РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 16 април 2014 година
относно прехвърлянето на предписани емисионни единици по партидата на страна по Протокола от Киото в регистъра на Финландия
(нотифицирано под номер С(2014) 2475)
(2014/224/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Решение 2002/358/ЕО на Съвета от 25 април 2002 г. за одобрение от името на Европейската общност на Протокола от Киото към Рамковата конвенция на Организацията на обединените нации по изменението на климата и съвместното изпълнение на задълженията, произтичащи от нея (1), и по-специално член 3 от него,
като има предвид, че:
(1)
В Решение 2006/944/ЕО на Комисията (2) се определят съответните нива на емисиите за Съюза и неговите държави членки за първия период на поети задължения по Протокола от Киото.
(2)
С Решение 2010/778/ЕС на Комисията (3) бе изменено Решение 2006/944/ЕО, като бяха определени съответните окончателни нива на емисиите, разпределени на Съюза и на всяка държава членка, и като бе предвидено окончателната аритметична разлика от 19 357 532 тона еквивалент на въглероден диоксид между количеството емисии на Съюза и сбора от количествата емисии на държавите членки да бъде издадена като предписани количествени единици от Съюза. Освен това, в посоченото решение бе предвидено прехвърлянето на пет милиона предписани емисионни единици по партидата на страна по Протокола от Киото в регистъра на Дания.
(3)
При приемането на Решение 2010/778/ЕС бе отбелязано, че прехвърлянето на пет милиона предписани емисионни единици на Дания не засяга собствеността върху оставащия аритметичен излишък на Съюза.
(4)
През декември 2011 г. на състоялата се в Дърбан 17-а конференция на страните по Рамковата конвенция на ООН по изменение на климата („РКООНИК“) бе прието Решение 2/CMP.7 на Конференцията на страните, разглеждана като среща на страните по Протокола от Киото („Решение от Дърбан“). В посоченото решение бяха установени правила за отчитане на земеползването, промените в земеползването и горското стопанство („LULUCF“) за втория период на поети задължения по Протокола от Киото („Протокол от Киото“) към РКООНИК.
(5)
В Решението от Дърбан е налице значително отклонение от предходните правила за отчитане, договорени по Протокола от Киото за първия период на поети задължения. В решение 16/CMP.1 на Конференцията на страните, разглеждана като среща на страните по Протокола от Киото, приета от 11-а конференция на страните по РКООНИК в Монреал през декември 2005 г., се предвиждат ограничения, както е посочено в приложението към въпросното решение, за целите на ангажиментите на страните по първия период на поети задължения по Протокола от Киото. Освен това в Решение 16/CMP.1 се предвижда възможността страните да надвишат тези лимити чрез компенсиране на нетните емисии („дебити“) вследствие дейностите по залесяване, повторното залесяване и обезлесяването съгласно член 3, параграф 3 от Протокола от Киото, с нетни поглъщания („кредити“) вследствие дейностите по стопанисване на горите в съответствие с член 3, параграф 4 от Протокола от Киото. Това правило за отчитане обикновено се нарича правило на компенсирането. В Решението от Дърбан не се предвижда подобно правило на компенсиране за втория период на поети задължения по Протокола от Киото.
(6)
Правилата за отчитане в Решението от Дърбан предвиждат ограничения за използването на кредити, произтичащи от дейностите по стопанисване на горите, с цел да се отчете ангажиментът за смекчаване на последиците във втория период на ангажименти по Протокола от Киото. Съгласно това решение, дадена страна не може да използва повече кредити, произтичащи от дейностите по стопанисване на горите, от еквивалента на 3,5 % от емисиите на тази страна, без LULUCF, в своята базова година или базов период за изпълнението на своя ангажимент за смекчаване на последиците.
(7)
Промените в правилата за отчитане по отношение на LULUCF, съгласно определеното в Решението от Дърбан, имат значително отражение върху начина, по който страните отчитат дейностите в областта на LULUCF през втория период на поети задължения. Поради географските различия в сектора на земеползването и голямото разнообразие в националните особености в тази връзка, отражението на промените се различава значително между отделните държави членки. Изключването на правилото за обезщетение от правилата за отчитане, изложени в Решението от Дърбан, се отразява на изпълнението на задълженията на страните за втория период на ангажименти по Протокола от Киото. Това важи особено за гъсто залесените страни, като се има предвид, че условията в сектора на LULUCF се различават в отделните страни.
(8)
В заключенията си от 9 март 2012 г. Съветът призна отражението на промените в правилото за отчитане за компенсирането през втория период на ангажименти по Протокола от Киото, чрез признаване на „особеностите на гъсто залесените страни, особено по отношение на ограничените възможности за обхващане на емисиите от залесяване, възстановяване на горите и обезлесяване с нарастващи поглътители в резултат от стопанисването на горите“. В същото време Съветът призова Комисията „да проучи възможностите за намиране на задоволително решение, като същевременно се гарантира екологосъобразността“.
(9)
Специфичният случай на гъсто залесените страни бе също признат от Съвета през 2012 г. в рамките на процеса, довел до приемането на Решение № 529/2013/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 21 май 2013 г. относно правила за отчитане на емисиите и поглъщанията на парникови газове, дължащи се на дейности във връзка със земеползването, промените в земеползването и горското стопанство и относно информация за действията, свързани с тези дейности (4), както разкрива позоваването на условията на околната среда в гъсто залесените страни, в преамбюла на посоченото решение.
(10)
Финландия многократно изрази своята загриженост по отношение на своите дебити от обезлесяване за сектора на LULUCF вследствие промяната в правилото за компенсиране с Решението от Дърбан. Финландия изглежда засегната по специфичен и особен начин от прилагането на Решението от Дърбан. По текущи оценки Финландия е единствената държава членка, чийто годишен лимит от 3,5 % би означавал, че тя не може да покрие своите дебити, вследствие дейностите по залесяване, повторно залесяване и обезлесяване с кредитите, вследствие дейностите по стопанисване на горите, при отчитането на ангажимента си през втория период на ангажименти по Протокола от Киото.
(11)
С оглед съобразяване със специалния случай на Финландия, Съюзът следва да прехвърли на Финландия общо количество, което не надвишава десет милиона предписани емисионни единици от аритметичния излишък, предвиден в Решение 2006/944/ЕО, изменено с Решение 2010/778/ЕС. Това общо количество следва да послужи единствено за еднократна компенсация на Финландия във връзка с въздействието, което оказва промяната в правилото за компенсиране, в рамките на необходимото, за да се позволи на Финландия да изпълни ангажиментите си през втория период на поети задължения по Протокола от Киото.
(12)
Това прехвърляне следва да се извърши колкото е възможно по-скоро и преди края на периода на проверка за първия период на поети задължения по Протокола от Киото, при условие че са налични предписани емисионни единици в регистъра на ЕС и когато задължението относно Хърватия, както е посочено в Протокола относно някои разпоредби, отнасящи се до възможно еднократно прехвърляне на Република Хърватия на предписани емисионни единици, издадени съгласно Протокола от Киото към Рамковата конвенция на Обединените нации по изменението на климата, както и съответната компенсация по Договора за присъединяване на Република Хърватия към Европейския съюз (5), бъдат изпълнени или уредени.
(13)
При използването на тези предписани емисионни единици Финландия не трябва да надвишава кредитите вследствие дейностите по стопанисване на горите във Финландия, които са забранени за използване в съответствие с параграф 13 от приложението към Решението от Дърбан. Комисията е отчела надлежно поетите от Финландия ангажименти за анулиране на получените вследствие на това прехвърляне предписани емисионни единици, които не са изразходвани към края на втория период на поети задължения.
(14)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета по изменение на климата,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Максимум десет милиона (10 000 000) от предписаните емисионни единици, посочени в член 2 от Решение 2006/944/ЕО, се предоставят, за да се позволи на Финландия да изпълни ангажиментите си през втория период на поети задължения по Протокола от Киото.
Централният администратор на регистъра на Съюза ще прехвърли, колкото е възможно по-скоро и преди края на периода на проверка за първия период на поети задължения по Протокола от Киото, въпросното общо количество, което не може да надвишава десет милиона (10 000 000) предписани количествени единици по партидата на страна по Протокола от Киото в регистъра на Финландия.
2. Прехвърлянето, посочено в параграф 1, се извършва, при условие че са налични предписани емисионни единици в регистъра на ЕС и когато задължението относно Хърватия, както е посочено в Протокола относно някои разпоредби, отнасящи се до възможно еднократно прехвърляне на Република Хърватия на предписани емисионни единици, издадени съгласно Протокола от Киото към Рамковата конвенция на Обединените нации по изменението на климата, както и съответната компенсация по Договора за присъединяване на Република Хърватия към Европейския съюз бъдат изпълнени или уредени.
Член 2
Адресати на настоящото решение са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 16 април 2014 година.
KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO SPRENDIMAS
2014 m. balandžio 16 d.
dėl nustatytosios normos vienetų perkėlimo Kioto protokolo šaliai, turinčiai sąskaitą Suomijos registre
(pranešta dokumentu C(2014) 2475)
(2014/224/ES)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2002 m. balandžio 25 d. Tarybos sprendimą 2002/358/EB dėl Jungtinių Tautų bendrosios klimato kaitos konvencijos Kioto protokolo patvirtinimo Europos bendrijos vardu ir bendro jame numatytų įsipareigojimų vykdymo (1), ypač į 3 jo straipsnį,
kadangi:
(1)
Komisijos sprendime 2006/944/EB (2) nustatyti atitinkami išmetamųjų teršalų kiekiai, kurių Sąjunga ir jos valstybės narės turėjo laikytis pirmuoju Kioto protokolo įsipareigojimų laikotarpiu;
(2)
Sprendimas 2006/944/EB iš dalies pakeistas Komisijos sprendimu 2010/778/ES (3), kuriuo Sąjungai ir kiekvienai valstybei narei nustatyti atitinkami galutiniai išmetamųjų teršalų kiekiai ir numatyta, kad Sąjungos išmetamų teršalų kiekio ir valstybių narių išmetamųjų teršalų kiekių sumos aritmetinį skirtumą, kuris yra 19 357 532 anglies dioksido ekvivalento tonos, Sąjunga panaudoja išleisdama nustatytosios normos vienetus. Be to, tame sprendime numatyta penkis milijonus tų nustatytosios normos vienetų iš Sąjungos registro perkelti Kioto protokolo šaliai, turinčiai sąskaitą Danijos registre;
(3)
priimant Sprendimą 2010/778/ES pripažinta, kad, perkėlus Danijai penkis milijonus nustatytosios normos vienetų, likusio Sąjungos aritmetinio pertekliaus nuosavybės teisės nepažeidžiamos;
(4)
2011 m. gruodžio mėn. 17-osios Jungtinių Tautų bendrosios klimato kaitos konvencijos (JTBKKK) šalių konferencijos susitikime Durbane priimtas Šalių konferencijos, kuri laikoma Kioto protokolo šalių susitikimu, sprendimas 2/CMP.7 (Durbano sprendimas). Sprendime nustatytos apskaitos taisyklės, taikomos žemės naudojimo, žemės naudojimo paskirties keitimo ir miškininkystės (LULUCF) sektoriuje antruoju JTBKKK Kioto protokolo (Kioto protokolo) įsipareigojimų laikotarpiu;
(5)
Durbano sprendimu smarkiai nukrypstama nuo ankstesnių apskaitos taisyklių, sutartų pagal Kioto protokolą ir taikytų pirmuoju įsipareigojimu laikotarpiu. Šalių konferencijos, kuri laikoma Kioto protokolo šalių susitikimu, sprendime 16/CMP.1, priimtame 11-osios JTBKKK šalių konferencijos susitikime Monrealyje 2005 m. gruodžio mėn., numatytos šalių įsipareigojimams, prisiimtiems pirmuoju Kioto protokolo įsipareigojimų laikotarpiu, taikomos ribos, pateiktos to sprendimo priede. Be to, Sprendime 16/CMP.1 numatyta galimybė šalims viršyti tas ribas grynąjį teršalų kiekį, išmestą vykdant miško įveisimo, atkūrimo ir naikinimo veiklą (debetus), kaip nurodyta Kioto protokolo 3 straipsnio 3 dalyje, kompensuojant grynuoju teršalų kiekiu, pašalintu vykdant miškų tvarkymo veiklą (kreditais), kaip nurodyta Kioto protokolo 3 straipsnio 4 dalyje. Ši apskaitos taisyklė paprastai vadinama kompensavimo taisykle. Durbano sprendime antrajam Kioto protokolo įsipareigojimų laikotarpiui tokios kompensavimo taisyklės nenumatyta;
(6)
tame sprendime nustatytose apskaitos taisyklėse numatyta kreditų, gautų iš miškų tvarkymo veiklos, panaudojimo riba, kad antruoju Kioto protokolo įsipareigojimų laikotarpiu būtų vykdomi išmetamųjų teršalų kiekio mažinimo įsipareigojimai. Pagal tą sprendimą šalis gali panaudoti tik tiek kreditų, gautų iš miškų tvarkymo veiklos, kiek jų atitinka 3,5 % teršalų kiekio, kurį ta šalis, išskyrus jos LULUCF sektorių, išmetė baziniais metais (arba baziniu laikotarpiu), kuriais grindžiamas jos išmetamųjų teršalų kiekio mažinimo įsipareigojimas;
(7)
Durbano sprendimu nustatyti LULUCF sektoriui taikomų apskaitos taisyklių pakeitimai labai paveikė su šalių LULUCF sektoriaus veikla susijusių išmetamųjų teršalų apskaitą. Dėl skirtingų geografinių žemės sektoriaus ypatumų ir didelės nacionalinių aplinkybių įvairovės minėtas poveikis įvairiose valstybėse narėse smarkiai skiriasi. Kompensavimo taisyklės pašalinimas iš Durbano sprendime nustatytų apskaitos taisyklių turi poveikio šalių įsipareigojimų vykdymui antruoju Kioto protokolo įsipareigojimų laikotarpiu. Ši aplinkybė ypač aktuali itin miškingose valstybėse, nes LULUCF sektoriaus sąlygos įvairiose šalyse skiriasi;
(8)
2012 m. kovo 9 d. išvadose Taryba pripažįsta kompensavimo taisyklės pakeitimų poveikį antruoju Kioto protokolo įsipareigojimų laikotarpiu sutikdama, kad itin miškingų valstybių padėtis yra ypatinga, ypač dėl ribotų galimybių miško įveisimo, atkūrimo bei naikinimo išmetamuosius teršalus kompensuoti dėl miškų tvarkymo didėjančiu absorbuojamuoju poveikiu. Tuo pat metu Taryba paragino Komisiją „ištirti galimybes, siekiant rasti priimtiną sprendimą kartu užtikrinant aplinkosauginį naudingumą“;
(9)
tai, kad itin miškingų šalių padėtis ypatinga, Taryba pripažino ir 2012 m. svarstymuose, po kurių priimtas 2013 m. gegužės 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 529/2013/ES dėl naudojant žemę, keičiant žemės naudojimą ir vykdant miškininkystės veiklą išmetamo ir absorbuojamo šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio apskaitos taisyklių ir informacijos apie su šia veikla susijusius veiksmus (4); nuoroda į itin miškingų valstybių aplinkosaugines sąlygas daroma ir to sprendimo preambulėje;
(10)
Suomija jau kelis kartus išreiškė susirūpinimą dėl savo debetų, kurie dėl Durbano sprendimu nustatyto kompensavimo taisyklės panaikinimo susidaro LULUCF sektoriuje vykdant miškų naikinimo veiklą. Suomijai Durbano sprendimo taikymas turi specifinio ir išskirtinio poveikio. Naujausių vertinimų duomenimis, Suomija yra vienintelė valstybė, kuriai minėta metinė 3,5 % riba reikštų, kad ji, atsiskaitydama už antrojo Kioto protokolo laikotarpio įsipareigojimą, negali savo debetų, susidarančių vykdant miškų įveisimo, atkūrimo ir naikinimo veiklą, kompensuoti kreditais, gaunamais iš miškų tvarkymo veiklos;
(11)
atsižvelgdama į specifinę ir išskirtinę Suomijos padėtį, Sąjunga turėtų iš aritmetinio pertekliaus, numatyto Sprendime 2006/944/EB, su pakeitimais, padarytais Sprendimu 2010/778/ES, šiai valstybei perkelti ne daugiau kaip dešimt milijonų nustatytosios normos vienetų. Vienintelė šių perkeltų vienetų paskirtis - vienkartinė kompensacija Suomijai, kuri padėtų išvengti kompensavimo taisyklės panaikinimo poveikio tiek, kiek reikia, kad ji galėtų įvykdyti Kioto protokolo antrojo laikotarpio įsipareigojimus;
(12)
Sąjungos registre esant reikiamam skaičiui nustatytosios normos vienetų, šis perkėlimas turėtų būti atliktas kuo greičiau, dar nepasibaigus pirmojo Kioto protokolo įsipareigojimų laikotarpio sureguliavimo etapui, kai tik bus išspręstas su Kroatija susijusio įsipareigojimo, nustatyto Sutarties dėl Kroatijos Respublikos stojimo į Europos Sąjungą protokole dėl tam tikrų priemonių, susijusių su galimu vienkartiniu pagal Jungtinių Tautų bendrosios klimato kaitos konvencijos Kioto protokolą išduodamų nustatytosios normos vienetų perdavimu Kroatijos Respublikai ir susijusia kompensacija (5), klausimas;
(13)
šių nustatytosios normos vienetų panaudojimas negali viršyti iš miškų tvarkymo veiklos gaunamų Suomijos kreditų, kurių negalima panaudoti pagal Durbano sprendimo priedo 13 dalį. Komisija tinkamai atsižvelgė į Suomijos įsipareigojimą antrojo įsipareigojimų laikotarpio pabaigoje panaikinti visus po šio perdavimo likusius nustatytosios normos vienetus;
(14)
šiame sprendime numatytos priemonės atitinka Klimato kaitos komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
1. Ne daugiau kaip dešimt milijonų (10 000 000) nustatytosios normos vienetų, nurodytų Sprendimo 2006/944/EB 2 straipsnyje, perkeliama Suomijai, kad ji galėtų įvykdyti antrojo Kioto protokolo laikotarpio įsipareigojimus.
Sąjungos registro vyriausiasis administratorius kuo greičiau, dar nepasibaigus pirmojo Kioto protokolo įsipareigojimų laikotarpio sureguliavimo etapui, perkelia ne daugiau kaip dešimt milijonų nustatytosios normos vienetų Kioto protokolo šaliai, turinčiai sąskaitą Suomijos registre.
2. 1 dalyje nurodytas perkėlimas atliekamas Sąjungos registre esant reikiamam skaičiui nustatytosios normos vienetų ir kai bus išspręstas su Kroatija susijusio įsipareigojimo, nustatyto Sutarties dėl Kroatijos Respublikos stojimo į Europos Sąjungą protokole dėl tam tikrų priemonių, susijusių su galimu vienkartiniu pagal Jungtinių Tautų bendrosios klimato kaitos konvencijos Kioto protokolą išduodamų nustatytosios normos vienetų perdavimu Kroatijos Respublikai ir susijusia kompensacija, klausimas.
2 straipsnis
Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms.
Priimta Briuselyje 2014 m. balandžio 16 d.