ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1398/2014 НА КОМИСИЯТА
от 24 октомври 2014 година
за определяне на стандарти по отношение на кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 375/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 3 април 2014 г. за създаване на Европейския доброволчески корпус за хуманитарна помощ (инициатива „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“) (1), и по-специално член 9, параграф 2 от него,
като има предвид, че:
(1)
Съгласно Регламент (ЕС) № 375/2014 Комисията следва да установи стандарти и процедури, обхващащи необходимите условия, договорености и изисквания, които трябва да бъдат прилагани от изпращащите и приемащите организации при идентификацията, подбора, подготовката, управлението и изпращането на терен на кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ за подпомагане на операции за хуманитарна помощ в трети държави. В Регламент (ЕС) № 375/2014 се предвижда въпросните стандарти да бъдат приети чрез делегирани актове, а процедурите - чрез актове за изпълнение.
(2)
Всички заинтересовани страни във връзка с инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, включително самите доброволци и изпращащите и приемащите организации, следва да бъдат насърчени да споделят чувство на идентичност в рамките на инициативата.
(3)
В рамката на компетентности, която следва да бъде използвана за инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, трябва да бъдат дефинирани трансверсалните компетентности, които се изискват в много сектори на доброволчеството и трудовата заетост, и също така да бъдат определени специфичните компетентности, които са необходими за инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ и за работата в областта на хуманитарната помощ. Необходимо е също така в рамката да се предвиди неизчерпателен списък с технически компетентности. По този начин следва да се гарантира, че подборът и подготовката на кандидатите за доброволци са ефективни, изхождат от конкретните потребности и се основават на обща рамка на компетентностите.
(4)
С оглед на документирането и оценяването на компетентностите, потребностите от обучение и резултатите от обучението на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, те следва да прилагат лесен за употреба план за обучение и развитие в целия ход на участието си в инициативата. При изготвянето на този план следва да се използват извлечените поуки от инициативите Youth Pass (2) и Europass (3).
(5)
Участието в инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ може да повиши пригодността за заетост на доброволците благодарение на знанията, уменията и компетентностите, които придобиват. To показва също така тяхната солидарност с нуждаещите се и тяхната решимост видимо да насърчават съзнанието за европейско гражданско участие. По тази причина следва да бъдат предвидени конкретни разпоредби, чрез които, доколкото е възможно, да бъде улеснено валидирането на неформалното и самостоятелното учене на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ в съответствие с Препоръката на Съвета от 20 декември 2012 г. относно валидирането на неформалното и самостоятелното учене (4).
(6)
Стандартите, уреждащи партньорството между изпращащите и приемащите организации, са от значение както за сектора на хуманитарната дейност, така и за доброволческите организации. Те способстват за постигането на целта за изграждане на партньорства между организациите, осъществяващи хуманитарна дейност, и отразяват взаимната отговорност на тези организации както за постигането на целите на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, така и за доброволците на ЕС за хуманитарна помощ като индивиди. Необходимо е да бъдат определени принципите, на които се основава партньорството, а споразумението за партньорство следва да отговаря на минимални изисквания, за да могат партньорите да кандидатстват за проекти, свързани с изпращането на терен на доброволци на ЕС за хуманитарна помощ в трети държави, и да управляват тези проекти.
(7)
Принципите, свързани с равните възможности и недискриминацията, са заложени в националното законодателство и в законодателството на Съюза и винаги следва да се зачитат и утвърждават от изпращащите и приемащите организации. Предвидени са обаче и изключения според конкретния контекст, когато е необходимо, свързани с определянето на функциите и профила на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ.
(8)
От първостепенно значение е спазването на съответното национално законодателство и на правото на Съюза, както и на правото на приемащата държава. Това е отговорност на изпращащите и приемащите организации, които са задължени също така да информират доброволците на ЕС за хуманитарна помощ за техните права и правни задължения, произтичащи от въпросното законодателство, както и за тяхното право на застрахователно покритие. Ясният правен статут на доброволците е предварително условие за тяхното изпращане на терен и поради това следва да бъде определен в договора за изпращане на доброволец между изпращащите организации и доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ. Специално внимание следва да се обърне също така на защитата на личните данни, на необходимостта от почтеност в действията в съответствие с кодекс за поведение, както и на защитата на децата и уязвимите пълнолетни лица, в това число чрез установяването на принцип на нулева търпимост към сексуалното насилие.
(9)
За да се гарантира своевременното прилагане на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, е необходимо настоящият регламент да влезе в сила без отлагане, тъй като в него са определени разпоредбите, въз основа на които организациите, осъществяващи хуманитарна дейност, следва да изпращат доброволците на ЕС за хуманитарна помощ на терен в трети държави,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА 1
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се определят стандарти за кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ по отношение на следните въпроси, посочени в член 9, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 375/2014:
а)
рамка на компетентности, използвана за идентификация, подбор и подготовка на доброволците като младши или утвърдени специалисти;
б)
разпоредби за осигуряване на равни възможности и недискриминация в процеса на идентификация и подбор;
в)
разпоредби за гарантиране на спазването от страна на изпращащите и приемащите организации на съответно национално законодателство и на правото на Съюза, както и на правото на приемащата държава;
г)
стандарти, уреждащи партньорствата между изпращащите и приемащите организации; както и
д)
разпоредби за признаване на уменията и компетентностите, придобити от доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, в съответствие със съществуващите съответни инициативи на Съюза.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат определенията от член 3 от Регламент (ЕС) № 375/2014 и определенията, предвидени в регламента за изпълнение на Комисията, който следва да бъде приет въз основа на член 9, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 375/2014. Прилагат се също така следните определения:
а)
„компетентности“, в съответствие с определението, посочено в Европейската референтна рамка за ключовите умения за обучение през целия живот (5), означава съчетание от подходящи за контекста знания, умения и нагласи, които дават възможност на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ да допринесат за предоставянето на хуманитарна помощ, основана на конкретни потребности;
б)
„трансверсални компетентности“ означава компетентности, които се изискват в много сектори на доброволчеството и трудовата заетост и които не са специфични за хуманитарната помощ;
в)
„специфични компетентности“ означава компетентности, които се изискват във връзка с инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ и за хуманитарната помощ в по-общ план;
г)
„технически компетентности“ означава компетентности в резултат на специализирани познания, свързани с контекста на хуманитарната помощ;
д)
„резултати от обучението“, в съответствие с определението, посочено в Европейската квалификационна рамка (6), означава констатации за онова, което учащият знае, разбира и може да направи при завършване на учебния процес. Те се изразяват в знания, умения и компетентности.
ГЛАВА 2
РАМКА НА КОМПЕТЕНТНОСТИ
Член 3
Рамка на компетентности
1. Рамката на компетентности, която следва да се използва за инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, има три измерения:
а)
трансверсални компетентности;
б)
специфични компетентности; както и
в)
технически компетентности.
2. Рамката на компетентности се изготвя за:
а)
младши специалисти, по-специално наскоро дипломирали се, които имат по-малко от пет години професионален опит и по-малко от пет години опит в хуманитарни дейности; както и
б)
утвърдени специалисти с професионален опит от пет или повече години на отговорни или експертни длъжности.
3. Посредством рамката на компетентности се насърчава процесът на непрекъснато личностно развитие, през който доброволците на ЕС за хуманитарна помощ преминават по време на различните етапи от участието си в инициативата, и се измерва техният напредък. Нивата на овладяване на всяка компетентност се оценяват в съответствие с подхода на Европейската квалификационна рамка и на база на следната скала:
а)
ниво 4: отлично владеене;
б)
ниво 3: устойчиво владеене;
в)
ниво 2: владеене с нужда от подобрение;
г)
ниво 1: лошо владеене.
4. В приложението са посочени определенията на основните използвани компетентности.
Член 4
План за обучение и развитие
1. В план за обучение и развитие се посочват резултатите от обучението, които се очаква да постигнат доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, и се предоставя информация за очакваните компетентности, потребности от обучение и постижения на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ на различните етапи от участието им в инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
2. В плана за обучение и развитие се включва следната информация:
а)
основна информация за доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ;
б)
основна информация за мисията на доброволеца и описание на задачите, които ще изпълнява;
в)
компетентностите, предвидени в рамката на компетентности, и оценка на изпълнението и на резултатите от обучението на доброволеца в съответствие с тях;
г)
потребности от обучение и планирани дейности за развитие, когато е уместно;
д)
преминати курсове по време на обучението или мисията; както и
е)
всякаква друга свързана информация.
3. Използването на различните елементи на плана за обучение и развитие зависи от индивидуалните потребности и стремежи на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ, като този план се актуализира редовно, в това число на следните етапи:
а)
подбор;
б)
обучение, включително стаж, когато е уместно;
в)
изпращане на терен; както и
г)
докладване след завръщането от терен, когато е уместно.
ГЛАВА 3
ПРИЗНАВАНЕ НА УМЕНИЯТА И КОМПЕТЕНТНОСТИТЕ, ПРИДОБИТИ ОТ ДОБРОВОЛЦИТЕ НА ЕС ЗА ХУМАНИТАРНА ПОМОЩ
Член 5
Процес на оценяване и документиране
1. Оценяването и документирането на компетентностите, придобити от доброволците на ЕС за хуманитарна помощ по време на участието им в инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, подпомагат:
а)
професионалното признаване на придобитите компетентности, които може да се използват в професионален контекст и да подобрят пригодността за заетост на доброволеца; както и
б)
общественото признание за приноса на доброволците за изразяване на ценностите на Съюза за солидарност с нуждаещите се и видимо насърчаване на съзнанието за европейско гражданско участие.
2. Обхватът и процесът на оценяване и документиране се адаптират по такъв начин, че да са подходящи за младши и за утвърдени специалисти, и зависят от индивидуалните потребности и стремежи на дадения доброволец на ЕС за хуманитарна помощ.
3. Оценяването и документирането на натрупаните знания отразяват процеса на непрекъснато развитие, през който преминават доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, като чрез тях се признават и подпомагат обучението и развитието през различните етапи от участието на доброволеца в инициативата. Оценяването и документирането се извършват въз основа на плана за обучение и развитие, посочен в член 4.
4. Изпращащите и приемащите организации демонстрират постоянния си ангажимент към оценяването и документирането на натрупаните от доброволците на ЕС за хуманитарна помощ знания с цел да се улесни професионалното им признаване и общественото признание за тях.
5. Комисията и държавите - членки на ЕС, предоставят на компетентните национални органи, отговарящи за валидирането на неформалното и самостоятелното учене, съответната информация за инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ и за процеса на оценяване и документиране, за да се улеснят официалните процедури за валидиране на натрупаните от доброволците на ЕС за хуманитарна помощ знания в техните държави по произход, когато е уместно.
Член 6
Професионално признаване
1. При поискване доброволците на ЕС за хуманитарна помощ получават сертификат за завършване на участието в инициативата. Той се издава от Комисията и като минимум включва следната информация:
а)
дати на мисията;
б)
наименование и данни на изпращащите и приемащите организации;
в)
имена и данни за контакт с наставника и прекия ръководител на доброволеца;
г)
имена и данни на лицата от изпращащите и приемащите организации, които биха желали да дадат препоръки за доброволеца;
д)
основните задачи и отговорности на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ;
е)
описание на основните постижения на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ по време на мисията;
ж)
описание на резултатите от обучението, които са постигнати от доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ по време на различните етапи от неговото участие в инициативата, оценени в съответствие с член 3, параграф 3 от настоящия регламент.
2. При поискване от доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, към сертификата може да бъде приложено копие на плана за обучение и развитие.
Член 7
Обществено признание
1. За постигането на обществено признание се способства чрез дейностите, посочени в плана за комуникация, предвиден в член 17 от Регламент (ЕС) № 375/2014. Доброволците на ЕС за хуманитарна помощ имат възможност да участват във външни комуникационни действия, целящи популяризирането на инициативата и на поетия от доброволците ангажимент.
2. Когато е уместно, Комисията организира мероприятия на високо равнище за повишаване на обществената осведоменост и на видимостта на инициативата.
3. Изпращащите организации разпространяват информация за мрежата на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ и популяризират ангажирането с нея, като подчертават възможностите, които тя предоставя на доброволците да продължат и след своето завръщане от терен да се занимават с въпроси, свързани с хуманитарната помощ и активното европейско гражданско участие.
4. Изпращащите и приемащите организации осведомяват доброволците на ЕС за хуманитарна помощ относно възможностите да продължат да се занимават с въпроси, свързани с хуманитарната помощ и активното европейско гражданско участие. По-специално те насърчават доброволците на ЕС за хуманитарна помощ да участват в конференции и семинари, организирани на равнището на ЕС и на национално равнище, за да споделят своя опит със съответните заинтересовани страни.
ГЛАВА 4
СТАНДАРТИ, УРЕЖДАЩИ ПАРТНЬОРСТВАТА МЕЖДУ ИЗПРАЩАЩИТЕ И ПРИЕМАЩИТЕ ОРГАНИЗАЦИИ
Член 8
Цел и членове на партньорството
1. Партньорството между изпращащите и приемащите организации съдържа договореностите между партньори, които кандидатстват за и управляват проекти, свързани с изпращането на терен на доброволци на ЕС за хуманитарна помощ в трети държави, които могат да включват също така дейности, свързани с изграждането на капацитет и/или техническа помощ.
2. Членовете на партньорството са изпращащите организации, които отговарят на условията на член 10, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 375/2014, и приемащите организации, които отговарят на условията на член 10, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 375/2014.
3. При сформирането на партньорството изпращащите и приемащите организации могат да включат като партньори и други организации, които са специализирани в области, свързани с целите или дейностите по посочените в параграф 1 по-горе проекти, за да допринесат със специфичните си експертни познания.
4. Когато проектите включват дейности, свързани с изграждането на капацитет и/или техническа помощ, изпращащите и приемащите организации, които вече са преминали през процедура на сертифициране в съответствие с регламента за изпълнение на Комисията, който следва да бъде приет въз основа на член 10, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 375/2014, но не са получили сертифициране, също отговарят на условията за допустими партньори, при условие че разполагат с основана на конкретни потребности стратегия за изграждане на капацитет и/или техническа помощ.
5. Когато проектите са за подкрепа на операции за реагиране при извънредни ситуации, партньорството може да бъде сформирано само от изпращащи организации.
Член 9
Принципи на партньорство
С дейностите по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ се насърчават транснационални партньорства между изпращащите и приемащите организации, основани на принципите на:
а)
равенство;
б)
общи ценности и обща визия;
в)
прозрачност;
г)
отговорност, отчетност и надеждност;
д)
взаимно доверие и зачитане;
е)
допълване, основано на многообразието в рамките на хуманитарната и доброволческата общност, със силен акцент върху изграждането на капацитет на местно равнище;
ж)
гъвкавост и адаптивност; както и
з)
взаимност при разпределянето на ресурсите и определянето на целите.
Член 10
Споразумение за партньорство и стандарти за партньорство
1. Преди изпращащите и приемащите организации да установят партньорство приемащите организации извършват оценка на потребностите, когато е уместно в сътрудничество с изпращащите организации, като се взема предвид извършената от Комисията оценка на потребностите от хуманитарна помощ.
2. Оценката на потребностите включва като минимум:
а)
оценка на уязвимостта и риска, свързани с държавата, в която се изпращат доброволците, в това число оценка на рисковете за сигурността, пътуването и здравето, които са от значение за доброволците на ЕС за хуманитарна помощ;
б)
анализ на текущия капацитет на приемащата организация за приемане на доброволец на ЕС за хуманитарна помощ;
в)
анализ на компетентностите и капацитета, които понастоящем липсват в приемащата организация и местната общност, в който се идентифицират потребностите и се разглеждат най-подходящите начини за задоволяването им;
г)
анализ на очакваната добавена стойност от доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ и, когато е уместно, от планираната подкрепа за изграждане на капацитет за приемащата организация и за местната общност.
3. Споразумението за партньорство се подписва от всички партньори, за да се гарантира спазването на следните минимални стандарти за партньорство:
а)
партньорствата се основават на съгласие относно общи ценности и обща визия, по-специално по отношение на доброволчеството и хуманитарната помощ;
б)
добавената стойност, която се осигурява от всеки от партньорите, и съответните им функции, са ясно определени;
в)
всички партньори постигат съгласие относно общите цели на партньорството и начините, по които ще се управлява партньорството, по-специално:
i)
процедурите за вземане на решения и работните практики;
ii)
финансовите договорености и финансовото управление;
iii)
каналите за комуникация между всички заинтересовани страни; честотата на срещите и на посещенията на място от изпращащите организации;
iv)
работния план и дейностите, включително сроковете;
v)
разпределението на задачите в съответствие с плана за комуникация на инициативата;
vi)
мониторинга и оценяването на партньорството;
vii)
счетоводството и документацията;
viii)
прецизирането и приключването на оценката на потребностите, предвидена в параграф 1;
ix)
съвместното формулиране и оценяване на задачите, възложени на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ;
х)
функциите и отговорностите по отношение на кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ на различните етапи от тяхното участие в инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“;
xi)
процедурите за обработка на жалби (както подадените в рамките на партньорството, така и подадените от външни страни във връзка с неговата дейност) и за решаване на конфликти между партньорите;
xii)
политиките и процедурите за напускане на партньор;
xiii)
финансовите последици; както и
xiv)
договорните последици (включително по отношение на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ и съответните общности);
г)
когато е уместно, между партньорите се разработва основана на конкретни потребности стратегия за изграждане на капацитет и/или техническа помощ и за въпросната стратегия се определя специален бюджет;
д)
партньорите допринасят за осъществяването на учебните дейности и се ангажират да извършват действия, свързани с комуникацията и видимостта, в съответствие с плана за комуникация, посочен в член 17 от Регламент (ЕС) № 375/2014.
ГЛАВА 5
РАВНИ ВЪЗМОЖНОСТИ И НЕДИСКРИМИНАЦИЯ
Член 11
Общ принцип
1. Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ е отворена за всички кандидати, които отговарят на условията, независимо от тяхната националност, пол, раса, етнически произход, възраст, социален произход, религия или вярвания, семейно положение или сексуална ориентация и от евентуални увреждания.
2. Изпращащите и приемащите организации се ангажират да съблюдават принципите на равно третиране, равни възможности и недискриминация. Тези принципи се интегрират в пълна степен в процедурата за идентификация, подбор и набиране, в подготовката на доброволците и в политиките и практиките за управление на резултатите.
Член 12
Равно третиране, равни възможности и недискриминация
1. Изпращащата организация разполага с декларация за принципите и политика, с които да се гарантира, че практиките на работното място отразяват принципите на равно третиране, равни възможности и недискриминация и способстват за приобщаваща организационна култура.
2. Политиката на равно третиране, равни възможности и недискриминация, посочена в параграф 1, като минимум:
а)
отговаря на съответното законодателство на Съюза и национално законодателство и се стреми да избягва или да решава и отстранява дискриминационни политики и практики, в това число всякакви пречки пред трудовата заетост за всички групи, които са определени във въпросното законодателство и/или за които се знае, че могат да се сблъскат с предразсъдъци при търсене на работа и по такъв начин да бъдат изложени на риск от недостатъчно представителство;
б)
обхваща, без да се ограничава с тях, всички аспекти на доброволческия опит, включително индивидуални стандарти за поведение, рекламиране на мисията, набиране и подбор, обучение и развитие, управление на резултатите, условия на работа, в това число процедури за плащане и освобождаване;
в)
определя ясно функциите и отговорностите на целия персонал и на доброволците, на висшето ръководство и лидерските екипи, отделите за човешки ресурси и всички други заинтересовани страни, определени от организацията;
г)
се следи и преразглежда редовно, за да се гарантира, че тя продължава да отговаря на съответното законодателство и че се прилага правилно и ефективно.
3. Приемащата организация предоставя на изпращащата организация писмено потвърждение на принципите и политиката за равно третиране, равни възможности и недискриминация и уведомява изпращащата организация за изключенията, които следва да бъдат направени при определянето на функцията и профила на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ, наложени от конкретния контекст на нейната работа.
4. Изпращащата организация подкрепя приемащата организация при осъществяването на политиката за равно третиране, равни възможности и недискриминация и по изключение подпомага приемащите организации при адаптирането на тези принципи в зависимост от конкретния контекст, когато това е необходимо.
5. Когато е възможно, изпращащата организация редовно осигурява на целия персонал подходящо обучение и инструктаж относно политиката и залегналите в нея принципи, за да се гарантира, че всички заинтересовани страни разбират, подкрепят и прилагат тази политика.
ГЛАВА 6
СПАЗВАНЕ НА НАЦИОНАЛНОТО ПРАВО, НА ПРАВОТО НА СЪЮЗА И НА ПРАВОТО НА ПРИЕМАЩАТА ДЪРЖАВА
Член 13
Общи разпоредби
1. Изпращащите и приемащите организации гарантират спазването на съответното национално законодателство и на правото на Съюза и на приемащата държава, включително:
а)
Регламент (ЕС) № 375/2014, в това число съблюдаване на общите принципи, посочени в член 5;
б)
законодателството, приложимо по отношение на правния статут на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ;
в)
приложимото законодателство за условията на труд, здравето, безопасността и сигурността на доброволците;
г)
законодателството за равно третиране и недискриминация; както и
д)
законодателството за защита на личните данни.
2. Изпращащите и приемащите организации уведомяват доброволците на ЕС за хуманитарна помощ за техните права и правни задължения, произтичащи от законодателството, посочено в параграф 1, и за техните права на застрахователно покритие, предвидени в регламента за изпълнение на Комисията, който следва да бъде приет въз основа на член 9, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 375/2014.
Член 14
Правен статут на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ
1. Изпращащата организация спазва приложимото законодателство по отношение на правния статут на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ. Следователно тя подготвя договор за изпращане на доброволец, както е предвидено в член 14, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 375/2014. Договорът се подписва от изпращащата организация и от доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ. В договора се посочват приложимото към него право и компетентният да се произнесе по него съд.
2. Изпращащата организация гарантира спазването на договора от приемащата организация и носи отговорност за нарушения от страна на приемащата организация на разпоредбите на договора за изпращане на доброволец.
Член 15
Задължение за информиране на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ относно данъчните разпоредби
1. Преди изпращането на терен на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ изпращащата организация го информира относно всички данъчни разпоредби, които се прилагат по отношение на плащанията на дневни разходи в държавата на установяване на изпращащата организация и, когато е уместно, в държавата, в която доброволецът се изпраща на терен.
2. Когато доброволец на ЕС за хуманитарна помощ не пребивава в държавата на установяване на изпращащата организация, последната го информира за задължението му да се запознае с данъчните разпоредби на държавата, в която пребивава, приложими в конкретната му ситуация.
Член 16
Защита на данните
1. Обработването на лични данни от изпращащите и приемащите организации се извършва в съответствие с Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (7) и Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (8), когато това е приложимо.
2. Изпращащите и приемащите организации гарантират предотвратяването на злоупотреба с лични данни и неправилната им употреба по време на всяко обработване, в това число събиране, използване, оповестяване и изтриване, на всички лични данни за кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ. Това се отнася до всички дейности, свързани с кандидатите за доброволци и с доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, по-специално:
а)
набирането и подбора (включително формуляри за кандидатстване, бележки от интервюта и въпросници за самооценка); както и
б)
подготовката и управлението на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ (включително планове за обучение и развитие, прегледи на изпълнението и документация за подкрепата от наставниците, медицински прегледи или дисциплинарни въпроси).
3. Изпращащите и приемащите организации гарантират, че се обработват единствено релевантни данни и че всички лични данни, като име, възраст, адрес и дата на раждане, в това число чувствителни данни, информация относно набирането, трудовата заетост и резултатите:
а)
се събират законосъобразно и надлежно за законни цели;
б)
се обработват добросъвестно и законосъобразно;
в)
се коригират или актуализират, когато това е необходимо;
г)
са достъпни само за упълномощен персонал;
д)
при поискване се предоставят на разположение на въпросния кандидат за доброволец или доброволец на ЕС за хуманитарна помощ;
е)
подлежат на сигурно съхранение; и
ж)
не се съхраняват за период, по-дълъг от необходимото.
4. За обработването на данните, посочени в параграф 3, изпращащите и приемащите организации искат изричното съгласие на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ.
5. Изпращащите и приемащите организации уведомяват кандидата за доброволец или доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ за неговото право на защита на личните данни, за неговото право на подаване на жалба и на използване и достъп до неговите собствени данни, както и за неговото право да знае кои са субектите, които ще имат достъп до неговите лични данни, и да знае до какъв вид данни ще има достъп всеки такъв субект.
Член 17
Почтеност и кодекс за поведение
1. Изпращащите и приемащите организации постигат съгласие относно политика на етично поведение, имаща за цел предотвратяването на корупцията и подкупите, и относно кодекс за поведение, основан на управленската политика на изпращащата организация, който е подходящ и се прилага за доброволците на ЕС за хуманитарна помощ и включва насоки за очаквано поведение, приличие и почтеност, които се изискват от доброволците в целия ход на участието им в инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
2. Кодексът за поведение е обвързващ за доброволците на ЕС за хуманитарна помощ и включва най-малко следните изисквания:
а)
ангажимент за изграждане на чувство за идентичност с инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ и за принос за постигането на нейните цели;
б)
зачитане на другите хора и на тяхното достойнство и спазване на принципа на недискриминация;
в)
спазване на принципите на хуманитарната помощ, посочени в член 5, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 375/2014;
г)
ангажимент за защита на децата и на уязвимите пълнолетни лица, включително чрез нулева търпимост към сексуалното насилие;
д)
нулева търпимост към употребата на наркотици, които са незаконни в държавата, в която се изпраща доброволецът;
е)
спазване на местните закони;
ж)
почтеност, борба с измамите и корупцията;
з)
поддържане на високи стандарти на лично и професионално поведение;
и)
спазване на процедурите за сигурност и за здраве и безопасност;
й)
задължение за докладване на нарушения и разпоредби за подаването на сигнали за нарушения;
к)
правила за контакти с медиите и управление на информацията; както и
л)
правила срещу неправомерното използване на оборудването на организацията.
3. Всяко нарушение на кодекса за поведение от страна на доброволец на ЕС за хуманитарна помощ се разглежда в съответствие с управленската политика на изпращащата организация.
4. Ако се счита, че нарушението представлява грубо нарушение, то води до преждевременното връщане на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ и, ако е необходимо, неговото поведение се докладва на съответните професионални или правни организации или органи.
Член 18
Защита на деца и уязвими пълнолетни лица, включително нулева търпимост към сексуалното насилие
1. Изпращащите и приемащите организации се ангажират с политика на нулева търпимост към каквото и да било насилие над деца и/или уязвими пълнолетни лица, в това число сексуално насилие. Те могат да докладват за случаи на насилие, да предприемат своевременни и надлежни мерки за справяне с инциденти, да подкрепят жертвите и да предотвратяват виктимизацията на лицата, подаващи сигнали за нарушения, както и да търсят налагането на отговорност на извършителите.
2. Изпращащите и приемащите организации предотвратяват насилието посредством процеса, който се използва за подбор на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, както и въвеждането им в длъжност и обучението им, като създават култура на откритост и осведоменост по този въпрос и възлагат ясни отговорности по отношение на управлението и надзора.
3. Изпращащата организация извършва всички законоустановени проверки, за да получи разрешение кандидатите за доброволци да работят с тези целеви групи.
4. Изпращащите и приемащите организации информират кандидатите за доброволци или доброволците на ЕС за хуманитарна помощ относно рисковете и препоръчаните превантивни мерки, за да се гарантира, че няма да бъде упражнено насилие.
ГЛАВА 7
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 19
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 24 октомври 2014 година.
KOMISIJOS DELEGUOTASIS REGLAMENTAS (ES) Nr. 1398/2014
2014 m. spalio 24 d.
kuriuo nustatomi savanorių kandidatų ir ES pagalbos savanorių standartai
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 375/2014, kuriuo įsteigiamas Europos savanoriškos humanitarinės pagalbos korpusas (ES pagalbos savanorių iniciatyva) (1), ypač į jo 9 straipsnio 2 dalį,
kadangi:
(1)
remdamasi Reglamentu (ES) Nr. 375/2014, Komisija turėtų nustatyti standartus ir procedūras, kurie apima būtinas sąlygas, tvarką ir reikalavimus, kuriuos turi taikyti siunčiančiosios ir priimančiosios organizacijos nustatydamos, atrinkdamos, rengdamos, valdydamos ir dislokuodamos savanorius kandidatus ir ES pagalbos savanorius humanitarinės pagalbos operacijoms trečiosiose šalyse remti. Reglamente (ES) Nr. 375/2014 numatyta, kad šie standartai turi būti priimti deleguotaisiais aktais, o procedūros - įgyvendinimo aktais;
(2)
visi ES pagalbos savanorių iniciatyvos suinteresuotieji subjektai, įskaitant pačius savanorius ir siunčiančiąsias bei priimančiąsias organizacijas, turėtų būti skatinami puoselėti bendrą tapatybės jausmą;
(3)
kompetencijų sistemoje, kuria turi būti remiamasi vykdant ES pagalbos savanorių iniciatyvą, turi būti apibrėžti universalieji gebėjimai, kurių reikalaujama daugelyje savanoriškos veiklos ir užimtumo sektorių, ir turi būti nustatyti specialieji gebėjimai, reikalingi ES pagalbos savanorių iniciatyvai vykdyti ir dirbti humanitarinės pagalbos srityje. Joje taip pat turėtų būti pateiktas nebaigtinis techninių gebėjimų sąrašas. Remiantis bendra kompetencijų sistema turėtų būtų lengviau užtikrinti veiksmingą ir poreikiais grindžiamą savanorių kandidatų atranką ir parengimą;
(4)
kad ES pagalbos savanorių gebėjimus, mokymosi poreikius ir rezultatus būtų galima pagrįsti dokumentais ir įvertinti, jiems dalyvaujant iniciatyvoje reikėtų visą laiką vadovautis lengvai naudojamu mokymosi ir pažangos planu. Šis planas bus parengtas remiantis patirtimi, įgyta įgyvendinant Jaunimo paso (2) ir Europaso iniciatyvas (3);
(5)
dėl dalyvaujant iniciatyvoje įgytų žinių, įgūdžių ir gebėjimų ES pagalbos savanoriai gali pagerinti savo galimybes įsidarbinti. Dalyvaudami iniciatyvoje jie taip pat parodo savo solidarumą su žmonėmis, kuriems reikia pagalbos, ir įsipareigojimą akivaizdžiai puoselėti Europos pilietiškumo jausmą. Todėl konkrečiomis nuostatomis turėtų būti kiek įmanoma sudarytos lengvesnės sąlygos patvirtinti ES pagalbos savanorių neformalųjį mokymąsi ir savišvietą pagal 2012 m. gruodžio 20 d. Tarybos rekomendaciją dėl neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų patvirtinimo (4);
(6)
standartai, kuriais reglamentuojama siunčiančiųjų ir priimančiųjų organizacijų partnerystė, yra svarbūs tiek humanitarinės pagalbos sektoriui, tiek savanorių organizacijoms. Jais siekiama sukurti įgyvendinančiųjų organizacijų partnerystę ir atsižvelgiama į šių organizacijų abipusę atsakomybę už ES pagalbos savanorių iniciatyvos tikslus ir ES pagalbos savanorius kaip asmenis. Reikia apibrėžti principus, kuriais grindžiama partnerystė, o partnerystės susitarimas turėtų atitikti būtiniausius reikalavimus, kad partneriai galėtų teikti paraiškas dėl projektų, susijusių su ES pagalbos savanorių dislokavimu trečiosiose šalyse, ir galėtų juos valdyti;
(7)
lygių galimybių ir nediskriminavimo principai yra įtvirtinti nacionalinės ir Sąjungos teisės aktuose ir siunčiančiosios bei priimančiosios organizacijos visada turėtų jų paisyti ir skatinti jų laikytis. Tačiau prireikus pagal aplinkybes yra numatytos išimtys, susijusios su ES pagalbos savanorių vaidmeniu ir profiliu;
(8)
ypač svarbu laikytis atitinkamų nacionalinės ir Sąjungos teisės aktų ir priimančiosios šalies teisės aktų. Už tai atsako siunčiančiosios ir priimančiosios organizacijos, kurios taip pat privalo informuoti ES pagalbos savanorius apie jų teises ir teisinius įpareigojimus, nustatytus tuose teisės aktuose, ir apie jų teisę į draudimą. Aiškus savanorių teisinis statusas yra būtina išankstinė dislokavimo sąlyga, todėl jis turėtų būti apibrėžtas siunčiančiosios organizacijos ir ES pagalbos savanorio sudaromoje dislokavimo sutartyje. Ypatingą dėmesį taip pat reikėtų skirti asmens duomenų apsaugai, poreikiui veikti sąžiningai ir pagal elgesio kodeksą ir vaikų bei pažeidžiamų suaugusiųjų apsaugai, be kita ko, nustatant visiško seksualinės prievartos netoleravimo principą;
(9)
siekiant užtikrinti, kad ES pagalbos savanorių iniciatyva būtų įgyvendinta laiku, būtina, kad šis reglamentas įsigaliotų nedelsiant, nes jame nustatytos nuostatos, kuriomis remsis įgyvendinančiosios organizacijos, dislokuodamos ES pagalbos savanorius trečiosiose šalyse,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 SKYRIUS
BENDROSIOS NUOSTATOS
1 straipsnis
Dalykas
Šiuo reglamentu nustatomi savanorių kandidatų ir ES pagalbos savanorių standartai dėl toliau išvardytų Reglamento (ES) Nr. 375/2014 9 straipsnio 2 dalyje nurodytų dalykų:
a)
kompetencijų sistemos, kuri taikoma siekiant nustatyti, atrinkti ir parengti savanorius kaip jaunesniuosius ar vyresniuosius specialistus;
b)
nuostatų, kuriomis užtikrinamos lygios galimybės ir nediskriminavimas per nustatymo ir atrankos procesą;
c)
nuostatų, kuriomis užtikrinama, kad siunčiančiosios ir priimančiosios organizacijos laikytųsi atitinkamų nacionalinės ir Sąjungos teisės aktų bei priimančiosios šalies teisės aktų;
d)
standartų, kuriais reglamentuojama siunčiančiųjų ir priimančiųjų organizacijų partnerystė, ir
e)
ES pagalbos savanorių įgytų įgūdžių ir gebėjimų pripažinimo nuostatų pagal esamas atitinkamas Sąjungos iniciatyvas.
2 straipsnis
Apibrėžtys
Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys, nustatytos Reglamento (ES) Nr. 375/2014 3 straipsnyje ir Komisijos įgyvendinimo reglamente (ES), kuris turi būti priimtas pagal Reglamento (ES) Nr. 375/2014 9 straipsnio 3 dalį. Kitų vartojamų terminų apibrėžtys:
a) gebėjimai- remiantis Europos bendrųjų visą gyvenimą trunkančio mokymosi gebėjimų orientaciniuose metmenyse (5) pateikta apibrėžtimi - aplinkybes atitinkančių žinių, įgūdžių ir nuostatų, reikalingų ES pagalbos savanoriams, kad galėtų teikti poreikiais grindžiamą humanitarinę pagalbą, visuma;
b) universalieji gebėjimai- gebėjimai, kurių reikia daugelyje savanoriškos veiklos bei užimtumo sektorių ir kurie nėra specifiniai humanitarinės pagalbos srities gebėjimai;
c) specialieji gebėjimai- gebėjimai, reikalingi ES pagalbos savanorių iniciatyvai vykdyti ir apskritai humanitarinei pagalbai teikti;
d) techniniai gebėjimai- gebėjimai, susiję su konkrečiomis žiniomis, svarbiomis humanitarinės pagalbos srityje;
e) mokymosi rezultatai- pagal Europos kvalifikacijų sandaroje (6) pateiktą apibrėžtį - teiginiai apie tai, ką besimokantysis žino, supranta ir sugeba daryti pasibaigus mokymosi procesui. Jie apibūdinami kaip žinios, įgūdžiai ir gebėjimai.
2 SKYRIUS
KOMPETENCIJŲ SISTEMA
3 straipsnis
Kompetencijų sistema
1. Kompetencijų sistemą, kuri turėtų būti taikoma įgyvendinant ES pagalbos savanorių iniciatyvą, sudaro trys dalys:
a)
universalieji gebėjimai,
b)
specialieji gebėjimai ir
c)
techniniai gebėjimai.
2. Kompetencijų sistema turi būti pritaikyta:
a)
jaunesniesiems specialistams, visų pirma absolventams, turintiems mažesnę kaip penkerių metų profesinę patirtį ir mažesnę kaip penkerių metų humanitarinės veiklos patirtį, ir
b)
vyresniesiems specialistams, turintiems penkerių ar didesnę profesinę patirtį einant atsakingas pareigas ar eksperto pareigas.
3. Kompetencijų sistema skatinamas nuolatinis ES pagalbos savanorių asmeninis tobulėjimas įvairiais jų dalyvavimo šioje iniciatyvoje etapais ir vertinama jų pažanga. Kiekvieno gebėjimo lygis sistemingai vertinamas pagal Europos kvalifikacijų sandarą ir pagal šią skalę:
a)
4 lygis: puiku;
b)
3 lygis: tinkama;
c)
2 lygis: tobulintina;
d)
1 lygis: prastai.
4. Pagrindinių gebėjimų apibrėžtys pateikiamos priede.
4 straipsnis
Mokymosi ir pažangos planas
1. Mokymosi ir pažangos plane nurodomi mokymosi rezultatai, kuriuos ES pagalbos savanoriai turėtų pasiekti, ir pateikiama informacija apie gebėjimus, mokymosi poreikius ir laimėjimus, kuriuos ES pagalbos savanoriai turėtų pasiekti skirtingais ES pagalbos savanorių iniciatyvos etapais.
2. Mokymosi ir pažangos plane pateikiama ši informacija:
a)
pagrindinė informacija apie ES pagalbos savanorį;
b)
pagrindinė informacija apie savanorišką veiklą ir užduočių aprašymas;
c)
kompetencijų sistemoje nustatyti gebėjimai ir savanoriškos veiklos ir mokymosi rezultatų vertinimas pagal juos;
d)
mokymosi poreikiai ir planuojama tobulėjimo veikla, kai tinkama;
e)
mokymo arba savanoriškos veiklos metu lankyti kursai ir
f)
kita svarbi informacija.
3. Kurios mokymosi ir pažangos plano dalys taikomos, priklauso nuo atskirų ES pagalbos savanorių poreikių ir siekių; planas reguliariai atnaujinamas, be kita ko, šiais etapais:
a)
atrankos,
b)
mokymo, įskaitant, kai tinkama, praktiką,
c)
dislokavimo ir
d)
kai tinkama, rezultatų aptarimo grįžus po dislokavimo.
3 SKYRIUS
ES PAGALBOS SAVANORIŲ ĮGYTŲ ĮGŪDŽIŲ IR GEBĖJIMŲ PRIPAŽINIMAS
5 straipsnis
Vertinimo ir pagrindimo dokumentais procesas
1. Dalyvaujant ES pagalbos savanorių iniciatyvoje ES pagalbos savanorių įgytų gebėjimų vertinimo ir pagrindimo dokumentais procesas bus naudingas:
a)
įgytų gebėjimų, kuriuos galima panaudoti profesinėje veikloje ir kurie galėtų pagerinti savanorio įsidarbinimo galimybes, profesiniam pripažinimui ir
b)
savanorio pastangų rodyti Europos Sąjungos solidarumą su žmonėmis, kuriems reikia pagalbos, ir aiškiai puoselėti Europos pilietiškumo jausmą socialiniam pripažinimui.
2. Vertinimo pagrindimo dokumentais apimtis ir procesas pritaikomi, kad būtų tinkami jaunesniesiems arba vyresniesiems specialistams, ir priklauso nuo ES pagalbos savanorio individualių poreikių ir siekių.
3. Mokymosi patirties vertinimo ir pagrindimo dokumentais procesas parodo nuolatinį ES pagalbos savanorių tobulėjimo procesą ir juo pripažįstamas ir remiamas mokymasis ir tobulėjimas visais savanorio dalyvavimo šioje iniciatyvoje etapais. Vertinimas ir pagrindimas dokumentais vykdomas remiantis 4 straipsnyje nurodytu mokymosi ir pažangos planu.
4. Siunčiančiosios ir priimančiosios organizacijos yra įsipareigojusios užtikrinti ES pagalbos savanorių mokymosi patirties vertinimą ir pagrindimą dokumentais, kad palengvintų profesinį ir socialinį pripažinimą.
5. Komisija ir ES valstybės narės kompetentingoms nacionalinėms institucijoms, atsakingoms už neformaliojo mokymosi ir savišvietos patvirtinimą, pateikia atitinkamą informaciją apie ES pagalbos savanorių iniciatyvą ir apie vertinimo ir pagrindimo dokumentais procesą, kad prireikus palengvintų ES pagalbos savanorių mokymosi patirties oficialaus patvirtinimo procesus.
6 straipsnis
Profesinis pripažinimas
1. ES pagalbos savanoriai paprašę gauna dalyvavimo iniciatyvoje baigimo pažymėjimą. Jį išduoda Komisija ir jame pateikiama bent ši informacija:
a)
paskyrimo pradžios ir pabaigos data;
b)
siunčiančiosios ir priimančiosios organizacijos pavadinimas ir kontaktiniai duomenys;
c)
savanorio kuratoriaus ir tiesioginio vadovo vardas, pavardė ir kontaktiniai duomenys;
d)
asmenų, dirbančių siunčiančiojoje ir priimančiojoje organizacijose, galinčių pateikti rekomendaciją savanoriui, vardai, pavardės ir kontaktiniai duomenys;
e)
pagrindinės ES pagalbos savanorio užduotys ir pareigos;
f)
pagrindinių ES pagalbos savanorių pasiekimų per paskyrimo laikotarpį aprašymas;
g)
ES pagalbos savanorio rezultatų, kuriuos jis pasiekė skirtingais iniciatyvos etapais, aprašymas ir įvertinamas pagal šio reglamento 3 straipsnio 3 dalį.
2. ES pagalbos savanoriui paprašius prie pažymėjimo gali būti pridėtas mokymosi ir pažangos planas.
7 straipsnis
Socialinis pripažinimas
1. Socialinis pripažinimas skatinamas vykdant veiklą, išdėstytą Reglamento (ES) Nr. 375/2014 17 straipsnyje nurodytame komunikacijos plane. ES pagalbos savanoriams suteikiama galimybė dalyvauti išorės komunikacijos veikloje, kurios tikslas skleisti informaciją apie iniciatyvą ir savanorių prisiimtą įsipareigojimą.
2. Prireikus Komisija rengia aukšto lygio renginius, kuriais didinamas visuomenės informuotumas ir iniciatyvos matomumas.
3. Siunčiančiosios organizacijos skleidžia informaciją apie ES pagalbos savanorių iniciatyvos tinklą ir skatina dalyvauti jo veikloje, pabrėždamos, kad savanoriai po dislokavimo turi galimybių toliau užsiimti su humanitarine pagalba ir aktyviu Europos pilietiškumu susijusia veikla.
4. Siunčiančiosios ir priimančiosios organizacijos supažindina ES pagalbos savanorius su galimybėmis toliau užsiimti su humanitarine pagalba ir aktyviu Europos pilietiškumu susijusia veikla. Jos visų pirma skatina ES pagalbos savanorius dalyvauti ES ir nacionalinio lygmens konferencijose ir seminaruose, kad jie pasidalytų savo patirtimi su atitinkamais suinteresuotaisiais subjektais.
4 SKYRIUS
STANDARTAI, KURIAIS REGLAMENTUOJAMA SIUNČIANČIŲJŲ IR PRIIMANČIŲJŲ ORGANIZACIJŲ PARTNERYSTĖ
8 straipsnis
Partnerystės tikslas ir nariai
1. Siunčiančiosios ir priimančiosios organizacijų partnerystės susitarime nustatoma tvarka, kurios laikosi partneriai, teikiantys paraiškas dėl susijusių su ES pagalbos savanorių dislokavimu trečiosiose šalyse projektų ir vadovaujantys šiems projektams, kurie taip pat gali apimti veiklą, susijusią su gebėjimų stiprinimu ir (arba) technine parama.
2. Partnerystę gali sudaryti siunčiančiosios organizacijos, atitinkančios Reglamento (ES) Nr. 375/2014 10 straipsnio 3 dalies reikalavimus, ir priimančiosios organizacijos, atitinkančios Reglamento (ES) Nr. 375/2014 10 straipsnio 4 dalies reikalavimus.
3. Pradėdamos partnerystę siunčiančiosios ir priimančiosios organizacijos gali kaip partneres įtraukti kitas organizacijas, kurios dirba kurioje nors iš sričių, svarbių 1 dalyje nurodytų projektų tikslams ar veiksmams, kad jos pasidalytų konkrečia praktine patirtimi.
4. Kai pagal projektą vykdoma su gebėjimų stiprinimu ir (arba) technine parama susijusi veikla, siunčiančiosios ir priimančiosios organizacijos, jau užbaigusios patvirtinimo procesą pagal Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES), kuris turėtų būti priimtas pagal Reglamento (ES) Nr. 375/2014 10 straipsnio 1 dalį, tačiau dar negavusios patvirtinimo, taip pat gali būti laikomos reikalavimus atitinkančiomis partnerėmis, jeigu jos turi poreikiais pagrįstą gebėjimų stiprinimo ir (arba) techninės paramos strategiją.
5. Kai projektai yra skirti reagavimo į nelaimes operacijoms paremti, partnerystę gali sudaryti tik siunčiančiosios organizacijos.
9 straipsnis
Partnerystės principai
Vykdant veiklą pagal ES pagalbos savanorių iniciatyvą skatinama tarpvalstybinė siunčiančiųjų ir priimančiųjų organizacijų partnerystė, pagrįstas šiais principais:
a)
lygybės;
b)
bendrų vertybių ir bendros vizijos;
c)
skaidrumo;
d)
atsakomybės, atskaitomybės ir patikimumo;
e)
savitarpio pasitikėjimo ir pagarbos;
f)
papildomumo, atsižvelgiant į humanitarinės ir savanorių bendruomenės įvairovę ir daug dėmesio skiriant vietos gebėjimų stiprinimui;
g)
lankstumo ir pritaikomumo ir
h)
savitarpiškumo skiriant išteklius ir nustatant tikslus.
10 straipsnis
Partnerystės susitarimas ir standartai
1. Prieš siunčiančiosioms ir priimančiosioms organizacijoms sudarant partnerystės susitarimą, priimančiosios organizacijos atlieka poreikių vertinimą, prireikus bendradarbiaudamos su priimančiosiomis organizacijomis ir atsižvelgdamos į Komisijos humanitarinės pagalbos poreikių vertinimą.
2. Poreikių vertinimą sudaro bent:
a)
dislokacijos šalies pažeidžiamumo ir rizikos vertinimas, įskaitant pavojaus ES pagalbos savanorių saugumui, kelionei ir sveikatai vertinimą;
b)
dabartinio priimančiosios organizacijos gebėjimo priimti ES pagalbos savanorį vertinimas;
c)
kompetencijos ir gebėjimų, kurių šiuo metu trūksta priimančiajai organizacijai ir vietos bendruomenei analizė, kuria nustatomi poreikiai ir nagrinėjama, kaip juos geriausiai patenkinti;
d)
tikėtinos ES pagalbos savanorių papildomos naudos analizė ir, kai tinkama, numatytos paramos priimančiosios organizacijos ir vietos bendruomenės gebėjimams stiprinti papildomos naudos analizė.
3. Partnerystės susitarimą pasirašo visi partneriai, siekdami užtikrinti, kad būtų laikomasi šių būtiniausių partnerystės standartų:
a)
partnerystė grindžiama susitarimu dėl bendrų vertybių ir bendros vizijos, visų pirma su savanoriška veikla ir humanitarine pagalba susijusiose srityse;
b)
aiškiai apibrėžiama kiekvieno partnerio papildoma nauda ir atitinkami partnerių vaidmenys;
c)
visi partneriai susitaria dėl bendrų partnerystės tikslų ir partnerystės valdymo būdų, visų pirma dėl:
i)
sprendimų priėmimo procedūrų ir darbo tvarkos;
ii)
finansinių nuostatų ir finansų valdymo;
iii)
visų suinteresuotųjų subjektų bendravimo kanalų; posėdžių dažnumo ir siunčiančiųjų organizacijų apsilankymų vietoje;
iv)
darbo plano ir veiklos, įskaitant tvarkaraštį;
v)
užduočių paskirstymo pagal iniciatyvos komunikacijos planą;
vi)
partnerystės stebėjimo ir vertinimo;
vii)
buhalterinės apskaitos ir pagrindimo dokumentais;
viii)
1 dalyje nurodyto poreikių vertinimo tobulinimo ir galutinio parengimo;
ix)
bendro ES pagalbos savanorių užduočių paskyrimo suformulavimo ir vertinimo;
x)
savanorių kandidatų ir ES pagalbos savanorių vaidmenų ir pareigų skirtingais dalyvavimo ES pagalbos savanorių iniciatyvos etapais;
xi)
skundų nagrinėjimo tvarkos (partnerystės narių pateiktų skundų ir išorės šalių pateiktų skundų dėl jos veiklos) ir partnerių konfliktų sprendimo;
xii)
partnerio pasitraukimo strategijos ir tvarkos;
xiii)
finansinio poveikio ir
xiv)
sutartinio poveikio (be kita ko, kiek tai susiję su ES pagalbos savanoriais ir atitinkamomis bendruomenėmis);
d)
kai tinkama, partneriai sukuria poreikiais grindžiamą gebėjimų stiprinimo ir (arba) techninės paramos strategiją ir numato šiai strategijai skirtą biudžetą;
e)
partneriai prisideda prie mokymosi veiklos ir įsipareigoja vykdyti veiksmus, susijusius su komunikacija ir matomumo didinimo veikla pagal Reglamento (ES) Nr. 375/2014 17 straipsnyje nurodytą komunikacijos planą.
5 SKYRIUS
LYGIOS GALIMYBĖS IR NEDISKRIMINAVIMAS
11 straipsnis
Bendrasis principas
1. ES pagalbos savanorių iniciatyvoje gali dalyvauti visi reikalavimus atitinkantys kandidatai, neatsižvelgiant į jų tautybę, lytį, rasę, etninę kilmę, amžių, socialinę padėtį, religiją ar įsitikinimus, šeiminę padėtį, seksualinę orientaciją ir negalią.
2. Siunčiančiosios ir priimančiosios organizacijos įsipareigoja laikytis vienodo požiūrio, lygių galimybių ir nediskriminavimo principų. Šie principai yra visapusiškai integruojami į savanorių nustatymo, atrankos, įdarbinimo ir parengimo procedūrą ir į veiklos rezultatų valdymo strategiją ir praktiką.
12 straipsnis
Vienodas požiūris, lygios galimybės ir nediskriminavimas
1. Siunčiančioji organizacija turi pareiškimą dėl principų ir politiką, kuriais užtikrinama, kad darbo vietoje taikoma praktika atitiktų vienodo požiūrio, lygių galimybių ir nediskriminavimo principus ir būtų skatinama įtrauki organizacinė kultūra.
2. 1 dalyje nurodyta vienodo požiūrio, lygių galimybių ir nediskriminavimo politika atitinka bent šiuos reikalavimus:
a)
ji atitinka atitinkamus Sąjungos ir nacionalinės teisės aktus ir ja siekiama išvengti diskriminacinės politikos ir praktikos arba ją pašalinti, įskaitant bet kokias kliūtis įsidarbinti visoms grupėms, kurios nurodytos tuose teisės aktuose ir (arba) grupėms, kurios, kaip žinoma, gali susidurti su išankstinėmis nuostatomis ieškodamos darbo, todėl yra rizika, kad joms bus nepakankamai atstovaujama;
b)
ji apima visus su savanoriškos veiklos patirtimi susijusius aspektus (bet jais neapsiriboja), įskaitant individualius elgesio standartus, paskyrimo, įdarbinimo ir atrankos paskelbimą, mokymą ir tobulėjimą, veiklos rezultatų valdymą, darbo sąlygas, įskaitant darbo užmokestį ir atleidimo iš darbo tvarką;
c)
joje aiškiai nurodomi visų darbuotojų ir savanorių, vyresniosios vadovybės ir vadovų grupių, žmogiškųjų išteklių padalinių ir visų kitų organizacijos nustatytų suinteresuotųjų subjektų vaidmenys ir pareigos;
d)
ji yra reguliariai stebima ir peržiūrima, siekiant užtikrinti, kad ji toliau atitiktų atitinkamus teisės aktus ir būtų tinkamai ir veiksmingai įgyvendinama.
3. Priimančioji organizacija siunčiančiajai organizacijai pateikia rašytinį vienodo požiūrio, lygių galimybių ir nediskriminavimo principo ir politikos patvirtinimą ir konsultuoja siunčiančiąją organizaciją dėl išimčių, kurias, atsižvelgiant į konkrečias darbo aplinkybes, reikia padaryti apibrėžiant ES pagalbos savanorio vaidmenį ir profilį.
4. Siunčiančioji organizacija padeda priimančiajai organizacijai įgyvendinti vienodo požiūrio, lygių galimybių ir nediskriminavimo politiką ir išimtiniais atvejais padeda priimančiosioms organizacijoms prireikus konkrečiomis aplinkybėmis patikslinti šiuos principus.
5. Jei įmanoma, siunčiančioji organizacija reguliariai rengia atitinkamus mokymus ir teikia informaciją apie savo politiką ir principus visiems savo darbuotojams, siekdama užtikrinti, kad visi suinteresuotieji subjektai suprastų, paremtų ir įgyvendintų šią politiką.
6 SKYRIUS
NACIONALINĖS IR SĄJUNGOS TEISĖS AKTŲ IR PRIIMANČIOSIOS ŠALIES TEISĖS AKTŲ LAIKYMASIS
13 straipsnis
Bendrosios nuostatos
1. Siunčiančiosios ir priimančiosios organizacijos užtikrina, kad būtų laikomasi atitinkamos nacionalinės ir Sąjungos teisės aktų ir priimančiosios šalies teisės aktų, įskaitant:
a)
Reglamentą (ES) Nr. 375/2014, įskaitant 5 straipsnyje nurodytų bendrųjų principų laikymąsi;
b)
teisės aktus, taikomus ES pagalbos savanorių teisiniam statusui;
c)
taikomus teisės aktus dėl savanorių darbo sąlygų, sveikatos, saugos ir saugumo;
d)
teisės aktus dėl vienodo požiūrio ir nediskriminavimo ir
e)
teisės aktus dėl asmens duomenų apsaugos.
2. Siunčiančiosios ir priimančiosios organizacijos informuoja ES pagalbos savanorius apie jų teises ir teisinius įsipareigojimus, nustatytus 1 dalyje nurodytuose teisės aktuose, ir jų teises į draudimą, kaip nurodyta Komisijos įgyvendinimo reglamente (ES), kuris turėtų būti priimtas pagal Reglamento (ES) Nr. 375/2014 9 straipsnio 3 dalį.
14 straipsnis
ES pagalbos savanorio teisinis statusas
1. Siunčiančioji organizacija laikosi teisės aktų, taikomų ES pagalbos savanorio teisiniam statusui. Todėl ji, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 375/2014 14 straipsnio 5 dalyje, parengia dislokavimo sutartį, kurią pasirašo ji pati ir ES pagalbos savanoris. Sutartyje nurodoma, kokie teisės aktai taikomi sutarčiai ir kokia jos jurisdikcija.
2. Siunčiančioji organizacija užtikrina, kad priimančioji organizacija laikytųsi sutarties, ir yra atsakinga už priimančiosios organizacijos padarytus dislokavimo sutarties nuostatų pažeidimus.
15 straipsnis
Pareiga informuoti ES pagalbos savanorius apie mokesčių taisykles
1. Prieš dislokavimą siunčiančioji organizacija informuoja ES pagalbos savanorį apie fiskalines taisykles, taikomas dienpinigiams siunčiančiosios organizacijos įsisteigimo šalyje ir, jei taikoma, dislokacijos šalyje.
2. Jei ES pagalbos savanoris nėra siunčiančiosios organizacijos įsisteigimo šalies gyventojas, siunčiančioji organizacija informuoja ES pagalbos savanorį apie jo pareigą susipažinti su jo konkrečiu atveju taikomomis jo gyvenamosios šalies fiskalinėmis taisyklėmis.
16 straipsnis
Duomenų apsauga
1. Tvarkydamos asmens duomenis, siunčiančiosios ir priimančiosios organizacijos, jei taikoma, laikosi Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 95/46/EB (7) ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 45/2001 (8).
2. Siunčiančiosios ir priimančiosios organizacijos užtikrina, kad tvarkant visus savanorių kandidatų ir ES pagalbos savanorių asmens duomenis, įskaitant jų rinkimą, naudojimą, atskleidimą ir ištrynimą, būtų užkirstas kelias piktnaudžiavimui asmens duomenimis ir jų netinkamam naudojimui. Tai taikoma visiems su savanoriais kandidatais ir ES pagalbos savanoriais susijusiems veiksmams, visų pirma:
a)
įdarbinimui ir atrankai (įskaitant paraiškos formas, pokalbių užrašus ir savęs vertinimo klausimynus) ir
b)
ES pagalbos savanorių pasirengimui ir valdymui (įskaitant mokymosi ir pažangos planus, veiklos rezultatų peržiūrą ir kuravimo, sveikatos patikrinimo arba drausminių klausimų įrašus).
3. Siunčiančiosios ir priimančiosios organizacijos užtikrina, kad būtų tvarkomi tik aktualūs duomenys ir kad visi asmens duomenys, pvz., vardas ir pavardė, amžius, adresas ir gimimo data, įskaitant neskelbtinus duomenis, susijusius su įdarbinimu, užimtumu ir veiklos rezultatais būtų:
a)
renkami teisėtai ir tinkamai teisėtam tikslui;
b)
tvarkomi sąžiningai ir teisėtai;
c)
prireikus taisomi arba atnaujinami;
d)
prieinami tik įgaliotam personalui;
e)
pateikiami susipažinti atitinkamam savanoriui kandidatui arba ES pagalbos savanoriui, jei jis to paprašo;
f)
saugomi saugiai ir
g)
saugomi ne ilgiau nei būtina.
4. Tvarkydamos 3 dalyje nurodytus asmens duomenis siunčiančiosios ir priimančiosios organizacijos siekia gauti aiškų ES pagalbos savanorio sutikimą.
5. Siunčiančiosios ir priimančiosios organizacijos informuoja savanorį kandidatą arba ES pagalbos savanorį apie jo teisę į asmens duomenų apsaugą, teisę pateikti skundą ir teisę naudoti savo duomenis ir su jais susipažinti, taip pat teisę žinoti subjektų, kurie turės prieigą prie jo asmens duomenų, tapatybę, ir prie kokių duomenų kiekvienas subjektas turės prieigą.
17 straipsnis
Sąžiningumas ir elgesio kodeksas
1. Siunčiančiosios ir priimančiosios organizacijos susitaria dėl sąžiningumo politikos, kuria siekiama išvengti korupcijos ir kyšininkavimo, ir dėl elgesio kodekso, pagrįsto siunčiančiosios organizacijos valdymo politika, kuris tinkamas ir taikomas ES pagalbos savanoriams ir kuriame pateikiamos gairės dėl tinkamo elgesio ir sąžiningumo, kurių tikimasi ir reikalaujama per visą dalyvavimą ES pagalbos savanorių iniciatyvoje.
2. Elgesio kodeksas ES pagalbos savanoriams yra privalomas ir jame nustatomi bent šie reikalavimai:
a)
įsipareigojimas formuoti tapatybės suvokimą apie ES pagalbos savanorių iniciatyvą ir prisidėti prie jos tikslų;
b)
pagarba kitiems žmonėms ir jų orumui ir pagarba nediskriminavimo principui;
c)
pagarba humanitarinės pagalbos principams, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 375/2014 5 straipsnio 1 dalyje;
d)
įsipareigojimas saugoti vaikus ir pažeidžiamus suaugusiuosius, įskaitant visišką seksualinės prievartos netoleravimą;
e)
visiškas narkotikų, kurie yra neteisėti dislokacijos šalyje, vartojimo netoleravimas;
f)
vietos teisės aktų laikymasis;
g)
sąžiningumas, kova su sukčiavimu ir korupcija;
h)
aukštų asmeninio ir profesinio elgesio standartų laikymasis;
i)
saugumo, sveikatos priežiūros ir saugos procedūrų laikymasis;
j)
pareiga pranešti apie pažeidimus ir nuostatos dėl pranešimo apie pažeidimus;
k)
taisyklės dėl ryšių su žiniasklaida ir informacijos valdymo ir
l)
taisyklės, kuriomis draudžiama netinkamai naudoti organizacijos įrangą.
3. Visi ES pagalbos savanorio padarytų elgesio kodekso pažeidimų atvejai nagrinėjami laikantis siunčiančiosios organizacijos valdymo politikos.
4. Jeigu pažeidimas laikomas sunkiu nusižengimu, ES pagalbos savanoris anksčiau laiko baigia savanorišką veiklą ir prireikus apie jo elgesį pranešama atitinkamoms profesinėms ar teisinėms organizacijoms ar institucijoms.
18 straipsnis
Vaikų ir pažeidžiamų suaugusiųjų apsauga, įskaitant visišką seksualinės prievartos netoleravimą
1. Siunčiančiosios ir priimančiosios organizacijos įsipareigoja vykdyti visiško bet kokios prievartos prieš vaikus ir (arba) pažeidžiamus suaugusiuosius, įskaitant seksualinę prievartą, netoleravimo politiką. Jos turi gebėti pranešti apie prievartą, greitai ir tinkamai spręsti incidentus, remti aukas, užkirsti kelią pranešėjų viktimizacijai ir patraukti baudžiamojon atsakomybėn nusikaltimo vykdytojus.
2. Siunčiančiosios ir priimančiosios organizacijos užkerta kelią piktnaudžiavimui per ES pagalbos savanorių atranką ir jų įvadinius kursus bei mokymą, užtikrindamos atvirumo ir informacijos apie šią problemą politiką ir paskirdamos aiškias vadovavimo ir priežiūros funkcijas.
3. Siunčiančioji organizacija atlieka visus teisiškai privalomus patikrinimus, kad gautų leidimą savanoriui kandidatui dirbti su šiomis tikslinėmis grupėmis.
4. Siunčiančiosios ir priimančiosios organizacijos informuoja savanorius kandidatus ir ES pagalbos savanorius apie riziką ir rekomenduojamas prevencines priemones, kuriomis siekiama užkirsti kelią prievartos atvejams.
7 SKYRIUS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
19 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja trečią dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2014 m. spalio 24 d.