ДИРЕКТИВА 2013/35/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 26 юни 2013 година
относно минималните изисквания за здраве и безопасност, свързани с експозицията на работниците на рискове, дължащи се на физически агенти (електромагнитни полета) (Двадесета специална директива по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО) и за отмяна на Директива 2004/40/ЕО
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 153, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Съгласно Договора Европейският парламент и Съветът могат да приемат посредством директиви минимални изисквания за насърчаване на подобряване, по-специално на работната среда, за да се гарантира по-добро равнище на закрила на здравето и безопасността на работниците. С тези директиви се избягва налагането на административни, финансови и правни ограничения, които биха възпрепятствали създаването и развитието на малки и средни предприятия.
(2)
В член 31, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз се предвижда, че „Всеки работник има право на условия на труд, които опазват неговото здраве и сигурност и зачитат достойнството му“.
(3)
След влизането в сила на Директива 2004/40/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно минималните изисквания за здраве и безопасност, свързани с експозицията на работниците на рискове, дължащи се на физически агенти (електромагнитни полета) (Осемнадесета специална директива по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО) (3), заинтересованите страни, и по-специално медицинската общност, изразиха сериозна загриженост във връзка с евентуалното отражение на прилагането на посочената директива върху използването на медицински процедури, базиращи се на медицинската образна диагностика. Загриженост беше изразена и във връзка с отражението на директивата върху някои промишлени дейности.
(4)
Комисията разгледа внимателно доводите, изтъкнати от заинтересованите страни, и след серия от консултации реши основно да преразгледа някои разпоредби на Директива 2004/40/ЕО въз основа на новите научни данни, предоставени от международно признати експерти.
(5)
Директива 2004/40/ЕО беше изменена с Директива 2008/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4), в резултат на което крайният срок за транспониране на Директива 2004/40/ЕО беше отложен с четири години, и в последствие с Директива 2012/11/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (5), в резултат на което крайният срок за транспонирането беше отложен до 31 октомври 2013 г. Това отлагане трябваше да позволи на Комисията да представи ново предложение, а на Европейския парламент и на Съвета - да приемат нова директива, основаваща се на по-нови и надеждни данни.
(6)
Директива 2004/40/ЕО следва да бъде отменена и да бъдат въведени по-подходящи и по-пропорционални мерки за защита на работниците от рисковете, свързани с електромагнитните полета. Същата директива обаче не визира дългосрочните ефекти, включително възможните канцерогенни ефекти, при експозицията на променливи във времето електрически, магнитни и електромагнитни полета, за които понастоящем не съществуват неоспорими научни доказателства, които да позволяват да се установи причинна връзка. Целта на настоящата директива е да се обхванат всички известни преки и косвени биофизически ефекти, причинени от електромагнитни полета, с оглед не само да се гарантира здравето и безопасността на всеки отделен работник, но също и да се осигури минимално равнище на защита за всички работници в Съюза, като същевременно се намали евентуалното нарушаване на конкуренцията.
(7)
Настоящата директива не визира евентуалните дългосрочни ефекти при експозицията на електромагнитни полета, тъй като понастоящем не съществуват утвърдени научни доказателства за установяване на причинна връзка. Ако обаче се появят такива утвърдени научни доказателства, Комисията следва да разгледа най-подходящите средства за справяне с тези последици и в доклада си относно практическото прилагане на настоящата директива следва да информира Европейския парламент и Съвета по този въпрос. В този процес Комисията, освен информацията, която получава от държавите-членки, следва да вземе предвид и най-новите научни изследвания, които са на разположение, и новите научни познания в резултат на данните в тази област.
(8)
Следва да се установят минимални изисквания, като по този начин се предостави възможност на държавите-членки да запазят или да приемат по-благоприятни разпоредби за защита на работниците, например като определят за електромагнитните полета по-ниски стойности за предприемане на действие (СПД) или гранични стойности на експозиция (ГСЕ). Прилагането на настоящата директива обаче не може да служи като основание за отстъпление от постигнатото в това отношение във всяка държава-членка.
(9)
Системата за защита срещу електромагнитни полета следва да се ограничи до това да определи без прекомерни подробности целите, които трябва да бъдат постигнати, принципите, които трябва да се спазват, и основните стойности, които трябва да се прилагат, за да може държавите-членки да прилагат минималните изисквания по еднакъв начин.
(10)
За защитата на работниците, изложени на електромагнитни полета, е необходимо провеждането на ефикасна и ефективна оценка на рисковете. Това задължение обаче следва да е съобразено със ситуацията на работното място. Поради това е целесъобразно да се определи система за защита, която групира различните рискове по прост и лесно разбираем начин. Следователно включването в практически ръководства на определен брой показатели и стандартни ситуации може да помогне на работодателите в изпълнението на задълженията им.
(11)
Нежеланите последици за човешкото тяло зависят от честотата на електромагнитните полета или от лъченията, на които то е изложено. Следователно е необходимо системите за ограничаване на експозицията да бъдат съобразени с пространствените характеристики на експозицията и честотната зависимост, за да бъдат адекватно защитени работниците, изложени на електромагнитни полета.
(12)
Нивото на експозиция на електромагнитни полета може да бъде намалено по-ефективно чрез въвеждането на превантивни мерки още на етапа на проектирането на работните места, както и като бъде дадено предимство при избора на оборудване, процеси и методи на работа на ограничаването на рисковете при източника. По този начин разпоредбите относно оборудването и методите на работа допринасят за защитата на работниците, които ги използват. Необходимо е обаче да се избегне дублирането на оценки, когато работното оборудване отговаря на изискванията на правото на Съюза в областта на продуктите, определящо по-строги равнища на безопасност, отколкото предвидените в настоящата директива. В голям брой случаи това позволява по-лесно оценяване.
(13)
Важно е работодателите да се адаптират към техническия прогрес и към научните познания по отношение на рисковете, свързани с експозицията на електромагнитни полета, с оглед подобряването на безопасността и опазването на здравето на работниците.
(14)
Тъй като настоящата директива е специална директива по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО на Съвета от 12 юни 1989 г. относно въвеждането на мерки за насърчаване подобряването на безопасността и здравето на работниците на работното място (6), Директива 89/391/ЕИО се прилага по отношение на експозицията на работниците на електромагнитни полета, без това да засяга прилагането на по-строгите и/или по-специфични разпоредби, съдържащи се в настоящата директива.
(15)
Физическите величини, ГСЕ и СПД, предвидени в настоящата директива, се основават на препоръките на Международната комисия за защита срещу нейонизиращите лъчения (ICNIRP) и следва да се разглеждат в съответствие с тях, доколкото настоящата директива не предвижда друго.
(16)
За да се гарантира актуалността на настоящата директива, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз във връзка с чисто технически изменения на приложенията към настоящата директива с цел отразяване приемането на регламенти и директиви в областта на техническата хармонизация и стандартизацията, на техническия прогрес, промените в релевантните стандарти или спецификации и новите научни открития относно рисковете, свързани с електромагнитните полета, както и да адаптира СПД. От особено значение е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе необходимите консултации, включително на експертно равнище. При подготвянето и съставянето на делегирани актове Комисията следва да осигури едновременното, своевременно и подходящо предаване на съответните документи на Европейския парламент и на Съвета.
(17)
Ако се наложи приемането на изменения на приложенията от чисто техническо естество, Комисията следва да работи в тясно сътрудничество с Консултативния комитет за безопасност и здраве на работното място, създаден с Решение на Съвета от 22 юли 2003 г. (7)
(18)
В изключителни случаи, когато сериозни съображения за спешност налагат това, като например възможни непосредствени рискове за здравето и безопасността на работниците, дължащи се на експозицията им на електромагнитни полета, следва да бъде предоставена възможност да се приложи процедурата по спешност за делегираните актове, приемани от Комисията.
(19)
В съответствие със Съвместната политическа декларация от 28 септември 2011 г. на държавите-членки и Комисията относно обяснителните документи (8), държавите-членки се ангажират в случаите, когато това е обосновано, да прилагат към уведомлението за мерките си за транспониране един или повече документи, поясняващи връзката между компонентите на дадена директива и съответните части от националните инструменти за транспониране. По отношение на настоящата директива законодателят смята предаването на такива документи за обосновано.
(20)
Разполагането със система, която включва ГСЕ и СПД, когато е приложимо, следва да се разглежда като средство за по-лесно осигуряване на високо равнище на защита срещу вредни за здравето последици и рискове за безопасността, които могат да се дължат на експозицията на електромагнитни полета. Подобна система обаче може да се окаже в конфликт с някои специфични условия при определени дейности, като използването на техниката на магнитен резонанс в медицината. Поради това е необходимо посочените специфични условия да бъдат взети предвид.
(21)
Като се има предвид спецификата на въоръжените сили и за да се позволи ефективното им действие и взаимодействие, включително при съвместни международни военни учения, държавите-членки следва да могат да прилагат равностойни или по-специфични системи за защита, като международно приети стандарти, например стандартите на НАТО, при условие че биват предотвратени вредните последствия за здравето и рисковете за безопасността.
(22)
От работодателите следва да се изисква да гарантират, че рисковете, свързани с експозицията на електромагнитни полета на работното място, са премахнати или сведени до минимум. Независимо от това в конкретни случаи и при надлежно обосновани обстоятелства, е възможно ГСЕ, определени в настоящата директива, да бъдат надвишени само временно. В такъв случай от работодателите следва да се изисква да предприемат необходимите действия, за да възстановят колкото е възможно по-бързо спазването на ГСЕ.
(23)
Системата, гарантираща високо равнище на защита по отношение на вредни за здравето последици и рискове за безопасността, които могат да се дължат на експозицията на електромагнитни полета, следва да отчита специфичните групи работници, изложени на специфичен риск, и да предотвратява проблемите, породени от смущения при медицински изделия като метални протези, кордиостимулатори, дефибрилатори, ушни и други импланти или медицински изделия, които се поставят върху тялото, както и въздействието върху тяхното функциониране. Смущенията, най-вече на кардиостимулатори, може да се получат и на нива, по-ниски от СПД, и поради това следва да са предмет на подходящи предпазни и защитни мерки,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Цел и приложно поле
1. Настоящата директива, която е двадесетата специална директива по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО, определя минималните изисквания за защита на работниците срещу рисковете за тяхното здраве и безопасност, които се дължат или могат да се дължат на експозиция на електромагнитни полета по време на работа.
2. Настоящата директива обхваща всички известни преки биофизични ефекти и непреките ефекти, дължащи се на експозицията на електромагнитни полета.
3. Граничните стойности на експозиция (ГСЕ), определени в настоящата директива, обхващат само научно потвърдените връзки между краткосрочните преки биофизични ефекти и експозицията на електромагнитни полета.
4. Настоящата директива не обхваща евентуалните дългосрочни ефекти.
Комисията осъществява наблюдение на последните научни достижения. Ако се появят научно потвърдени доказателства за евентуалните дългосрочни ефекти, Комисията разглежда възможните подходящи ответни политически мерки, включително, по целесъобразност, представянето на законодателно предложение за справяне с тези последици. Чрез своя доклад относно практическото прилагане на настоящата директива, посочен в член 15, Комисията информира Европейския парламент и Съвета по този въпрос.
5. Настоящата директива не обхваща рисковете, произтичащи от контакта с проводници под напрежение.
6. Без да се засягат по-строгите и/или по-специални разпоредби в настоящата директива, Директива 89/391/ЕИО продължава да се прилага изцяло за всички области, посочени в параграф 1.
Член 2
Определения
За целите на настоящата директива се прилагат следните определения:
а)
„електромагнитни полета“ означава статични електрически полета, постоянни магнитни полета и променливи във времето електрически, магнитни и електромагнитни полета с честоти до 300 GHz;
б)
„преки биофизични ефекти“ означава ефекти, пряко предизвикани в човешкото тяло от наличието на електромагнитно поле, включително:
i)
термични ефекти като нагряване на тъканите чрез поглъщане на енергия от електромагнитни полета в тъканите;
ii)
нетоплинни ефекти като стимулация на мускулите, нервите или сетивните органи. Тези ефекти могат да вредят на умственото и физическото здраве на изложените работници. Нещо повече, стимулацията на сетивните органи може да доведе до преходни симптоми като световъртеж или зрителни нарушения. Тези ефекти могат да предизвикат временно дразнение или да засегнат когнитивните способности или други мозъчни или мускулни функции, като по този начин могат да се отразят на способността на даден работник да работи безопасно, т.е. рискове за безопасността; както и
iii)
протичане на електрически ток в крайниците;
в)
„непреки ефекти“ означава ефекти, предизвикани от наличието на обект в електромагнитното поле, което може да предизвика опасност за здравето или безопасността, като:
i)
смущения на медицинско електронно оборудване и изделия, включително кардиостимулатори и другите имплантирани медицински изделия или медицински изделия, които се поставят върху тялото;
ii)
опасност от попадане на феромагнитни предмети в постоянни магнитни полета;
iii)
задействане на електрически взриватели (детонатори);
iv)
пожари и експлозии, възникнали от запалването на запалими материали от искри, причинени от индуцирани полета, от допирни електрически токове или от искрови разряди, както и
v)
контактни токове;
г)
„гранични стойности на експозиция (ГСЕ)“ означава стойности, определени въз основа на биофизични и биологични съображения, и по-специално въз основа на научно потвърдените краткосрочни и остри преки ефекти, т.е. термични ефекти и електрическа стимулация на тъканите;
д)
„ГСЕ по отношение на последиците за здравето“ означава ГСЕ, над които при работниците биха могли да възникнат вредни за здравето последици като нагряване или стимулация на нервните и мускулните тъкани;
е)
„ГСЕ по отношение на ефектите за чувствителността“ означава ГСЕ, над които при работниците би могло да възникне преходно разстройство на сетивните възприятия и незначителни промени в мозъчните функции;
ж)
„стойности за предприемане на действие (СПД)“ означава оперативни стойности, установени, за да се опрости процесът на доказване на спазването на съответните ГСЕ или, когато е приложимо, за да бъдат приети съответните мерки за защита или превенция, посочени в настоящата директива.
В приложение II е използвана следната терминология относно СПД:
i)
за електрическите полета „ниски СПД“ и „високи СПД“ означава стойности, които се отнасят до специфичните мерки за защита или превенция, посочени в настоящата директива; както и
ii)
за магнитните полета „ниски СПД“ означава стойности, които се отнасят до ГСЕ по отношение на ефектите за чувствителността, а „високи СПД“ - до ГСЕ по отношение на последиците за здравето.
Член 3
Гранични стойности на експозиция и стойности за предприемане на действие
1. Физическите величини по отношение на експозицията на електромагнитни полета са посочени в приложение I. ГСЕ по отношение на последиците за здравето, ГСЕ по отношение на ефектите за чувствителността и СПД са определени в приложения II и III.
2. Държавите-членки изискват от работодателите да гарантират, че експозицията на работниците на електромагнитни полета се ограничава до ГСЕ по отношение на последиците за здравето и ГСЕ по отношение на ефектите за чувствителността, посочени в приложение II за нетоплинните ефекти, и посочени в приложение III за термичните ефекти. Спазването на ГСЕ по отношение на последиците за здравето и ГСЕ по отношение на ефектите за чувствителността трябва да бъде установено чрез използване на съответните процедури за оценка на експозицията, посочени в член 4. Ако експозицията на работниците на електромагнитни полета надвишава ГСЕ, работодателят предприема незабавни действия в съответствие с член 5, параграф 8.
3. За целите на настоящата директива, когато е доказано, че съответните стойности за предприемане на действие, посочени в приложения II и III, не са надвишени, работодателят спазва ГСЕ по отношение на последиците за здравето и ГСЕ по отношение на ефектите за чувствителността. Ако експозицията надвишава СПД, работодателят предприема действия в съответствие с член 5, параграф 2, освен ако оценката, извършена в съответствие с член 4, параграфи 1, 2 и 3, не показва, че съответните ГСЕ не са надвишени и че могат да бъдат изключени рисковете за безопасността.
Независимо от първата алинея, експозицията може да надвишава:
а)
ниските СПД за електрически полета (приложение II, таблица Б1), когато това е обосновано от практиката или процеса, при условие че не бъдат надвишени ГСЕ по отношение на ефектите за чувствителността (приложение II, таблица А3); или
i)
че не бъдат надвишени ГСЕ по отношение на последиците за здравето (приложение II, таблица А2);
ii)
че надвишените стойности на искровите разряди и на контактните токове (приложение II, таблица Б3) бъдат предотвратени чрез специфични защитни мерки, както е посочено в член 5, параграф 6; както и
iii)
че работниците са получили информация относно ситуациите, посочени член 6, буква е);
б)
ниските СПД за магнитни полета (приложение II, таблица Б2), когато това е обосновано от практиката или процеса, включително в главата и торса по време на работната смяна, при условие че не бъдат надвишени ГСЕ по отношение на ефектите за чувствителността (приложение II, таблица А3); или
i)
надвишаването на ГСЕ по отношение на ефектите за чувствителността е само временно;
ii)
че не бъдат надвишени ГСЕ по отношение на последиците за здравето (приложение II, таблица А2);
iii)
че са предприети действия в съответствие с член 5, параграф 9, когато има преходни симптоми по буква а) от посочения параграф; както и
iv)
че работниците са получили информация относно ситуациите, посочени в член 6, буква е);
4. Независимо от параграфи 2 и 3, експозицията може да надвишава:
а)
ГСЕ по отношение на ефектите за чувствителността (приложение II, таблица А1) по време на работната смяна, когато това е обосновано от практиката или процеса, при условие че:
i)
надвишаването е само временно;
ii)
не бъдат надвишени ГСЕ по отношение на последиците за здравето (приложение II, таблица А1);
iii)
взети са специфични превантивни мерки в съответствие с член 5, параграф 7;
iv)
предприети са действия в съответствие с член 5, параграф 9, при преходните симптоми по буква б) от посочения параграф; както и
v)
работниците са получили информация относно ситуациите, посочени в член 6, буква e);
б)
ГСЕ по отношение на ефектите за чувствителността (приложение II, таблица А3 и приложение III, таблица А2) по време на работната смяна, когато това е обосновано от практиката или процеса, при условие че:
i)
надвишаването е само временно;
ii)
ГСЕ по отношение на последиците за здравето (приложение II, таблица А2 и приложение III, таблици А1 и А3) не бъдат надвишени;
iii)
предприети са действия съгласно член 5, параграф 9, при преходни симптоми по буква а) от посочения параграф; както и
iv)
работниците са получили информация относно ситуациите, посочени в член 6, буква e).
ГЛАВА II
ЗАДЪЛЖЕНИЯ НА РАБОТОДАТЕЛИТЕ
Член 4
Оценка на рисковете и определяне на експозицията
1. В изпълнение на задълженията, определени в член 6, параграф 3 и член 9, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО, работодателят оценява всички рискове за работниците, произтичащи от електромагнитни полета на работното място, и ако е необходимо, измерва или изчислява нивата на електромагнитните полета, на които са изложени работниците.
Без да се засягат член 10 от Директива 89/391/ЕИО и член 6 от настоящата директива, тази оценка, при поискване, може да се направи обществено достояние в съответствие с приложимото законодателство на Съюза и приложимите национални законодателства. По-специално, в случай на обработка на лични данни на служители в хода на такава оценка, всяко публикуване трябва да отговаря на изискванията на Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (9) и на националните законодателства на държавите-членки, които прилагат посочената директива. Публични органи, които разполагат с оценката, могат да дадат отказ на искане за достъп до оценката или на искане за предоставяне на оценката на обществеността, когато оповестяването би засегнало защитата на търговските интереси на работодателя, включително на интелектуалната собственост, освен ако първостепенен обществен интерес не налага оповестяването ѝ. Работодателят може да откаже оповестяването или предоставянето на обществеността на оценката при същите условия в съответствие с приложимото законодателство на Съюза и приложимите национални законодателства.
2. За целите на оценката, предвидена в параграф 1 от настоящия член, работодателят идентифицира и оценява електромагнитните полета на работното място, като взема предвид съответните практически насоки, посочени в член 14 и други приложими стандарти или насоки, предоставени от засегнатите държави-членки, включително бази данни за експозицията. Независимо от задълженията на работодателя по настоящия член, същият има също право, когато е уместно, да вземе предвид нивата на емисиите и други свързани с безопасността данни, предоставени от производителите или доставчиците на оборудването в съответствие с приложимото право на Съюза, включително оценка на рисковете, ако това е приложимо към условията на експозиция на работното място или мястото на инсталацията.
3. Ако спазването на ГСЕ не може да бъде надеждно определено на базата на лесно достъпна информация, оценката на експозицията се извършва въз основа на измервания или изчисления. В такъв случай оценката взема предвид неопределеността при измерванията или изчисленията (например цифрови грешки, моделиране на източника, спектрална геометрия и електрическите свойства на тъканите и материалите), определена съобразно добрите практики в тази област.
4. Оценката, измерването и/или изчисленията, посочени в параграфи 1, 2 и 3 от настоящия член, се планират и извършват от компетентните служби или лица през подходящи интервали от време, като се вземат предвид насоките, издадени съгласно настоящата директива, и се обърне особено внимание на разпоредбите на членове 7 и 11 от Директива 89/391/ЕИО относно необходимите компетентни служби или лица и консултациите и участието на работниците. Данните, получени от оценката, измерването и/или изчисляването на нивото на експозиция, се съхраняват в подходящ проследим вид, който позволява с тях да бъдат правени справки на по-късен етап, в съответствие с националното право и практика.
5. Когато пристъпва към оценяване на рисковете, в съответствие с член 6, параграф 3 от Директива 89/391/ЕИО, работодателят обръща особено внимание на следните елементи:
а)
ГСЕ по отношение на последиците за здравето, ГСЕ по отношение на ефектите за чувствителността и СПД, посочени в член 3 и в приложения II и III към настоящата директива;
б)
честотата, нивото, продължителността и типа на експозицията, включително разпределение по тялото на работника и в пространството на работното място;
в)
всички преки биофизични ефекти;
г)
всички последици за здравето и безопасността на изложените на специфичен риск работници, по-специално работниците, носещи активно или пасивно имплантирано медицинско изделие (като кардиостимулатори), работниците, носещи медицински изделия, които се поставят върху тялото (като инсулинови помпи), и бременните работнички;
д)
всички непреки ефекти;
е)
съществуването на заместващо работно оборудване, проектирано с цел намаляване нивото на експозиция на електромагнитни полета;
ж)
подходяща информация, получена от здравно наблюдение, посочено в член 8;
з)
информация от производителя на оборудване
и)
друга съответна информация, свързана със здравословните и безопасни условия на труд;
й)
многобройни източници на експозиция;
к)
едновременната експозиция на полета с много честоти.
6. За работни места, достъпни за обществеността, не е необходима оценка на експозицията, при условие че вече е извършена оценка в съответствие с разпоредбите за ограничение на експозицията на обществеността на електромагнитни полета, посочените в нея ограничения се спазват за работниците и са изключени рисковете за здравето и безопасността. Когато се използва само предназначено за обществено ползване оборудване, съответстващо на законодателството на Съюза в областта на продуктите, с което се установяват по-строги равнища на безопасност от предвидените в настоящата директива, и това оборудване се използва съобразно предназначението си, тези условия се считат за изпълнени.
7. Работодателят разполага с оценката на рисковете в съответствие с член 9, параграф 1, буква а) от Директива 89/391/ЕИО и определя мерките, които трябва да бъдат взети в съответствие с член 5 от настоящата директива. Оценката на рисковете може да включва причините, поради които работодателят смята, че естеството и обемът на рисковете, свързани с електромагнитните полета, правят ненужна допълнителната по-пълна оценка на рисковете. Оценката на рисковете се актуализира редовно, по-специално когато са настъпили съществени изменения, които биха могли да я направят неактуална, или когато резултатите от здравното наблюдение по член 8 покажат, че това е необходимо.
Член 5
Разпоредби, които имат за цел да се избягват или намаляват рисковете
1. Като се отчитат техническият прогрес и съществуването на мерки за контрол на генерирането на електромагнитни полета при източника, работодателят предприема необходимите действия, за да гарантира, че рисковете, произтичащи от наличието на електромагнитни полета на работното място, са премахнати или сведени до минимум.
Намаляването на рисковете, които възникват от експозицията на електромагнитни полета, се основава на общите принципи на превенция, определени в член 6, параграф 2 от Директива 89/391/ЕИО.
2. Въз основа на оценката на рисковете, посочена в член 4, когато съответните СПД, посочени в член 3 и в приложения II и III, бъдат надхвърлени, и освен ако оценката, извършена в съответствие с член 4, параграфи 1, 2 и 3, не покаже, че експозицията не надвишава съответните ГСЕ и че е изключен всякакъв риск за безопасността, работодателят изготвя и прилага план за действие, който съдържа технически и/или организационни мерки, с цел експозицията да не надхвърли ГСЕ по отношение на последиците за здравето и ГСЕ по отношение на ефектите за чувствителността, като се отчита по-специално следното:
а)
други методи на работа, които водят до по-малка експозиция на електромагнитни полета;
б)
избор на оборудване, излъчващо по-слабо интензивни електромагнитни полета, като се има предвид работата, която трябва да се свърши;
в)
технически мерки, целящи намаляване на излъчването на електромагнитни полета, включително, когато е необходимо, използването на механизми за заключване, за екраниране или на сходни механизми за опазване на здравето;
г)
подходящи мерки за поставяне на граници и за определяне на достъпа (като знаци, надписи, маркировка на пода, заграждения), с цел да се ограничи или контролира достъпът;
д)
в случай на експозиция на електромагнитни полета, мерки и процедури за управление на искровите разряди и контактните токове с технически средства и чрез обучение на работниците;
е)
подходящи програми за поддържане на работното оборудване, работните места и работните постове;
ж)
проектиране и разполагане на работните места и на работните постове;
з)
ограничаване на продължителността и на интензивността на експозицията; както и
и)
наличие на подходящи лични предпазни средства.
3. Въз основа на оценката на рисковете, посочена в член 4, работодателят изготвя и прилага план за действие, който съдържа технически и/или организационни мерки, с цел да предотврати всички рискове за работниците, изложени на специфичен риск, и всички рискове, произтичащи от непреките ефекти, посочени в член 4.
4. Наред с предоставянето на информацията, посочена в член 6 от настоящата директива, работодателят, съгласно член 15 от Директива 89/391/ЕИО, адаптира мерките, посочени в настоящия член, към изискванията на работниците, изложени на специфичен риск, и индивидуалните оценки на рисковете, както е уместно, по-специално за работниците, които са заявили, че носят активно или пасивно имплантирани медицински изделия (като кардиостимулатори) или медицински изделия, които се поставят върху тялото (като инсулинови помпи) или за бременните работнички, които са информирали работодателя за своето състояние.
5. Въз основа на оценката на рисковете, посочена в член 4, работните места, където е вероятно работниците да бъдат изложени на електромагнитни полета, надвишаващи СПД, се обозначават с подходящ знак в съответствие с приложения II и III и с Директива 92/58/ЕИО на Съвета от 24 юни 1992 г. относно минималните изисквания за осигуряване на знаци за безопасност и/или здраве по време на работа (Девета специална директива по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО) (10). При необходимост тези места се ограждат, а достъпът до тях се ограничава. Когато достъпът до тези места е ограничен по подходящ начин поради други причини и работниците са информирани относно рисковете от електромагнитните полета, не се изискват специфичните за електромагнитните полета знаци и ограничения на достъпа.
6. В изпълнение на разпоредбите на член 3, параграф 3, буква а) се вземат специфични защитни мерки, например обучение на работниците в съответствие с член 6 и използване на технически средства и индивидуална защита като заземяване на работните обекти, свързване на работниците с работните обекти (свързване с еднакъв потенциал) и където е подходящо и в съответствие с член 4, параграф 1, буква а) от Директива 89/656/ЕИО на Съвета от 30 ноември 1989 г. относно минималните изисквания за безопасността и здравето на работниците при използването на лични предпазни средства на работното място (трета специална директива по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО) (11) - използване на изолиращи обувки, ръкавици и защитно облекло.
7. В изпълнение на разпоредбите на член 3, параграф 4, буква а) се вземат специфични защитни мерки, като контролиране на движенията.
8. Работниците не се излагат на стойности, надвишаващи ГСЕ по отношение на последиците за здравето и ГСЕ по отношение на ефектите за чувствителността, освен ако не са изпълнени условията, предвидени в член 10, параграф 1, буква а) или буква в) или в член 3, параграф 3 или параграф 4. Ако въпреки взетите от работодателя мерки за спазване на настоящата директива, ГСЕ по отношение на последиците за здравето и ГСЕ по отношение на ефектите за чувствителността бъдат надвишени, работодателят взема незабавно мерки, за да намали експозицията под посочените гранични стойности на експозиция. Работодателят определя и записва причините за превишаването на ГСЕ по отношение на последиците за здравето и на ГСЕ по отношение на ефектите за чувствителността и променя съответно мерките за защита и превенция, за да се избегне повторно превишаване на тези стойности. Изменените мерки за защита и превенция се съхраняват в подходящ проследим вид, който позволява с тях да бъдат правени справки на по-късен етап, в съответствие с националното право и практика.
9. В изпълнение на член 3, параграфи 3 и 4 и при поява на преходни симптоми, за които е сигнализирал работник, работодателят актуализира, ако е необходимо, оценката на риска и мерките за превенция. Преходните симптоми може да включват:
а)
сетивните възприятия и въздействията върху функциите на централната нервна система в главата, предизвикани от променливи във времето магнитни полета; както и
б)
ефектите от постоянните магнитни полета, като световъртеж и гадене.
Член 6
Информиране и обучение на работниците
Без да се засягат разпоредбите на членове 10 и 12 от Директива 89/391/ЕИО, работодателят гарантира, че работниците, които има вероятност да бъдат изложени на рискове, произтичащи от електромагнитни полета при работа, и/или техните представители получават необходимата информация и обучение във връзка с резултатите от оценката на рисковете, предвидена в член 4 от настоящата директива, по-специално относно:
а)
мерките, взети за прилагане на настоящата директива;
б)
стойностите и съдържанието, вложено в понятията ГСЕ и СПД, свързаните възможни рискове и взетите превантивни мерки;
в)
възможните непреки ефекти от експозицията;
г)
резултатите от оценката, измерването или изчисленията на нивата на експозиция на електромагнитни полета, извършени в съответствие с член 4 от настоящата директива;
д)
начина за установяване и съобщаване на вредните за здравето последици от експозиция;
е)
възможността за поява на преходни симптоми и усещания, свързани с въздействия върху централната или периферната нервна система;
ж)
условията, при които работниците имат право на здравно наблюдение;
з)
безопасните работни практики, позволяващи да се сведат до минимум рисковете от експозиция;
и)
работниците, изложени на специфичен риск, посочени в член 4, параграф 5, буква г) и член 5, параграфи 3 и 4 от настоящата директива.
Член 7
Консултации и участие на работниците
Консултациите и участието на работниците и/или техните представители се осъществяват в съответствие с член 11 от Директива 89/391/ЕИО.
ГЛАВА III
ДРУГИ РАЗПОРЕДБИ
Член 8
Здравно наблюдение
1. С цел предотвратяване и ранна диагностика на всяка вредна за здравето последица, дължаща се на експозиция на електромагнитни полета, се провежда подходящо здравно наблюдение на работниците в съответствие с член 14 от Директива 89/391/ЕИО. В съответствие с националното законодателство и/или практика се предвижда наличието на медицински досиета и възможността да бъдат правени справки по тях.
2. В съответствие с националното законодателство и практика резултатите от здравното наблюдение се съхраняват в подходяща форма, така че да може да се направи справка с тях на по-късен етап, като се вземат под внимание изискванията, свързани с поверителността. При поискване от страна на работниците те имат право на достъп до своите лични здравни досиета.
В случай на нежелана или неочаквана последица за здравето, за която е сигнализирал работник, или при всички случаи, когато се установи експозиция над ГСЕ, работодателят осигурява на съответния(те) работник(ци) подходящи медицински прегледи или индивидуално наблюдение на здравето в съответствие с националното законодателство и практика.
Извършването на тези прегледи или наблюдение се осигурява в часове, избрани от работника, и разходите, свързани с тях, не се поемат от последния.
Член 9
Санкции
Държавите-членки предвиждат подходящи санкции, които се прилагат в случай на нарушаване на националното законодателство, прието в съответствие с настоящата директива. Тези санкции трябва да бъдат ефективни, пропорционални и възпиращи.
Член 10
Дерогации
1. Чрез дерогация от член 3, но без да се засягат разпоредбите на член 5, параграф 1 се прилага следното:
а)
експозицията може да надвишава ГСЕ, ако тя е свързана с инсталирането, изпитването, използването, разработването, поддръжката и научните изследвания във връзка с оборудване в областта на магнитнорезонансната образна диагностика за пациенти в здравеопазването, ако е изпълнено всяко от следните условия:
i)
оценката на рисковете, извършена в съответствие с член 4, е показала, че ГСЕ са надвишени;
ii)
с оглед нивото на развитие са приложени всички технически и/или организационни мерки;
iii)
при надлежно обосновани обстоятелства за превишаване на ГСЕ;
iv)
отчетени са характеристиките на работното място, работното оборудване или работните практики; и
v)
работодателят докаже, че работниците продължават да са защитени срещу вредни последици за здравето и рискове за безопасността, включително като гарантира, че се следват инструкциите за безопасна употреба, предоставени от производителя в съответствие с Директива 93/42/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 г. относно медицинските изделия (12);
б)
държавите-членки могат да предвидят прилагането на равностойна или по-специфична защитна система по отношение на персонала, работещ във функциониращи военни съоръжения или участващ във военни дейности, включително съвместни международни военни учения, при условие че бъдат предотвратени вредните последици за здравето и рисковете за безопасността;
в)
държавите-членки могат да позволят, когато има надлежно обосновани обстоятелства и само докогато обстоятелствата остават надлежно обосновани, временно надвишаване на ГСЕ в специфични сектори и за конкретни дейности извън обхвата на букви а) и б). За целите на настоящата буква „надлежно обосновани обстоятелства“ означава обстоятелства, при които са изпълнени следните критерии:
i)
оценката на рисковете, извършена в съответствие с член 4, е показала, че ГСЕ са надвишени;
ii)
с оглед нивото на развитие са приложени всички технически и/или организационни мерки;
iii)
отчетени са специфичните характеристики на работното място, работното оборудване или работните практики; както и
iv)
при условие че работодателят докаже, че работниците продължават да са защитени срещу вредни последици за здравето и рискове за безопасността, включително като използва сравними, по-конкретни и международно приети стандарти и насоки.
2. В доклада, посочен в член 15, държавите-членки информират Комисията за всяка дерогация по букви б) и в) от параграф 1 и за обосноваващите ги причини.
Член 11
Технически изменения на приложенията
1. Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 12, за да внася изменения от чисто техническо естество в приложенията с цел да:
а)
вземе предвид приемането на регламенти и директиви в областта на техническата хармонизация и стандартизацията, свързани с проектирането, изграждането, производството или конструкцията на работното оборудване или работните места;
б)
вземе предвид техническия прогрес, промените в най-важните стандарти или спецификации и новите научни открития относно електромагнитните полета;
в)
внесе корекции в СПД, при условие че работодатели продължават да бъдат обвързани от съществуващите ГСЕ, посочени в приложения II и III, а са налице нови научни данни.
2. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 12, за да включи в приложение II Насоките на Международната комисия за защита срещу нейонизиращите лъчения (ICNIRP) за ограничаване на експозицията на електрически полета, индуцирани от движението на човешкото тяло в постоянно магнитно поле и от променливи във времето магнитни полета под 1 Hz, веднага щом посочените насоки бъдат приети.
3. Когато, в случай на измененията, посочени в параграфи 1 и 2, сериозни съображения за спешност налагат това, процедурата, предвидена в член 13, се прилага за делегираните актове, приети в съответствие с настоящия член.
Член 12
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при условията, предвидени в настоящия член.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 11, се предоставя на Комисията за срок от пет години, считано от 29 юни 2013 година. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се продължава мълчаливо за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 11, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява делегирането на правомощията, посочени във въпросното решение. То поражда действие в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз или на посочена в него по-късна дата. То не засяга валидността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира за това едновременно Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 11, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета, или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този период се удължава с два месеца по искане на Европейския парламент или на Съвета.
Член 13
Процедура по спешност
1. Делегираните актове, приети съгласно настоящия член, влизат в сила незабавно и се прилагат, докато не бъде представено възражение в съответствие с параграф 2. В нотификацията относно делегирания акт до Европейския парламент и Съвета се посочват причините за използването на процедурата по спешност във връзка със здравето и защитата на работниците.
2. Европейският парламент или Съветът могат да представят възражения срещу делегиран акт в съответствие с процедурата, посочена в член 12, параграф 5. В такъв случай Комисията незабавно отменя акта, след като бъде нотифицирана от Европейския парламент или от Съвета за решението за представяне на възражения.
ГЛАВА IV
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 14
Практическо ръководство
За улесняване изпълнението на настоящата директива Комисията предоставя незадължителни практически ръководства най-късно шест месеца преди 1 юли 2016 г. В частност практическите ръководства се отнасят до следните въпроси:
а)
определяне на експозицията, като се вземат предвид подходящите европейски или международни стандарти, включително:
-
методите на изчисляване при оценката на ГСЕ,
-
пространствено-усреднените стойности на външните електрически и магнитни полета,
-
насоките за третиране на несигурността при измерванията и изчисленията;
б)
насоки за доказване на спазването при специални видове нехомогенна експозиция в конкретни случаи, въз основа на добре установена дозиметрия;
в)
описание на „метода на претеглени върхови стойности“ за нискочестотните полета и на „сумирането на многочестотни полета“ за високочестотните полета;
г)
изготвяне на оценката на риска и когато е възможно предоставяне на опростени техники, като се отчитат по-специално нуждите на МСП;
д)
мерки, насочени към избягване или намаляване на рисковете, включително специфични мерки за превенция в зависимост от нивото на експозиция и характеристиките на работното място;
е)
установяване на документирани работни процедури, както и на специфични мерки за информиране и обучение за работниците, изложени на електромагнитни полета по време на дейности, свързани с магнитнорезонансна образна диагностика, попадащи в хипотезата по член 10, параграф 1, буква а);
ж)
оценка на експозицията в честотния обхват от 100 kHz до 10 MHz, при която трябва да се отчитат и термичните, и нетоплинните последици;
з)
насоки относно медицинските прегледи и наблюдението на здравето, които трябва да се осигурят от работодателя в съответствие с член 8, параграф 2.
Комисията работи в тясно сътрудничество с Консултативния комитет за безопасност и здраве на работното място. Европейският парламент бива информиран за това.
Член 15
Преразглеждане и доклади
Като се взема под внимание член 1, параграф 4, докладът относно практическото прилагане на настоящата директива се изготвя в съответствие с член 17а от Директива 89/391/ЕИО.
Член 16
Транспониране
1. Държавите-членки привеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, до 1 юли 2016 г.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 17
Отмяна
1. Директива 2004/40/ЕО се отменя, считано от 29 юни 2013 година.
2. Позоваванията на отменената директива се считат за позовавания на настоящата директива и се четат в съответствие с таблицата на съответствието в приложение IV.
Член 18
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила в деня на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 19
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 26 юни 2013 година.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA 2013/35/ES
2013 m. birželio 26 d.
dėl būtiniausių sveikatos ir saugos reikalavimų, susijusių su fizikinių veiksnių (elektromagnetinių laukų) keliama rizika darbuotojams (dvidešimtoji atskira direktyva, kaip apibrėžta Direktyvos 89/391/EEB 16 straipsnio 1 dalyje), ir kuria panaikinama Direktyva 2004/40/EB
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 153 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
pasikonsultavę su Regionų komitetu,
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (2),
kadangi:
(1)
pagal Sutartį Europos Parlamentas ir Taryba gali direktyvomis patvirtinti būtiniausius reikalavimus, kuriais skatinami patobulinimai, ypač darbo aplinkoje, užtikrinantys geresnę darbuotojų sveikatos apsaugą ir saugą. Tokios direktyvos turi būti priimamos siekiant išvengti administracinių, finansinių ir teisinių apribojimų, trukdančių kurti mažąsias ir vidutines įmones ir jas plėtoti, nustatymo;
(2)
Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 31 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad kiekvienas darbuotojas turi teisę į saugias, jo sveikatą ir orumą atitinkančias darbo sąlygas;
(3)
įsigaliojus 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvai 2004/40/EB dėl būtiniausių sveikatos ir saugos reikalavimų, susijusių su fizikinių veiksnių (elektromagnetinių laukų) keliama rizika darbuotojams (aštuonioliktoji atskira direktyva, kaip apibrėžta Direktyvos 89/391/EEB 16 straipsnio 1 dalyje) (3), suinteresuotieji subjektai, visų pirma medicinos srities specialistai, išreiškė didelį susirūpinimą dėl to, kokį poveikį tos direktyvos įgyvendinimas galėtų padaryti medicinos procedūroms, kuriose naudojama vizualizavimo medicinos tikslais technika. Taip pat buvo išreikštas susirūpinimas dėl direktyvos poveikio tam tikrai pramonės veiklai;
(4)
Komisija atidžiai išnagrinėjo suinteresuotųjų subjektų pateiktus argumentus ir po kelių konsultacijų, remdamasi naujais tarptautiniu mastu pripažintų mokslo specialistų pateiktais moksliniais duomenimis, nusprendė išsamiai persvarstyti kai kurias Direktyvos 2004/40/EB nuostatas;
(5)
Direktyva 2004/40/EB buvo iš dalies pakeista Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/46/EB (4), tokiu būdu Direktyvos 2004/40/EB perkėlimo į nacionalinę teisę terminą nukeliant ketveriems metams, o vėliau iš dalies pakeista Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2012/11/ES (5), tokiu būdu tą perkėlimo į nacionalinę teisę terminą nukeliant iki 2013 m. spalio 31 d. Tai buvo padaryta tam, kad Komisija galėtų parengti naują pasiūlymą, o teisėkūros institucijos - priimtų naują direktyvą, pagrįstą naujesniais ir patikimesniais įrodymais;
(6)
Direktyva 2004/40/EB turėtų būti panaikinta ir turėtų būti nustatytos tinkamesnės ir proporcingesnės priemonės, skirtos apsaugoti darbuotojus nuo elektromagnetinių laukų keliamos rizikos. Ta direktyva nereglamentavo laike kintančių elektrinių, magnetinių ir elektromagnetinių laukų ekspozicijos ilgalaikio poveikio, įskaitant galimą kancerogeninį poveikį, dėl kurio galutinių mokslinių įrodymų, patvirtinančių priežastinį ryšį šiuo metu nėra. Šia direktyva siekiama reglamentuoti visą žinomą elektromagnetinių laukų sukeliamą tiesioginį biofizinį poveikį ir netiesioginį poveikį, siekiant ne tik užtikrinti kiekvieno darbuotojo sveikatą ir saugą atskirai, bet ir sukurti būtiniausią apsaugą visiems Sąjungoje esantiems darbuotojams, tuo pačiu sumažinant konkurencijos iškraipymų tikimybę;
(7)
ši direktyva nereglamentuoja numanomo elektromagnetinių laukų ekspozicijos ilgalaikio poveikio, nes šiuo metu nėra tinkamai priežastinį ryšį patvirtinančių mokslinių įrodymų. Vis dėlto, jeigu atsirastų tokių tinkamai patvirtinančių mokslinių įrodymų, Komisija turėtų apsvarstyti tinkamiausias su tokiu poveikiu susijusių problemų sprendimo priemones ir nuolat šiuo klausimu informuoti Europos Parlamentą ir Tarybą pateikdama šios direktyvos praktinio įgyvendinimo ataskaitą. Tą darydama, Komisija turėtų atsižvelgti ne tik į iš valstybių narių gautą tinkamą informaciją, bet ir į iš šios srities duomenų gautus naujausius turimus mokslinius tyrimus ir naujas mokslo žinias;
(8)
turėtų būti nustatyti būtiniausi reikalavimai, taip valstybėms narėms suteikiant galimybę palikti galioti arba priimti palankesnes nuostatas dėl darbuotojų apsaugos, visų pirma - nustatyti žemesnes veikimo lygių (toliau - VL) vertes arba elektromagnetinių laukų ekspozicijos ribines vertes (toliau - ERV). Vis dėlto šios direktyvos įgyvendinimu neturėtų būti remiamasi siekiant pateisinti pablogėjimą, palyginti su esama kiekvienos valstybės narės padėtimi;
(9)
apsaugos nuo elektromagnetinių laukų sistema turėtų apsiriboti tuo, kad būtų be nereikalingų smulkmenų apibrėžti tikslai, kuriuos reikia pasiekti, principai, kurių reikia laikytis, ir pagrindinės naudotinos vertės, kad valstybės narės galėtų lygiaverčiai taikyti būtiniausius reikalavimus;
(10)
norint apsaugoti elektromagnetinių laukų veikiamus darbuotojus reikia atlikti efektyvų ir veiksmingą rizikos vertinimą. Vis dėlto ši pareiga turėtų būti proporcinga padėčiai darbo vietoje. Todėl tikslinga projektuoti apsaugos sistemą, pagal kurią skirtinga rizika būtų paprastai, graduojant ir suprantamai suskirstyta į grupes. Taigi nuoroda į tam tikrus rodiklius ir tipines situacijas, kurios turi būti nurodytos praktinėse gairėse, galėtų padėti darbdaviams vykdyti savo pareigas;
(11)
nepageidaujamas poveikis žmogaus kūnui priklauso nuo jį veikiančio elektromagnetinio lauko ar spinduliuotės dažnio. Todėl ekspozicijos ribojimo sistemos turėtų priklausyti nuo ekspozicijos pobūdžio ir dažnio, kad būtų tinkamai apsaugoti darbuotojai, veikiami elektromagnetinių laukų;
(12)
elektromagnetinių laukų ekspozicijos lygis gali būti veiksmingiau sumažintas, kai prevencinės priemonės numatomos projektuojant darbo vietas, ir kai renkantis darbo įrangą, tvarką bei metodus pirmiausia būtų siekiama sumažinti riziką šaltinyje. Tokiu būdu nuostatomis dėl darbo įrangos ir metodų prisidedama prie susijusių darbuotojų apsaugos. Vis dėlto reikia vengti dvigubų vertinimų, kai darbo įranga atitinka atitinkamų gaminiams skirtų Sąjungos teisės aktų, kuriuose nustatyti saugos lygiai yra griežtesni, nei numatytieji šioje direktyvoje, reikalavimus. Tokiu būdu dauguma atvejų galima atlikti paprastesnį vertinimą;
(13)
siekdami pagerinti darbuotojų saugą ir sveikatos apsaugą, darbdaviai turėtų, atsižvelgdami į technikos pažangą ir mokslo žinias apie elektromagnetinių laukų ekspozicijos keliamą riziką, atlikti pritaikymus;
(14)
kadangi ši direktyva yra atskira direktyva, kaip apibrėžta 1989 m. birželio 12 d. Tarybos direktyvos 89/391/EEB dėl priemonių darbuotojų saugai ir sveikatos apsaugai darbe gerinti nustatymo (6) 16 straipsnio 1 dalyje, iš to išplaukia, kad Direktyva 89/391/EEB taikoma darbuotojų ekspozicijai elektromagnetiniuose laukuose, nedarant poveikio griežtesnių ir (arba) specialių šios direktyvos nuostatų taikymui;
(15)
šioje direktyvoje nustatyti fizikiniai dydžiai, ERV ir VL grindžiami Tarptautinės apsaugos nuo nejonizuojančiosios spinduliuotės komisijos (toliau - TANSK) rekomendacijomis ir turėtų būti svarstomi remiantis TANSK koncepcija, išskyrus atvejus, kai šioje direktyvoje numatyta kitaip;
(16)
siekiant užtikrinti, kad ši direktyva būtų nuolat atnaujinama, pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus, kad ji, atsižvelgdama į reglamentų ir direktyvų techninio suderinimo ir standartizavimo srityje priėmimą ir į techninę pažangą, svarbiausių standartų arba specifikacijų pakeitimus ir naujus mokslinius duomenis apie elektromagnetinių laukų keliamą pavojų, galėtų daryti priedų techninio pobūdžio pakeitimus ir pritaikyti VL. Ypač svarbu, kad atlikdama parengiamąjį darbą Komisija tinkamai konsultuotųsi, taip pat ir su ekspertais. Atlikdama su deleguotaisiais aktais susijusį parengiamąjį darbą ir rengdama jų tekstus Komisija turėtų užtikrinti, kad atitinkami dokumentai būtų vienu metu, laiku ir tinkamai perduodami Europos Parlamentui ir Tarybai;
(17)
jeigu bus būtini techninio pobūdžio priedų pakeitimai, Komisija turėtų glaudžiai bendradarbiauti su Darbuotojų saugos ir sveikatos patariamuoju komitetu, įsteigtu 2003 m. liepos 22 d. Tarybos sprendimu (7);
(18)
išimtiniais atvejais, jeigu dėl galimos neišvengiamos rizikos darbuotojų sveikatai ir saugai dėl elektromagnetinių laukų ekspozicijos yra priežasčių, dėl kurių privaloma skubėti, turėtų būti numatyta galimybė Komisijos priimtiems deleguotiesiems aktams taikyti skubos procedūrą;
(19)
pagal 2011 m. rugsėjo 28 d. bendrą valstybių narių ir Komisijos politinį pareiškimą dėl aiškinamųjų dokumentų (8) valstybės narės pagrįstais atvejais įsipareigojo prie pranešimų apie perkėlimo priemones pridėti vieną ar daugiau dokumentų, kuriuose paaiškinamos direktyvos sudėtinių dalių ir nacionalinių perkėlimo priemonių atitinkamų dalių sąsajos. Šios direktyvos atveju teisės aktų leidėjas laikosi nuomonės, kad tokių dokumentų perdavimas yra pagrįstas;
(20)
sistemą, kurioje numatytos ERV ir VL, kai taikoma, reikėtų vertinti kaip priemonę, skirtą padėti užtikrinti aukšto lygio apsaugą nuo nepageidaujamo poveikio sveikatai ir rizikos saugai, galinčios kilti dėl elektromagnetinių laukų ekspozicijos. Vis dėlto tokia sistema gali būti nesuderinama su specialiomis sąlygomis vykdant tam tikrą veiklą, pvz., naudojant magnetinio rezonanso techniką medicinos sektoriuje. Todėl būtina atsižvelgti į tas ypatingas sąlygas;
(21)
atsižvelgiant į ginkluotųjų pajėgų ypatumus ir siekiant sudaryti sąlygas jų veiksmingai veiklai ir sąveikumui, taip pat per bendras tarptautines karines pratybas, valstybės narės turėtų turėti galimybę įgyvendinti lygiavertes arba konkretesnes apsaugos sistemas, pvz., tarptautiniu mastu patvirtintus standartus, pavyzdžiui NATO standartus, su sąlyga, kad bus užkirstas kelias nepageidaujamam poveikiui sveikatai ir rizikai saugai;
(22)
turėtų būti reikalaujama, kad darbdaviai užtikrintų, jog elektromagnetinių laukų keliama rizika darbe būtų visiškai pašalinta arba sumažinta iki minimumo. Tačiau įmanoma, kad konkrečiais atvejais ir tinkamai pagrįstomis aplinkybėmis šioje direktyvoje nustatytos ERV būtų viršijamos tik laikinai. Tokiu atveju turėtų būti reikalaujama, kad darbdaviai imtųsi būtinų veiksmų, kad kuo greičiau vėl būtų laikomasi ERV;
(23)
sistemoje, skirtoje užtikrinti aukšto lygio apsaugą nuo nepageidaujamo poveikio sveikatai ir rizikos saugai, galinčio kilti dėl elektromagnetinių laukų ekspozicijos, turėtų būti deramai atsižvelgta į tam tikroms ypatingos rizikos grupėms priskiriamus darbuotojus ir vengiama veikimo sutrikimo problemų arba poveikio medicinos prietaisų, kaip antai metalinių protezų, širdies stimuliatorių, defibriliatorių, kochlearinių ir kitokių implantų arba ant kūno dėvimų medicinos prietaisų, veikimui. Prietaisų, ypač stimuliatorių, veikimo sutrikimo problemų gali kilti net esant žemesniems nei VL lygiams, todėl šiai problemai spręsti turėtų būti numatytos atitinkamos atsargumo ir apsaugos priemonės,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
I SKYRIUS
BENDROSIOS NUOSTATOS
1 straipsnis
Dalykas ir taikymo sritis
1. Šioje direktyvoje, kuri yra dvidešimtoji atskira direktyva, kaip apibrėžta Direktyvos 89/391/EEB 16 straipsnio 1 dalyje, nustatyti būtiniausi reikalavimai dėl darbuotojų apsaugos nuo rizikos jų sveikatai ir saugai, kuri kyla arba gali kilti darbe dėl elektromagnetinių laukų ekspozicijos.
2. Ši direktyva apima visą žinomą elektromagnetinių laukų sukeliamą tiesioginį biofizinį poveikį ir netiesioginį poveikį.
3. Šioje direktyvoje nustatytos ekspozicijos ribinės vertės (toliau - ERV) apima tik moksliškai patikimai nustatytus trumpalaikio tiesioginio biofizinio poveikio ir elektromagnetinių laukų ekspozicijos ryšius.
4. Ši direktyva neapima numanomo ilgalaikio poveikio.
Komisija nuolat peržiūri naujausius mokslo pasiekimus. Atsiradus tinkamai nustatytiems moksliniams įrodymams apie numanomą ilgalaikį poveikį, Komisija peržiūri tinkamas politikos reagavimo priemones, įskaitant, prireikus, pasiūlymo dėl teisėkūros procedūra priimamo akto, skirto su tokiu poveikiu susijusioms problemoms spręsti, pateikimą. Komisija šiuo klausimu nuolat informuoja Europos Parlamentą ir Tarybą pateikdama 15 straipsnyje nurodytą ataskaitą.
5. Ši direktyva neapima rizikos, kylančios dėl sąlyčio su laidininkais su įtampa.
6. Nedarant poveikio griežtesnių arba konkretesnių šios direktyvos nuostatų taikymui, Direktyva 89/391/EEB ir toliau taikoma visai 1 dalyje nurodytai sričiai.
2 straipsnis
Terminų apibrėžtys
Šioje direktyvoje vartojamų terminų apibrėžtys:
a) elektromagnetiniai laukai- statiniai elektriniai, statiniai magnetiniai, laike kintantys elektriniai, magnetiniai bei elektromagnetiniai laukai, kurie kinta dažniu iki 300 GHz;
b) tiesioginis biofizinis poveikis- poveikis žmogaus kūnui, kurį tiesiogiai sukelia buvimas elektromagnetiniame lauke, įskaitant:
c) netiesioginis poveikis- objekto buvimo elektromagnetiniame lauke sukeltas poveikis, galintis kelti pavojų saugai ar sveikatai, kaip antai:
d) ekspozicijos ribinės vertės (ERV)- vertės, nustatytos atsižvelgiant į biofizinius ir biologinius aspektus, visų pirma moksliškai patikimai nustatytą trumpalaikį ir ūmų tiesioginį poveikį, t. y. šiluminį poveikį ir audinių elektrinį dirginimą;
e) poveikio sveikatai ERV- tos ERV, kurias viršijus darbuotojams gali būti daromas nepageidaujamas poveikis sveikatai, pvz., terminis įkaitimas arba nervų ir raumenų audinių dirginimas;
f) jutiminio poveikio ERV- tos ERV, kurias viršijus darbuotojai gali patirti trumpalaikių jutiminių suvokimų sutrikimų ir nedidelių smegenų funkcijų pokyčių;
g) veikimo lygiai (VL)- veiklos lygiai, nustatyti siekiant supaprastinti atitikties atitinkamoms ekspozicijos ribinėms vertėms įrodymo procesą arba atitinkamais atvejais imtis šioje direktyvoje nurodytų atitinkamų apsaugos arba prevencijos priemonių.
II priede vartojami tokie VL terminai:
i) elektrinių laukų atveju „žemi VL“ ir „aukšti VL“- lygiai, kurie yra susiję su šioje direktyvoje nurodytomis konkrečiomis apsaugos arba prevencijos priemonėmis, ir
ii) magnetinių laukų atveju „žemi VL“- lygiai, kurie susiję su jutiminio poveikio ERV, o „aukšti VL“ susiję su poveikio sveikatai ERV.
3 straipsnis
Ekspozicijos ribinės vertės ir veikimo lygiai
1. Fizikiniai dydžiai, susiję su elektromagnetinių laukų ekspozicija, yra nurodyti I priede. Poveikio sveikatai ERV, jutiminio poveikio ERV ir VL yra nustatyti II ir III prieduose.
2. Valstybės narės reikalauja, kad darbdaviai užtikrintų, jog darbuotojų ekspozicija elektromagnetiniuose laukuose būtų ne didesnė kaip poveikio sveikatai ERV ir jutiminio poveikio ERV, nustatytos II priede dėl nešiluminio poveikio ir III priede dėl šiluminio poveikio. Atitiktis poveikio sveikatai ERV ir jutiminio poveikio ERV turi būti įrodyta naudojant 4 straipsnyje nurodytas atitinkamas ekspozicijos vertinimo procedūras. Kai darbuotojų ekspozicija elektromagnetiniuose laukuose viršija ERV, darbdavys imasi neatidėliotinų veiksmų pagal 5 straipsnio 8 dalį.
3. Kai įrodoma, kad atitinkami II ir III prieduose nustatyti VL neviršijami, pagal šią direktyvą laikoma, kad darbdavys užtikrino atitiktį poveikio sveikatai ERV ir jutiminio poveikio ERV. Kai ekspozicija viršija VL, darbdavys imasi veiksmų pagal 5 straipsnio 2 dalį, išskyrus atvejus, kai pagal 4 straipsnio 1, 2 ir 3 dalis atliktas vertinimas rodo, kad atitinkamos ERV neviršytos ir galima atmesti riziką saugai.
Nepaisant pirmos pastraipos, ekspozicija gali viršyti:
a)
žemus elektrinių laukų VL (II priedo B1 lentelė), kai tai pateisinama praktika arba procesu, jei neviršijamos jutiminio poveikio ERV (II priedo A3 lentelė), arba
i)
neviršijamos poveikio sveikatai ERV (II priedo A2 lentelė);
ii)
specialiomis apsaugos priemonėmis apsaugoma nuo pernelyg didelių kibirkštinių išlydžių ir kontaktinių srovių (II priedo B3 lentelė), kaip nustatyta 5 straipsnio 6 dalyje, ir
iii)
darbuotojams buvo suteikta informacija apie 6 straipsnio f punkte nurodytas situacijas;
b)
žemus magnetinių laukų VL (II priedas, B2 lentelė), įskaitant galvoje ir liemenyje pamainos metu, kai tai pagrindžiama praktika arba procesu, su sąlyga, kad neviršijama jutiminio poveikio ERV (II priedo A3 lentelė), arba
i)
jutiminio poveikio ERV viršijamos tik laikinai;
ii)
neviršijamos poveikio sveikatai ERV (II priedo A2 lentelė);
iii)
imtasi veiksmų pagal 5 straipsnio 9 dalį, kai atsiranda trumpalaikiai simptomai pagal tos dalies a punktą, ir
iv)
darbuotojams buvo suteikta informacija apie 6 straipsnio f punkte nurodytas situacijas.
4. Nepaisant 2 ir 3 dalių, ekspozicija gali viršyti:
a)
jutiminio poveikio ERV (II priedo A1 lentelė) pamainos metu, kai tai pagrindžiama praktika arba procesu, su sąlyga, kad:
i)
jos viršijamos tik laikinai;
ii)
poveikio sveikatai ERV (II priedo A1 lentelė) neviršijamos;
iii)
imtasi konkrečių apsaugos priemonių pagal 5 straipsnio 7 dalį;
iv)
imtasi veiksmų pagal 5 straipsnio 9 dalį, kai atsiranda trumpalaikiai simptomai pagal tos dalies b punktą, ir
v)
darbuotojams buvo suteikta informacija apie 6 straipsnio f punkte nurodytas situacijas;
b)
jutiminio poveikio ERV (II priedo A3 lentelė ir III priedo A2 lentelė) pamainos metu, kai tai pagrindžiama praktika arba procesu, su sąlyga, kad:
i)
jos viršijamos tik laikinai;
ii)
poveikio sveikatai ERV (II priedo A2 lentelė ir III priedo A1 ir A3 lentelės) neviršijamos;
iii)
imtasi veiksmų pagal 5 straipsnio 9 dalį, kai atsiranda trumpalaikiai simptomai pagal tos dalies a punktą, ir
iv)
darbuotojams buvo suteikta informacija apie 6 straipsnio f punkte nurodytas situacijas.
II SKYRIUS
DARBDAVIŲ PAREIGOS
4 straipsnis
Rizikos vertinimas ir ekspozicijos nustatymas
1. Vykdydamas Direktyvos 89/391/EEB 6 straipsnio 3 dalyje ir 9 straipsnio 1 dalyje nustatytas pareigas, darbdavys vertina visą dėl elektromagnetinių laukų kylančią riziką darbovietėje, o prireikus išmatuoja arba apskaičiuoja darbuotojus veikiančių elektromagnetinių laukų lygius.
Nedarant poveikio Direktyvos 89/391/EEB 10 straipsniui ir šios direktyvos 6 straipsniui, tas vertinimas paprašius gali būti paskelbiamas viešai pagal atitinkamus Sąjungos ir nacionalinės teisės aktus. Visų pirma, kai tvarkomi darbuotojų asmens duomenys atliekant tokį vertinimą, bet koks duomenų skelbimas turi būti vykdomas laikantis 1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo (9) ir tą direktyvą įgyvendinančių valstybių narių nacionalinės teisės aktų. Išskyrus atvejus, kai atskleidimo reikalauja viršesnis viešasis interesas, vertinimo kopiją turinčios viešosios institucijos gali atsisakyti patenkinti prašymą leisti susipažinti su vertinimu ar prašymą paskelbti vertinimą viešai, kai atskleidus vertinimą būtų pakenkta darbdavio komercinių interesų, įskaitant susijusių su intelektine nuosavybe, apsaugai. Darbdaviai gali atsisakyti atskleisti vertinimą ar jį paskelbti viešai esant toms pačioms sąlygoms pagal atitinkamus Sąjungos ir nacionalinės teisės aktus.
2. Šio straipsnio 1 dalyje numatyto vertinimo tikslu darbdavys nustato ir vertina elektromagnetinius laukus darbovietėje, atsižvelgdamas į 14 straipsnyje nurodytas praktines gaires ir kitus susijusius standartus arba atitinkamų valstybių narių pateiktas gaires, įskaitant ekspozicijos duomenų bazes. Nepaisant darbdavio pareigų pagal šį straipsnį, prireikus darbdavys taip pat gali atsižvelgti į gamintojo arba platintojo įrangai pateikiamus spinduliavimo lygius ir kitus atitinkamus su sauga susijusius duomenis pagal atitinkamą Sąjungos teisę, įskaitant rizikos vertinimą, jei taikoma ekspozicijos sąlygoms darbo arba montavimo vietoje.
3. Jei ERV atitikties negalima patikimai įvertinti remiantis įprastai prieinama informacija, ekspozicijos vertinimas atliekamas remiantis matavimais arba apskaičiavimais. Tokiu atveju, atliekant vertinimą atsižvelgiama į matavimų arba apskaičiavimų nuokrypius, kaip antai klaidų skaičiuose, šaltinio modeliavimo, fantomo geometrijos ir audinių bei medžiagų elektrinių savybių, nustatytus pagal atitinkamą gerąją praktiką.
4. Šio straipsnio 1, 2 ir 3 dalyse nurodyti vertinimai, matavimai ir skaičiavimai yra planuojami ir atitinkamais intervalais atliekami kompetentingų tarnybų arba asmenų, atsižvelgiant į pagal šią direktyvą teikiamas rekomendacijas ir ypač į Direktyvos 89/391/EEB 7 ir 11 straipsnių nuostatas dėl būtinų kompetentingų tarnybų ar asmenų bei dėl konsultacijų su darbuotojais ir jų dalyvavimo. Gauti ekspozicijos lygio vertinimo, matavimo arba skaičiavimo duomenys saugomi tinkama atsekama forma, kad vėliau jais būtų galima pasinaudoti pagal nacionalinę teisę ir praktiką.
5. Atlikdamas rizikos vertinimą pagal Direktyvos 89/391/EEB 6 straipsnio 3 dalį darbdavys ypatingą dėmesį skiria šiems elementams:
a)
poveikio sveikatai ERV, jutiminio poveikio ERV ir VL, nurodytiems šios direktyvos 3 straipsnyje ir II bei III prieduose;
b)
ekspozicijos dažnių spektrui, lygiui, trukmei ir rūšiai, įskaitant pasiskirstymą darbuotojo kūne ir darbo vietos erdvėje;
c)
tiesioginiam biofiziniam poveikiui;
d)
poveikiui ypatingos rizikos grupėms priskiriamų darbuotojų, visų pirma darbuotojų, kurie nešioja aktyviuosius ar pasyviuosius implantuojamus medicinos prietaisus, kaip antai širdies stimuliatorius, naudojasi ant kūno dėvimais medicinos prietaisais, kaip antai insulino pompomis, ir nėščių darbuotojų, sveikatai ir saugai;
e)
netiesioginiam poveikiui;
f)
tam, ar yra pakeičianti įranga, suprojektuota taip, kad būtų sumažintas elektromagnetinių laukų ekspozicijos lygis;
g)
atitinkamai informacijai, gautai atlikus 8 straipsnyje nurodytus sveikatos patikrinimus;
h)
įrangos gamintojo suteiktai informacijai;
i)
kitai atitinkamai su sauga ir sveikata susijusiai informacijai;
j)
sudėtiniams ekspozicijos šaltiniams;
k)
kelių dažnių laukų ekspozicijai vienu metu.
6. Nebūtina ekspozicijos vertinimo atlikti viešose darbo vietose, jeigu prieš tai jau buvo atliktas vertinimas pagal plačiosios visuomenės ekspozicijos elektromagnetiniuose laukuose apribojimo nuostatas, jeigu laikomasi tomis nuostatomis nustatytų apribojimų darbuotojų atžvilgiu, ir jeigu nėra rizikos sveikatai bei saugai. Laikoma, kad tos sąlygos įvykdytos, kai viešajam naudojimui skirta įranga naudojama pagal paskirtį ir atitinka gaminiams taikomą Sąjungos teisę, kuria numatomi griežtesni saugos lygiai, nei nustatytieji šioje direktyvoje, ir nenaudojama kita įranga.
7. Darbdavys turi turėti atliktą rizikos vertinimą pagal Direktyvos 89/391/EEB 9 straipsnio 1 dalies a punktą ir nustatyti, kokių priemonių reikia imtis pagal šios direktyvos 5 straipsnį. Rizikos vertinime gali būti pateiktos priežastys, kodėl darbdavys mano, kad dėl elektromagnetinių laukų keliamos rizikos pobūdžio ir masto papildomas išsamesnis rizikos vertinimas nebūtinas. Rizikos vertinimas reguliariai atnaujinamas, ypač tuomet, jeigu yra esminių pokyčių, dėl kurių ankstesnis vertinimas gali nebeatitikti tikrovės, arba jeigu tai yra būtina, atsižvelgiant į 8 straipsnyje nurodytų sveikatos patikrinimų rezultatus.
5 straipsnis
Nuostatos rizikai pašalinti arba sumažinti
1. Atsižvelgdamas į technikos pažangą ir turimas priemones, leidžiančias kontroliuoti elektromagnetinių laukų atsiradimą pačiame šaltinyje, darbdavys imasi priemonių, būtinų užtikrinti, kad dėl elektromagnetinių laukų kylanti rizika darbo vietoje būtų visiškai pašalinama arba sumažinama iki minimumo.
Elektromagnetinių laukų ekspozicijos rizika mažinama laikantis Direktyvos 89/391/EEB 6 straipsnio 2 dalyje nustatytų pagrindinių prevencijos principų.
2. Remdamasis 4 straipsnyje nurodytu rizikos vertinimu, kai viršijami atitinkami 3 straipsnyje ir II bei III prieduose nurodyti VL, išskyrus atvejus, kai pagal 4 straipsnio 1, 2 ir 3 dalis atliktas vertinimas patvirtina, kad atitinkamos ERV neviršytos ir kad nėra rizikos saugai, darbdavys sudaro ir įgyvendina veiksmų planą, kuris apima technines ir (arba) organizacines priemones, skirtas užkirsti kelią poveikio sveikatai ERV ir jutiminio poveikio ERV viršijančiai ekspozicijai, visų pirma atsižvelgiant į:
a)
kitus darbo metodus, kuriuos taikant elektromagnetinių laukų ekspozicija yra mažesnė;
b)
įrangos, spinduliuojančios silpnesnius elektromagnetinius laukus, atsižvelgiant į numatomą darbą, pasirinkimą;
c)
technines priemones skleidžiamiems elektromagnetiniams laukams sumažinti, įskaitant, jeigu reikia, blokuočių, apsauginių ekranų ar panašių sveikatai apsaugoti skirtų priemonių panaudojimą;
d)
tinkamas skiriamąsias ir prieigos priemones, kaip antai signalus, etiketes, grindų ženklinimą, kliūtis, skirtus prieigai riboti arba kontroliuoti;
e)
elektrinių laukų ekspozicijos atveju - priemones ir procedūras, kuriomis, naudojant technines priemones ir mokant darbuotojus, valdomas kibirkštinis išlydis ir kontaktinės srovės;
f)
atitinkamas darbo įrangos, darboviečių ir darbo vietų sistemų priežiūros programas;
g)
darboviečių ir darbo vietų projektus bei išplanavimą;
h)
ekspozicijos trukmės ir intensyvumo ribojimus ir
i)
tinkamos asmeninės apsaugos įrangos buvimą.
3. Remdamasis 4 straipsnyje nurodytu rizikos vertinimu, darbdavys sudaro ir įgyvendina veiksmų planą, kuriame numatomos techninės ir (arba) organizacinės priemonės, skirtos užkirsti kelią 4 straipsnyje nurodytai rizikai ypatingos rizikos grupėms priskiriamiems darbuotojams ir dėl netiesioginio poveikio kylančiai rizikai.
4. Be šios direktyvos 6 straipsnyje nustatytos informacijos, pagal Direktyvos 89/391/EEB 15 straipsnį darbdavys pritaiko šiame straipsnyje nurodytas priemones prie ypatingos rizikos grupėms priskiriamų darbuotojų poreikių ir, kai taikoma, atlieka atskirus rizikos vertinimus, visų pirma darbuotojų, kurie yra deklaravę, jog nešioja aktyviuosius ar pasyviuosius implantuojamus medicinos prietaisus, kaip antai širdies stimuliatorius, ar naudojasi ant kūno dėvimais medicinos prietaisais, kaip antai insulino pompomis, atžvilgiu, arba apie savo būklę darbdaviui pranešusių nėščių darbuotojų atžvilgiu.
5. Remiantis 4 straipsnyje nurodytu rizikos vertinimu, darbo vietos, kuriose elektromagnetiniai laukai gali veikti darbuotojus ir viršyti VL, žymimos atitinkamais ženklais pagal II ir III priedus ir 1992 m. birželio 24 d. Tarybos direktyvą 92/58/EEB dėl būtiniausių reikalavimų įrengiant darbo saugos ir (arba) sveikatos ženklus (devintoji atskira direktyva, kaip numatyta Direktyvos 89/391/EEB 16 straipsnio 1 dalyje) (10). Aptariamos zonos pažymimos ir prireikus apribojama galimybė į jas patekti. Kai galimybė patekti į tas zonas yra tinkamai apribota dėl kitų priežasčių, o darbuotojai informuoti apie dėl elektromagnetinių laukų kylančią riziką, kitų konkrečiai su elektromagnetiniais laukais susijusių ženklų ir patekimo apribojimų nereikalaujama.
6. Kai taikomas 3 straipsnio 3 dalies a punktas, turi būti imtasi specialių apsaugos priemonių, kaip antai darbuotojų mokymo pagal 6 straipsnį, ir turi būti naudojamos techninės priemonės bei asmeninė apsauga, pavyzdžiui, objektų įžeminimas, darbuotojų sujungimas su darbo objektais (ekvipotencialusis sulyginimas) ir, kai tinkama bei kaip numatyta 1989 m. lapkričio 30 d. Tarybos direktyvos 89/656/EEB dėl būtiniausių saugos ir sveikatos apsaugos reikalavimų, darbuotojams darbo vietoje naudojant asmenines apsaugos priemones (trečioji atskira Direktyva, kaip numatyta Direktyvos 89/391/EEB 16 straipsnio 1 dalyje) (11) 4 straipsnio 1 dalies a punkte, izoliacinių batų, pirštinių ir apsauginės aprangos naudojimas.
7. Kai taikomas 3 straipsnio 4 dalies a punktas, turi būti patvirtintos specialios apsaugos priemonės, kaip antai, judesių kontroliavimas.
8. Darbuotojai neturi patirti poveikio sveikatai ERV ir jutiminio poveikio ERV viršijančios ekspozicijos, nebent būtų įvykdytos 10 straipsnio 1 dalies a ar c punkte arba 3 straipsnio 3 arba 4 dalyje nustatytos sąlygos. Jei, nepaisant priemonių, kurių darbdavys ėmėsi, poveikio sveikatai ERV ir jutiminio poveikio ERV yra viršijamos, darbdavys nedelsdamas imasi veiksmų ekspozicijai sumažinti, kad ekspozicija būtų mažesnė nei šios ERV. Darbdavys nustato ir užrašo priežastis, dėl kurių poveikio sveikatai ERV ir jutiminio poveikio ERV buvo viršytos, ir atitinkamai iš dalies pakeičia apsaugos bei prevencines priemones, kad jos vėl nebūtų viršijamos. Iš dalies pakeistos apsaugos ir prevencinės priemonės išlaikomos tinkama atsekama forma, kad vėliau būtų galima su jomis susipažinti, remiantis nacionaline teise ir praktika.
9. Kai taikomos 3 straipsnio 3 ir 4 dalys ir kai darbuotojas praneša apie trumpalaikius simptomus, darbdavys, prireikus, atnaujina rizikos vertinimą ir imasi prevencinių priemonių. Trumpalaikiai simptomai gali apimti:
a)
jutiminį suvokimą ir poveikį centrinės nervų sistemos veikimui galvoje, kurį sukelia laike kintantys magnetiniai laukai, ir
b)
statinio magnetinio lauko poveikį, kaip antai galvos svaigimą ir pykinimą.
6 straipsnis
Darbuotojų informavimas ir mokymas
Nedarant poveikio Direktyvos 89/391/EEB 10 ir 12 straipsniams, darbdavys užtikrina, kad darbuotojai, kuriems darbe gali kilti rizika dėl elektromagnetinių laukų, ir (arba) jų atstovai gautų visą būtiną informaciją ir mokymą, susijusius su šios direktyvos 4 straipsnyje numatyto rizikos vertinimo rezultatais, visų pirma su:
a)
priemonėmis, kurių imtasi taikant šią direktyvą;
b)
ERV ir VL vertėmis ir koncepcijomis, su jomis susijusia galima rizika ir prevencinėmis priemonėmis, kurių imtasi;
c)
galimu netiesioginiu ekspozicijos poveikiu;
d)
pagal šios direktyvos 4 straipsnį atliktų elektromagnetinių laukų ekspozicijos lygių vertinimo, matavimo arba apskaičiavimų rezultatais;
e)
tuo, kaip aptikti ekspozicijos nepageidaujamą poveikį sveikatai ir kaip apie jį pranešti;
f)
su poveikiu centrinei arba periferinei nervų sistemai susijusių trumpalaikių simptomų ir jutimų galimybe;
g)
aplinkybėmis, kuriomis darbuotojai turi teisę į sveikatos patikrinimą;
h)
saugia darbo praktika, kuria siekiama kuo labiau sumažinti ekspozicijos keliamą riziką;
i)
ypatingos rizikos grupėms priskiriamais darbuotojais, kaip nurodyta šios direktyvos 4 straipsnio 5 dalies d punkte ir 5 straipsnio 3 bei 4 dalyse.
7 straipsnis
Konsultacijos su darbuotojais ir jų dalyvavimas
Su darbuotojais ir (arba) jų atstovais konsultuojamasi ir jie dalyvauja pagal Direktyvos 89/391/EEB 11 straipsnį.
III SKYRIUS
KITOS NUOSTATOS
8 straipsnis
Sveikatos patikrinimai
1. Siekiant užkirsti kelią bet kokiam nepageidaujamam elektromagnetinių laukų ekspozicijos poveikiui sveikatai ir jį anksti diagnozuoti, pagal Direktyvos 89/391/EEB 14 straipsnį atliekami tinkami sveikatos patikrinimai. Sveikatos įrašai ir jų prieinamumas numatomi pagal nacionalinę teisę ir (arba) praktiką.
2. Vadovaujantis nacionaline teise ir praktika, sveikatos patikrinimų rezultatai saugomi tinkama forma, kad vėliau būtų galima su jais susipažinti laikantis konfidencialumo reikalavimų. Kiekvienam darbuotojui jo pageidavimu sudaroma galimybė susipažinti su jo sveikatos priežiūros įrašais.
Jei darbuotojas praneša apie bet kokį nepageidaujamą ar netikėtą poveikį sveikatai ar bet kuriuo atveju, kai nustatoma ERV viršijanti ekspozicija, darbdavys užtikrina, kad atitinkamam (-iems) darbuotojui (-ams) pagal nacionalinę teisę ir praktiką būtų atlikti atitinkami medicininiai tyrimai ir individualūs sveikatos patikrinimai.
Tokie tyrimai ir patikrinimai atliekami darbuotojo pasirinktomis valandomis ir su jais susijusių išlaidų darbuotojas neapmoka.
9 straipsnis
Nuobaudos
Valstybės narės numato tinkamas nuobaudas, taikytinas pažeidus pagal šią direktyvą priimtus nacionalinės teisės aktus. Šios nuobaudos turi būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios.
10 straipsnis
Nukrypti leidžiančios nuostatos
1. Nukrypstant nuo 3 straipsnio, bet nedarant poveikio 5 straipsnio 1 daliai, taikomos šios nuostatos:
a)
ekspozicija gali viršyti ERV, jei ekspozicija susijusi su pacientams sveikatos priežiūros sektoriuje skirtos magnetinio rezonanso technikos (toliau - MRT) įrengimu, bandymu, naudojimu, tobulinimu, technine priežiūra arba su šia įranga susijusiais moksliniais tyrimais, su sąlyga, kad įvykdomos visos šios sąlygos:
i)
pagal 4 straipsnį atliktas rizikos vertinimas įrodė, kad ERV yra viršytos;
ii)
atsižvelgiant į mokslo pažangą, buvo taikomos visos techninės ir (arba) organizacinės priemonės;
iii)
aplinkybės tinkamai pagrindžia tai, kad viršijamos ERV;
iv)
buvo atsižvelgta į darbo vietos, darbo įrangos arba darbo praktikos ypatybes ir
v)
darbdavys įrodo, kad darbuotojai tebėra apsaugoti nuo nepageidaujamo poveikio sveikatai ir rizikos saugai, įskaitant užtikrinimą, jog laikomasi pagal 1993 m. birželio 14 d. Tarybos direktyvą 93/42/EEB dėl medicinos prietaisų (12) gamintojo pateiktų saugaus naudojimo instrukcijų;
b)
valstybės narės gali leisti nustatyti lygiavertę arba konkretesnę apsaugos sistemą, kuri būtų diegiama personalui, dirbančiam operatyviniuose kariniuose įrenginiuose ar dalyvaujančiam karinėje veikloje, įskaitant bendras tarptautines karines pratybas, su sąlyga, kad būtų užkirstas kelias nepageidaujamam poveikiui sveikatai ir rizikai saugai;
c)
valstybės narės tinkamai pagrįstomis aplinkybėmis ir tik tol, kol jos tinkamai pagrįstos, gali leisti laikinai viršyti ERV specifiniuose sektoriuose arba specifinėje veikloje, kuriems netaikomi a ir b punktai. Šiame punkte „tinkamai pagrįstos aplinkybės“ yra aplinkybės, atitinkančios šias sąlygas:
i)
pagal 4 straipsnį atliktas rizikos įvertinimas parodė, kad ERV yra viršytos;
ii)
atsižvelgiant į mokslo pažangą, buvo taikomos visos techninės ir (arba) organizacinės priemonės;
iii)
buvo atsižvelgta į specifines darbo vietos, darbo įrangos arba darbo praktikos ypatybes ir
iv)
darbdavys įrodo, kad darbuotojai tebėra saugomi nuo nepageidaujamo poveikio sveikatai ir rizikos saugai, įskaitant palyginamų, konkretesnių ir tarptautiniu mastu pripažintų standartų bei gairių naudojimą.
2. Valstybės narės praneša Komisijai apie visas 1 dalies b ir c punktuose numatytas nukrypti leidžiančias nuostatas ir pateikia jas pagrindžiančias priežastis 15 straipsnyje nurodytoje ataskaitoje.
11 straipsnis
Techniniai priedų pakeitimai
1. Komisijai pagal 12 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais atliekami tik techninio pobūdžio priedų pakeitimai, siekiant:
a)
atsižvelgti į priimtus reglamentus ir direktyvas, kuriais techniškai suderinami ir standartizuojami darbo įrangos arba darbo vietų projektavimas, statyba, gamyba ar konstravimas;
b)
atsižvelgti į techninę pažangą, labiausiai susijusių standartų ar specifikacijų pasikeitimus ir naujus mokslinius duomenis apie elektromagnetinius laukus;
c)
pritaikyti VL, kai yra naujų mokslinių įrodymų su sąlyga, kad darbuotojai ir toliau laikosi II ir III prieduose nustatytų esamų ERV.
2. Komisija priima deleguotąjį aktą pagal 12 straipsnį siekdama į II priedą įtraukti TANSK gaires dėl žmogaus kūno judėjimo statiniame magnetiniame lauke ir laike kintančiuose magnetiniuose laukuose esant mažesniam nei 1 Hz dažniui indukuotų elektrinių laukų veikimo apribojimo nedelsiant po to, kai jos yra prieinamos.
3. Jeigu su 1 ir 2 dalyse nurodytais pakeitimais susijusiais atvejais yra priežasčių, dėl kurių privaloma skubėti, pagal šį straipsnį priimtiems deleguotiesiems aktams taikoma 13 straipsnyje numatyta procedūra.
12 straipsnis
Įgaliojimų delegavimas
1. Įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami šiame straipsnyje nustatytomis sąlygomis.
2. 11 straipsnyje nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami penkerių metų laikotarpiui nuo 2013 m. birželio 29 d. Likus ne mažiau kaip devyniems mėnesiams iki penkerių metų laikotarpio pabaigos Komisija parengia naudojimosi deleguotaisiais įgaliojimais ataskaitą. Įgaliojimai savaime pratęsiami tokios pačios trukmės laikotarpiams, išskyrus atvejus, kai Europos Parlamentas arba Taryba pareiškia prieštaravimų dėl tokio pratęsimo likus ne mažiau kaip trims mėnesiams iki kiekvieno laikotarpio pabaigos.
3. Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kada atšaukti 11 straipsnyje nurodytus deleguotuosius įgaliojimus. Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo nutraukiami tame sprendime nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus. Sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis nedaro poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų galiojimui.
4. Apie priimtą deleguotąjį aktą Komisija nedelsdama vienu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
5. Pagal 11 straipsnį priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuo atveju, jeigu per du mėnesius nuo pranešimo Europos Parlamentui ir Tarybai apie šį aktą dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškia prieštaravimų arba jeigu dar nepasibaigus šiam laikotarpiui ir Europos Parlamentas, ir Taryba praneša Komisijai, kad prieštaravimų nereikš. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis laikotarpis pratęsiamas dviem mėnesiais.
13 straipsnis
Skubos procedūra
1. Pagal šį straipsnį priimti deleguotieji aktai įsigalioja nedelsiant ir taikomi, jei nepareiškiama 2 dalyje nurodytų prieštaravimų. Pranešime Europos Parlamentui ir Tarybai apie deleguotąjį aktą nurodomos skubos procedūros taikymo priežastys, kurios turi būti susijusios su darbuotojų sveikata ir apsauga.
2. Europos Parlamentas arba Taryba, laikydamiesi 12 straipsnio 5 dalyje nurodytos procedūros, gali pareikšti prieštaravimų dėl deleguotojo akto. Tokiu atveju Komisija, gavusi pranešimą apie Europos Parlamento arba Tarybos sprendimą pareikšti prieštaravimų, nedelsdama panaikina aktą.
IV SKYRIUS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
14 straipsnis
Praktinės gairės
Siekdama sudaryti palankesnes sąlygas šios direktyvos įgyvendinimui, ne vėliau kaip per šešis mėnesius iki 2016 m. liepos 1 d. Komisija pateikia neprivalomas praktines gaires. Tos praktinės gairės visų pirma susijusios su šiais klausimais:
a)
ekspozicijos nustatymu atsižvelgiant į atitinkamus Europos arba tarptautinius standartus, įskaitant:
-
apskaičiavimo metodus ERV įvertinti,
-
erdvinius išorinio elektrinio ir magnetinio laukų vidurkius,
-
gaires, kaip atsižvelgti į matavimų ir apskaičiavimų nuokrypius;
b)
gairėmis, kaip įrodyti atitiktį esant specialių rūšių netolygiai ekspozicijai specifinėmis aplinkybėmis, remiantis patikima dozimetrija;
c)
žemo dažnio laukams skirto „svertinės didžiausios vertės metodo“ ir aukšto dažnio laukams skirto „įvairaus dažnio laukų sumavimo“ apibūdinimu;
d)
rizikos vertinimo atlikimu ir, kai įmanoma, supaprastintų metodų pateikimu, visų pirma atsižvelgiant į MVĮ poreikius;
e)
priemonėmis, skirtomis rizikai išvengti arba sumažinti, įskaitant konkrečias prevencines priemones, atsižvelgiant į ekspozicijos lygį ir darbo vietos ypatybes;
f)
dokumentais pagrįstos darbo tvarkos, taip pat konkrečios informacijos ir mokymo priemonių darbuotojams, kurie atlikdami su MRT susijusią veiklą pagal 10 straipsnio 1 dalies a punktą patiria elektromagnetinių laukų ekspoziciją, nustatymu;
g)
ekspozicijos 100 kHz-10 MHz dažnių juostoje, kai reikia atsižvelgti tiek į šiluminį, tiek į nešiluminį poveikį, įvertinimu;
h)
sveikatos patikrinimų ir medicininės priežiūros, kurią turi surengti darbdavys pagal 8 straipsnio 2 dalį, gairėmis.
Komisija glaudžiai bendradarbiauja su Darbuotojų saugos ir sveikatos patariamuoju komitetu. Europos Parlamentas apie tai nuolat informuojamas.
15 straipsnis
Peržiūra ir ataskaitos
Atsižvelgiant į 1 straipsnio 4 dalį, šios direktyvos praktinio įgyvendinimo ataskaita rengiama pagal Direktyvos 89/391/EEB 17a straipsnį.
16 straipsnis
Perkėlimas į nacionalinę teisę
1. Valstybės narės ne vėliau kaip 2016 m. liepos 1 d. priima įstatymus ir kitus teisės aktus, būtinus, kad būtų laikomasi šios direktyvos.
Valstybės narės, priimdamos tas nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.
17 straipsnis
Panaikinimas
1. Direktyva 2004/40/EB panaikinama nuo 2013 m. birželio 29 d.
2. Nuorodos į panaikintą direktyvą laikomos nuorodomis į šią direktyvą ir skaitomos pagal IV priede pateiktą atitikties lentelę.
18 straipsnis
Įsigaliojimas
Ši direktyva įsigalioja jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną.
19 straipsnis
Adresatai
Ši direktyva skirta valstybėms narėms.
Priimta Briuselyje 2013 m. birželio 26 d.