РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 331/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 11 март 2014 година
за създаване на програма за обмен, помощ и обучение за защита на еврото срещу фалшифициране (програма „Перикъл 2020“) и за отмяна на решения на Съвета 2001/923/ЕО, 2001/924/ЕО, 2006/75/ЕО, 2006/76/ЕО, 2006/849/ЕО и 2006/850/ЕО
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 133 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейската централна банка (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Съюзът и държавите членки сами са си поставили за цел да приемат мерките, необходими за използването на еврото като единна парична единица. Тези мерки включват защита на еврото срещу фалшифициране и свързаните с него измами, като по този начин се повиши ефективността на икономиката на Съюза и се осигури устойчивост на публичните финанси.
(2)
Регламент (ЕО) № 1338/2001 на Съвета (3) предвижда обмен на информация, сътрудничество и взаимна помощ, като по този начин изгражда хармонизирана рамка за защита на еврото. Действието на посочения регламент бе разширено с Регламент (ЕО) № 1339/2001 на Съвета (4) по отношение на онези държави членки, които не са приели еврото като своя единна парична единица, така че да се осигури равностойно ниво на защита за еврото в целия Съюз.
(3)
Действията, целящи насърчаване на обмена на информация и персонал, техническа и научна помощ и специализирано обучение, подпомагат значително защитата на единната парична единица на Съюза срещу фалшифициране и свързаните с това измами, и следователно и постигането на високо и равностойно ниво на защита в целия Съюз, като същевременно демонстрират способността на Съюза да се справи с тежката организирана престъпност.
(4)
Програмата за защита на еврото срещу фалшифициране (програмата „Перикъл“) допринася за повишаване на осведомеността на гражданите на Съюза, като подобрява защитата на еврото, най-вече чрез редовно оповестяване на резултатите от подкрепяните от тази програма действия.
(5)
Помощта за такива действия, оказвана в миналото по линия на решения 2001/923/ЕО (5) и 2001/924/ЕО (6) на Съвета, които впоследствие са били изменени и допълнени с решения 2006/75/ЕО (7), 2006/76/ЕО (8), 2006/849/ЕО (9) и 2006/850/ЕО (10) на Съвета позволи засилването на действията на Съюза и държавите членки в областта на защитата на еврото срещу фалшифициране. Целите на програма „Перикъл“ както за периода 2002-2006 г., така и за периода 2007-2013 г. бяха успешно постигнати.
(6)
В своята оценка на въздействието, извършена през 2011 г., за да прецени дали програмата „Перикъл“ следва да бъде продължена, Комисията достигна до заключението, че програмата „Перикъл“ следва да бъде подновена с подобрени цели и методология.
(7)
Препоръката в оценката на въздействието беше, че следва да се продължат и допълнително да се развият действията в областта на защитата на еврото срещу фалшифициране на равнището на Съюза и на държавите членки, като се вземат предвид новите предизвикателства в контекста на бюджетните ограничения. Съгласно новата програма „Перикъл 2020“, предложенията, представяни от участващите държави членки, могат да включват участници от трети държави, ако тяхното участие е важно за защитата на еврото.
(8)
Следва да се гарантира, че програма „Перикъл 2020“ е съвместима с други релевантни програми и действия и ги допълва. Следователно, с оглед изпълнението на програмата „Перикъл 2020“, в рамките на комитета, посочен в Регламент (ЕО) № 1338/2001, Комисията следва да проведе всички необходими консултации с основните участващи страни (по-специално компетентните национални органи, определени от държавите членки, Европейската централна банка и Европол) за да оцени нуждите във връзка със защитата на еврото и по-специално по отношение на обмена, помощта и обучението.
(9)
Програмата „Перикъл 2020“ следва да се прилага при пълно спазване на разпоредбите на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (11). В съответствие с посочения регламент, не се допуска единствената цел на безвъзмездните средства да бъде закупуване на оборудване. Безвъзмездните средства имат за цел да подкрепят финансово дейност, предназначена да подпомогне постигането на цел на политиката на Съюза.
(10)
Значението на еврото като световна валута изисква подходящо равнище на защита на международно ниво, която може да бъде постигната чрез предоставяне на средства за закупуване на оборудване, което да бъде използвано от агенции на трети държави при разследване на случаи на фалшифициране на еврото.
(11)
Оценката на програмата „Перикъл“, извършена със заинтересованите страни, свидетелства за добавената стойност на тази програма, а именно високо ниво на сътрудничество между държавите членки и с трети държави, както и взаимно допълване с действия, предприемани на национално ниво, което води до повишена ефективност. Очаква се продължаването на програма „Перикъл“ на равнището на Съюза да допринесе съществено за поддържане и по-нататъшно повишаване на високото ниво на защита на еврото, съчетано със засилено трансгранично сътрудничество, обмен и помощ. Успоредно с това чрез колективно организираните действия и обществени поръчки ще бъдат постигнати общи икономии за разлика от евентуални самостоятелни национални инициативи.
(12)
Комисията следва да представи на Европейския парламент и на Съвета независим междинен доклад за оценка относно изпълнението на програмата „Перикъл 2020“ и окончателен доклад за оценка относно постигането на целите ѝ.
(13)
Настоящият регламент спазва принципите на добавена стойност и пропорционалност. Програма „Перикъл 2020“ следва да улеснява сътрудничеството сред държавите членки и между Комисията и държавите членки с цел защита на еврото срещу фалшифициране, без да отнема отговорностите на държавите членки и като използва ресурсите по-ефикасно, отколкото би могло да се постигне на национално ниво. Действията на равнище на Съюза са необходими и обосновани, тъй като е ясно, че те помагат на държавите членки при колективната защита на еврото и насърчават използването на общи структури на Съюза с цел увеличаване на сътрудничеството и обмена на информация между компетентните органи.
(14)
Програмата „Перикъл 2020“ следва да се прилага за период от седем години, за да се изравни продължителността ѝ с тази на многогодишната финансова рамка, предвидена в Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013 на Съвета (12).
(15)
С цел гарантиране на еднакви условия за изпълнението на програмата „Перикъл 2020“, на Комисията следва да се предоставят изпълнителни правомощия. Комисията следва да приема годишните работни програми, в които се определят приоритетите, разбивката на бюджета и критериите за оценяване във връзка с безвъзмездните средства за действия. В рамките на посочения в Регламент (ЕО) № 1338/2001 комитет Комисията следва да обсъжда с държавите членки прилагането на настоящия регламент. Изключителни и надлежно обосновани случаи, за които е необходимо увеличение на съфинансирането с цел държавите членки да разполагат с повече икономическа гъвкавост, като по този начин получават възможност да реализират и завършват по удовлетворителен начин проекти за защита и гарантиране на еврото, следва да бъдат част от годишната работна програма.
(16)
С настоящия регламент се определя финансов пакет за цялата продължителност на програмата „Перикъл 2020“, който представлява основната референтна сума, по смисъла на точка 17 от Междуинституционалното споразумение от 2 декември 2013 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията относно бюджетната дисциплина, сътрудничеството по бюджетните въпроси и относно доброто финансово управление (13), за Европейския парламент и за Съвета в хода на годишната бюджетна процедура.
(17)
С цел да се осигури известна гъвкавост при разпределението на средствата, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз с оглед промени в индикативното разпределение на тези средства. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(18)
През целия цикъл на разходите финансовите интереси на Съюза следва да бъдат защитавани с пропорционални мерки, включително посредством предотвратяване, разкриване и разследване на нередности, събиране на изгубени, недължимо платени или неправилно използвани средства и, когато е необходимо, административни и финансови санкции.
(19)
Решения 2001/923/ЕО, 2001/924/ЕО, 2006/75/ЕО, 2006/76/ЕО, 2006/849/ЕО и 2006/850/ЕО следва да се отменят. За целите на изпълнението на финансовите ангажименти, свързани с действията, предвидени по посочените решения следва да се предвидят преходни мерки.
(20)
Целесъобразно е да се осигури плавно преминаване без прекъсване от програмата „Перикъл“ към програмата „Перикъл 2020“, както и продължителността на програмата „Перикъл 2020“ да бъде приведена в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013. Поради това програмата „Перикъл 2020“ следва да се прилага от 1 януари 2014 г.,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
Създава се многогодишна програма за действие с цел насърчаване на действия за защита и гарантиране на еврото срещу фалшифициране и свързаните с това измами „Перикъл 2020“ („Програмата“) за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
Член 2
Добавена стойност
Програмата активно насърчава и води до повишаване на транснационалното сътрудничество за защита на еврото в рамките на и извън Съюза, както и с търговските партньори на Съюза, като същевременно се обръща внимание на онези държави членки или трети държави, в които се отбелязват най-високи равнища на фалшифициране на еврото, както това сочат съответните доклади, съставени от компетентните органи.Това сътрудничество допринася за по-голяма ефективност на защитата на еврото чрез обмен на най-добри практики, общи стандарти и съвместно специализирано обучение.
Член 3
Обща цел
Общата цел на Програмата е предотвратяване и борба с фалшифицирането и свързаните с това измами, като по този начин се повиши конкурентоспособността на икономиката на Съюза и се осигури устойчивост на публичните финанси.
Член 4
Специфична цел
Специфичната цел на Програмата е да защитава евробанкнотите и монетите от фалшифициране и свързаните с него измами чрез подпомагане и допълване на мерките, предприемани от държавите членки, и оказване на съдействие на компетентните национални органи и органи на Съюза в усилията им да развиват тясно и редовно сътрудничество и да обменят най-добри практики помежду си и с Комисията, като в него бъдат включени по целесъобразност и трети държави и международни организации.
Постигането на тази цел се преценява, inter alia, чрез ефективността на действията на финансовите, техническите, правоприлагащите и съдебните органи, измервана посредством броя на откритите фалшификати, на разбитите незаконни работилници за фалшифициране, на арестувани лица и наложени санкции.
Член 5
Органи, отговарящи на условията за финансиране
Органите, които отговарят на условията за финансиране по линия на Програмата, са компетентните национални органи според определението на член 2, буква б) от Регламент (ЕО) № 1338/2001.
Член 6
Участие в Програмата
1. Държави участнички са държавите членки, които са приели еврото за своя единна парична единица.
2. Представяните от държавите членки, посочени в параграф 1, предложения могат да включват участници от трети държави, ако това е важно за изпълнението на общата и специфичната цели, посочени съответно в членове 3 и 4.
Член 7
Целеви групи и съвместни действия
1. Програмата цели участието на следните групи:
а)
персонала на ведомствата, ангажирани в откриването и борбата срещу фалшифицирането,по-специално полицейски части и финансови административни структури в зависимост от техните специфични функции на национално равнище;
б)
служители на разузнаването;
в)
представители на националните централни банки, монетните дворове, търговските банки и други финансови посредници, по-специално по отношение на задълженията на финансовите институции;
г)
съдебни служители, специализирани адвокати и представители на съдебната власт в тази област;
д)
всяка друга засегната група специалисти като търговско-промишлени палати или подобни структури, които могат да осигурят достъп до малки и средни предприятия, търговци на дребно и дружества за транспортиране на пари и ценности.
2. Действията по Програмата могат да бъдат организирани съвместно от Комисията и други партньори, които разполагат със съответните експертни познания, като:
а)
националните централни банки и Европейската централна банка (ЕЦБ);
б)
националните центрове за анализи (НЦА) и националните центрове за анализ на монетите (НЦАМ);
в)
Европейския технически и научен център и монетните дворове;
г)
Европол, Евроюст и Интерпол;
д)
националните централни служби за борба с фалшифицирането, предвидени в член 12 от Международната конвенция за премахване и преследване фабрикуването на фалшиви парични знаци, подписана в Женева на 20 април 1929 г. (14), както и другите специализирани служби за предотвратяване, разкриване и преследване на фалшифицирането;
е)
специализирани органи в областта на техниката по възпроизвеждане и по удостоверяване, печатари и гравьори;
ж)
други органи, различни от изброените в букви а) - е), които предлагат специфични експертни познания, включително при нужда, такива органи от трети държави и по-специално от присъединяващите се държави и от държавите кандидатки;както и
з)
частни субекти, които са развили и имат доказани технически познания, и екипи, специализирани в разпознаването на фалшифицирани банкноти и монети.
Член 8
Допустими действия
1. Програмата взема предвид транснационалните и мултидисциплинарни аспекти на борбата срещу фалшифицирането и насърчава най-добрите практики, адаптирани спрямо националните особености на всяка държава членка.
2. Програмата предоставя при условията, определени в годишната работна програма, посочена в член 11, финансово подпомагане за следните действия:
а)
обмен и разпространение на информация, по-конкретно чрез организирането на семинари и срещи, включително обучение, целеви стажове и обмен на персонал на компетентните национални органи и други подобни действия. Обменът на информация, inter alia е насочен към:
-
методологиите за мониторинг и анализ на икономическото и финансовото въздействие на фалшифицирането,
-
функционирането на базите данни и на системите за ранно предупреждаване,
-
използването на детекторни уреди с компютърно дублиране на данни,
-
методите за проверка и разследване,
-
научната помощ, по-специално научни бази данни и следене на технологичните новости,
-
защитата на еврото извън Съюза,
-
научноизследователски действия,
-
предоставянето на специализирани оперативен експертен опит и познания;
б)
техническа, научна и оперативна подкрепа, когато тя е необходима като част от Програмата, включваща по-специално:
-
всякакви целесъобразни мерки, водещи до съставяне на равнището на Съюза на педагогически помагала, като справочник със законодателство на Съюза, информационни бюлетини, практически ръководства, глосари и речници, бази данни, особено в областта на научната помощ или на технологичните новости)или приложения за компютърна поддръжка като софтуер,
-
съответни проучвания, които представляват интерес от мултидисциплинарна и трансгранична гледна точка,
-
разработването на механизми и методи за техническа помощ за улесняване на действията по разкриване на равнището на Съюза,
-
финансово подпомагане на сътрудничеството при операции, в които са ангажирани поне две държави, когато такова подпомагане не се предоставя по други програми на европейските институции и органи;
в)
безвъзмездни средства за финансиране на закупуването на оборудване, което да се използва от специализирани органи за борба срещу фалшифицирането за защита на еврото, в съответствие с член 10, параграф 3.
ГЛАВА II
ФИНАНСОВА РАМКА
Член 9
Финансов пакет
1. Финансовият пакет за изпълнението на Програмата за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г. е в размер на 7 344 000 EUR (по текущи цени).
2. В рамките на финансовия пакет за Програмата средствата за допустимите действия по член 8, параграф 2 се разпределят в съответствие с индикативното разпределение на средствата, посочено в приложението.
Комисията не се отклонява от това индикативно разпределение на средствата с повече от 10 %. Ако се окаже необходимо да се превиши това ограничение, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 14, с цел да измени индикативното разпределение на средствата, посочено в приложението.
3. Годишните бюджетни кредити се одобряват от Европейския парламент и от Съвета в рамките на многогодишната финансова рамка.
Член 10
Видове финансово подпомагане и съфинансиране
1. Комисията изпълнява Програмата в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
2. Финансовото подпомагане в рамките на Програмата за допустимите действия, изброени в член 8, параграф 2, се извършва под формата на:
а)
безвъзмездни средства; или
б)
обществени поръчки.
3. Закупуването на оборудване не може да бъде единственият компонент на споразумението за отпускане на безвъзмездни средства.
4. Нивото на съфинансиране за безвъзмездни средства, отпуснати по Програмата, не надвишава 75 % от допустимите разходи. В изключителни и надлежно обосновани случаи, определени в годишните работни програми по член 11, нивото на съфинансиране не може да надвишава 90 % от допустимите разходи.
5. Когато допустимите действия, предвидени в член 8, параграф 2 се организират съвместно от Комисията и ЕЦБ, Евроюст, Европол или Интерпол, възникналите разходи се разпределят между тях. Във всеки случай всеки от тях поема командировъчните разходи и разходите за настаняване на собствените си гостуващи лектори.
Член 11
Годишни работни програми
За целите на изпълнението на Програмата Комисията приема годишни работни програми.
Всяка годишна работна програма изпълнява общата и специфичните цели, посочени съответно в членове 3 и 4, като определя следното:
а)
действията, които да бъдат предприети, в съответствие с тези обща и специфична цели, включително индикативното разпределение на средствата и метода на изпълнение;
б)
за безвъзмездните средства: основните критерии за подбор и максималното допустимо ниво на съфинансиране.
Средствата, разпределени за действия в областта на комуникацията в рамките на Програмата, допринасят също и за институционалната комуникация на политическите приоритети на Съюза, доколкото те са свързани с общата цел, посочена в член 3.
Член 12
Защита на финансовите интереси на Съюза
1. Комисията предприема необходимите мерки, за да гарантира, че при изпълнението на действията, финансирани по настоящия регламент, финансовите интереси на Съюза са защитени чрез прилагането на превантивни мерки срещу измама, корупция и всякакви други незаконни дейности, чрез ефективни проверки и, при установяването на нередности, чрез възстановяване на недължимо платените суми и, когато е уместно, чрез ефективни, пропорционални и възпиращи административни и финансови санкции.
2. Комисията или нейни представители и Сметната палата имат правомощия за извършване на одити по документи и на място на всички бенефициери на безвъзмездни средства, изпълнители и подизпълнители, които са получили средства от Съюза по Програмата.
3. Европейската служба за борба с измамите (OLAF) може да извършва разследвания, включително проверки и инспекции на място в съответствие с разпоредбите и процедурите, предвидени в Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета (15) и Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета (16), с цел да се установи дали е налице измама, корупция или каквато и да е друга незаконна дейност, накърняваща финансовите интереси на Съюза във връзка със споразумение за отпускане на безвъзмездни средства, решение за отпускане на безвъзмездни средства или договор, финансирани в рамките на Програмата.
4. Без да се засягат параграфи 1, 2 и 3, споразуменията за сътрудничество с трети държави и с международни организации, договорите, споразуменията и решенията за отпускане на безвъзмездни средства, произтичащи от прилагането на настоящия регламент, съдържат разпоредби, с които Комисията, Сметната палата и OLAF изрично се упълномощават да провеждат такива одити и разследвания съгласно съответната си компетентност.
ГЛАВА III
МОНИТОРИНГ, ОЦЕНЯВАНЕ И ДЕЛЕГИРАНЕ НА ПРАВОМОЩИЯ
Член 13
Мониторинг и оценяване
1. Програмата се изпълнява от Комисията в сътрудничество с държавите членки чрез редовни консултации по време на различните етапи от изпълнението на Програмата в рамките на комитета, посочен в Регламент (ЕО) № 1338/2001, като се вземат предвид съответните мерки, предприети от други компетентни органи, и по-специално от ЕЦБ и Европол.
2. Комисията се стреми да осигури последователност и допълване между Програмата и други приложими програми и действия на равнището на Съюза.
3. Комисията предоставя годишна информация за резултатите от Програмата на Европейския парламент и на Съвета. В нея се включва информация относно последователността и допълването с други приложими програми и действия на равнището на Съюза. Комисията непрекъснато разпространява резултатите от действията, подкрепяни по линия на Програмата. Всички участващи държави и други бенефициери предоставят на Комисията всички необходими данни и информация с оглед на осъществяването на мониторинга и оценяването на Програмата.
4. Комисията извършва оценяване на програмата. В срок до 31 декември 2017 г. Комисията представя независим междинен доклад за оценка относно постигането на целите по всички мерки (от гледна точка на резултатите и въздействията), ефикасното и ефективно от гледна точка на разходите използване на ресурсите и неговата добавена стойност за Съюза. Докладът за оценка се изготвя с цел да предостави информация с оглед на вземането на решение за подновяване, изменяне или преустановяване на мерките. В оценката освен това се разглеждат възможността за опростяване, вътрешната и външната съгласуваност, продължаващата значимост на всички цели, както и приносът на мерките за приоритетите на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж. В оценката се вземат предвид резултатите от оценяването на дългосрочното въздействие на предходните мерки.
5. Оценката на въздействието в по-дългосрочен план и на трайността на ефекта от Програмата също се прави по такъв начин, че да предостави информация с оглед на вземането на решение за евентуално подновяване, изменение или преустановяване на последваща програма.
6. Освен това в срок до 31 декември 2021 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета окончателен доклад за оценка относно постигането на целите на Програмата.
Член 14
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на определените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 9, се предоставя на Комисията за срок от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 9, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 9, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и на Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
ГЛАВА IV
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 15
Отмяна
Отменят се решения 2001/923/ЕО, 2001/924/ЕО, 2006/75/ЕО, 2006/76/ЕО, 2006/849/ЕО и 2006/850/ЕО.
Въпреки това финансовите задължения, свързани с действия, провеждани съгласно тези решения, продължават да се уреждат от тези решения до изпълнението на тези задължения.
Член 16
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите членки в съответствие с Договорите.
Съставено в Страсбург на 11 март 2014 година.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 331/2014
2014 m. kovo 11 d.
kuriuo nustatoma mainų, pagalbos ir mokymo programa, skirta euro apsaugai nuo padirbinėjimo (programa „Pericles 2020“), ir panaikinami Tarybos sprendimai 2001/923/EB, 2001/924/EB, 2006/75/EB, 2006/76/EB, 2006/849/EB ir 2006/850/EB
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 133 straipsnį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos Centrinio Banko nuomonę (1),
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (2),
kadangi:
(1)
Sąjunga ir valstybės narės išsikėlė tikslą nustatyti priemones, būtinas eurui kaip bendrai valiutai naudoti. Tos priemonės apima euro apsaugą nuo padirbinėjimo ir susijusio sukčiavimo, taigi kartu padeda sustiprinti Sąjungos ekonomikos veiksmingumą ir užtikrinti viešųjų finansų tvarumą;
(2)
Tarybos reglamente (EB) Nr. 1338/2001 (3) nustatytas keitimasis informacija, bendradarbiavimas, savitarpio pagalba ir taip sukuriama suderinta euro apsaugos sistema. Siekiant užtikrinti lygiavertį euro apsaugos lygį visoje Sąjungoje, Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1339/2001 (4) to reglamento galiojimas išplėstas taip, kad jis būtų taikomas valstybėms narėms, neįsivedusioms euro kaip savo bendros valiutos;
(3)
veiksmais, kuriais siekiama skatinti informacijos ir darbuotojų mainus, techninę ir mokslinę pagalbą bei specialaus mokymą labai prisidedama prie bendros Sąjungos valiutos apsaugos nuo padirbinėjimo ir susijusio sukčiavimo, todėl kartu padedama pasiekti aukštą lygiavertį apsaugos lygį visoje Sąjungoje ir įrodomas Sąjungos gebėjimas kovoti su sunkiu organizuotu nusikalstamumu;
(4)
euro apsaugos nuo padirbinėjimo programa (toliau - programa „Pericles“) padeda didinti Sąjungos piliečių informuotumą ir gerinti euro apsaugą, visų pirma nuolat skleidžiant pagal tą programą remiamų veiksmų rezultatus;
(5)
iki šiol remiant tokius veiksmus pagal Tarybos sprendimus 2001/923/EB (5) ir 2001/924/EB (6), kurie vėliau buvo iš dalies pakeisti ir pratęsti Tarybos sprendimais 2006/75/EB (7), 2006/76/EB (8), 2006/849/EB (9) ir 2006/850/EB (10), buvo galima gerinti Sąjungos ir valstybių narių veiksmus euro apsaugos nuo padirbinėjimo srityje. 2002-2006 m. ir 2007-2013 m. programos „Pericles“ tikslai sėkmingai pasiekti;
(6)
Komisija, 2011 m. atlikdama poveikio vertinimą ir taip siekdama nustatyti, ar programą „Pericles“ reikėtų tęsti, padarė išvadą, kad „Pericles“ programą reikėtų atnaujinti ir numatyti geresnius tikslus ir metodiką;
(7)
poveikio vertinime pateiktas patarimas buvo tas, kad Sąjungos ir valstybių narių lygmens veiksmai euro apsaugos nuo padirbinėjimo srityje ir toliau turėtų būti vykdomi ir plėtojami, taip pat atsižvelgiant į naujus sunkumus, kylančius dėl biudžeto išlaidų ribojimo. Pagal naują programą - „Pericles 2020“ programą - į programoje dalyvaujančių valstybių narių pateiktus pasiūlymus gali būti įtraukti trečiųjų šalių dalyviai, jei jų dalyvavimas svarbus euro apsaugai;
(8)
reikėtų užtikrinti, kad programa „Pericles 2020“ atitiktų ir papildytų kitas susijusias programas ir veiksmus. Todėl, siekdama įvertinti euro apsaugos poreikį, Komisija Reglamente (EB) Nr. 1338/2001 nurodytame komitete turėtų surengti visas reikiamas konsultacijas su pagrindinėmis susijusiomis šalimis (pirmiausia su valstybių narių paskirtomis kompetentingomis nacionalinėmis institucijomis, Europos Centriniu Banku ir Europolu), visų pirma mainų, pagalbos ir mokymo taikant programą „Pericles 2020“ klausimais;
(9)
„Pericles 2020“ programa turėtų būti įgyvendinama visapusiškai laikantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 (11) nuostatų. Remiantis tuo reglamentu, dotacija negali būti naudojama tik įrangai pirkti. Dotacijos paskirtis -paremti finansiškai veiksmą, skirtą padėti pasiekti Sąjungos politikos tikslą;
(10)
euro - tai pasauliniu mastu svarbi valiuta, todėl būtina atitinkama tarptautinio lygmens apsauga, ir ją galima užtikrinti paskyrus lėšų įrangai, kurią naudotų trečiųjų šalių agentūros, tiriančios euro padirbinėjimo atvejus, pirkti;
(11)
iš programos „Pericles“ vertinimo, atlikto kartu su suinteresuotaisiais subjektais, matyti papildoma tos programos nauda, nes užtikrinamas aukšto lygio bendradarbiavimas tarp valstybių narių ir su trečiosiomis šalimis, taip pat papildomi nacionaliniu lygmeniu vykdomi veiksmai, todėl didinamas veiksmingumas. Tęsiant programą „Pericles“ Sąjungos lygmeniu tikimasi labai padėti išlaikyti ir toliau didinti aukštą euro apsaugos lygį ir kartu užtikrinti intensyvesnį tarpvalstybinį bendradarbiavimą, mainus ir pagalbą. Be to, kolektyviai organizuojant veiksmus ir viešuosius pirkimus bus galima apskritai daugiau sutaupyti, nei galbūt imantis atskirų nacionalinių iniciatyvų;
(12)
Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai turėtų pateikti programos „Pericles 2020“ įgyvendinimo nepriklausomą laikotarpio vidurio vertinimo ataskaitą ir galutinę jos tikslų įgyvendinimo vertinimo ataskaitą;
(13)
šis reglamentas atitinka papildomos naudos ir proporcingumo principus. Programa „Pericles 2020“ turėtų palengvinti valstybių narių tarpusavio bendradarbiavimą ir bendradarbiavimą su Komisija siekiant apsaugoti eurą nuo padirbinėjimo, nemažinant valstybių narių atsakomybės ir naudojant išteklius našiau, negu juos būtų galima panaudoti nacionaliniu lygmeniu. Sąjungos lygmens veiksmai būtini ir pagrįsti, nes jais aiškiai padedama valstybėms narėms bendrai apsaugoti eurą ir skatinama naudotis bendrosiomis Sąjungos struktūromis stiprinant kompetentingų institucijų bendradarbiavimą ir keitimąsi informacija;
(14)
programa „Pericles 2020“ turėtų būti įgyvendinama septynerius metus derinant jos trukmę su daugiametės finansinės programos trukme, nustatyta Tarybos reglamente (ES, Euratomas) Nr. 1311/2013 (12);
(15)
siekiant užtikrinti vienodas programos „Pericles 2020“ įgyvendinimo sąlygas, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai. Komisija turėtų priimti metines darbo programas, kuriose būtų nustatyti prioritetai, paskirstytas biudžetas ir numatyti dotacijų skyrimo veiksmams vertinimo kriterijai. Komisija turėtų su valstybėmis narėmis aptarti šio reglamento taikymą Reglamente (EB) Nr. 1338/2001 nurodytame komitete. Metinėse darbo programose turėtų būti numatyti išskirtiniai ir tinkamai pagrįsti atvejai, kai reikia padidinti bendro finansavimo dalį siekiant, kad valstybės narės turėtų daugiau ekonominio lankstumo ir galėtų gerai vykdyti ir užbaigti euro apsaugos ir išsaugojimo projektus;
(16)
šiuo reglamentu nustatomas viso programos „Pericles 2020“ įgyvendinimo laikotarpio finansinis paketas, kuris Europos Parlamentui ir Tarybai vykdant kasmetinę biudžeto sudarymo procedūrą turi būti svarbiausias orientacinis dydis, kaip apibrėžta 2013 m. gruodžio 2 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinio susitarimo dėl biudžetinės drausmės, bendradarbiavimo biudžeto klausimais ir patikimo finansų valdymo (13) 17 punkte;
(17)
siekiant nustatyti lankstų lėšų paskirstymą, pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus dėl tų lėšų preliminaraus paskirstymo dalinių pakeitimų. Ypač svarbu, kad atlikdama parengiamąjį darbą, Komisija tinkamai konsultuotųsi, taip pat ir su ekspertais. Atlikdama su deleguotaisiais aktais susijusį parengiamąjį darbą ir rengdama jų tekstus Komisija turėtų užtikrinti, kad atitinkami dokumentai būtų vienu metu, laiku ir tinkamai perduodami Europos Parlamentui ir Tarybai;
(18)
Sąjungos finansiniai interesai turėtų būti saugomi proporcingomis priemonėmis per visą išlaidų ciklą, įskaitant pažeidimų prevenciją, nustatymą ir tyrimą, prarastų, nepagrįstai išmokėtų ar netinkamai panaudotų lėšų susigrąžinimą ir, prireikus, administracines ir finansines sankcijas;
(19)
Sprendimai 2001/923/EB, 2001/924/EB, 2006/75/EB, 2006/76/EB, 2006/849/EB ir 2006/850/EB turėtų būti panaikinti. Turėtų būti numatytos pereinamojo laikotarpio priemonės, kad būtų galima įvykdyti finansinius įsipareigojimus, susijusius su veiksmais, vykdomais pagal tuos sprendimus;
(20)
tikslinga užtikrinti perėjimą be pertraukimo nuo programos „Pericles“ į programą „Pericles 2020“ ir yra tikslinga programos „Pericles 2020“ trukmę suderinti su Reglamentu (ES, Euratomas) Nr. 1311/2013. Todėl programa „Pericles 2020“ turėtų būti taikoma nuo 2014 m. sausio 1 d.,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
BENDROSIOS NUOSTATOS
1 straipsnis
Dalykas
Šiuo reglamentu laikotarpiui nuo 2014 m. sausio 1 d. iki 2020 m. gruodžio 31 d. nustatoma daugiametė veiksmų programa „Pericles 2020“, skirta skatinti veiksmus, kuriais siekiama apsaugoti eurą nuo padirbinėjimo ir susijusio sukčiavimo (toliau - programa).
2 straipsnis
Papildoma nauda
Programa aktyviai skatinamas ir remiamas tarpvalstybinio bendradarbiavimo, įskaitant bendradarbiavimą su Sąjungos prekybos partneriais, stiprinimas siekiant apsaugoti eurą Sąjungoje ir už jos ribų dėmesį skiriant taip pat toms valstybėms narėms ar trečiosioms šalims, kuriose, kaip matyti iš kompetentingų institucijų parengtų ataskaitų, yra didžiausi euro padirbinėjimo mastai. Toks bendradarbiavimas keičiantis geriausia patirtimi, naudojantis bendrais standartais ir bendru specialiu mokymu padeda didinti euro apsaugos veiksmingumą.
3 straipsnis
Bendrasis tikslas
Bendrasis programos tikslas yra užkirsti kelią padirbinėjimui ir susijusiam sukčiavimui ir su tuo kovoti taip didinant Sąjungos ekonomikos konkurencingumą ir apsaugant viešųjų finansų tvarumą.
4 straipsnis
Konkretus tikslas
Konkretus programos tikslas yra apsaugoti euro banknotus ir monetas nuo padirbinėjimo ir susijusio sukčiavimo remiant bei papildant valstybių narių priemones ir padedant kompetentingoms nacionalinėms bei Sąjungos institucijoms plėtoti glaudų ir reguliarų bendradarbiavimą ir keitimąsi geriausia patirtimi tarpusavyje ir su Komisija, įskaitant prireikus su trečiosiomis šalimis ir tarptautinėmis organizacijomis.
To tikslo įgyvendinimas vertinamas, be kita ko, nustatant finansinių, techninių, teisėsaugos ir teisminių institucijų veiklos veiksmingumą pagal aptiktų padirbtų pinigų, uždarytų neteisėtų dirbtuvių, suimtų asmenų ir skirtų sankcijų skaičių.
5 straipsnis
Finansavimo reikalavimus atitinkančios įstaigos
Pagal programą finansavimo reikalavimus atitinkančios įstaigos yra Reglamento (EB) Nr. 1338/2001 2 straipsnio b punkte apibrėžtos kompetentingos nacionalinės institucijos.
6 straipsnis
Dalyvavimas programoje
1. Programoje dalyvaujančios šalys yra valstybės narės, įsivedusios eurą kaip savo bendrą valiutą.
2. Į 1 dalyje nurodytų valstybių narių pateiktus pasiūlymus gali būti įtraukti trečiųjų šalių dalyviai, jei tai svarbu siekiant atitinkamai 3 ir 4 straipsniuose nurodytų bendrųjų ir konkrečių programos tikslų.
7 straipsnis
Tikslinės grupės ir bendri veiksmai
1. Tikslinės programos dalyvių grupės yra šios:
a)
padirbinėjimą nustatančių ir su juo kovojančių agentūrų, visų pirma policijos pajėgų ir finansų institucijų, atsižvelgiant į konkrečias jų funkcijas nacionaliniu lygmeniu, darbuotojai;
b)
žvalgybos tarnybų darbuotojai;
c)
nacionalinių centrinių bankų, monetų kalyklų, komercinių bankų ir kitų finansinių tarpininkų atstovai, visų pirma finansinių institucijų prievolių atžvilgiu;
d)
teisminių institucijų pareigūnai, šios srities teisininkai ir teisėjai;
e)
bet kokia kita susijusių specialistų grupė, pvz., prekybos ir pramonės rūmai arba panašios įstaigos, galinčios susisiekti su mažosiomis ir vidutinėmis įmonėmis, mažmenininkais ir grynųjų pinigų vežimo įmonėmis.
2. Veiksmus pagal programą kartu su Komisija gali rengti ir kiti atitinkamos patirties turintys partneriai, pvz.:
a)
nacionaliniai centriniai bankai ir Europos Centrinis Bankas (ECB);
b)
nacionaliniai analizės centrai (NAC) ir nacionaliniai monetų analizės centrai (NMAC);
c)
Europos techninis ir mokslinis centras (ETSC) ir monetų kalyklos;
d)
Europolas, Eurojustas ir Interpolas;
e)
1929 m. balandžio 20 d. Ženevoje pasirašytos Tarptautinės konvencijos dėl kovos su pinigų padirbinėjimu (14) 12 straipsnyje numatytos nacionalinės centrinės kovos su padirbinėjimu institucijos ir kitos organizacijos, kurių specializacija - su padirbinėjimu susijusi prevencija, aptikimas ir teisėsauga;
f)
specializuotos įstaigos, veikiančios kopijavimo ir sertifikavimo technologijų srityje, spausdinimo ir graviravimo paslaugų teikėjai;
g)
kitos įstaigos nei tos, nurodytos a-f punktuose, turinčios specialios patirties, įskaitant, prireikus, tokias trečiųjų šalių ir ypač stojančiųjų šalių ir šalių kandidačių įstaigas, ir
h)
privatūs subjektai, kurie įgijo ir turi patvirtintų techninių žinių, ir padirbtų banknotų ir monetų nustatymo specialistų grupės.
8 straipsnis
Tinkami finansuoti veiksmai
1. Programoje atsižvelgiama į tarpvalstybinius ir daugiadalykius kovos su padirbinėjimu aspektus ir skatinama geriausia patirtis, pritaikyta prie kiekvienos valstybės narės nacionalinių ypatumų.
2. Pagal programą tomis pačiomis sąlygomis, kurios nustatytos 11 straipsnyje nurodytose metinėse darbo programose, teikiama finansinė parama šiems veiksmams:
a)
keitimasis informacija ir jos sklaida, ypač rengiant praktinius seminarus, susitikimus ir kitokius seminarus, įskaitant mokymus, tikslingas kompetentingų nacionalinių institucijų darbuotojų įdarbinimas ir mainai bei kiti panašūs veiksmai. Tikslinės keitimosi informacija sritys, be kita ko, yra šios:
-
padirbinėjimo ekonominio ir finansinio poveikio stebėjimo ir analizės metodai,
-
duomenų bazių ir išankstinio perspėjimo sistemų naudojimas,
-
kompiuterinių aptikimo priemonių naudojimas,
-
užklausos ir tyrimų metodai,
-
mokslinė pagalba, ypač mokslinės duomenų bazės ir technologijų sekimas ir (arba) naujovių stebėjimas,
-
euro apsauga už Sąjungos ribų,
-
mokslinių tyrimų veiksmai,
-
specialios su veikla susijusios patirties perteikimas;
b)
techninė, mokslinė ir su veikla susijusi pagalba, kuri reikalinga kaip programos dalis, pirmiausia įskaitant:
-
bet kokią tinkamą priemonę, kuria kuriami mokymo ištekliai Sąjungos lygmeniu, tokie kaip Sąjungos teisės aktų vadovas, informaciniai biuleteniai, praktiniai vadovai, terminų žodynai ir leksikonai, duomenų bazės, ypač mokslinės pagalbos arba technologijų sekimo srityse, arba taikomosios kompiuterių programos, tokios kaip programinė įranga,
-
atitinkamus daugiadalykius ir tarpvalstybinius tyrimus,
-
techninės pagalbos priemonių ir metodų kūrimą siekiant palengvinti padirbinėjimo aptikimo veiksmus Sąjungos lygmeniu,
-
finansinę paramą bendradarbiavimui imantis veiksmų, kuriuose dalyvauja bent dvi valstybės, kai tokia parama neteikiama pagal kitas Europos institucijų ir įstaigų programas;
c)
dotacijos, skirtos įrangai, kurią galėtų naudoti specialios kovos su padirbinėjimu institucijos eurui nuo padirbinėjimo apsaugoti, įsigyti laikantis 10 straipsnio 3 dalies.
II SKYRIUS
FINANSINĖ PROGRAMA
9 straipsnis
Finansinis paketas
1. Programos įgyvendinimui 2014 m. sausio 1 d.-2020 m. gruodžio 31 d. laikotarpiu finansinis paketas yra 7 344 000 EUR (galiojančiomis kainomis).
2. Iš programai skirto finansinio paketo 8 straipsnio 2 dalyje išvardytiems tinkamiems finansuoti veiksmams sumos skiriamos laikantis priede pateikto preliminaraus lėšų paskirstymo.
Komisija nenukrypsta nuo to preliminaraus lėšų paskirstymo daugiau kaip 10 % Jei paaiškėtų, kad tą ribą reikia viršyti, Komisijai pagal 14 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais keičiamas priede pateiktas preliminarus lėšų paskirstymas.
3. Metinius asignavimus tvirtina Europos Parlamentas ir Taryba, neviršydami daugiametėje finansinėje programoje nustatytų ribų.
10 straipsnis
Finansinės paramos rūšys ir bendras finansavimas
1. Komisija įgyvendina programą pagal Reglamentą (ES, Euratomas) Nr. 966/2012.
2. 8 straipsnio 2 dalyje išvardytiems tinkamiems finansuoti veiksmams pagal programą teikiama ši finansinė parama:
a)
dotacijos arba
b)
viešieji pirkimai.
3. Dotacijos susitarimas negali būti skirtas vien tik įrangai pirkti.
4. Dotacijų, suteiktų pagal programą, bendro finansavimo dalis neviršija 75 % tinkamų finansuoti sąnaudų. 11 straipsnyje nurodytose metinėse darbo programose nustatytais išimtiniais tinkamai pagrįstais atvejais bendro finansavimo dalis neviršija 90 % tinkamų finansuoti sąnaudų.
5. Kai 8 straipsnio 2 dalyje nurodyti tinkami finansuoti veiksmai vykdomi bendrai su Komisija ir su ECB, Eurojustu, Europolu arba Interpolu, susijusios išlaidos paskirstomos tarp jų. Bet kuriuo atveju kiekvienas iš jų prisiima savo kalbėtojų, dalyvaujančių svečio teisėmis, kelionės ir apgyvendinimo išlaidas.
11 straipsnis
Metinės darbo programos
Programai įgyvendinti Komisija priima metines darbo programas.
Pagal kiekvieną metinę darbo programą bendrieji ir konkretūs tikslai, numatyti atitinkamai 3 ir 4 straipsniuose, įgyvendinami nustatant:
a)
veiksmus, kurių turi būti imtasi pagal tokius bendruosius ir konkrečius tikslus, įskaitant preliminarų lėšų paskirstymą ir įgyvendinimo metodą;
b)
dotacijų atveju - esminius atrankos kriterijus ir didžiausią bendro finansavimo dalį.
Komunikacijos veiksmams pagal programą skirtos lėšos taip pat naudojamos instituciniam informavimui apie Sąjungos politikos prioritetus, jei šie prioritetai susiję su bendruoju tikslu, numatytu 3 straipsnyje.
12 straipsnis
Sąjungos finansinių interesų apsauga
1. Komisija imasi tinkamų priemonių užtikrinti, kad vykdant pagal šį reglamentą finansuojamus veiksmus, Sąjungos finansiniai interesai būtų saugomi taikant prevencines kovos su sukčiavimu, korupcija ir kitokia neteisėta veikla priemones, atliekant veiksmingus patikrinimus ir, jei nustatoma pažeidimų, susigrąžinant nepagrįstai sumokėtas sumas ir prireikus skiriant veiksmingas, proporcingas ir atgrasančias administracines ir finansines sankcijas.
2. Komisijai arba jos atstovams ir Audito Rūmams suteikiami įgaliojimai atlikti visų dotacijų gavėjų, rangovų ir subrangovų, gavusių Sąjungos lėšų pagal programą, dokumentų auditą ir auditą vietoje.
3. Europos kovos su sukčiavimu tarnyba (OLAF) gali, laikydamasi Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES, Euratomas) Nr. 883/2013 (15) ir Tarybos reglamente (Euratomas, EB) Nr. 2185/96 (16) numatytų nuostatų ir procedūrų, atlikti tyrimus, įskaitant patikrinimus ir inspektavimą vietoje, siekdama nustatyti, ar vykdant pagal programą finansuojamą dotacijos susitarimą, dotacijos sprendimą arba sutartį nebūta Sąjungos finansiniams interesams kenkiančių sukčiavimo, korupcijos arba kitų neteisėtų veikų atvejų.
4. Nedarant poveikio 1, 2 ir 3 dalims, į bendradarbiavimo susitarimus su trečiosiomis šalimis ir tarptautinėmis organizacijomis, sutartis, dotacijų susitarimus bei sprendimus dėl dotacijų, sudaromus ir priimamus įgyvendinant šį reglamentą, įtraukiamos nuostatos, kuriomis Komisijai, Audito Rūmams ir OLAF aiškiai suteikiama teisė atlikti tokį auditą ir tyrimus atsižvelgiant į jų atitinkamą kompetenciją.
III SKYRIUS
STEBĖJIMAS, VERTINIMAS IR DELEGUOTI ĮGALIOJIMAI
13 straipsnis
Stebėjimas ir vertinimas
1. Komisija programą įgyvendina bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis, įvairiais programos įgyvendinimo etapais reguliariai konsultuodamasi Reglamente (EB) Nr. 1338/2001 nurodytame komitete, atsižvelgiant į susijusias taikytas kitų kompetentingų subjektų, ypač ECB ir Europolo, priemones.
2. Komisija siekia užtikrinti programos ir kitų susijusių Sąjungos lygmens programų ir veiksmų derėjimą ir papildomumą.
3. Komisija kasmet teikia Europos Parlamentui ir Tarybai informaciją apie programos rezultatus. Kartu pateikiama informacija apie programos ir kitų susijusių programų bei veiksmų Sąjungos lygmeniu derėjimą bei papildomumą. Komisija nuolat skleidžia pagal programą remiamų veiksmų rezultatus. Visos dalyvaujančios šalys ir kiti paramos gavėjai teikia Komisijai visus duomenis ir informaciją, būtinus programai stebėti ir vertinti.
4. Komisija atlieka programos vertinimą. Ne vėliau kaip 2017 m. gruodžio 31 d. Komisija pateikia nepriklausomą laikotarpio vidurio vertinimo ataskaitą, kurioje įvertina visų priemonių tikslų pasiekimą, rezultatus ir poveikį, išteklių naudojimo veiksmingumą bei ekonominį efektyvumą ir papildomą naudą Sąjungai. Vertinimo ataskaita parengiama siekiant pateikti informaciją, kai bus priimamas sprendimas dėl tų priemonių atnaujinimo, pakeitimo arba sustabdymo. Vertinant taip pat apsvarstomos supaprastinimo galimybės, vidinis ir išorinis nuoseklumas, tolesnis visų tikslų aktualumas, taip pat priemonių nauda siekiant Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo prioritetų. Atsižvelgiama į ankstesnių priemonių ilgalaikio poveikio vertinimo rezultatus.
5. Programos ilgalaikis poveikis ir jos poveikio tvarumas taip pat vertinami siekiant pateikti informaciją, kai bus priimamas sprendimas dėl galimo bet kurios vėlesnės programos atnaujinimo, pakeitimo arba sustabdymo.
6. Be to, ne vėliau kaip 2021 m. gruodžio 31 d. Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia programos tikslų įgyvendinimo galutinio vertinimo ataskaitą.
14 straipsnis
Įgaliojimų delegavimas
1. Įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami šiame straipsnyje nustatytomis sąlygomis.
2. 9 straipsnyje nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami nuo 2014 m. sausio 1 d. iki 2020 m. gruodžio 31 d.
3. Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kada atšaukti 9 straipsnyje nurodytus deleguotuosius įgaliojimus. Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo nutraukiami tame sprendime nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus. Sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis nedaro poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų galiojimui.
4. Apie priimtą deleguotąjį aktą Komisija nedelsdama vienu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
5. Pagal 9 straipsnį priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuo atveju, jeigu per du mėnesius nuo pranešimo Europos Parlamentui ir Tarybai apie šį aktą dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškia prieštaravimų arba jeigu dar nepasibaigus šiam laikotarpiui ir Europos Parlamentas, ir Taryba praneša Komisijai, kad prieštaravimų nereikš. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis laikotarpis pratęsiamas dviem mėnesiais.
IV SKYRIUS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
15 straipsnis
Panaikinimas
Sprendimai 2001/923/EB, 2001/924/EB, 2006/75/EB, 2006/76/EB, 2006/849/EB ir 2006/850/EB panaikinami.
Tačiau su tuose sprendimuose nustatytais veiksmais susiję finansiniai įsipareigojimai toliau reglamentuojami tais sprendimais, kol bus įvykdyti tie įsipareigojimai.
16 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2014 m. sausio 1 d.
Šis reglamentas pagal Sutartis privalomas visas ir tiesiogiai taikomas valstybėse narėse.
Priimtas Strasbūre 2014 m. kovo 11 d.