РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 4 юни 2014 година
за изменение на приложенията към решения 92/260/ЕИО, 93/197/ЕИО и 2004/211/ЕО по отношение на изискванията за ветеринарно-санитарно сертифициране за целите на вноса на регистрирани коне от определени части от територията на Индия
(нотифицирано под номер C(2014) 3582)
(текст от значение за ЕИП)
(2014/332/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 92/65/ЕИО на Съвета от 13 юли 1992 г. за определяне на ветеринарно-санитарните изисквания относно търговията и вноса в Общността на животни, сперма, яйцеклетки и ембриони, които не са предмет на ветеринарно-санитарните изисквания, определени в специалните правила на Общността, посочени в приложение А, раздел I към Директива 90/425/ЕИО (1), и по-специално член 17, параграф 3, буква а) от нея,
като взе предвид Директива 2009/156/ЕО на Съвета от 30 ноември 2009 г. относно ветеринарно-санитарните условия, регулиращи движението и вноса от трети страни на еднокопитни животни (2), и по-специално член 12, параграфи 1 и 4, член 15, буква а), член 16, параграф 2 и член 19, уводното изречение и букви а) и б) от нея,
като има предвид, че:
(1)
В Директива 2009/156/ЕО се определят ветеринарно-санитарните условия за вноса на живи еднокопитни животни в Съюза. В нея е предвидено, че вносът на еднокопитни животни в Съюза е разрешен само от трети държави, които отговарят на определени ветеринарно-санитарни изисквания.
(2)
В Решение 92/260/ЕИО на Комисията (3) се определят ветеринарно-санитарните изисквания и изискванията за ветеринарно сертифициране за временното допускане в Съюза за срок до 90 дни на регистрирани коне, които идват от трети държави, включени в определени санитарни групи съгласно посоченото в приложение I към същото решение. В приложение II към посоченото решение се съдържат образци на ветеринарни сертификати, които трябва да придружават животните, пристигащи от трети държави, включени в съответните санитарни групи.
(3)
В Решение 93/197/ЕИО на Комисията (4) се определят ветеринарно-санитарните условия и изискванията за ветеринарно сертифициране за внос в Съюза на регистрирани еднокопитни животни и еднокопитни животни за отглеждане и разплод, които идват от трети държави, включени в определени санитарни групи съгласно посоченото в приложение I към същото решение. В същото приложение се определя и категорията на еднокопитните животни, чийто внос от дадена трета държава е разрешен. В приложение II към посоченото решение се съдържат образци на ветеринарни сертификати, които трябва да придружават животните, пристигащи от трети държави, включени в съответните санитарни групи.
(4)
С Решение 2004/211/ЕО на Комисията (5) се установява списък на трети страни, а в случай че се прилага регионализация - на части от тях, от които държавите членки следва да разрешават вноса на еднокопитни животни и на сперма, яйцеклетки и ембриони от тях, и се посочват останалите условия, приложими към този внос. Списъкът е включен в приложение I към посоченото решение.
(5)
От наличната информация е видно, че Индия е свободна от африканска чума по конете съгласно определеното в законодателството на Съюза, като за последен път за тази болест е докладвано през 1963 г. В продължение на две години Индия е била свободна от венецуелски енцефаломиелит по конете, като в тази трета държава никога не е било докладвано за тази болест. Сапът обаче се среща в някои части от територията на Индия, а информация за срещането на дурин липсва.
(6)
Предвид епидемиологичната обстановка в Индия по отношение на болестите, заразни за еднокопитните животни, посочената трета държава следва да бъде включена в санитарна група В съгласно посоченото в приложение I съответно към решения 92/260/ЕИО и 93/197/ЕИО.
(7)
Тъй като рискът от заразяване със сап е по-малък за регистрираните коне, целесъобразно е въвеждането на еднокопитни животни в Съюза да се ограничи само до регистрирани коне, както и да се предвиди изискване въведените в Съюза регистрирани коне в съответствие с решение 92/260/ЕИО или 93/197/ЕИО да са изследвани за сап и дурин. За целта в образеца на ветеринарен сертификат „В“, изложен в съответното приложение II към посочените решения, следва да бъдат включени упоменатите изследвания за въвеждането на регистрирани коне от Индия.
(8)
Поради това приложения I и II към решения 92/260/ЕИО и 93/197/ЕИО следва да бъдат съответно изменени.
(9)
С писмо от 31 декември 2013 г. Индия уведоми Комисията за определянето на свободна от болест по еднокопитните животни зона в центъра Remount and Veterinary Corps (RVC) в населеното място Meerut, окръг Meerut, област Meerut на щата Uttar Pradesh, и предостави необходимите гаранции съгласно изискванията в член 12 от Директива 2009/156/ЕО.
(10)
В очакване на резултатите от одитна мисия на Комисията и предвид обстоятелството, че Индия желае да участва в Световното първенство по конен спорт на Международната федерация по конен спорт (МФКС) в Нормандия, Франция, през август 2014 г., определената свободна от болест по еднокопитните животни зона следва да бъде одобрена временно до октомври 2014 г.
(11)
Регионализацията следва да включва също така пътищата за превоз на регистрираните коне от свободната от болест по еднокопитните животни зона до най-близкото международно летище, за които Индия е представила стандартните оперативни процедури и мерки за биологична сигурност.
(12)
Поради тези причини приложение I към Решение 2004/211/ЕО следва да бъде съответно изменено.
(13)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Приложения I и II към Решение 92/260/ЕИО се изменят в съответствие с приложение I към настоящото решение.
Член 2
Приложения I и II към Решение 93/197/ЕИО се изменят в съответствие с приложение II към настоящото решение.
Член 3
Приложение I към Решение 2004/211/ЕО се изменя в съответствие с приложение III към настоящото решение.
Член 4
Адресати на настоящото решение са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 4 юни 2014 година.
KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO SPRENDIMAS
2014 m. birželio 4 d.
kuriuo iš dalies keičiamos sprendimų 92/260/EEB, 93/197/EEB ir 2004/211/EB priedų nuostatos dėl gyvūnų sveikatos ir veterinarinio sertifikavimo reikalavimų, taikomų registruotų arklių importui iš kai kurių Indijos teritorijos dalių
(pranešta dokumentu Nr. C(2014) 3582)
(Tekstas svarbus EEE)
(2014/332/ES)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 1992 m. liepos 13 d. Tarybos direktyvą 92/65/EEB, nustatančią gyvūnų sveikatos reikalavimus, reglamentuojančius prekybą Bendrijoje gyvūnais, sperma, kiaušialąstėmis bei embrionais, kuriems netaikomi gyvūnų sveikatos reikalavimai, nustatyti specialiose Bendrijos taisyklėse, nurodytose Direktyvos 90/425/EEB A priedo I dalyje, bei jų importą į Bendriją (1), ypač į jos 17 straipsnio 3 dalies a punktą,
atsižvelgdama į 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos direktyvą 2009/156/EB dėl gyvūnų sveikatos reikalavimų, reglamentuojančių arklinių šeimos gyvūnų importą iš trečiųjų šalių ir jų judėjimą (2), ypač į jos 12 straipsnio 1 ir 4 dalis, 15 straipsnio a punktą, 16 straipsnio 2 dalį ir 19 straipsnio įžanginį sakinį bei 19 straipsnio a ir b punktus,
kadangi:
(1)
Direktyvoje 2009/156/EB nustatyti gyvūnų sveikatos reikalavimai, taikytini gyvų arklinių šeimos gyvūnų importui į Sąjungą. Joje nustatyta, kad į Sąjungą gyvus arklinių šeimos gyvūnus leidžiama importuoti tik iš tų trečiųjų šalių, kurios laikosi tam tikrų gyvūnų sveikatos reikalavimų;
(2)
Komisijos sprendimu 92/260/EEB (3) nustatyti gyvūnų sveikatos ir veterinarinio sertifikavimo reikalavimai, taikomi laikinam registruotų arklių įvežimui į Sąjungą ne ilgesniam kaip 90 dienų laikotarpiui iš trečiųjų prie konkrečių sanitarinių grupių priskirtų šalių, kaip nustatyta to sprendimo I priede. Minėto sprendimo II priede pateikti gyvūnų sveikatos sertifikatų, kurie turi būti pridedami prie gyvūnų, įvežamų iš trečiųjų prie atitinkamų sanitarinių grupių priskirtų šalių, pavyzdžiai;
(3)
Komisijos sprendimu 93/197/EEB (4) nustatyti gyvūnų sveikatos ir veterinarinio sertifikavimo reikalavimai, taikomi registruotų arklinių šeimos gyvūnų ir veislei bei produkcijai skirtų arklinių šeimos gyvūnų importui į Sąjungą iš trečiųjų šalių, priskirtų prie konkrečių sanitarinių grupių, kaip nustatyta to sprendimo I priede. Tame priede taip pat nurodyta arklinių šeimos gyvūnų, kuriuos leidžiama importuoti iš konkrečios trečiosios šalies, kategorija. Minėto sprendimo II priede pateikti gyvūnų sveikatos sertifikatų, kurie turi būti pridedami prie gyvūnų, įvežamų iš trečiųjų prie atitinkamų sanitarinių grupių priskirtų šalių, pavyzdžiai;
(4)
Komisijos sprendimu 2004/211/EB (5) nustatytas trečiųjų šalių arba, jei taikomas suskirstymas į regionus, jų dalių, iš kurių valstybės narės turi leisti importuoti arklinių šeimos gyvūnus ir jų spermą, kiaušialąstes bei embrionus, sąrašas ir nurodomos kitos tokiam importui taikomos sąlygos. Tas sąrašas pateikiamas minėto sprendimo I priede;
(5)
remiantis turima informacija, Indijoje nenustatyta afrikinės arklių ligos atvejų pagal Sąjungos teisės aktus, o paskutinis afrikinės arklių ligos atvejis užregistruotas 1963 m. Indijoje taip pat dvejus metus nenustatyta Venesuelos arklių encefalomielito atvejų ir apie šią ligą šioje trečiojoje šalyje niekada nebuvo pranešta. Tačiau kai kuriose Indijos teritorijos dalyse nustatyta įnosių atvejų ir trūksta informacijos apie kergimo ligos atvejus;
(6)
atsižvelgiant į epidemiologinę padėtį Indijoje, susijusią su užkrečiamosiomis arklinių šeimos gyvūnų ligomis, ši trečioji šalis turėtų būti priskirta prie C sanitarinės grupės, kaip nustatyta atitinkamai sprendimų 92/260/EEB ir 93/197/EEB I priede;
(7)
atsižvelgiant į tai, kad registruotiems arkliams kylanti rizika susirgti įnosėmis yra mažesnė, tikslinga apriboti arklinių šeimos gyvūnų įvežimą į Sąjungą ir leisti įvežti tik registruotus arklius, taip pat reikalauti, kad tiems registruotiems arkliams, įvežtiems į Sąjungą pagal sprendimus 92/260/EEB arba 93/197/EEB, būtų atlikti tyrimai įnosių ir kergimo ligai nustatyti. Todėl gyvūnų sveikatos sertifikato C pavyzdyje, pateiktame atitinkamame minėtų sprendimų II priede, reikėtų nurodyti tuos tyrimus, atliekamus iš Indijos įvežamiems registruotiems arkliams;
(8)
todėl Sprendimo 92/260/EEB ir Sprendimo 93/197/EEB I ir II priedai turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeisti;
(9)
2013 m. gruodžio 31 d. raštu Indija pranešė Komisijai, kad nustatyta, jog Utar Pradešo valstijos Merato adm. regiono Merato srities Merato karinės bazės Arklių papildymo ir veterinarijos korpuso (Remount and Veterinary Corps, RVC) centro zona neužkrėsta arklinių šeimos gyvūnų ligomis, ir pateikė būtinas garantijas, kurių reikalaujama pagal Direktyvos 2009/156/EB 12 straipsnį;
(10)
laukiant Komisijos atlikto audito rezultatų ir atsižvelgiant į tai, kad Indija ketina dalyvauti Pasaulio žirginio sporto žaidynėse, kurias rengia Tarptautinė žirginio sporto federacija (Fédération Èquestre Internationale, FEI) Normandijoje (Prancūzija) 2014 m. rugpjūčio mėn., Indijoje nustatyta arklinių šeimos gyvūnų ligomis neužkrėsta zona turėtų būti laikinai patvirtinta iki 2014 m. spalio mėn.;
(11)
suskirstymas į regionus taip pat turėtų apimti prieigos kelius registruotiems arkliams pervežti iš arklinių šeimos gyvūnų ligomis neužkrėstos zonos iki artimiausio tarptautinio oro uosto, dėl kurio Indija pateikė standartines veiklos procedūras ir biologinio saugumo priemones;
(12)
todėl Sprendimo 2004/211/EB I priedas turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas;
(13)
šiame sprendime nustatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Sprendimo 92/260/EEB I ir II priedai iš dalies keičiami pagal šio sprendimo I priedą.
2 straipsnis
Sprendimo 93/197/EEB I ir II priedai iš dalies keičiami pagal šio sprendimo II priedą.
3 straipsnis
Sprendimo 2004/211/EB I priedas iš dalies keičiamas pagal šio sprendimo III priedą.
4 straipsnis
Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms.
Priimta Briuselyje 2014 m. birželio 4 d.