų šalių bei teritorijų ribų ir už Europos laisvosios prekybos asociacijos valstybių narių teritorijų ribų, fiksuoto dydžio išmoka apskaičiuojama pagal išmoką už kiekvieną geografinio atstumo tarp pareigūno darbo vietos ir valstybės narės, kurios pilietybę jis turi, sostinės kilometrą. Pareigūnai, kurių kilmės vieta yra už Sąjungos valstybių narių teritorijų ribų, už Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo II priede išvardytų šalių bei teritorijų ribų ir už Europos laisvosios prekybos asociacijos valstybių narių teritorijų ribų ir kurie nėra vienos iš valstybių narių piliečiai, neturi teisės į fiksuoto dydžio išmoką.
Už kiekvieną kilometrą mokama ši išmoka:
0 EUR už kiekvieną km nuo
0 iki 200 km
0,3790 EUR už kiekvieną km nuo
201 iki 1 000 km
0,6316 EUR už kiekvieną km nuo
1 001 iki 2 000 km
0,3790 EUR už kiekvieną km nuo
2 001 iki 3 000 km
0,1262 EUR už kiekvieną km nuo
3 001 iki 4 000 km
0,0609 EUR už kiekvieną km nuo
4 001 iki 10 000 km
0 EUR už kiekvieną km per
10 000 km.
Prie kelionės išmokos pridedamas fiksuoto dydžio priedas:
-
189,48 EUR - jeigu geografinis atstumas tarp darbo vietos ir kilmės vietos yra nuo 600 km iki 1 200 km,
-
378,93 EUR - jeigu geografinis atstumas tarp darbo vietos ir kilmės vietos yra didesnis kaip 1 200 km.
Minėtos išmokos už kiekvieną kilometrą ir fiksuoto dydžio priedai atnaujinami tokiu pat santykiu, kaip ir atlyginimas.
3. Jeigu pareigūnas, kurio tarnyba kalendoriniais metais dėl kokios nors priežasties, išskyrus mirtį, nutrūksta arba kuris dalį metų išėjęs atostogų dėl asmeninių priežasčių, Sąjungos institucijoje faktiškai dirba trumpiau kaip devynis tų metų mėnesius, jis turi teisę gauti tik dalį 1 ir 2 dalyse nurodyto fiksuoto dydžio išmokos, apskaičiuotos proporcingai faktiškai išdirbtam laikotarpiui.
4. Šio straipsnio 1, 2 ir 3 dalys taikomos pareigūnams, kurių darbo vieta yra valstybių narių teritorijose. Pareigūnas, kurio darbo vieta yra už valstybių narių teritorijų ribų, kiekvienais kalendoriniais metais turi teisę gauti pats, o tuo atveju, jeigu jis turi teisę į šeimos pašalpą, - taip pat jo sutuoktinis ir išlaikomi vaikai, kaip apibrėžta 2 straipsnyje, kelionės į kilmės vietą išlaidų kompensaciją arba kelionės į kitą vietą išlaidų kompensaciją, neviršijančią kelionės į kilmės vietą išlaidų. Tačiau jeigu sutuoktinis ir 2 straipsnio 2 dalyje nurodyti asmenys negyvena su pareigūnu jo darbo vietoje, jie turi teisę kiekvienais kalendoriniais metais gauti kelionės iš kilmės vietos į darbo vietą arba kelionės į kitą vietą, kurios kaina yra ne didesnė už kelionės į darbo vietą kainą, išlaidų kompensaciją.
Kelionės išlaidos kompensuojamos išmokant fiksuoto dydžio išmoką, apskaičiuojamą pagal kelionės lėktuvu ekonomine klase kainą.“;
e)
9 straipsnis pakeičiamas taip:
„9 straipsnis
1. Pareigūnai, kurie, kad būtų laikomasi Tarnybos nuostatų 20 straipsnio, pradėdami tarnybą privalo pakeisti gyvenamąją vietą arba vėliau keisti darbo vietą būdami tarnyboje ir kurie negavo tų pačių išlaidų kompensacijos iš kito šaltinio, turi teisę į baldų ir asmeninių daiktų pervežimo išlaidų, įskaitant įprastinės rizikos (t. y. įsilaužimo, vagystės, gaisro) draudimo išlaidas, kompensaciją, neviršijančią išlaidų ribų.
Nustatant išlaidų ribas atsižvelgiama į pareigūno šeiminę padėtį persikraustymo metu ir vidutines persikraustymo bei susijusias draudimo išlaidas.
Šiai daliai įgyvendinti kiekvienos institucijos paskyrimų tarnyba priima bendrąsias įgyvendinimo nuostatas.
2. Pareigūnui baigus tarnybą arba mirus, kompensuojamos persikraustymo iš pareigūno darbo vietos į jo kilmės vietą išlaidos, neviršijant 1 dalyje nustatytų ribų. Jeigu miręs pareigūnas buvo nevedęs, išlaidų kompensaciją gauna jo teises gauti išmokas turintys asmenys.
3. Jeigu asmuo turi pareigūno statusą, persikraustoma per vienus metus nuo jo bandomojo laikotarpio pabaigos. Baigus tarnybą, persikraustoma per trejus metus, kaip nustatyta 6 straipsnio 4 dalies antrojoje pastraipoje. Persikraustymai po šioje dalyje nurodytų terminų kompensuojami tik išimtiniais atvejais specialiu paskyrimų tarnybos sprendimu.“;
f)
13 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
i)
3 dalis pakeičiama taip:
„3. Komisija kas dvejus metus peržiūri 2 dalies a punkte nustatytus tarifus. Peržiūra atliekama atsižvelgiant į ataskaitą apie viešbučių, restoranų bei maitinimo paslaugų kainas ir grindžiama tokių kainų pokyčių rodikliais. Dėl peržiūros Komisija sprendžia priimdama deleguotuosius aktus pagal Tarnybos nuostatų 111 ir 112 straipsnius.“;
ii)
papildoma šia dalimi:
„4. Nukrypstant nuo 1 dalies, apgyvendinimo išlaidos, kurias pareigūnai patiria komandiruotėse į pagrindines savo institucijų darbo vietas, kaip nurodyta Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo protokole Nr. 6, gali būti kompensuojamos remiantis fiksuoto dydžio suma, kuri neviršija didžiausios minėtoms valstybėms narėms nustatytos sumos.“;
g)
13a straipsnyje žodžiai „įvairios institucijos“ pakeičiami žodžiais „įvairių institucijų paskyrimų tarnybos“;
h)
17 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
i)
1 dalis pakeičiama taip:
„1. Atlyginimas kiekvienam pareigūnui išmokamas toje vietoje, kur jis dirba, ir tos šalies valiuta arba, pareigūno prašymu, eurais į banką Europos Sąjungoje.“;
ii)
2 dalies pirmoji pastraipa pakeičiama taip:
„Taisyklėse, kurias pasitarusios su Tarnybos nuostatų komitetu kiekvienos institucijos paskyrimų tarnybos nustato bendru sutarimu, išdėstytomis sąlygomis pareigūnas gali prašyti nuolatinio atlyginimo dalies pervedimo.“;
iii)
3 dalies pirmajame sakinyje po žodžių „atliekami“ įterpiami žodžiai „atitinkamos valstybės narės valiuta“;
iv)
4 dalies pirmajame sakinyje prieš žodžius „į kitą valstybę narę“ įterpiami žodžiai „vietos valiuta“;
68)
VIII priedas iš dalies keičiamas taip:
a)
3 straipsnio b punkte žodžiai „pagal 41 ir 50 straipsnius“ pakeičiami žodžiais „pagal 41, 42c ir 50 straipsnius“;
b)
5 straipsnis pakeičiamas taip:
„5 straipsnis
Nepaisant šio priedo 2 straipsnio nuostatų, pareigūnai, likę tarnyboje po to, kai sulaukė pensinio amžiaus, turi teisę į pensijos priedą, lygų 1,5 % bazinio darbo užmokesčio, pagal kurį skaičiuojama jų pensija kiekvienais metais, dirbtais sulaukus tokio amžiaus, su išlyga, kad bendra jų pensijos ir priedo suma negali viršyti 70 % jų paskutinio bazinio darbo užmokesčio, kaip nurodyta Tarnybos nuostatų 77 straipsnio antroje arba trečioje pastraipoje.
Ta padidinta suma taip pat mokama mirus pareigūnui, kuris nenutraukė savo tarnybos sulaukęs pensinio amžiaus.“;
c)
6 straipsnyje žodžiai „1 lygio pirmos pakopos“ pakeičiami žodžiais „AST 1 lygio pirmosios pakopos“;
d)
9 straipsnis pakeičiamas taip:
„9 straipsnis
Pareigūnas, išeidamas iš tarnybos, kol dar nesulaukė pensinio amžiaus, gali paprašyti, kad jo ištarnauto laiko pensija:
a)
būtų atidėta iki kalendorinio mėnesio po to mėnesio, kurį jis sulaukė pensinio amžiaus, pirmosios dienos arba
b)
būtų išmokėta tuojau pat, jeigu jam yra sukakę ne mažiau kaip 58 metai. Tuo atveju ištarnauto laiko pensija mažinama suma, apskaičiuota atsižvelgiant į pareigūno amžių, jam pradėjus gauti savo pensiją.
Pensija mažinama 3,5 % kiekvienais metais iki tų metų, kuriais pareigūnas įgytų teisę į ištarnauto laiko pensiją, kaip apibrėžta Tarnybos nuostatų 77 straipsnyje. Jeigu amžiaus, kurio sulaukus įgyjamos teisės į ištarnauto laiko pensiją, kaip apibrėžta Tarnybos nuostatų 77 straipsnyje, ir suinteresuoto asmens amžiaus tuo metu skirtumas yra didesnis, negu sveikas metų skaičius, pensija mažinama dar vienus papildomus metus.“;
e)
11 straipsnio 2 dalies antrojoje pastraipoje žodis „institucija“ pakeičiamas žodžiais „kiekvienos institucijos paskyrimų tarnyba“;
f)
12 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
i)
1 dalis pakeičiama taip:
„1. Pareigūnas, kuris dar nesulaukė pensinio amžiaus ir kurio tarnyba nutrūksta ne dėl mirties ar invalidumo, ir kuris neturi teisės į tuojau pat prasidedantį ar atidėtą pensijos mokėjimą, išeidamas iš tarnybos turi teisę:
a)
gauti išeitinę pašalpą, lygią trigubai sumai, išskaičiuotai iš jo bazinio darbo užmokesčio jo pensijos įmokoms, atėmus visas sumas, išmokėtas pagal Kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygų 42 ir 112 straipsnius, jeigu jo tarnybos trukmė buvo trumpesnė nei vieneri metai ir jis nepasinaudojo 11 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka;
b)
kitais atvejais - gauti išmokas, numatytas 11 straipsnio 1 dalyje arba į tai, kad tokių išmokų aktuarinis ekvivalentas būtų pervestas į jo pasirinktą privačią draudimo bendrovę ar pensijų fondą, jeigu tokia bendrovė ar fondas garantuoja, kad:
i)
kapitalas nebus grąžintas;
ii)
mėnesinės išmokos bus pradėtos mokėti ne anksčiau kaip sulaukus 60 metų ir ne vėliau kaip sulaukus 66 metų;
iii)
būtų įtrauktos nuostatos dėl apgrąžos ar maitintojo netekimo pensijos;
iv)
perkėlimas į kitą draudimo bendrovę ar kitą fondą leidžiamas tik tada, jeigu toks fondas atitinka i, ii ir iii papunkčiuose nustatytas sąlygas.“;
ii)
2 dalis pakeičiama taip:
„2. Nukrypstant nuo 1 dalies b punkto, jaunesni kaip pensinio amžiaus pareigūnai, kurie nuo to laiko, kai pradėjo eiti pareigas, tam, kad įgytų ar išlaikytų teises į pensiją, mokėjo įmokas valstybinei pensijų sistemai ar jų pasirinktai privačiai draudimo sistemai arba pensijų fondui, atitinkančiam 1 dalyje nustatytas sąlygas, ir kurių tarnyba nutrūksta ne dėl mirties ar invalidumo, jiems neįgyjant teisės tuojau pat ar po tam tikro laiko gauti ištarnauto laiko pensiją, išeidami iš tarnybos turi teisę gauti išeitinę išmoką, lygią jų pensijos, sukauptos jų tarnybos metu institucijose, aktuarinei vertei. Tais atvejais sumos, sumokėtos tam, kad būtų įgytos ar išlaikytos teisės į pensiją pagal valstybinę pensijų sistemą, taikant Kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygų 42 ar 112 straipsnius, atimamos iš išeitinės išmokos.“;
g)
15 straipsnyje žodžiai „63 metų“ pakeičiami žodžiais „pensinis amžius“;
h)
18a straipsnyje žodžiai „63 metų“ pakeičiami žodžiais „pensinis amžius“;
i)
27 straipsnio antrojoje pastraipoje žodis „patikslinus“ pakeičiamas žodžiu „atnaujinus“;
j)
45 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
i)
trečiojoje pastraipoje žodžiai „valstybės narės, kurioje yra jų gyvenamoji vieta,“ pakeičiami žodžiais „Europos Sąjungos“;
ii)
ketvirtos pastraipos pirmajame sakinyje prieš žodžius „šalies, kurioje yra jų gyvenamoji vieta, banką“ įterpiami žodžiai „Europos Sąjungos arba“;
iii)
ketvirtos pastraipos antrajame sakinyje žodžiai „eurais į banką šalyje, kurioje yra institucijos buveinė, ar“ išbraukiami;
69)
IX priedas iš dalies keičiamas taip:
a)
2 straipsnio 3 dalyje žodis „institucijos“ pakeičiamas žodžiais „kiekvienos institucijos paskyrimų tarnyba“;
b)
5 straipsnio 1 dalies pirmasis sakinys pakeičiamas taip:
„Kiekvienoje institucijoje įsteigiama drausmės komisija (toliau - komisija), jei dvi arba daugiau agentūrų, remdamosi Tarnybos nuostatų 9 straipsnio 1a dalimi, nenusprendžia įsteigti bendros komisijos.“;
c)
30 straipsnis pakeičiamas taip:
„30 straipsnis
Nedarant poveikio 2 straipsnio 3 daliai, kiekvienos institucijos paskyrimo tarnyba, jei mano, kad tai tikslinga, pasitarusi su personalo komitetu, priima šio priedo įgyvendinimo tvarką.“;
70)
X priedas iš dalies keičiamas taip:
a)
6 straipsnis pakeičiamas taip:
„6 straipsnis
Kiekvienais kalendoriniais metais pareigūnas turi teisę į dvi dienas metinių atostogų už kiekvieną tarnybos mėnesį.
Nepaisant šio straipsnio 1 dalies, į trečiąsias šalis jau komandiruoti pareigūnai nuo 2014 m. sausio 1 d. turi teisę:
-
į tris darbo dienas nuo 2014 m. sausio 1 d. iki 2014 m. gruodžio 31 d.;
-
dvi su puse darbo dienų nuo 2015 m. sausio 1 d. iki 2015 m. gruodžio 31 d.“;
b)
7 straipsnis pakeičiamas taip:
„7 straipsnis
Tais metais, kai pareigūnas pradeda arba baigia eiti pareigas trečiojoje šalyje, jis turi teisę į dvi darbo dienas atostogų už kiekvieną pilną tarnybos mėnesį, po dvi darbo dienas už nepilną tarnybos mėnesį, jei dirbta daugiau kaip 15 dienų, ir po vieną darbo dieną už nepilną mėnesį, jei dirbta 15 ar mažiau dienų.
Pareigūnui dėl nesusijusių su tarnyba priežasčių neišnaudojus kasmetinių atostogų iki einamųjų metų pabaigos, į kitus metus galima perkelti ne daugiau kaip 14 darbo dienų atostogų.“;
c)
8 straipsnis papildomas šia pastraipa:
„Pareigūnai, kurie pagal Tarnybos nuostatų 24a straipsnį dalyvauja mokymuose ir kuriems pagal šio straipsnio pirmą pastraipą suteikiamos atostogos poilsiui, prireikus derina mokymams skirtą laiką su savo atostogomis.“;
d)
9 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:
„1. Atsižvelgiant į pareigūno pageidavimą ir tarnybos poreikius, kasmetinės atostogos gali būti suteikiamos visos iš karto arba dalimis. Tačiau bent viena atostogų dalis turi trukti dvi savaites iš eilės.“;
e)
10 straipsnis pakeičiamas taip:
„10 straipsnis
1. Išmoka dėl gyvenimo sąlygų nustatoma pagal pareigūno tarnybos vietą orientacinės sumos procentu. Ta bazinė suma apima visą bazinį darbo užmokestį, ekspatriacijos išmoką, išmoką šeimai ir išmoką vaikui išlaikyti, atėmus Tarnybos nuostatuose arba jiems įgyvendinti priimtuose reglamentuose nurodytas privalomas išskaičiuoti sumas.
Kai pareigūnas dirba šalyje, kurioje gyvenimo sąlygos gali būti laikomos lygiavertėmis gyvenimo sąlygoms Europos Sąjungoje, tokia išmoka nemokama.
Kitose darbo vietose išmoka dėl gyvenimo sąlygų nustatoma atsižvelgiant, be kita ko, į šiuos aspektus:
-
sveikatos priežiūros ir ligoninių aplinką,
-
saugumą,
-
klimatą,
-
izoliacijos laipsnį,
-
kitas vietos gyvenimo sąlygas.
Gavusi Personalo komiteto nuomonę, paskyrimų tarnyba kasmet persvarsto ir prireikus patikslina kiekvienai tarnybos vietovei nustatytą išmoką dėl gyvenimo sąlygų.
Paskyrimų tarnyba gali nuspręsti prie išmokos dėl gyvenimo sąlygų skirti papildomą priemoką tais atvejais, kai pareigūnas buvo daugiau nei vieną kartą paskirtas į darbo vietą, kurioje darbo sąlygos laikomos sunkiomis arba labai sunkiomis. Ta papildoma priemoka neviršija pirmoje pastraipoje nurodytos 5 % bazinės sumos, o paskyrimų tarnyba tinkamai pagrindžia pavienius savo sprendimus, kad būtų paisoma vienodo požiūrio principo, remdamasi ankstesnio paskyrimo sunkumo laipsniu.
2. Jei gyvenimo sąlygos darbo vietoje tiesiogiai pavojingos pareigūnui, paskyrimų tarnybos specialiu pagrįstu sprendimu jam mokama laikina papildoma išmoka. Ta išmoka nustatoma 1 dalies pirmoje pastraipoje nurodytos bazinės sumos procentu:
-
kai tarnyba rekomenduoja personalui neįkurdinti šeimos ar kitų priklausomų asmenų darbo vietoje, su sąlyga, kad jie laikosi tos rekomendacijos;
-
kai tarnyba nusprendžia laikinai sumažinti tam tikroje darbo vietoje dirbančių darbuotojų skaičių.
Tinkamai pagrįstais atvejais paskyrimų tarnyba taip pat gali nustatyti, kad tam tikras pareigas gali eiti tik šeimos neturintis asmuo. Minėta išmoka mokama tik darbuotojams, kurie laikosi tos apibrėžties.
3. Dėl išsamių šio straipsnio taikymo nuostatų sprendžia paskyrimų tarnyba.“;
f)
11 straipsnio pirmajame sakinyje žodis „Belgijoje“ pakeičiamas žodžiais „Europos Sąjungoje“;
g)
13 straipsnis pakeičiamas taip:
„13 straipsnis
Siekiant kuo geriau užtikrinti pareigūnams tą pačią perkamąją galią, kad ir kur būtų jų darbo vieta, 12 straipsnyje nurodyti korekciniai koeficientai atnaujinami kartą per metus laikantis XI priedo. Atnaujinant koeficientus visos vertės laikomos orientacinėmis vertėmis. Komisija skelbia atnaujintas vertes Europos Sąjungos oficialiojo leidinio C serijoje informavimo tikslais praėjus dviem savaitėms nuo atnaujinimo dienos.
Tačiau jei paaiškėja, kad tam tikros šalies pragyvenimo išlaidų skirtumas, apskaičiuotas remiantis korekciniu koeficientu ir atitinkamu valiutų kursu, po paskutinio atnaujinimo viršijo 5 %, pirmoje pastraipoje nustatyta tvarka atliekamas laikinasis atnaujinimas siekiant korekcinio koeficiento tikslinimo.“;
h)
23 straipsnis pakeičiamas taip:
„23 straipsnis
Paskyrimų tarnyba, remdamasi šalių sąrašu, kurį turi sudaryti ji pati, ir kai institucija neaprūpina pareigūno būstu, moka pareigūnui būsto išmoką arba grąžina pareigūno mokamą nuomą.
Būsto išmoka mokama pateikus nuomos sutartį, nebent paskyrimų tarnyba dėl tinkamai pagrįstų priežasčių, susijusių su darbo vietos atitinkamoje trečiojoje šalyje praktika ir vietos sąlygomis, panaikina tą prievolę. Būsto išmoka apskaičiuojama visų pirma atsižvelgiant į pareigūno pareigų lygį ir po to į jo išlaikomos šeimos sudėtį.
Nuoma grąžinama, jeigu paskyrimų tarnyba davė aiškų leidimą įsikurti atitinkamame būste ir jei jis visų pirma atitinka pareigūno pareigų lygį ir po to jo išlaikomos šeimos sudėtį.
Išsamias šio straipsnio taikymo nuostatas nustato paskyrimų tarnyba. Būsto išmoka jokiu būdu neturi viršyti pareigūno patiriamų išlaidų.“;
71)
XI priedas pakeičiamas taip:
„XI PRIEDAS
TARNYBOS NUOSTATŲ 64 IR 65 STRAIPSNIŲ ĮGYVENDINIMO TAISYKLĖS
1 SKYRIUS
KASMETINIS ATLYGINIMO ATNAUJINIMAS, NUSTATYTAS TARNYBOS NUOSTATŲ 65 STRAIPSNIO 1 DALYJE
1 Skirsnis
Kasmetinį tikslinimą lemiantys veiksniai
1 straipsnis
1. Europos Sąjungos statistikos tarnybos (Eurostato) pranešimas
Siekiant atlikti Tarnybos nuostatų 65 straipsnio 1 dalyje nustatytą atnaujinimą ir X priedo 13 straipsnio tikslais, kiekvienais metais iki spalio mėn. pabaigos Eurostatas parengia pranešimą apie pragyvenimo išlaidų Belgijoje ir Liuksemburge pasikeitimus, ekonominius Briuselio ir tam tikrų valstybių narių bei, jei būtina, trečiųjų šalių vietų ekonominius paritetus ir centrinės valdžios valstybinėje tarnyboje mokamų darbo užmokesčių perkamosios galios pokyčius.
2. Pragyvenimo išlaidų Belgijoje ir Liuksemburge kitimas
Eurostatas sudaro indeksą Sąjungos pareigūnų pragyvenimo išlaidų Belgijoje ir Liuksemburge pokyčiams įvertinti. Šis indeksas (toliau - jungtinis indeksas) apskaičiuojamas atsižvelgiant į nacionalinį korekcinį infliacijos koeficientą (Belgijos atveju į suderintą vartotojų kainų indeksą (SVKI), o Liuksemburgo - į vartotojų kainų indeksą (VKI)) nuo praėjusių metų birželio mėn. iki einamųjų metų birželio mėn. pagal tose valstybėse narėse tarnaujančių darbuotojų pasiskirstymą.
3. Pragyvenimo ne Briuselyje išlaidų kitimas
a)
Eurostatas, suderinęs su valstybių narių nacionaliniais statistikos institutais ar kitomis atitinkamomis institucijomis, kaip apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 223/2009 (12), (toliau - valstybių narių nacionaliniai statistikos institutai ar kitos atitinkamos institucijos) apskaičiuoja ekonominius paritetus, kuriais nustatoma, kiek ekvivalentiška yra perkamoji galia, kurią užtikrina:
i)
Sąjungos pareigūnų, dirbančių valstybių narių sostinėse, išskyrus Olandiją, kai skaičiuojama pagal padėtį Hagoje, o ne Amsterdame, bei tam tikrose kitose darbo vietose darbo užmokestis, palyginti su Briuseliu,
ii)
valstybėse narėse mokamos pareigūnų pensijos, palyginti su Belgija.
b)
ekonominiai paritetai nurodomi kiekvienų metų birželio mėnesiui.
c)
Ekonominiai paritetai skaičiuojami taip, kad kiekviena bazinė sudedamoji dalis galėtų būti atnaujinama du kartus per metus ir patikrinama tiesioginio tyrimo metu bent kartą per penkerius metus. Eurostatas atnaujina ekonominius paritetus, taikydamas suderinto valstybių narių vartotojų kainų indekso pokyčius ir tinkamiausius indeksus, apibrėžtus 13 straipsnyje nurodytos Tarnybos nuostatų 64 ir 65 straipsnių darbo grupės;
d)
ne Belgijoje ir Liuksemburge pragyvenimo išlaidų pokyčiai baziniu laikotarpiu skaičiuojami pagal išvestinius indeksus. Tie indeksai skaičiuojami jungtinį indeksą padauginant iš ekonominio pariteto pokyčio.
4. Centrinės valdžios valstybės tarnautojų darbo užmokesčių perkamosios galios kitimas (specifiniai rodikliai)
a)
siekdamas apskaičiuoti valstybės tarnautojų darbo užmokesčio santykinį pokytį, t. y. jo sumažėjimą arba padidėjimą, Eurostatas, remdamasis valstybių narių nacionalinių statistikos institutų ar kitų atitinkamų institucijų iki rugsėjo mėn. pabaigos pateikta informacija, apskaičiuoja specifinius rodiklius, atspindinčius faktinio centrinės valdžios valstybės tarnautojų atlyginimo pokyčius nuo praėjusių metų liepos mėn. iki einamųjų metų liepos mėn. Abu dydžius turėtų sudaryti viena dvyliktoji visų kasmet išmokamų sumų.
Specifiniai rodikliai yra dviejų rūšių:
i)
po vieną rodiklį kiekvienai Tarnybos nuostatuose apibrėžtai pareigų grupei,
ii)
vidutinis rodiklis, atspindintis nacionalinių valstybės tarnautojų skaičių, atitinkantį kiekvieną pareigų grupę.
Kiekvienas iš tų rodiklių turi būti išreikštas realiomis bruto ir neto vertėmis. Pereinant nuo bruto į neto, atsižvelgiama į įstatymais numatytus atskaitymus ir bendruosius apmokestinimo koeficientus.
Nustatydamas visos Europos Sąjungos bruto ir neto rodiklius, Eurostatas taiko imtį, sudarytą iš šių valstybių narių: Belgijos, Vokietijos, Ispanijos, Prancūzijos, Italijos, Liuksemburgo, Nyderlandų, Austrijos, Lenkijos, Švedijos ir Jungtinės Karalystės. Europos Parlamentas ir Taryba, veikdami pagal Komisijos pasiūlymą, pateiktą pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos Veikimo 336 straipsnį, gali patvirtinti naują imtį, kuri atitinka 75 % Sąjungos bendro vidaus produkto (BVP) ir kuri pradedama taikyti kitais metais po jos patvirtinimo. Kiekvienos šalies rezultatas vertinamas pagal atitinkamą agreguotą jos BVP, nustatytą pagal perkamosios galios paritetus, kurie matyti iš naujausių statistinių duomenų, paskelbtų pagal nacionalinių sąskaitų apibrėžtis einamuoju momentu galiojančioje Europos sąskaitų sistemoje.
b)
Eurostato prašymu valstybių narių nacionaliniai statistikos institutai ar kitos atitinkamos institucijos jam pateikia papildomą informaciją, jo nuomone, reikalingą tam, kad būtų galima nustatyti specifinį rodiklį, pagal kurį tiksliai įvertinami nacionalinių valstybės tarnautojų perkamosios galios pokyčiai.
Jeigu po tolesnių konsultacijų su valstybių narių nacionaliniais statistikos institutais ar kitomis atitinkamomis institucijomis Eurostatas gautoje informacijoje randa statistinių anomalijų arba nustato, kad neįmanoma parengti rodiklių, kurie leistų statistiškai tiksliai įvertinti tam tikros valstybės narės valstybės tarnautojų faktinių pajamų pokyčius, jis apie tai praneša Komisijai ir pateikia visus duomenis, kurių jai reikia įvertinimui atlikti.
c)
be specifinių rodiklių, Eurostatas apskaičiuoja tam tikrus kontrolinius rodiklius. Vienas toks rodiklis yra duomenys apie realų uždarbį vienam asmeniui centrinės valdžios institucijoje, nustatyti pagal nacionalinių sąskaitų apibrėžimus einamuoju momentu galiojančioje Europos sąskaitų sistemoje.
Prie Eurostato pranešimo apie specifinius rodiklius pridedamos pastabos apie tų rodiklių ir šiame punkte nurodytų kontrolinių rodiklių skirtumus.
2 straipsnis
Šio priedo 15 straipsnio tikslais Komisija reguliariai atlieka institucijų įdarbinimo poreikių tyrimą.
2 Skirsnis
Kasmetinio atlyginimų ir pensijų atnaujinimo tvarka
3 straipsnis
1.
Pagal Tarnybos nuostatų 65 straipsnį, remiantis šio priedo 1 skirsnyje nustatytais kriterijais, iki kiekvienų metų pabaigos atliekamas atlyginimų ir pensijų atnaujinimas, įsigaliojantis liepos 1 d.
2.
Atnaujinimo suma nustatoma jungtinį indeksą padauginant iš specifinio rodiklio. Atnaujinimas atliekamas atskaičius mokesčius ir išreiškiamas vienodu procentiniu dydžiu.
3.
Taip nustatyto atnaujinimo suma pagal toliau nustatytą metodą įtraukiama į bazinio darbo užmokesčio lenteles, pateiktas Tarnybos nuostatų 66 straipsnyje ir Tarnybos nuostatų XIII priede, ir Kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygų 20, 93 ir 133 straipsniuose:
a)
atlyginimo ir pensijos neto vertės be korekcinių koeficientų didinamos ar mažinamos pirmiau minėta metine atnaujinimo suma,
b)
nauja bazinių darbo užmokesčių lentelė sudaroma apskaičiuojant bruto sumą, kuri, atėmus mokesčius, atsižvelgiant į 4 dalį, ir privalomus socialinio draudimo atskaitymus bei pensijų įmokas, atitinka neto sumą,
c)
neto sumos verčiamos bruto sumomis pagrindu imant nesusituokusio pareigūno, kuriam nemokamos jokios Tarnybos nuostatuose numatytos išmokos, padėtį.
4.
Siekiant taikyti Reglamentą (EEB, Euratomas, EAPB) Nr. 260/68, jo 4 straipsnyje nurodytos sumos dauginamos iš koeficiento, kurį sudaro:
a)
koeficientas, apskaičiuotas per ankstesnį atnaujinimą, ir (arba)
b)
2 dalyje nurodyta atlyginimo atnaujinimo norma.
5.
Belgijoje ir Liuksemburge netaikomi jokie korekciniai koeficientai. Korekciniai koeficientai, kurie taikomi:
a)
Europos Sąjungos pareigūnų, dirbančių kitose valstybėse narėse ir tam tikrose kitose darbo vietose, darbo užmokesčiams,
b)
nukrypstant nuo Tarnybos nuostatų 82 straipsnio 1 dalies, Europos Sąjungos pensijų, mokamų kitose valstybėse narėse, daliai, atitinkančiai iki 2004 m. gegužės 1 d. įgytas teises
nustatomi remiantis šio priedo 1 straipsnyje nurodytų atitinkamų ekonominių paritetų ir valiutų kursų, kurie Tarnybos nuostatų 63 straipsnyje nustatyti atitinkamoms šalims, tarpusavio santykiu.
Taikoma šio priedo 8 straipsnyje nustatyta korekcinių koeficientų taikymo atgaline data darbo vietose, kur yra didelė infliacija, tvarka.
6.
Institucijos atlieka atitinkamus pareigūnų, buvusių pareigūnų ir kitų susijusių asmenų atlyginimų ir pensijų atnaujinimus - padidinimus arba sumažinimus - atgaline data laikotarpiui nuo įsigaliojimo datos ir kito atnaujinimo įsigaliojimo.
Jei dėl to atnaujinimo atgaline data reikia susigrąžinti permokėtas sumas, grąžinimas gali būti paskirstytas per ne ilgesnį kaip 12 mėnesių laikotarpį nuo kito kasmetinio atnaujinimo įsigaliojimo.
2 SKYRIUS
TARPINIAI ATLYGINIMŲ IR PENSIJŲ ATNAUJINIMAI (TARNYBOS NUOSTATŲ 65 STRAIPSNIO 2 DALIS)
4 straipsnis
1.
Tarpinis atlyginimų ir pensijų atnaujinimas pagal Tarnybos nuostatų 65 straipsnio 2 dalį, įsigaliojantis sausio 1 d., atliekamas, kai nuo birželio iki gruodžio mėn. iš esmės pasikeičia pragyvenimo išlaidos (palyginti su šio priedo 6 straipsnio 1 dalyje nustatyta ribine verte), tinkamai atsižvelgiant į perkamosios galios kitimo einamuoju metiniu ataskaitiniu laikotarpiu prognozes.
2.
Į tokius tarpinius atnaujinimus atsižvelgiama atliekant kasmetinį darbo užmokesčių atnaujinimą.
5 straipsnis
1.
Kiekvienų metų kovo mėn. Eurostatas sudaro perkamosios galios pokyčių per atitinkamą laikotarpį prognozes, remdamasis informacija, pateikta per šio priedo 13 straipsnyje numatytą posėdį.
Jei tas prognozuojamas dydis yra neigiamas, skaičiuojant tarpinį atnaujinimą atsižvelgiama į pusę to dydžio.
2.
Pragyvenimo išlaidų Belgijoje ir Liuksemburge pokytis vertinamas pagal jungtinį indeksą, nustatytą laikotarpiui nuo praėjusių kalendorinių metų birželio iki gruodžio mėn.
3.
Kiekvienai vietai, kuriai nustatytas korekcinis koeficientas (išskyrus Belgiją ir Liuksemburgą), apskaičiuojamas 1 straipsnio 3 dalyje minėtų ekonominių paritetų įvertinimas gruodžio mėnesiui. Pragyvenimo išlaidų pokytis skaičiuojamas pagal 1 straipsnio 3 dalyje nustatytas taisykles.
6 straipsnis
1.
Šio priedo 5 straipsnio 2 dalyje minėta ribinė vertė šešių mėnesių laikotarpiui yra procentinis dydis, atitinkantis 6 % 12 mėnesių laikotarpiui.
2.
Taikant šio priedo 5 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą, ribinė vertė taikoma tokia tvarka:
a)
jei ribinė vertė Belgijoje ir Liuksemburge pasiekta ar viršyta (vertinant pagal birželio - gruodžio mėn. jungtinį indeksą), atlyginimai visose vietose atnaujinami kasmetinio atnaujinimo tvarka,
b)
jei Belgijoje ir Liuksemburge ribinė vertė nepasiekta, korekciniai koeficientai atnaujinami tik tose vietose, kur pragyvenimo lygio išlaidos (vertinant pagal birželio-gruodžio mėn. išvestinius indeksus) viršijo ribinę vertę.
7 straipsnis
Pagal šio priedo 6 straipsnį:
Atnaujinimo suma yra jungtinis indeksas, kai reikia, padaugintas iš pusės prognozuojamo specifinio rodiklio dydžio, jei jo vertė neigiama.
Korekciniai koeficientai yra atitinkamo ekonominio pariteto ir Tarnybos nuostatų 63 straipsnyje nurodyto valiutos kurso santykis, padaugintas, jeigu atnaujinimo ribinė vertė Belgijoje ir Liuksemburge nepasiekta, iš atnaujinimo dydžio.
3 SKYRIUS
KOREKCINIO KOEFICIENTO ĮSIGALIOJIMO DATA (DARBO VIETOS, KURIOSE DIDELIS PRAGYVENIMO IŠLAIDŲ AUGIMAS)
8 straipsnis
1.
Vietose, kuriose didelis pragyvenimo išlaidų augimas (vertinant pagal išvestinių indeksų kitimą), korekcinis koeficientas įsigalioja iki sausio 1 d., jei atliekamas tarpinis atnaujinimas, arba liepos 1 d., jeigu atliekamas kasmetinis atnaujinimas. Tai daroma tam, kad perkamosios galios sumažėjimas atitiktų dydį, kuris būtų taikomas įdarbinimo vietoje, kurioje pragyvenimo išlaidų pokytis atitinka ribinę vertę.
2.
Kasmetinio atnaujinimo įsigaliojimo datos:
a)
gegužės 16 d. - darbo vietose, kur infliacijos lygis didesnis nei 6 %, ir
b)
gegužės 1 d. - darbo vietose, kur infliacijos lygis didesnis nei 10 %.
3.
Tarpinio atnaujinimo įsigaliojimo datos:
a)
lapkričio 16 d. - darbo vietose, kur infliacijos lygis didesnis nei 6 %, ir
b)
lapkričio 1 d. - darbo vietose, kur infliacijos lygis didesnis nei 10 %.
4 SKYRIUS
KOREKCINIŲ KOEFICIENTŲ NUSTATYMAS IR PANAIKINIMAS (TARNYBOS NUOSTATŲ 64 STRAIPSNIS)
9 straipsnis
1.
Atitinkamos valstybių narių institucijos, Sąjungos institucijos administracija arba Sąjungos pareigūnų atstovai konkrečioje darbo vietoje gali prašyti nustatyti tos vietos korekcinį koeficientą.
Toks prašymas turėtų būti pagrįstas objektyviais veiksniais, atskleidžiančiais apčiuopiamą pragyvenimo išlaidų toje darbo vietoje ir atitinkamos valstybės narės sostinėje (išskyrus Nyderlandus, kur lyginama su Haga, o ne su Amsterdamu) skirtumą per kelerius metus. Jei Eurostatas patvirtina, kad skirtumas apčiuopiamas (daugiau nei 5 %) ir ilgalaikis, Komisija deleguotaisiais aktais pagal Tarnybos nuostatų 111 ir 112 straipsnius nustato tos vietos korekcinį koeficientą.
2.
Komisija, priimdama deleguotuosius aktus pagal Tarnybos nuostatų 111 ir 112 straipsnius, sprendžia dėl tam tikrai vietai nustatyto korekcinio koeficiento panaikinimo. Tuo atveju sprendimas grindžiamas vienu iš šių dalykų:
a)
atitinkamų valstybės narės institucijų, Sąjungos institucijos administracijos arba Sąjungos pareigūnų atstovų prašymu tam tikroje darbo vietoje, kuris rodo, kad pragyvenimo išlaidos toje vietoje smarkiai nebesiskiria (skirtumas mažesnis negu 2 %) nuo tokių išlaidų atitinkamos valstybės narės sostinėje. Toks išlaidų supanašėjimas turėtų būti ilgalaikis ir patvirtintas Eurostato,
b)
tuo, kad toje vietoje nebedirba nė vienas Europos Sąjungos pareigūnas ir laikinasis darbuotojas.
5 SKYRIUS
NUOSAIKUMO IR IŠLYGOS NUOSTATOS
10 straipsnis
Kasmetiniam atnaujinimui naudojamo specifinio rodiklio vertės viršutinė riba yra 2 %, o žemutinė riba yra - 2 %. Jei specifinis rodiklis viršija viršutinę ribą arba yra žemesnis už žemutinę ribą, atnaujinimo vertei apskaičiuoti naudojama ribos vertė.
Pirma pastraipa netaikoma, jei taikomas 11 straipsnis.
Atlikus metinį atnaujinimą gauta liekana, lygi taikant specifinį rodiklį apskaičiuotos atnaujinimo vertės ir taikant ribą apskaičiuotos atnaujinimo vertės skirtumui, taikoma nuo kitų metų balandžio 1 d.
11 straipsnis
1.
Jeigu Komisija einamiesiems metams prognozuoja faktinį Sąjungos BVP sumažėjimą, o specifinis rodiklis yra teigiamas, atnaujinimo vertei apskaičiuoti naudojama tik specifinio rodiklio dalis. Specifinio rodiklio liekaną atitinkanti atnaujinimo vertės liekana taikoma nuo kitų metų vėlesnės datos. Į tą atnaujinimo vertės liekaną neatsižvelgiama taikant 10 straipsnį. Sąjungos BVP poveikis specifiniam rodikliui ir taikymo datai apibrėžtas šioje lentelėje:
Sąjungos BVP
Poveikis specifiniam rodikliui
Antros dalies mokėjimo data
[- 0,1 %; - 1 %]
33 %; 67 %
n + 1 metų balandžio 1 d.
[- 1 %; - 3 %]
0 %; 100 %
n + 1 metų balandžio 1 d.
mažiau kaip - 3 %
0 %
-
2.
Jeigu tarp 1 dalies lentelėje nurodytos prognozės ir galutinių Komisijos pateiktų Sąjungos BVP duomenų yra skirtumas ir tie galutiniai duomenys pakeistų poveikį, kaip nustatyta 1 dalyje esančioje lentelėje, pagal tą pačią lentelę atliekama būtina teigiama arba neigiama korekcija, įskaitant patikslinimą atgaline data.
3.
Bet kokią atlikus korekciją gautą atnaujintą bazinę sumą Komisija informavimo tikslais skelbia per dvi savaites po korekcijos atlikimo Europos Sąjungos oficialiojo leidinio C serijoje.
4.
Jei taikant 1 ar 2 dalį specifinio rodiklio vertė nepanaudojama atlyginimams ir pensijoms atnaujinti, ta pastaroji vertė taikoma kaip pagrindas būsimam atnaujinimui apskaičiuoti, kai Sąjungos BVP produkto augimas nuo metų, kuriais taikyta 1 ar 2 dalis, tampa teigiamas. Bet kuriuo atveju pirmajame sakinyje nurodytai vertei taikomos tos pačios šio priedo 10 straipsnyje nustatytos ribos ir principai. Šiuo tikslu Sąjungos BVP pokyčius reguliariai vertina Eurostatas.
5.
Jei reikia, 10 straipsnio ir šio straipsnio taikymo teisiniai padariniai toliau visapusiškai galioja net baigus galioti šiam priedui, kaip nurodyta 15 straipsnyje.
6 SKYRIUS
EUROSTATO VAIDMUO IR RYŠIAI SU VALSTYBIŲ NARIŲ NACIONALINIAIS STATISTIKOS INSTITUTAIS AR KITOMIS ATITINKAMOMIS INSTITUCIJOMIS
12 straipsnis
Eurostato užduotis - tikrinti pagrindinių duomenų kokybę ir statistinius metodus, taikomus siekiant nustatyti veiksnius, į kuriuos atsižvelgiama atnaujinant atlyginimus. Visų pirma jis atlieka tokiam patikrinimui būtinus vertinimus arba tyrimus.
13 straipsnis
Kiekvienų metų kovo mėn. Eurostatas sušaukia darbo grupę, kurią sudaro valstybių narių nacionalinių statistikos institutų ar kitų atitinkamų institucijų ekspertai, - vadinamąją Tarnybos nuostatų 64 ir 65 straipsnių darbo grupę.
Tame posėdyje nagrinėjami statistiniai metodai ir jų taikymas, susiję su specifiniais ir kontroliniais rodikliais, jungtinis indeksas ir ekonominiai paritetai.
Taip pat pateikiama informacija, reikalinga sudaryti perkamosios galios pokyčių prognozei, kuri būtina tarpiniam atlyginimų atnaujinimui, kartu su duomenimis apie darbo valandas centrinės valdžios padaliniuose.
14 straipsnis
Eurostato prašymu valstybės narės informuoja jį apie bet kokius veiksnius, turinčius tiesioginės ar netiesioginės įtakos valstybės tarnautojų atlyginimų sudėčiai ir pokyčiams.
7 SKYRIUS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS IR PERŽIŪROS SĄLYGA
15 straipsnis
1.
Šio priedo nuostatos taikomos nuo 2014 m. sausio 1 d. iki 2023 m. gruodžio 31 d.
2.
Iki 2022 m. kovo 31 d. Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia ataskaitą. Toje ataskaitoje atsižvelgiama į pagal šio priedo 2 straipsnį atliktą apžvalgą ir įvertinama, ar visų pirma Sąjungos pareigūnų atlyginimų ir pensijų perkamosios galios pokyčiai atitinka valstybių narių centrinės valdžios valstybės tarnautojų atlyginimų perkamosios galios pokyčius. Remdamasi ta ataskaita, Komisija, jei reikia, pateikia pasiūlymą iš dalies keisti šį priedą ir Tarnybos nuostatų 66a straipsnį remiantis Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 336 straipsniu.
3.
Kol Europos Parlamentas ir Taryba nepriima reglamento pagal Komisijos pasiūlymą, Tarnybos nuostatų šis priedas ir 66a straipsnis laikinai taikomi toliau pasibaigus Tarnybos nuostatų šio straipsnio 1 dalyje ir 66a straipsnyje nustatytiems terminams.
4.
2018 m. pabaigoje Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia tarpinę Tarnybos nuostatų šio priedo ir 66a straipsnio taikymo ataskaitą.“;
72)
XII priedas iš dalies keičiamas taip:
a)
2 straipsnis pakeičiamas taip:
„2 straipsnis
1. Visi įmokų tarifo atnaujinimai įsigalioja liepos 1 d., tuo pačiu laiku, kaip ir kasmetinis atlyginimų atnaujinimas pagal Tarnybos nuostatų 65 straipsnį. Jokiu atnaujinimu negalima nustatyti įmokos, kuri būtų daugiau kaip vienu procentu didesnė ar mažesnė už praėjusiais metais galiojusį tarifą.
2. Nustatytas įmokų tarifo patikslinimo, kuris būtų buvęs apskaičiuotas atliekant aktuarinius skaičiavimus, ir atnaujinimo, susidariusio dėl 1 dalies paskutiniame sakinyje nurodyto nukrypimo, skirtumas nekompensuojamas niekada, taip pat ir vėliau į jį neatsižvelgiama atliekant tolesnius aktuarinius skaičiavimus. Įmokų tarifas, kuris būtų buvęs apskaičiuotas atliekant aktuarinius skaičiavimus, nurodomas šio priedo 1 straipsnyje numatytoje įvertinimo ataskaitoje.“;
b)
4 straipsnio 6 dalyje žodžiai „12 metų“ pakeičiami žodžiais „30 metų“;
c)
10 straipsnio 2 dalyje ir 11 straipsnio 2 dalyje žodžiai „12 metų“ pakeičiami žodžiais „30 metų“;
d)
įterpiamas šis straipsnis:
„11a straipsnis
Iki 2020 m., taikant šio priedo 4 straipsnio 6 dalį, 10 straipsnio 2 dalį ir 11 straipsnio 2 dalį, slenkamasis vidurkis skaičiuojamas pagal tokią skalę:
2014 m. - 16 metų
2015 m. - 18 metų
2016 m. - 20 metų
2017 m. - 22 metai
2018 m. - 24 metai
2019 m. - 26 metai
2020 m. - 28 metai.“;
e)
12 straipsnis pakeičiamas taip:
„12 straipsnis
VIII priedo 4 ir 8 straipsniuose nurodytuose skaičiavimuose taikoma sudėtinių palūkanų norma yra faktinė norma, nurodyta šio priedo 10 straipsnyje, kuri, jei reikia, atnaujinama kas penkeri metai atliekamo aktuarinio įvertinimo metu.
Atnaujinimo tikslais VIII priedo 4 ir 8 straipsniuose nurodyta norma suprantama kaip orientacinė norma. Komisija skelbia atnaujintą faktinę normą Europos Sąjungos oficialiojo leidinio C serijoje informavimo tikslais per dvi savaites nuo atnaujinimo dienos.“;
f)
14 straipsnis pakeičiamas taip:
„14 straipsnis
1. 2022 m. Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia ataskaitą. Toje ataskaitoje atsižvelgiama į šio priedo poveikį biudžetui ir įvertinama pensijų sistemos aktuarinė pusiausvyra. Remdamasi ta ataskaita, Komisija, jei reikia, pateiks pasiūlymą iš dalies keisti šį priedą.
2. 2018 m. Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia šio priedo taikymo tarpinę ataskaitą.“;
73)
XIII priedas iš dalies keičiamas taip:
a)
7 straipsnio 2 dalies trečiojoje pastraipoje žodis „patikslinus“ pakeičiamas žodžiu „atnaujinus“;
b)
10 ir 14-17 straipsniai bei 18 straipsnio 2 dalis išbraukiami;
c)
18 straipsnio 1 dalyje žodis „tikslinama“ pakeičiamas žodžiu „atnaujinama“, o žodis „patikslinimą“ pakeičiamas žodžiu „atnaujinimą“;
d)
19 straipsnis pakeičiamas taip:
„19 straipsnis
Nepaisant Europos Parlemento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1023/2013 (13) nuostatų, iki 1.11.2013 galiojusių Tarnybos nuostatų 63, 64, 65, 82 ir 83a straipsniai, XI ir XII priedai ir Kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygų 20 straipsnio 1 dalis, 64, 92 ir 132 straipsniai galioja toliau tik atliekant bet kokį patikslinimą, būtiną, kad būtų laikomasi Europos Sąjungos Teisingumo Teismo sprendimo dėl tų straipsnių taikymo pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 266 straipsnį.
e)
20 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
i)
2 dalis išbraukiama;
ii)
3 dalies antroji pastraipa pakeičiama taip:
„Korekcinis koeficientas pensijoms taikomas tik tada, jeigu pareigūno gyvenamoji vieta sutampa su jo paskutine darbo vieta arba kilmės vietos šalimi, kaip apibrėžta VII priedo 7 straipsnio 4 dalyje. Tačiau dėl šeiminių ar medicininių priežasčių pensiją gaunantys pareigūnai gali prašyti paskyrimų tarnybos pakeisti jų kilmės vietą; sprendimas priimamas pareigūnui pateikus atitinkamus patvirtinamuosius dokumentus.“;
iii)
4 dalies paskutinis sakinys išbraukiamas;
f)
21 straipsnis pakeičiamas taip:
„21 straipsnis
Neatsižvelgiant į Tarnybos nuostatų 77 straipsnio antrosios pastraipos antrą sakinį, pareigūnai, kurie pradėjo tarnybą iki 2004 m. gegužės 1 d., turi teisę į 2 % tame straipsnyje minėto jų darbo užmokesčio už kiekvienus pensijų draudimo stažo, įgyto tarnybos pagrindu ir skaičiuojamo pagal VIII priedo 3 straipsnį, metus.
Pareigūnai, pradėję tarnybą nuo 2004 m. gegužės 1 d. iki 2013 m. gruodžio 31 d. turi teisę į 1,9 % tame straipsnyje minėto jų darbo užmokesčio už kiekvienus pensijų draudimo stažo, įgyto tarnybos pagrindu ir skaičiuojamo pagal VIII priedo 3 straipsnį, metus.“;
g)
22 straipsnis pakeičiamas taip:
„22 straipsnis
1. Pareigūnai, kurių darbo stažas 2004 m. gegužės 1 d. yra 20 ar daugiau metų, teisę į ištarnauto laiko pensiją įgyja sulaukę 60 m. amžiaus.
Pareigūnai, kuriems 2014 m. gegužės 1 d. yra 35 ar daugiau metų ir kurie pradėjo tarnybą iki 2014 m. sausio 1 d., teisę į ištarnauto laiko pensiją įgyja sulaukę šioje lentelėje nurodyto amžiaus:
Amžius 2014 m. gegužės 1 d.
Pensinis amžius
Amžius 2014 m. gegužės 1 d.
Pensinis amžius
60 metų ir daugiau
60 metų
47 metai
62 metai 6 mėnesiai
59 metai
60 metų 2 mėnesiai
46 metai
62 metai 8 mėnesiai
58 metai
60 metų 4 mėnesiai
45 metai
62 metai 10 mėnesių
57 metai
60 metų 6 mėnesiai
44 metai
63 metai 2 mėnesiai
56 metai
60 metų 8 mėnesiai
43 metai
63 metai 4 mėnesiai
55 metai
61 metai
42 metai
63 metai 6 mėnesiai
54 metai
61 metai 2 mėnesiai
41 metai
63 metai 8 mėnesiai
53 metai
61 metai 4 mėnesiai
40 metų
63 metai 10 mėnesių
52 metai
61 metai 6 mėnesiai
39 metai
64 metai 3 mėnesiai
51 metai
61 metai 8 mėnesiai
38 metai
64 metai 4 mėnesiai
50 metų
61 metai 11 mėnesių
37 metai
64 metai 5 mėnesiai
49 metai
62 metai 2 mėnesiai
36 metai
64 metai 6 mėnesiai
48 metai
62 metai 4 mėnesiai
35 metai
64 metai 8 mėnesiai
Pareigūnai, kuriems 2014 m. gegužės 1 d. yra mažiau kaip 35 metų, teisę į ištarnauto laiko pensiją įgyja sulaukę 65 metų amžiaus.
Tačiau pareigūnų, kuriems 2014 m. gegužės 1 d. yra 45 metai arba daugiau ir kurie pradėjo tarnybą nuo 2004 m. gegužės 1 d. iki 2013 m. gruodžio 31 d., pensinis amžius lieka 63 metai.
Pareigūnų, pradėjusių tarnybą iki 2014 m. sausio 1 d., pensinis amžius, į kurį reikia atsižvelgti pagal visas šių Tarnybos nuostatų nuorodas į pensinį amžių, nustatomas pagal pateiktas nuostatas, išskyrus atvejus, kai šiuose Tarnybos nuostatuose nustatyta kitaip.
2. Neatsižvelgiant į VIII priedo 2 straipsnį, pareigūnai, kurie pradeda tarnybą iki 2014 m. sausio 1 d. ir lieka tarnauti po to, kai sulaukia amžiaus, suteikiančio jiems teisę į ištarnauto laiko pensiją, įgyja teisę į papildomą paskutinio bazinio atlyginimo padidinimą 2,5 % už kiekvienus metus, išdirbtus sulaukus tokio amžiaus, jeigu visa pensija neviršija 70 % paskutinio bazinio darbo užmokesčio, kaip apibrėžta Tarnybos nuostatų 77 straipsnio antrojoje arba trečiojoje pastraipose.
Tačiau pareigūnams, 2004 m. gegužės 1 d. sulaukusiems daugiau kaip 50 metų amžiaus arba turintiems 20 metų ar ilgesnį tarnybos stažą, pirmesnėje pastraipoje numatytas pensijos padidinimas yra ne mažesnis nei 5 % teisių į pensiją, įgytų sulaukus 60 metų, sumos.
Pensija taip pat didinama pareigūnui mirus, jei jis liko tarnauti sulaukęs tokio amžiaus, kuris suteikia teisę į ištarnauto laiko pensiją.
Jeigu pagal IVa priedą pareigūnas, pradėjęs tarnybą iki 2014 m. sausio 1 d. ir dirbantis ne visą darbo laiką, į pensijų sistemą moka darbo laikui proporcingas įmokas, šiame straipsnyje numatytas pensijos padidinimas taikomas tik ta pačia proporcija.
3. Jeigu pareigūnas išeina į pensiją nesulaukęs šiame straipsnyje nustatyto pensinio amžiaus, laikotarpiui nuo 60 metų amžiaus iki teisės aktuose nustatyto pensinio amžiaus taikoma tik pusė VIII priedo 9 straipsnio 1 dalies b punkte nustatyto mažinimo.
4. Nukrypstant nuo IV priedo vienintelio straipsnio 1 dalies antrosios pastraipos, pareigūnas, kuriam pagal 1 dalį taikomas trumpesnis nei 65 metų pensinis amžius, šiame straipsnyje numatytą išmoką jame nustatytomis sąlygomis gauna iki tos dienos, kurią jis sulaukia pensinio amžiaus.
Tačiau vyresnis nei nurodyto amžiaus pareigūnas iki 65 metų ir toliau gauna išmoką, kol pasiekia didžiausią ištarnauto laiko pensiją, nebent būtų taikomas Tarnybos nuostatų 42c straipsnis.“;
h)
23 straipsnis pakeičiamas taip:
„23 straipsnis
1. Jei taikomas Tarnybos nuostatų 52 straipsnio a punktas, nedarant poveikio 50 straipsnio nuostatoms, pareigūnas, pradėjęs tarnybą iki 2014 m. sausio 1 d., automatiškai išeina į pensiją paskutinę mėnesio, kurį jam sukanka 65 metai, dieną. Tarnautojų, pradėjusių eiti tarnybą iki 2014 m. sausio 1 d., atveju Tarnybos nuostatų 78 straipsnio antroje pastraipoje ir 81a straipsnio b punkte ir VIII priedo 12 straipsnio 1 dalies b punkte „66 metų“ ir „66 metai“ pakeičiami žodžiais atitinkamai „65 metų“ ir „65 metai“.
2. Neatsižvelgiant į Tarnybos nuostatų 52 straipsnį, pareigūnai, kurie pradėjo tarnybą iki 2014 m. sausio 1 d. ir kurie baigė tarnybą nesulaukę amžiaus, nuo kurio būtų įgiję teisę į ištarnauto laiko pensiją pagal šio priedo 22 straipsnį, gali prašyti, kad VIII priedo 9 straipsnio 1 dalies b punkto antroji pastraipa būtų taikoma:
a)
iki 2015 m. gruodžio 31 d. nuo 55 metų;
b)
iki 2016 m. gruodžio 31 d. nuo 57 metų.
3. Nukrypstant nuo Tarnybos nuostatų 50 straipsnio aštuntos pastraipos, pareigūnas, išėjęs į pensiją tarnybos labui pagal Tarnybos nuostatų 50 straipsnio pirmą pastraipą, turi teisę gauti pensiją pagal VIII priedo 9 straipsnį pagal šią lentelę:
Sprendimo pagal 50 straipsnio pirmą pastraipą data
Amžius
Iki 2016 m. gruodžio 31 d.
55 metai
Po 2016 m. gruodžio 31 d.
58 metai“
i)
įterpiamas šis straipsnis:
„24a straipsnis
Jeigu pensija nustatyta iki 2014 m. sausio 1 d., gavėjo teisės į pensiją po tos datos ir toliau nustatomos pagal taisykles, galiojusias tada, kai tos teisės nustatytos pirmą kartą. Tas pats taikoma ir draudimui pagal bendrąją sveikatos draudimo sistemą.“;
j)
28 straipsnis pakeičiamas taip:
„28 straipsnis
1. Kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygų 2 straipsnyje nurodyti tarnautojai, kurie 2004 m. gegužės 1 d. dirbo pagal sutartį ir kurie po tos datos ir iki 2014 m. sausio 1 d. paskirti pareigūnais, išeidami į pensiją turi teisę į jų teisių į pensiją, kurias jie įgijo būdami laikinaisiais tarnautojais, aktuarinį tikslinimą, kurį atliekant atsižvelgiama į Tarnybos nuostatų 77 straipsnyje nurodyto jų pensinio amžiaus pasikeitimą.
2. Kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygų 2, 3a ir 3b straipsniuose minėti tarnautojai, kurie 2014 m. sausio 1 d. dirba pagal sutartį ir po tos datos paskiriami pareigūnais, išeidami į pensiją turi teisę į jų teisių į pensiją, kurias jie įgijo būdami laikinaisiais darbuotojais ar sutartininkais, aktuarinį patikslinimą, kurį atliekant atsižvelgiama į jų pensinio amžiaus, kaip nurodyta Tarnybos nuostatų 77 straipsnyje, pasikeitimą, jeigu 2014 m. gegužės 1 d. jie yra sulaukę bent 35 metų amžiaus.“;
k)
papildoma šiuo skirsniu:
„5 skirsnis
30 straipsnis
1. Nukrypstant nuo I priedo A skirsnio 2 dalies, 2013 m. gruodžio 31 d. tarnaujantiems pareigūnams taikoma ši AD pareigų grupės pareigybių rūšių lentelė:
Generalinis direktorius
AD 15 - AD 16
Direktorius
AD 14 - AD 15
Skyriaus vadovas arba lygiavertės pareigos
AD 9 - AD 14
Patarėjas arba lygiavertės pareigos
AD 13 - AD 14
Pereinamojo laikotarpio vyresnysis administratorius
AD 14
Pereinamojo laikotarpio administratorius
AD 13
Administratorius
AD 5 - AD 12
2. Nuo 2014 m. sausio 1 d. paskyrimų tarnyba 2013 m. gruodžio 31 d. tarnaujančius AD pareigų grupės pareigūnus į pareigybių rūšis skirsto taip:
a)
pareigūnai, kurie 2013 m. gruodžio 31 d. buvo AD 14 lygio ir kurie nėjo direktoriaus ar lygiaverčių pareigų, skyriaus vadovo ar lygiaverčių pareigų arba patarėjo ar lygiaverčių pareigų, priskiriami prie „Pereinamojo laikotarpio vyresniojo administratoriaus“ pareigybių rūšies;
b)
pareigūnai, kurie 2013 m. gruodžio 31 d. buvo AD 13 lygio ir kurie nėjo skyriaus vadovo ar lygiaverčių pareigų arba patarėjo ar lygiaverčių pareigų, priskiriami prie „Pereinamojo laikotarpio administratoriaus“ pareigybių rūšies;
c)
pareigūnai, kurie 2013 m. gruodžio 31 d. buvo AD 9-14 lygio ir kurie ėjo skyriaus vadovo ar lygiavertes pareigas, priskiriami prie „Skyriaus vadovo arba lygiaverčių pareigų“ pareigybių rūšies;
d)
pareigūnai, kurie 2013 m. gruodžio 31 d. buvo AD 13 arba AD 14 lygio ir kurie ėjo patarėjo ar lygiavertes pareigas, priskiriami prie „Patarėjo arba lygiaverčių pareigų“ pareigybių rūšies;
e)
pareigūnai, kurie 2013 m. gruodžio 31 d. buvo AD 5-12 lygio ir kurie nėjo skyriaus vadovo ar lygiaverčių pareigų, priskiriami prie „Administratoriaus“ pareigybių rūšies.
3. Nukrypstant nuo 2 dalies, AD 9-14 lygio pareigūnai, einantys specialias pareigas, iki 2015 m. gruodžio 31 d. paskyrimų tarnybos gali būti priskiriami prie „Skyriaus vadovo arba lygiaverčių pareigų“ arba „Patarėjo arba lygiaverčių pareigų“ pareigybių rūšies. Kiekviena paskyrimų tarnyba nustato šio straipsnio įgyvendinimo nuostatas. Tačiau bendras pareigūnų, kuriems taikoma ši nuostata, skaičius neviršija 5 % AD pareigų grupės pareigūnų skaičiaus 2013 m. gruodžio 31 d.
4. Priskyrimas prie pareigybių rūšies galioja tol, kol pareigūnai yra paskiriami į naujas pareigas, kurios atitinka kitą pareigybių rūšį.
5. 44 straipsnio pirmojoje pastraipoje nustatytas sąlygas tenkinantiems AD 12 lygio 5 pakopos administratoriaus pareigas einantiems pareigūnams nuo 2016 m. sausio 1 d. bazinis darbo užmokestis padidinamas dalimi, lygia AD 12 lygio 4 pakopos ir AD 12 lygio 3 pakopos darbo užmokesčio skirtumui.
6. 44 straipsnio pirmojoje pastraipoje nustatytas sąlygas tenkinantiems AD 12 lygio 5 pakopos administratoriaus pareigas einantiems pareigūnams, kuriems taikoma 5 dalies priemonė, po dvejų metų bazinis darbo užmokestis papildomai padidinamas dalimi, lygia AD 12 lygio 5 pakopos ir AD 12 lygio 4 pakopos darbo užmokesčio skirtumui.
7. Nukrypstant nuo 5 dalies administratoriaus pareigas einantiems AD 12 lygio pareigūnams, pradėjusiems eiti pareigas iki 2004 m. gegužės 1 d. ir nepaaukštintiems nuo 2004 m. gegužės 1 d. iki 2013 m. gruodžio 31 d., taikomos šios nuostatos:
a)
44 straipsnio pirmojoje pastraipoje nustatytas sąlygas tenkinantiems 8 pakopos pareigūnams nuo 2016 m. sausio 1 d. bazinis darbo užmokestis padidinamas dalimi, lygia AD 12 lygio 4 pakopos ir AD 12 lygio 3 pakopos darbo užmokesčio skirtumui;
b)
8 pakopos pareigūnams, kuriems taikoma a punkto priemonė, po dvejų metų bazinis darbo užmokestis papildomai padidinamas dalimi, lygia AD 12 lygio 5 pakopos ir AD 12 lygio 4 pakopos darbo užmokesčio skirtumui.
8. 44 straipsnio pirmojoje pastraipoje nustatytas sąlygas tenkinantiems AD 13 lygio 5 pakopos pereinamojo laikotarpio administratoriaus pareigas einantiems pareigūnams nuo 2016 m. sausio 1 d. bazinis darbo užmokestis padidinamas dalimi, lygia AD 13 lygio 4 pakopos ir AD 13 lygio 3 pakopos darbo užmokesčio skirtumui.
9. 44 straipsnio pirmojoje pastraipoje nustatytas sąlygas tenkinantiems AD 13 lygio 5 pakopos pereinamojo laikotarpio administratoriaus pareigas einantiems pareigūnams, kuriems taikoma 8 dalies priemonė, po dvejų metų bazinis darbo užmokestis papildomai padidinamas dalimi, lygia AD 13 lygio 5 pakopos ir AD 13 lygio 4 pakopos darbo užmokesčio skirtumui.
10. Pareigūnams, kuriems pagal 5-9 dalis padidinamas bazinis darbo užmokestis ir kurie vėliau paskiriami į to paties lygio skyriaus vadovo ar lygiavertes pareigas arba į patarėjo ar lygiavertes pareigas, toks bazinio darbo užmokesčio padidinimas tebegalioja.
11. Nukrypstant nuo 46 straipsnio pirmo sakinio, į aukštesnį lygį paskirti pareigūnai, kuriems pagal 5, 6, 8 ir 9 dalis padidinamas bazinis darbo užmokestis, paskiriami į to lygio antrą pakopą. Jiems bazinis darbo užmokestis nepadidinamas, kaip nustatyta 5, 6, 8 ir 9 dalyse.
12. 7 dalyje nustatyta bazinio darbo užmokesčio padidinimo dalis nemokama po paaukštinimo ir ji nenaudojama apskaičiuojant bazinio mėnesinio darbo užmokesčio padidinimo dalį, nurodytą šio priedo 7 straipsnio 5 dalyje.
31 straipsnis
1. Nukrypstant nuo I priedo A skirsnio 2 dalies, 2013 m. gruodžio 31 d. tarnaujantiems pareigūnams taikoma ši AST pareigų grupės pareigybių rūšių lentelė:
Pereinamojo laikotarpio vyresnysis padėjėjas
AST 10 - AST 11
Pereinamojo laikotarpio padėjėjas
AST 1 - AST 9
Pereinamojo laikotarpio administracinis padėjėjas
AST 1 - AST 7
Pereinamojo laikotarpio pagalbinis darbuotojas
AST 1 - AST 5
2. Nuo 2014 m. sausio 1 d. paskyrimų tarnyba 2013 m. gruodžio 31 d. tarnaujančius AST pareigų grupės pareigūnus į pareigybių rūšis skirsto taip:
a)
pareigūnai, kurie 2013 m. gruodžio 31 d. yra AST 10 arba AST 11 lygio, priskiriami prie „Pereinamojo laikotarpio vyresniojo padėjėjo“ pareigybių rūšies;
b)
pareigūnai, kuriems netaikomas a punktas, kurie iki 2004 m. gegužės 1 d. priklausė buvusiai B kategorijai arba iki 2004 m. gegužės 1 d. priklausė buvusioms C ar D kategorijoms ir kurie tapo AST pareigų grupės darbuotojais, taip pat AST pareigūnai, įdarbinti po 2004 m. gegužės 1 d., be apribojimų priskiriami prie „Pereinamojo laikotarpio padėjėjo“ pareigybių rūšies;
c)
pareigūnai, kuriems netaikomi a ir b punktai ir kurie iki 2004 m. gegužės 1 d. priklausė buvusiai C kategorijai, priskiriami prie „Pereinamojo laikotarpio administracinio padėjėjo“ pareigybių rūšies;
d)
pareigūnai, kuriems netaikomi a ir b punktai ir kurie iki 2004 m. gegužės 1 d. priklausė buvusiai D kategorijai, priskiriami prie „Pereinamojo laikotarpio pagalbinio darbuotojo“ pareigybių rūšies.
3. Priskyrimas prie pareigybių rūšies galioja tol, kol pareigūnai yra paskiriami į naujas pareigas, kurios atitinka kitą pareigybių rūšį. Pereinamojo laikotarpio administraciniai padėjėjai ir pereinamojo laikotarpio pagalbiniai darbuotojai gali būti priskirti prie padėjėjo pareigybių rūšies, kaip apibrėžta I priedo A skirsnyje, tik laikantis Tarnybos nuostatų 4 straipsnyje ir 29 straipsnio 1 dalyje nustatytos procedūros. Paaukštinimas leidžiamas tik 1 dalyje nurodytuose karjeros srautuose, atitinkančiuose kiekvieną pareigybę.
4. Nukrypstant nuo Tarnybos nuostatų 6 straipsnio 1 dalies ir I priedo B skirsnio, kito aukštesnio lygio laisvų darbo vietų skaičius, kurio reikia paaukštinimo tikslais, pereinamojo laikotarpio pagalbiniams darbuotojams skaičiuojamas atskirai. Taikomi tokie daugikliai:
Lygis
Dydis
Pereinamojo laikotarpio pagalbiniai darbuotojai
5
-
4
10 %
3
22 %
2
22 %
1
-
Siekiant paaukštinti pereinamojo laikotarpio pagalbinius darbuotojus, lyginami reikalavimus atitinkančių to paties lygio ir kategorijos pareigūnų nuopelnai (Tarnybos nuostatų 45 straipsnio 1 dalis).
5. Pereinamojo laikotarpio administraciniai padėjėjai ir pereinamojo laikotarpio pagalbiniai darbuotojai, kurie iki 2004 m. gegužės 1 d. priklausė buvusiai C arba D kategorijai, ir toliau už išdirbtus viršvalandžius turi teisę į kompensuojamąsias atostogas arba atlygį, kai pagal tarnybos reikalavimus nenumatomos kompensuojamosios atostogos du mėnesius po to mėnesio, kurį buvo dirbami viršvalandžiai, kaip numatyta VI priede.
6. Pareigūnai, kuriems remiantis Tarnybos nuostatų 55a straipsnio 2 dalies g punktu ir Tarnybos nuostatų IVa priedo 4 straipsniu leista dirbti ne visą darbo laiką laikotarpiu iki 2014 m. sausio 1 d., kuris tęsiasi ir po tos datos, gali toliau dirbti ne visą darbo laiką tokiomis pat sąlygomis ne ilgesniu nei penkerių metų bendru laikotarpiu.
7. Pareigūnų, kurių pensinis amžius pagal šio priedo 22 straipsnį yra mažesnis negu 65 metai, atveju Tarnybos nuostatų 55a straipsnio 2 dalies g punkte nurodytas trejų metų laikotarpis gali viršyti jų pensinį amžių, tačiau neturi viršyti 65 metų.
32 straipsnis
Nukrypstant nuo Tarnybos nuostatų II priedo 1 straipsnio ketvirtos pastraipos pirmojo sakinio, atstovavimo AST/SC pareigų grupei personalo komitete nereikia užtikrinti iki kitų naujo personalo komiteto, kuriame gali būti atstovaujama AST/SC darbuotojams, rinkimų.
33 straipsnis
Nukrypstant nuo Tarnybos nuostatų 40 straipsnio 2 dalies, jei 2013 m. gruodžio 31 d. pareigūnas per visą karjerą yra praleidęs atostogose dėl asmeninių priežasčių daugiau kaip 10 metų, bendra atostogų dėl asmeninių priežasčių trukmė per visą pareigūno karjerą negali viršyti 15 metų.“.
2 straipsnis
Kitų Europos Sąjungos tarnautojų įdarbinimo sąlygos iš dalies keičiamos taip:
1)
1 straipsnio antroji įtrauka išbraukiama.
2)
2 straipsnis papildomas šiuo punktu:
„f)
darbuotojus, priimtus užimti pareigybę, kuri įtraukta į pareigybių sąrašą, pridedamą prie agentūrai skirto biudžeto skirsnio, kaip nurodyta Tarnybos nuostatų 1a straipsnio 2 dalyje, ir kurią biudžeto valdymo institucijos priskiria prie laikinųjų pareigybių, išskyrus agentūrų vadovus ir agentūrų vadovų pavaduotojus, kaip nurodyta Sąjungos teisės akte, kuriuo steigiama agentūra, ir pareigūnus, komandiruotus į agentūrą tarnybos labui.“;
3)
3 straipsnis išbraukiamas;
4)
3b straipsnio b punkto i papunktis pakeičiamas taip:
„i)
AST/SC ir AST pareigų grupės pareigūnus ar laikinuosius darbuotojus;“;
5)
8 straipsnio pirmojoje pastraipoje žodžiai „2 straipsnio a punktas“ pakeičiami žodžiais „2 straipsnio a arba f punktas“;
6)
10 straipsnio 4 dalis išbraukiama;
7)
11 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
pirmos pastraipos pirmajame sakinyje žodžiai „11 - 26 straipsnių“ pakeičiami žodžiais „11 - 26a straipsnių“;
b)
trečiojoje pastraipoje žodžiai „antrosios pastraipos“ pakeičiami žodžiais „trečiosios pastraipos“;
8)
12 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalis pakeičiama taip:
„1. Įdarbinant laikinuosius darbuotojus siekiama užtikrinti, kad institucijoje dirbtų gabiausi, darbingiausi ir sąžiningiausi asmenys, pasamdyti iš Sąjungos valstybių narių piliečių laikantis kuo platesnės geografinės įvairovės principo.
Laikinieji darbuotojai parenkami neatsižvelgiant į rasę, politinius, filosofinius ar religinius įsitikinimus, lytį ar seksualinę orientaciją ir nesiremiant jų civiline būkle ar šeimine padėtimi.
Pareigybės nerezervuojamos nė vienos valstybės narės piliečiams. Tačiau pagal Sąjungos piliečių lygybės principą kiekvienai institucijai leidžiama imtis tinkamų priemonių, pastebėjus didelį laikinųjų darbuotojų iš skirtingų valstybių narių skaičiaus skirtumą, nepagrįstą objektyviais kriterijais. Tos tinkamos priemonės turi būti pagrįstos ir jas įgyvendinant taikomi tik nuopelnais grindžiami įdarbinimo kriterijai. Prieš imdamasi tokių tinkamų priemonių, 6 straipsnio pirmojoje pastraipoje nurodyta institucija Tarnybos nuostatų 110 straipsnyje nustatyta tvarka priima bendrąsias šios dalies įgyvendinimo nuostatas.
Praėjus trejų metų laikotarpiui nuo 2014 m. sausio 1 d., Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia pirmesnės pastraipos įgyvendinimo ataskaitą.
Norėdamos sudaryti palankesnes sąlygas įdarbinimui kuo platesniu geografiniu pagrindu, institucijos siekia remti daugiakalbį ir daugiakultūrį savo darbuotojų vaikų švietimą.“;
b)
5 dalyje žodžiai „Kiekviena institucija“ pakeičiami žodžiais „6 straipsnio pirmojoje pastraipoje nurodyta institucija“;
9)
14 straipsnis pakeičiamas taip:
„14 straipsnis
1. Laikinasis darbuotojas dirba devynių mėnesių bandomąjį laikotarpį.
Jeigu per bandomąjį laikotarpį laikinasis darbuotojas bent vieno mėnesio nepertraukiamo laikotarpio negali eiti pareigų dėl ligos, motinystės atostogų, kaip nurodyta Tarnybos nuostatų 58 straipsnyje, ar nelaimingo atsitikimo, 6 straipsnio pirmojoje pastraipoje nurodyta institucija gali jo bandomąjį laikotarpį pratęsti atitinkamą laiką. Visas bandomasis laikotarpis jokiomis aplinkybėmis negali viršyti 15 mėnesių.
2. Ataskaita apie laikinąjį darbuotoją parengiama bet kuriuo metu iki bandomojo laikotarpio pabaigos, jeigu matyti, kad jo darbas akivaizdžiai netinkamas.
Atitinkamas asmuo supažindinamas su ta ataskaita ir turi teisę per aštuonių darbo dienų laikotarpį raštu pateikti savo pastabas. Ataskaitą ir pastabas tiesioginis laikinojo darbuotojo viršininkas nedelsdamas perduoda 6 straipsnio pirmoje pastraipoje nurodytai institucijai. Remdamasi ataskaita, 6 straipsnio pirmojoje pastraipoje minėta institucija gali nuspręsti atleisti laikinąjį darbuotoją bandomajam laikotarpiui nepasibaigus, įspėjusi jį prieš vieną mėnesį, arba likusiam bandomojo laikotarpio laikui paskirti laikinąjį darbuotoją į kitą skyrių.
3. Likus ne mažiau kaip mėnesiui iki bandomojo laikotarpio pabaigos, parengiama ataskaita apie laikinojo darbuotojo sugebėjimus atlikti jo etatui priskirtas pareigas ir apie jo darbo našumą bei jo elgesį tarnyboje. Laikinasis darbuotojas supažindinamas su ta ataskaita ir turi teisę per aštuonias darbo dienas raštu pateikti savo pastabas.
Jei ataskaitoje rekomenduojama asmenį atleisti arba, išimtiniais atvejais, pratęsti bandomąjį laikotarpį pagal 1 dalį, ataskaitą ir pastabas tiesioginis laikinojo darbuotojo viršininkas nedelsdamas perduoda 6 straipsnio pirmoje pastraipoje nurodytai institucijai.
Laikinasis darbuotojas, kurio darbas arba elgesys neatitiko jo pareigybei keliamų reikalavimų, yra atleidžiamas.
Galutinis sprendimas priimamas remiantis šioje dalyje nurodyta ataskaita ir 6 straipsnio pirmoje pastraipoje nurodytos institucijos turima informacija apie laikinojo darbuotojo elgesį pagal Tarnybos nuostatų II antraštinę dalį.
4. Atleistas laikinasis darbuotojas turi teisę į vieno trečdalio jo bazinio mėnesinio darbo užmokesčio dydžio kompensaciją už kiekvieną ištarnautą bandomojo laikotarpio mėnesį.“;
10)
15 straipsnio 1 dalies pirmoji pastraipa papildoma šiuo sakiniu:
„Pagal 6 straipsnio pirmojoje pastraipoje nurodytos institucijos priimtus kriterijus tam tikram lygiui priskirtas laikinasis darbuotojas išlaiko atitinkamoje tarnybos pakopoje įgytą stažą, jei laikinuoju to paties lygio darbuotoju įdarbinamas iš karto po ankstesnio laikinosios tarnybos laikotarpio.“;
11)
16 straipsnis pakeičiamas taip:
„16 straipsnis
Pagal analogiją taikomi Tarnybos nuostatų 42a, 42b ir 55-61 straipsniai dėl atostogų, darbo valandų, viršvalandžių, darbo pamainomis, budėjimo darbo vietoje ar namuose ir valstybinių švenčių. Specialios atostogos, vaiko priežiūros atostogos ir atostogos dėl šeiminių priežasčių negali tęstis ilgiau už darbo sutarties terminą. Be to, Tarnybos nuostatų 41, 42, 45 ir 46 straipsniai pagal analogiją taikomi Tarnybos nuostatų XIII priedo 29 straipsnyje minimiems laikinai priimtiems tarnautojams, nepriklausomai nuo jų darbo pradžios datos.
Tačiau Tarnybos nuostatų 59 straipsnyje numatytos mokamos atostogos dėl ligos negali būti ilgesnės kaip trys mėnesiai arba ilgesnės už laikinai priimto tarnautojo dirbtą laiką, kai jis ilgesnis nei trys mėnesiai. Atostogos neturi būti ilgesnės už darbo sutarties galiojimo terminą.
Tiems terminams pasibaigus, tarnautojui, kurio sutartis nenutraukiama, nepaisant jo nedarbingumo, suteikiamos nemokamos atostogos.
Tačiau, jei tarnautojas suserga profesine liga arba patiria nelaimingą atsitikimą eidamas savo pareigas, jis visą nedarbingumo laiką gauna visą atlyginimą, kol jam pagal 33 straipsnio nuostatas paskiriama invalidumo pensija.“;
12)
17 straipsnis pakeičiamas taip:
„17 straipsnis
Išskirtinėmis aplinkybėmis laikinai priimto tarnautojo prašymu dėl neatidėliotinų asmeninių priežasčių jam gali būti suteiktos nemokamos atostogos. Nemokamų atostogų dėl asmeninių priežasčių laikotarpiu toliau taikomas Tarnybos nuostatų 12b straipsnis.
Leidimas pagal 12b straipsnį laikinai priimtam tarnautojui nesuteikiamas dalyvavimo profesinėje veikloje tikslu - nesvarbu, ar ji pelninga, ar ne - kuri apima su jo institucija susijusią lobistinę veiklą ar protegavimą ir dėl kurios galėtų būti pažeisti teisėti institucijos interesai ar galėtų atsirasti tokio pažeidimo galimybė.
6 straipsnio pirmojoje pastraipoje nurodyta institucija nustato tokių atostogų trukmę, kuri negali būti ilgesnė kaip ketvirtadalis tarnautojo dirbto laiko arba
-
trys mėnesiai, jei tarnautojo darbo stažas trumpesnis kaip ketveri metai,
-
dvylika mėnesių visais kitais atvejais.
Į atostogų, suteiktų remiantis pirma pastraipa, laikotarpį neatsižvelgiama taikant Tarnybos nuostatų 44 straipsnio pirmąją pastraipą.
Laikinai priimtam tarnautojui esant nemokamose atostogose, jo narystė 28 straipsnyje nurodytoje socialinio draudimo sistemoje sustabdoma.
Tačiau praėjus ne daugiau kaip vienam mėnesiui nuo to mėnesio, kurį prasideda nemokamos atostogos, laikinai priimtas tarnautojas, kuris nedirba mokamo darbo, gali pateikti prašymą būti toliau draudžiamas nuo 28 straipsnyje nurodytos rizikos, jeigu sumoka pusę tame straipsnyje nurodytų įmokų už savo atostogų trukmę. Įmoka apskaičiuojama pagal jo paskutinį bazinį darbo užmokestį.
Be to, laikinai priimtas tarnautojas, kuriam taikomas 2 straipsnio c arba d punktas ir kuris įrodo negalįs įgyti teisės gauti pensiją pagal kitą pensijų sistemą, gali prašyti, kad jam ir toliau nemokamų atostogų laikotarpiu būtų leista nenutraukti pensinio stažo, su sąlyga, kad jis moka trijų 41 straipsnyje nustatytų normų dydžio įmoką; įmokos apskaičiuojamos pagal jo lygio ir pakopos bazinį darbo užmokestį.
Moterys, kurių motinystės atostogos prasideda iki su jomis pasirašytos sutarties galiojimo pabaigos, turi teisę į motinystės atostogas ir motinystės išmokas.“;
13)
20 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalyje žodis „patikslinimų“ pakeičiamas žodžiu „atnaujinimo“;
b)
3 dalyje žodžiai „specialiojo mokesčio“ pakeičiami žodžiais „solidarumo mokesčio“;
c)
4 dalis pakeičiama taip:
„4. Pagal analogiją laikiniesiems darbuotojams taikomas Tarnybos nuostatų 44 straipsnis.“;
14)
28a straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
3 dalies paskutiniame sakinyje žodis „tikslinamos“ pakeičiamas žodžiu „atnaujinamos“;
b)
10 dalyje žodžiai „Sąjungos institucijų“ pakeičiami žodžiais „6 straipsnio pirmojoje pastraipoje nurodytų Sąjungos institucijų“;
c)
11 dalis pakeičiama taip:
„Kas dvejus metus Komisija teikia ataskaitą apie nedarbo draudimo sistemos finansinę padėtį. Nepriklausomai nuo tos ataskaitos, Komisija gali deleguotaisiais aktais pagal Tarnybos nuostatų 111 ir 112 straipsnius patikslinti šio straipsnio 7 dalyje numatytas įmokas, jei to reikia sistemos pusiausvyrai palaikyti.“;
15)
33 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje žodžiai „65 metų amžiaus“ pakeičiami žodžiais „66 metų amžiaus“;
16)
34 straipsnis pakeičiamas taip:
„34 straipsnis
Tarnybos nuostatų VIII priedo 4 skyriuje apibrėžti mirusiojo tarnautojo įpėdiniai pagal 35-38 straipsnių nuostatas turi teisę į maitintojo netekimo pensiją.
Mirus invalidumo pašalpą gavusiam buvusiam tarnautojui arba 2 straipsnio a, c, d, e arba f punkto apibrėžimą atitinkančiam senatvės pensiją gavusiam buvusiam tarnautojui arba iš tarnybos prieš pensinį amžių išėjusiam ir atidėti senatvės pensijos mokėjimą iki pirmosios kalendorinio mėnesio, einančio po to mėnesio, kurį jam sukanka pensinis amžius, dienos, prašiusiam buvusiam tarnautojui, Tarnybos nuostatų VIII priedo 4 skyriuje apibrėžti mirusiojo tarnautojo įpėdiniai turi teisę į tame priede numatytą maitintojo netekimo pensiją.
Kai laikinai priimto tarnautojo arba invalidumo pašalpą ar senatvės pensiją gaunančio buvusio laikinai priimto tarnautojo, arba buvusio laikinai priimto tarnautojo, kuris baigė tarnybą prieš pensinį amžių ir prašiusio atidėti jo senatvės pensijos mokėjimą iki pirmosios kalendorinio mėnesio, einančio po to mėnesio, kurį jam sukanka pensinis amžius, dienos, buvimo vieta nežinoma ilgiau nei vienerius metus, Tarnybos nuostatų VIII priedo 5 ir 6 skyriaus nuostatos dėl laikinųjų pensijų pagal analogiją taikomos jo sutuoktiniui ir jo išlaikytiniais pripažintiems asmenims.“;
17)
36 straipsnio pirmos pastraipos trečiajame sakinyje žodžiai „2 straipsnio a, c arba d punktų“ pakeičiami žodžiais „2 straipsnio a, c, d, e arba f punktų“;
18)
37 straipsnio ketvirtojoje pastraipoje žodžiai „63 metų amžiaus“ pakeičiami žodžiais „pensinio amžiaus“, o žodžiai „2 straipsnio a, c ar d punkte“ pakeičiami žodžiais „2 straipsnio a, c, d, e ar f punktuose“;
19)
39 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:
„1. Baigdamas tarnybą tarnautojas, kaip apibrėžta 2 straipsnyje, turi teisę į senatvės pensiją, aktuarinio ekvivalento pervedimą ar išeitinę išmoką, kaip numatyta Tarnybos nuostatų V antraštinės dalies 3 skyriuje ir VIII priede. Jeigu tarnautojas turi teisę į senatvės pensiją, jo teisės į pensiją mažinamos proporcingai sumoms, išmokėtoms pagal 42 straipsnį.“;
20)
42 straipsnio pirma pastraipa pakeičiama taip:
„Laikantis sąlygų, kurias turi nustatyti 6 straipsnio pirmoje pastraipoje nurodyta institucija, tarnautojas gali paprašyti tos institucijos mokėti visas įmokas, kurias jis privalo mokėti, siekdamas įsigyti ar išlaikyti teises gauti pensiją savo kilmės šalyje.“;
21)
47 straipsnis pakeičiamas taip:
„47 straipsnis
Išskyrus tarnybos nutraukimą dėl mirties, laikinieji darbuotojai atleidžiami iš darbo:
a)
mėnesio, kurį tarnautojas sulaukia 66 metų, pabaigoje arba, jeigu taikytina, pagal Tarnybos nuostatų 52 straipsnio antrąją ir trečiąją pastraipas nustatytą dieną; arba
b)
jeigu darbo sutartis sudaryta nustatytos trukmės laikotarpiui:
i)
darbo sutartyje nustatytą datą;
ii)
pasibaigus sutartyje apibrėžtam įspėjimo laikotarpiui, kuriuo tarnautojui ar institucijai suteikiama galimybė sutartį nutraukti anksčiau. Įspėjimo terminas turi būti ne trumpesnis kaip vienas mėnuo, skaičiuojant vieną mėnesį už kiekvienus tarnybos metus, ir ne ilgesnis kaip trys mėnesiai. Laikiniesiems darbuotojams, kurių darbo sutartys buvo pratęstos, ilgiausias įspėjimo terminas yra šeši mėnesiai. Tačiau įspėjimo terminas negali būti pradėtas skaičiuoti nėštumo metu, jei pateikiama medicininė pažyma, motinystės atostogų arba laikinojo nedarbingumo atostogų metu, jei laikinojo nedarbingumo atostogos neužtrunka ilgiau kaip tris mėnesius. Be to, laikantis minėtų apribojimų šio termino skaičiavimas sustabdomas medicinine pažyma patvirtinto nėštumo, motinystės atostogų ar laikinojo nedarbingumo atostogų metu. Jeigu darbo sutartį nutraukia institucija, tarnautojas turi teisę gauti kompensaciją, lygią trečdaliui jo bazinio darbo užmokesčio laikotarpiu nuo tos dienos, kurią jis baigia eiti pareigas, iki tos dienos, kurią baigiasi jo darbo sutartis;
iii)
jeigu tarnautojas nebeatitinka 12 straipsnio 2 dalies a punkte nustatytų sąlygų, atsižvelgus į galimybę pagal tą nuostatą padaryti išimtį. Jeigu išimtis nepadaroma, taikomas ii papunktyje nurodytas įspėjimo laikotarpis; arba
c)
jeigu darbo sutartis sudaryta neapibrėžtos trukmės laikotarpiui:
i)
pasibaigus sutartyje apibrėžtam įspėjimo laikotarpiui; įspėjimo laikotarpio trukmė negali būti mažesnė kaip vienas mėnuo už kiekvienus visus tarnybos metus, bet ne trumpesnė kaip trys mėnesiai ir ne ilgesnė kaip 10 mėnesių. Tačiau įspėjimo laikotarpis negali būti pradėtas skaičiuoti nėštumo metu, jei pateikiama medicininė pažyma, motinystės atostogų arba laikinojo nedarbingumo atostogų metu, jei tokios laikinojo nedarbingumo atostogos neužtrunka ilgiau kaip tris mėnesius. Be to, jo skaičiavimas laikinai sustabdomas pateikus medicininę pažymą patvirtinto nėštumo metu, motinystės atostogų ar laikinojo nedarbingumo atostogų metu, taikant pirmiau nustatytus terminus; arba
ii)
jeigu tarnautojas nebeatitinka 12 straipsnio 2 dalies a punkte nustatytų sąlygų, atsižvelgus į galimybę pagal tą nuostatą padaryti išimtį. Jeigu išimtis nepadaroma, taikomas i papunktyje nurodytas įspėjimo laikotarpis.“;
22)
įterpiamas šis straipsnis:
„48a straipsnis
Kiekvienu atitinkamos Parlamento kadencijos laikotarpiu daugiausia penkiems vyresniesiems Europos Parlamento frakcijų AD 15 arba AD 16 lygio laikiniesiems darbuotojams pagal analogiją gali būti taikomas Tarnybos nuostatų 50 straipsnis, jeigu jie yra 55 metų amžiaus, Europos institucijose dirba jau dvidešimt metų ir turi bent 2,5 metų paskutinio lygio, kuriam buvo priskirti, darbo stažą.“;
23)
50c straipsnio 2 dalis išbraukiama;
24)
II antraštinė dalis papildoma šiuo skyriumi:
„11 SKYRIUS
SPECIALIOSIOS NUOSTATOS, TAIKOMOS 2 STRAIPSNIO F PUNKTE NURODYTIEMS LAIKINIESIEMS DARBUOTOJAMS
51 straipsnis
Pagal analogiją 2 straipsnio f punkte nurodytiems laikiniesiems darbuotojams taikomas Tarnybos nuostatų 37 straipsnis, išskyrus pirmos pastraipos b punktą, ir 38 straipsnis.
52 straipsnis
Nukrypstant nuo 17 straipsnio trečios pastraipos, 2 straipsnio f punkte nurodytiems laikiniesiems darbuotojams, su kuriais sudaryta neterminuota sutartis, gali būti neatsižvelgiant į tarnybos stažą suteikiamos nemokamos atostogos ne ilgesniam nei vienų metų laikotarpiui.
Visa tokių atostogų trukmė negali viršyti dvylikos metų per visą darbuotojo karjerą.
Į laikinojo darbuotojo užimamą pareigybę gali būti įdarbintas kitas asmuo.
Pasibaigus laikinojo darbuotojo atostogoms, jis turi būti grąžintas į pirmąją laisvą jo pareigų grupės jo lygį atitinkančią pareigybę, jei jis atitinka tai pareigybei keliamus reikalavimus. Pareigūnui atsisakius siūlomos pareigybės, jam paliekama teisė būti grąžintam į kitą atsiradusią laisvą jo pareigų grupės jo lygį atitinkančią pareigybę, jei jis atitinka tai pareigybei keliamus reikalavimus; pareigūnui antrą kartą atsisakius pareigybės, institucija gali atleisti jį iš darbo be įspėjimo. Kol pareigūnas faktiškai nėra grąžintas į atitinkamas pareigas ar komandiruotas, jis laikomas išėjusiu nemokamų atostogų dėl asmeninių priežasčių.
53 straipsnis
2 straipsnio f punkte nurodyti laikinieji darbuotojai įdarbinami pagal vienos arba daugiau agentūrų rengiamą atrankos procedūrą. Europos personalo atrankos tarnyba, gavusi atitinkamos agentūros arba agentūrų prašymą, teikia agentūroms pagalbą, visų pirma nustatydama egzaminų turinį ir rengdama atrankos procedūras. Europos personalo atrankos tarnyba užtikrina, kad atrankos tvarka būtų skaidri.
Pagal išorės atrankos procedūrą 2 straipsnio f punkte nurodyti laikinieji darbuotojai įdarbinami tik į SC 1-SC 2, AST 1-AST 4 ar AD 5-AD 8 lygius. Tačiau, kai reikia, ir tinkamai pagrįstais atvejais agentūra gali leisti įdarbinti į AD 9, AD 10, AD 11 arba išimtiniais atvejais į AD 12 lygį, kai pareigos susijusios su atitinkama atsakomybe, laikantis patvirtinto pareigybių sąrašo. Bendras į AD 9-AD 12 lygius įdarbintų darbuotojų skaičius agentūroje neviršija 20 % bendro laikinųjų darbuotojų, įdarbintų į AD pareigų grupę, skaičiaus, apskaičiuoto per penkerių metų tęstinį laikotarpį.
54 straipsnis
Į kitą aukštesnį lygį atrenkami tik tie 2 straipsnio f punkte nurodyti laikinieji darbuotojai, kurie savo lygyje išdirbo ne mažiau kaip dvejus metus, apsvarsčius tokių laikinųjų darbuotojų lyginamuosius nuopelnus ir išnagrinėjus ataskaitas apie juos. Pagal analogiją taikomas Tarnybos nuostatų 45 straipsnio 1 dalies paskutinis sakinys ir 45 straipsnio 2 dalis. Negalima viršyti vidutinės karjeros lygiavertiškumo daugiklių, pareigūnams nustatytų Tarnybos nuostatų I priedo B skirsnyje.
Pagal Tarnybos nuostatų 110 straipsnį kiekviena agentūra priima bendrąsias šio straipsnio įgyvendinimo nuostatas.
55 straipsnis
Kai 2 straipsnio f punkte nurodytas laikinasis darbuotojas po vidaus paskelbimo apie pareigybę perkeliamas į naują jo pareigų grupės pareigybę, jis nepaskiriamas į žemesnį negu jo ankstesnės pareigybės lygį ar pakopą, jeigu jo pareigybė yra viename iš lygių, nurodytų pranešime apie laisvą darbo vietą.
Tos pačios nuostatos pagal analogiją taikomos ir tada, kai toks laikinasis darbuotojas su agentūra sudaro naują darbo sutartį tuojau po to, kai baigiasi ankstesnė jo sutartis su kita agentūra.
56 straipsnis
Pagal Tarnybos nuostatų 110 straipsnio 2 dalį kiekviena agentūra priima bendrąsias nuostatas dėl 2 straipsnio f punkte nurodytų laikinųjų darbuotojų įdarbinimo ir darbo tvarkos.“;
25)
III antraštinė dalis išbraukiama;
26)
79 straipsnio 2 dalyje žodžiai „Kiekviena institucija“ pakeičiami žodžiais „6 straipsnio pirmojoje pastraipoje nurodyta institucija“;
27)
80 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
3 dalis pakeičiama taip:
„3. Remdamasi šia lentele, 3a straipsnyje nurodytos kiekvienos institucijos, agentūros ar įstaigos institucija, nurodyta 6 straipsnio pirmojoje pastraipoje, pasitarusi su Tarnybos nuostatų komitetu, išsamiau apibrėžia kiekvienai darbo rūšiai priskiriamus įgaliojimus.“;
b)
4 dalis pakeičiama taip:
„4. Pagal analogiją taikomi Tarnybos nuostatų 1d ir 1e straipsniai.“;
28)
82 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
6 dalyje žodžiai „Kiekviena institucija“ pakeičiami žodžiais „6 straipsnio pirmojoje pastraipoje nurodyta institucija“;
b)
papildoma šia dalimi:
„7. II, III ir IV pareigų grupėse dirbantiems sutartininkams gali būti leista dalyvauti vidaus konkursuose tik išdirbus institucijoje trejus metus. II pareigų grupėje dirbantys sutartininkai gali dalyvauti tik konkursuose į SC 1-SC 2 lygius, III pareigų grupėje dirbantys sutartininkai - konkursuose į AST 1-AST 2 lygius, o IV pareigų grupėje dirbantys sutartininkai - konkursuose į AST 1-AST 4 arba AD 5-AD 6 lygius. Į bet kurio iš tų lygių laisvas darbo vietas paskirtų kandidatų bendras skaičius turi neviršyti 5 % viso į tas pareigų grupes pagal Tarnybos nuostatų 30 straipsnio antrą pastraipą paskirtų darbuotojų skaičiaus per metus.“;
29)
84 straipsnis pakeičiamas taip:
„84 straipsnis
1. Sutartininko, kurio darbo sutartis sudaryta ne mažiau kaip vieniems metams, bandomasis laikotarpis trunka pirmuosius šešis jo darbo mėnesius, jeigu jo pareigų grupė I, arba pirmuosius devynis mėnesius, jeigu jo pareigų grupė kita.
Jeigu per savo bandomąjį laikotarpį sutartininkas nenutrūkstamu bent vieno mėnesio laikotarpiu negali atlikti savo pareigų dėl ligos, motinystės atostogų pagal Tarnybos nuostatų 58 straipsnį ar nelaimingo atsitikimo, 6 straipsnio pirmojoje pastraipoje nurodyta institucija gali atitinkamą laiką pratęsti jo bandomąjį laikotarpį. Visas bandomasis laikotarpis jokiomis aplinkybėmis negali būti ilgesnis kaip 15 mėnesių.
2. Ataskaita apie sutartininką parengiama bet kuriuo metu iki bandomojo laikotarpio pabaigos, jeigu matyti, kad jo darbas yra akivaizdžiai nepakankamo lygio.
Atitinkamas asmuo supažindinamas su ta ataskaita ir turi teisę per aštuonias darbo dienas raštu pateikti savo pastabas. Ataskaitą ir pastabas tiesioginis sutartininko viršininkas nedelsdamas perduoda 6 straipsnio pirmoje pastraipoje nurodytai institucijai. Remdamasi ataskaita, 6 straipsnio pirmojoje pastraipoje nurodyta institucija gali nuspręsti atleisti sutartininką bandomajam laikotarpiui nepasibaigus, įspėjusi jį prieš vieną mėnesį, arba likusiam bandomojo laikotarpio laikui paskirti sutartininką į kitą skyrių.
3. Likus ne mažiau kaip mėnesiui iki bandomojo laikotarpio pabaigos parengiama ataskaita apie sutartininko sugebėjimus atlikti jo etatui priskirtas pareigas ir apie jo darbo našumą bei jo elgesį tarnyboje. Sutartininkas supažindinamas su ta ataskaita ir turi teisę per aštuonias darbo dienas raštu pateikti savo pastabas.
Jei ataskaitoje rekomenduojama asmenį atleisti arba, išimtiniais atvejais, pratęsti bandomąjį laikotarpį pagal 1 dalį, ataskaitą ir pastabas tiesioginis sutartininko viršininkas nedelsdamas perduoda 6 straipsnio pirmoje pastraipoje nurodytai institucijai.
Sutartininkas, kurio darbas arba elgesys neatitiko nuolatiniam darbui tose pareigose keliamų reikalavimų, yra atleidžiamas.
Galutinis sprendimas priimamas remiantis šioje dalyje nurodyta ataskaita ir 6 straipsnio pirmojoje pastraipoje nurodytos institucijos turima informacija apie sutartininko elgesį pagal Tarnybos nuostatų II antraštinę dalį.
4. Atleistas sutartininkas turi teisę į vieno trečdalio jo bazinės mėnesinio darbo užmokesčio dydžio kompensaciją už kiekvieną ištarnautą bandomojo laikotarpio mėnesį.“;
30)
85 straipsnio 3 dalyje žodžiai „EB sutarties 314 straipsnyje“ pakeičiami žodžiais „Europos Sąjungos sutarties 55 straipsnio 1 dalyje“;
31)
86 straipsnio 1 dalis iš dalies keičiama taip:
a)
antra pastraipa papildoma šiuo sakiniu:
„Tačiau pagal analogiją 1 lygio pareigose įdarbintam sutartininkui taikoma Tarnybos nuostatų 32 straipsnio antra pastraipa.“;
b)
papildoma šia pastraipa:
„Šiai daliai įgyvendinti pagal Tarnybos nuostatų 110 straipsnį priimamos bendrosios įgyvendinimo nuostatos.“;
32)
88 straipsnio pirmosios pastraipos b punkte žodžiai „trejų metų“ pakeičiami žodžiais „šešerių metų“;
33)
91 straipsnis pakeičiamas taip:
„91 straipsnis
Pagal analogiją taikomi 16-18 straipsniai.
Sutartininkams pagal analogiją netaikomas Tarnybos nuostatų 55 straipsnio 4 dalies antrasis sakinys.
Už viršvalandžius, kuriuos sutartininkai dirbo III ir IV pareigų grupėse, nėra mokama.
Tarnybos nuostatų VI priede numatytomis sąlygomis I ir II pareigų grupių sutartininkai už dirbtus viršvalandžius turi teisę į kompensuojamąsias atostogas arba atlyginimą, kai tarnybos reikalavimuose nenumatytos kompensuojamosios atostogos du mėnesius, einančius po to, kurį buvo dirbami viršvalandžiai.“;
34)
95 straipsnyje žodžiai „63 metų“ pakeičiami žodžiais „pensinis amžius“;
35)
96 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
3 dalyje žodis „patikslinus“ pakeičiamas žodžiu „atnaujinus“;
b)
11 dalis pakeičiama taip:
„11. Kas dvejus metus Komisija teikia ataskaitą apie nedarbo draudimo sistemos finansinę padėtį. Nepriklausomai nuo tos ataskaitos, Komisija gali deleguotaisiais aktais pagal Tarnybos nuostatų 111 ir 112 straipsnius patikslinti 7 dalyje numatytas įmokas, jei to reikia sistemos pusiausvyrai palaikyti.“;
36)
101 straipsnio 1 dalies antros pastraipos antrajame sakinyje žodžiai „65 metų“ pakeičiami žodžiais „66 metų“;
37)
103 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
2 dalis pakeičiama taip:
„2. Mirus invalidumo pašalpą gavusiam buvusiam sutartininkui arba senatvės pensiją gavusiam buvusiam sutartininkui arba iš tarnybos prieš pensinį amžių išėjusiam ir atidėti senatvės pensijos mokėjimą iki pirmos kalendorinio mėnesio, einančio po to mėnesio, kurį jam sukanka pensinis amžius, dienos, prašiusiam buvusiam sutartininkui Tarnybos nuostatų VIII priedo 4 skyriuje nurodyti asmenys, susiję su mirusiu buvusiu sutartininku, turi teisę į tame priede numatytą maitintojo netekimo pensiją.“;
b)
3 dalis pakeičiama taip:
„3. Kai sutartininko ar invalidumo pašalpą gavusio buvusio sutartininko arba senatvės pensiją gaunančio buvusio sutartininko ar buvusio sutartininko, kuris baigė tarnybą prieš pensinį amžių ir prašiusio atidėti jo senatvės pensijos mokėjimą iki pirmos kalendorinio mėnesio, einančio po to mėnesio, kurį jam sukanka pensinis amžius, dienos, buvimo vieta nežinoma ilgiau kaip vienus metus, Tarnybos nuostatų VIII priedo 5 ir 6 skyrių nuostatos dėl laikinųjų pensijų pagal analogiją taikomos jo sutuoktiniui ir jo išlaikytiniais pripažintiems asmenims.“;
38)
106 straipsnio 4 dalyje žodžiai „63 metų“ pakeičiami žodžiais „pensinis amžius“;
39)
120 straipsnyje žodžiai „kiekviena institucija“ pakeičiami žodžiais „6 straipsnio pirmojoje pastraipoje nurodyta institucija“;
40)
įterpiamas šis straipsnis:
„132a straipsnis
Vadovaujantis įgyvendinimo priemonėmis, nurodytomis 125 straipsnio 1 dalyje, ir esant atitinkamo (-ų) Parlamento nario (-ių), kuriam (-iems) jie dirba, prašymui, akredituotiems Europos Parlamento narių padėjėjams vieną kartą iš atitinkamo Parlamento nario padėjėjų išmokos gali būti sumokėta arba įsikūrimo, arba persikėlimo išmoka, remiantis įrodymais, kad gyvenamosios vietos pakeitimas buvo būtinas. Išmokos dydis neviršija padėjėjo vieno mėnesio bazinio darbo užmokesčio dydžio.“;
41)
139 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalis iš dalies keičiama taip:
i)
b punktas pakeičiamas taip:
„b)
mėnesio, kurį akredituotas Europos Parlamento nario padėjėjas sulaukia 66 metų, pabaigoje arba išimties tvarka - pagal Tarnybos nuostatų 52 straipsnio antroje ir trečioje pastraipose nustatytą dieną;“;
ii)
d punktas pakeičiamas taip:
„d)
atsižvelgiant į tai, kad Europos Parlamento nario ir akredituoto Europos Parlamento nario padėjėjo profesiniai santykiai grindžiami pasitikėjimu, pasibaigus sutartyje numatytam įspėjimo terminui, per kurį akredituotam Europos Parlamento nario padėjėjui ar Europos Parlamentui, veikiančiam Europos Parlamento nario (-ių), kuriam (-iems) padėti buvo įdarbintas akredituotas Europos Parlamento nario padėjėjas, pavedimu, suteikiama teisė nutraukti sutartį nepasibaigus jos galiojimo terminui. Įspėjimo terminas turi būti ne trumpesnis kaip vienas mėnuo, skaičiuojant vieną mėnesį už kiekvienus tarnybos metus, ir ne ilgesnis kaip trys mėnesiai. Tačiau įspėjimo terminas negali būti pradėtas skaičiuoti nėštumo metu, jei pateikiama medicininė pažyma, motinystės atostogų arba laikinojo nedarbingumo atostogų metu, jei laikinojo nedarbingumo atostogos neužtrunka ilgiau kaip tris mėnesius. Be to, laikantis minėtų apribojimų šio termino skaičiavimas sustabdomas medicinine pažyma patvirtinto nėštumo, motinystės atostogų ar laikinojo nedarbingumo atostogų metu;“;
b)
įterpiama ši dalis:
„3a. Pagal 125 straipsnio 1 dalyje nurodytas įgyvendinimo priemones numatoma taikinimo procedūra, taikoma prieš nutraukiant akredituoto Parlamento nario padėjėjo darbo sutartį Europos Parlamento nario (-ių), kuriam (-iems) padėti buvo įdarbintas akredituotas Parlamento nario padėjėjas, arba atitinkamo Parlamento nario padėjėjo prašymu remiantis 1 dalies d punktu ir 3 dalimi.“;
42)
141 straipsnyje žodžiai „kiekviena institucija“ pakeičiami žodžiais „6 straipsnio pirmojoje pastraipoje nurodyta institucija“;
43)
papildoma šiuo straipsniu:
„142a straipsnis
Ne vėliau kaip 2020 m. gruodžio 31 d. Komisija pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai ataskaitą, kurioje įvertinamas šių Kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygų veikimas.“;
44)
priedas iš dalies keičiamas taip:
a)
1 straipsnio 1 dalis papildoma šiais sakiniais:
„Kitiems tarnautojams, kurie 2013 m. gruodžio 31 d. yra įdarbinti, pagal analogiją taikomi šio priedo 21 straipsnis, 22 straipsnis, išskyrus jo 4 dalį, 23 straipsnis, 24a straipsnis ir 31 straipsnio 6 ir 7 dalys. Laikiniesiems darbuotojams, kurie 2013 m. gruodžio 31 d. yra įdarbinti, pagal analogiją taikomas šio priedo 30 straipsnis ir 31 straipsnio 1, 2, 3 ir 5 dalys. Sutartininkams, kurie buvo įdarbinti iki 2014 m. sausio 1 d., Kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygų 33 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje, 47 straipsnio a punkte, 101 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje ir 139 straipsnio 1 dalies b punkte žodžiai „66 metai“ pakeičiami žodžiais „65 metai“;“
b)
papildoma šiuo straipsniu:
„6 straipsnis
Nuo 2014 m. sausio 1 d. laikinųjų darbuotojų, kuriems taikomas Kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygų 2 straipsnio a punktas ir kurie 2013 m. gruodžio 31 d. dirba agentūroje, sutartys be atrankos procedūros pakeičiamos į sutartis pagal Įdarbinimo sąlygų 2 straipsnio f punktą. Likusiesiems sutarties sąlygos nekeičiamos. Šis straipsnis netaikomas laikinųjų darbuotojų, įdarbintų agentūrų vadovais arba agentūrų vadovų pavaduotojais, kaip nurodyta Sąjungos teisės akte, kuriuo steigiama agentūra, sutartims ir pareigūnams, į agentūrą komandiruotiems tarnybos labui.“.
3 straipsnis
1. Šis reglamentas įsigalioja trečią dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
2. Šis reglamentas taikomas nuo 2014 m. sausio 1 d., išskyrus 1 straipsnio 44 punktą ir 1 straipsnio 73 punkto d papunktį, kurie taikomi nuo šio reglamento įsigaliojimo datos.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Strasbūre 2013 m. spalio 22 d.