ДИРЕКТИВА 2013/53/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 20 ноември 2013 година
относно плавателните съдове за отдих и плавателните съдове за лично ползване и за отмяна на Директива 94/25/ЕО
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 114 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Директива 94/25/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 юни 1994 г. за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите членки относно плавателните съдове с развлекателна цел (3) бе приета в контекста на създаването на вътрешния пазар с цел хармонизиране във всички държави членки на свързаните с безопасността характеристики на плавателните съдове за отдих и премахване на пречките пред търговията с плавателни съдове за отдих между държавите членки.
(2)
Първоначално Директива 94/25/ЕО обхващаше само плавателните съдове за отдих с минимална дължина на корпуса 2,5 m и максимална дължина 24 m. Директива 2003/44/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 юни 2003 г. за изменение на Директива 94/25/ЕО (4) разшири приложното поле на Директива 94/25/ЕО, като включи в изменената директива плавателните съдове за лично ползване и включи изисквания за опазване на околната среда, като прие пределно допустими стойности на емисиите от отработени газове (CO, HC, NOx и твърди частици) и пределно допустими стойности за нивата на шума за двигателите за задвижване както със самозапалване (дизелови двигатели), така и с искрово запалване (бензинови двигатели).
(3)
Директива 94/25/ЕО се основава на принципите на Новия подход, заложени в Резолюцията на Съвета от 7 май 1985 г. относно нов подход в техническата хармонизация и стандартизация (5). Поради това тя определя само съществените изисквания, приложими по отношение на плавателните съдове за отдих, докато техническите подробности се приемат от Европейския комитет за стандартизация (CEN) и Европейския комитет за стандартизация в електротехниката (Cenelec) в съответствие с Директива 98/34/ЕО на Европейския парламент и Съвета от 22 юни 1998 г. за определяне на процедура за предоставяне на информация в областта на техническите стандарти и регламенти и правила относно услугите на информационното общество (6). Съответствието с така установените хармонизирани стандарти, чиито референтни номера се публикуват в Официален вестник на Европейския съюз, осигурява презумпция за съответствие с изискванията по Директива 94/25/ЕО. Опитът показва, че тези основни принципи работят добре в сектора и следва да бъдат запазени и допълнително развити.
(4)
Технологичното развитие на пазара обаче постави нови въпроси по отношение на свързаните с опазването на околната среда изисквания на Директива 94/25/ЕО. С цел да бъде отчетено това развитие и да се внесе яснота по отношение на рамката, в която продуктите, обхванати от настоящата директива, могат да бъдат предлагани на пазара, определени аспекти на Директива 94/25/ЕО следва да бъдат преразгледани и доразвити, а с оглед постигане на по-голяма яснота посочената директива следва да бъде отменена и заменена с настоящата директива.
(5)
В Регламент (ЕО) № 765/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 9 юли 2008 г. за определяне на изискванията за акредитация и надзор на пазара във връзка с предлагането на пазара на продукти (7) са определени хоризонтални разпоредби за акредитацията на органите за оценяване на съответствието, за маркировката „СЕ“ и за рамката на Съюза за надзор на пазара и контрол на продуктите, въвеждани на пазара на Съюза, като тези разпоредби са приложими и за продуктите, обхванати от настоящата директива.
(6)
В Решение № 768/2008/ЕО на Европейския парламент и Съвета от 9 юли 2008 г. относно обща рамка за предлагането на пазара на продукти (8) се установяват общи принципи и референтни разпоредби за целите на законодателството, основано на принципите на Новия подход. С цел да се осигури последователност със законодателството относно продуктите в други сектори, е целесъобразно определени разпоредби от настоящата директива да бъдат приведени в съответствие с посоченото решение, доколкото секторните особености не налагат различен избор. Поради това някои определения, общите задължения на икономическите оператори, презумпцията за съответствие, правилата по отношение на маркировката „CE“, изискванията за органите за оценяване на съответствието и за процедурите по нотифициране, както и разпоредбите относно процедурите, приложими спрямо продукти, представляващи риск, следва да бъдат приведени в съответствие с посоченото решение. Регламент (ЕС) № 1025/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. относно европейската стандартизация (9) предвижда процедура за възражения срещу хармонизираните стандарти, когато тези стандарти не отговарят напълно на изискванията на настоящата директива.
(7)
За улесняване на икономическите оператори и националните органи при разбирането и еднаквото прилагане на настоящата директива следва да бъдат изяснени приложното поле на Директива 94/25/ЕО и използваните в нея определения. Следва да бъде пояснено по-специално, че превозните средства амфибии са изключени от приложното поле на настоящата директива. Необходимо е също така да се уточни кои видове канута и каяци са изключени от приложното поле на настоящата директива и да бъде изяснено, че тя обхваща само плавателните съдове за лично ползване, предназначени за спорт и развлечение.
(8)
Целесъобразно е също така специално за сектора да бъдат предвидени определения на „плавателни съдове, построени за собствена употреба“, „дължина на корпуса“ и „частен вносител“, за да се улесни разбирането и уеднаквеното прилагане на настоящата директива. Необходимо е да се разшири съществуващото определение за „двигател за задвижване“, с цел да се обхванат също и иновативни решения, свързани с начините на задвижване.
(9)
Обхванатите от настоящата директива продукти, които са пуснати на пазара на Съюза или са пуснати в действие, следва да съответстват на приложимото законодателство на Съюза, а икономическите оператори следва да отговарят за съответствието на продуктите в зависимост от тяхната съответна роля във веригата на доставка, за да се гарантира висока степен на защита на обществени интереси като здравето, безопасността, защитата на потребителите и опазването на околната среда, както и да се гарантира лоялна конкуренция на пазара на Съюза.
(10)
Всички икономически оператори, които вземат участие във веригата на доставка и дистрибуция, следва да предприемат подходящи мерки, за да гарантират, че когато са правилно конструирани и поддържани, продуктите, обхванати от настоящата директива, не застрашават здравето и безопасността на хората, имуществото или околната среда, и че те предлагат на пазара само продукти, които съответстват на приложимото законодателство на Съюза. Настоящата директива следва да въведе ясно и пропорционално разпределение на задълженията, което отговаря на ролята на всеки оператор във веригата на доставка и дистрибуция.
(11)
Тъй като някои задачи могат да бъдат изпълнени само от производителя, е необходимо да се направи ясно разграничение между производителя и последващите оператори по веригата на дистрибуция. Освен това е необходимо да се направи ясно разграничение между вносителя и дистрибутора, тъй като вносителят въвежда продукти от трети държави на пазара на Съюза. Ето защо вносителят следва да се увери, че тези продукти са в съответствие с приложимите изисквания на Съюза.
(12)
Производителят, който разполага със задълбочени познания за процеса на проектиране и производство, е най-добре подготвен да проведе цялата процедура за оценяване на съответствието. Поради това оценяването на съответствието следва да остане задължение единствено и само на производителя.
(13)
Необходимо е да се гарантира, че продуктите от трети държави, въвеждани на пазара на Съюза и обхванати от настоящата директива, отговарят на всички приложими изисквания на Съюза, и по-специално, че производителите са извършили подходящите процедури за оценяване на съответствието по отношение на тези продукти. Поради това следва да се предвиди, че вносителите се уверяват, че продуктите, които пускат на пазара, отговарят на приложимите изисквания, и че не пускат на пазара продукти, които не отговарят на тези изисквания или представляват риск. По същата причина следва също така да се предвиди, че вносителите се уверяват, че процедурите за оценяване на съответствието са били проведени и че маркировката „СЕ“ и документацията, изготвена от производителите, са на разположение на компетентните национални органи за проверка.
(14)
Когато дистрибутор предоставя на пазара продукт, обхванат от настоящата директива, след като продуктът е бил пуснат на пазара от производителя или от вносителя, той следва да действа с дължимата грижа, така че да гарантира, че неговите действия спрямо продукта не се отразяват неблагоприятно на съответствието на продукта. Очаква се както вносителите, така и дистрибуторите да действат с дължимата грижа по отношение на приложимите изисквания, когато пускат или предоставят продукти на пазара.
(15)
Когато пускат на пазара продукт, обхванат от настоящата директива, вносителите следва да посочват върху продукта своето име и адрес за връзка. Следва да се предвидят изключения за случаи, в които размерът или естеството на компонента не позволяват да се посочи тази информация.
(16)
Всеки икономически оператор, който пуска на пазара продукт под своето име или търговска марка или променя продукт по начин, който може да засегне съответствието му с приложимите изисквания, следва да бъде считан за производител на съответния продукт и следва да поеме задълженията на производителя.
(17)
Тъй като дистрибуторите и вносителите са близо до пазара, те следва да бъдат включени в задачите по надзор на пазара, изпълнявани от компетентните национални органи, и следва да бъдат готови да участват активно, като предоставят на компетентните органи цялата необходима информация, свързана със съответния продукт.
(18)
Вносът на плавателни съдове за отдих и на плавателни съдове за лично ползване от трети държави в Съюза от страна на физически или юридически лица, установени в рамките на Съюза, е характерна особеност на този сектор. Директива 94/25/ЕО обаче съдържа малко на брой разпоредби, които се прилагат или за които може да се приеме, че се прилагат за частните вносители във връзка с извършването на оценяване на съответствието (оценяване на етапа след построяването). Поради това е необходимо да бъдат изяснени останалите задължения на частните вносители, които по принцип следва да бъдат хармонизирани с тези на производителите, като се допуснат някои изключения, свързани с нетърговския характер на тяхната дейност.
(19)
Осигуряването на проследимостта на продукта по цялата верига на доставка спомага за опростяване на провеждането и повишаването на ефективността на надзора на пазара. Ефективната система за проследимост улеснява задачата на органите за надзор на пазара да проследят икономическите оператори, които са предоставили несъответстващ продукт на пазара.
(20)
Поради съображения за яснота и съгласуваност с други директиви от Нов подход, е необходимо изрично да се посочи, че продуктите, обхванати от настоящата директива, могат да бъдат пускани на пазара или пускани в действие само ако отговарят на основното изискване да не застрашават здравето и безопасността на хората, имуществото или околната среда и само ако отговарят на съществените изисквания, установени в настоящата директива.
(21)
За двигатели, приспособени като двигатели за задвижване, използвани за морски плавателни съдове, при които оригиналният двигател е получил одобрение на типа в съответствие с Директива 97/68/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 1997 г. за сближаване законодателствата на държавите членки във връзка с мерките за ограничаване емисиите на газообразни и прахообразни замърсители от двигатели с вътрешно горене, инсталирани в извънпътна подвижна техника (10) или Регламент (ЕО) № 595/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 18 юни 2009 г. за одобрението на типа на моторни превозни средства и двигатели по отношение на емисиите от тежки превозни средства (Евро VI) и за достъпа до информация за ремонта и техническото обслужване на превозните средства (11), лицата, които приспособяват двигателите, следва да могат да разчитат на доказателството за одобрението, издадено от производителя на оригиналния двигател, при условие че това приспособяване не е променило характеристики, свързани с емисиите на отработени газове.
(22)
Възможностите за допълнително ограничаване на емисиите на отработени газове от двигатели на плавателни съдове за отдих са оценени в доклада относно възможностите за по-нататъшно подобряване на екологичните характеристики на двигателите за плавателни съдове за отдих, представен съгласно член 2 от Директива 2003/44/ЕО. Заключението на доклада е, че е целесъобразно да бъдат определени пределно допустими стойности, които да са по-строги от предвидените в Директива 2003/44/ЕО. Пределно допустимите стойности следва да бъдат определени на ниво, което да отразява техническото развитие на по-чистите технологии за двигатели, използвани за морски плавателни съдове, и да позволява напредък към хармонизирането на тези стойности за емисиите на отработени газове в световен план. Пределно допустимите стойности за CO, обаче, следва да бъдат увеличени, за да се позволи значително понижаване на нивата на другите замърсители на въздуха с цел отразяване на технологичната осъществимост и постигане на възможно най-бързо прилагане, като същевременно се гарантира, че социално-икономическото въздействие върху този икономически сектор е приемливо.
(23)
В зависимост от горивото и категорията мощност следва да бъдат прилагани циклите на изпитване за двигатели, използвани за морски плавателни съдове, описани в съответния хармонизиран стандарт, и докато няма приети такива хармонизирани стандарти - циклите, описани в съответния стандарт на ISO, като се вземат предвид стойностите, определени в приложение I, част Б, точка 2.3. Следва да бъдат разработени цикли на изпитване за всички двигатели с вътрешно горене, които са част от системата за задвижване, включително за инсталации с хибридно задвижване.
(24)
Горивата за изпитване, използвани при оценяване на съответствието на плавателен съд с пределно допустимите стойности на емисиите на отработени газове, следва да отразяват състава на горивата, използвани на съответните пазари, поради което при одобряването на типа в Съюза следва да се използват европейски горива за изпитване. Същевременно, тъй като производителите от трети държави може да нямат достъп до европейски еталонни горива, е необходимо да се разреши на органите по одобряването на типа да приемат изпитване на двигателите, извършено с други еталонни горива. Изборът на еталонни горива обаче следва да бъде ограничен до спецификациите, посочени в съответния стандарт на ISO, за да се гарантират качеството и съпоставимостта на резултатите от изпитванията.
(25)
С цел да се допринесе към опазването на морската среда, е целесъобразно да бъде прието изискване, налагащо задължителното монтиране на събирателни резервоари на плавателните съдове, оборудвани с тоалетни.
(26)
Статистическите данни за произшествията показват ниска степен на риск от преобръщане на обитаемите многокорпусни плавателни съдове за отдих. Въпреки ниската степен на риска, е целесъобразно да се приеме, че риск от преобръщане на обитаеми многокорпусни плавателни съдове за отдих съществува и че, ако подобно преобръщане е възможно, то тези съдове следва да се задържат плаващи на повърхността в преобърнато положение, като евакуацията следва да е практически възможна.
(27)
В съответствие с принципа на субсидиарност разпоредбите на настоящата директива следва да не засягат правото на държавите членки да определят такива разпоредби относно навигацията в определени води, каквито считат за необходими с цел опазване на околната среда, включително от шумово замърсяване, структурата на водните пътища и гарантиране на безопасността на водните пътища, при условие че тези разпоредби не налагат изменение на плавателните съдове, които са в съответствие с настоящата директива, както и че тези разпоредби са обосновани и пропорционални на целите, които трябва да бъдат постигнати.
(28)
Маркировката „СЕ“, указваща съответствието на продукта, е видимата последица от цял един процес, включващ оценяване на съответствието в широк смисъл. Общите принципи, уреждащи маркировката „СЕ“, са установени в Регламент (ЕО) № 765/2008. Правилата за нанасяне на маркировката „СЕ“ върху плавателни съдове, компоненти и двигатели за задвижване следва да бъдат установени в настоящата директива. Целесъобразно е задължението за нанасяне на маркировката „СЕ“ да бъде разширено и до всички бордови и кърмови двигатели без вградена изпускателна система, за които се счита, че отговарят на съществените изисквания, установени в настоящата директива.
(29)
От съществено значение е да бъде изяснено за производителите, частните вносители и потребителите, че с нанасянето на маркировката „CE“ върху продукта производителят декларира, че продуктът съответства на всички приложими изисквания и че той носи пълната отговорност за това.
(30)
Маркировката „СЕ“ следва да бъде единствената маркировка за съответствие, указваща, че продуктът, обхванат от настоящата директива, е в съответствие със законодателството на Съюза за хармонизация. Все пак, използването на други маркировки следва да бъде разрешено, ако те допринасят за подобряване на защитата на потребителите и не са обхванати от законодателството на Съюза за хармонизация.
(31)
За да се осигури съответствие със съществените изисквания, е необходимо да бъдат предвидени подходящи процедури за оценяване на съответствието, които да бъдат прилагани от производителите. Тези процедури следва да бъдат определени чрез препратка към модулите за оценяване на съответствието, предвидени в Решение № 768/2008/ЕО. Процедурите следва да бъдат определени с оглед равнището на риска, който може да е присъщ за плавателните съдове, двигателите и компонентите. Следователно, всяка категория, която подлежи на оценяване на съответствието, следва да бъде допълнена с подходяща процедура или избор между няколко равностойни процедури.
(32)
Опитът показва, че е целесъобразно да се позволи използването на по-голям избор от модули за оценяване на съответствието по отношение на компоненти. Във връзка с оценяването на съответствието с изискванията по отношение на емисиите на отработени газове и излъчването на шум, следва да се разграничат случаите, при които се прилагат хармонизираните стандарти, и случаите, при които не се прилагат, тъй като във втория случай е основателно изискването за по-строга процедура за оценяване на съответствието. Освен това, възможността за използване на референтни данни при изпитване на плавателен съд за излъчване на шум следва да отпадне като ненужна, тъй като не се използва на практика.
(33)
С цел да се осигури ясна информация за приемливата среда на плавателните съдове по отношение на тяхното движение, наименованията на проектните категории плавателни съдове следва да се основават само на определящите условия за навигация, свързани с околната среда, а именно силата на вятъра и значимата височина на вълните. За целите на проектирането, по отношение на четири проектни категории - A, B, C и D -в обяснителни бележки се посочват граничните стойности на силата на вятъра и на значимата височина на вълните.
(34)
В Директива 94/25/ЕО се съдържат правила относно оценяването на плавателните съдове за отдих на етапа след построяването, което се извършва от всяко установено в Съюза физическо или юридическо лице, което пуска продукта на пазара или го пуска в действие в случаите, когато производителят не е изпълнил задълженията си във връзка със съответствието на продукта с посочената директива. От съображения за последователност е целесъобразно обхватът на оценяването след етапа на построяването да бъде разширен, така че в него да попадат не само плавателните съдове за отдих, а и плавателните съдове за лично ползване. С цел постигане на яснота следва да се уточни в кои случаи може да се използва оценяване след етапа на построяването. Освен това, по отношение на вноса използването на процедурата следва да бъде ограничено до случаи на нетърговски внос от частни вносители, за да се предотврати злоупотребата с оценяване след етапа на построяването за търговски цели. Необходимо е също така да бъде разширено задължението на лицето, което заявява оценяване на етапа след построяването, като от него се изисква да представи документи на нотифицирания орган, за да се гарантира надеждно оценяване на съответствието на продукта от страна на нотифицирания орган.
(35)
Тъй като е необходимо да се осигурят навсякъде в Съюза еднакво високи резултати от работата на органите, извършващи оценяване на съответствието на продуктите, обхванати от настоящата директива, и тъй като всички такива органи следва да изпълняват функциите си на еднакво ниво и в условията на лоялна конкуренция, следва да бъдат установени задължителни изисквания за органите за оценяване на съответствието, желаещи да бъдат нотифицирани, с оглед извършване на услуги по оценяване на съответствието съгласно настоящата директива.
(36)
С цел осигуряване на сходно ниво на качеството при извършването на оценяване на съответствието на продуктите, обхванати от настоящата директива, е необходимо не само утвърждаване на общи изисквания, които трябва да изпълняват органите за оценяване на съответствието, желаещи да бъдат нотифицирани, но и паралелно с това да се определят изискванията, които трябва да изпълняват нотифициращите органи и другите органи, участващи в оценяването, нотификацията и наблюдението на нотифицираните органи.
(37)
Регламент (ЕО) № 765/2008 допълва и подсилва съществуващата рамка за надзор на пазара за продуктите, обхванати от законодателството на Съюза за хармонизация, включително продуктите, обхванати от настоящата директива. Поради това държавите членки следва да организират и провеждат надзор на пазара за тези продукти в съответствие с посочения регламент и, когато е приложимо - в съответствие с Директива 2001/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 3 декември 2001 г. относно общата безопасност на продуктите (12).
(38)
С цел повишаване на прозрачността и намаляване на времето за провеждане е необходимо да бъде усъвършенствана съществуващата предпазна процедура, която позволява на Комисията да прецени доколко е обоснована мярка, предприета от държава членка срещу продукти, които счита за несъответстващи, за да може процедурата да бъде по-ефикасна и да се ползва експертният опит, с който разполагат държавите членки.
(39)
Съществуващата система следва да бъде допълнена от процедура, позволяваща на заинтересованите страни да бъдат информирани относно мерките, взети по отношение на продуктите, обхванати от настоящата директива, които представляват риск за здравето и безопасността на хората или за други аспекти на защитата на обществения интерес. Тя следва също така да позволява на органите за надзор на пазара да предприемат действия на по-ранен етап по отношение на такива продукти в сътрудничество със съответните икономически оператори.
(40)
Когато държавите членки и Комисията постигнат съгласие по въпроса дали е обоснована дадена мярка, предприета от държава членка, следва да не се изисква допълнителна намеса на Комисията.
(41)
С цел отчитане на напредъка в техническите познания и новите научни данни на Комисията следва да бъдат делегирани правомощия да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз, с които да изменя част Б, точки 2.3, 2.4 и 2.5 и раздел 3, както и част В, раздел 3 от приложение I, както и приложения V, VII и IX. В бъдеще това ще позволи на Комисията да включи циклите на изпитване за хибридни двигатели и да въведе смесени биогорива за изпитване в таблицата на горивата за изпитване, след като тези горива бъдат международно признати. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(42)
За да се гарантират еднакви условия за прилагането на настоящата директива, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (13).
(43)
Процедурата по консултиране следва да бъде използвана за приемането на актове за изпълнение, изискващи от нотифициращите държави членки да предприемат необходимите коригиращи мерки спрямо нотифицираните органи, които не изпълняват или са престанали да изпълняват изискванията за тяхната нотификация.
(44)
Процедурата по разглеждане следва да бъде използвана за приемането на актове за изпълнение, които гарантират еднаквото прилагане на настоящата директива, по-специално що се отнася до допълнителните разпоредби, предвидени в член 24 относно процедурите за оценяване на съответствието, и що се отнася до изискванията относно проектните категории на плавателните съдове, идентификацията на плавателните съдове, табелата на производителя, ръководството за собственика, газовата система, предотвратяването на изтичането на замърсители, въпросника за докладване и навигационните светлини.
(45)
Комисията следва чрез актове за изпълнение и - предвид специалния им характер - без да прилага Регламент (ЕС) № 182/2011, да установи дали мерките, предприети от държавите членки по отношение на продукт, представляващ риск за здравето или безопасността на хората, за имуществото или за околната среда, са обосновани.
(46)
Комисията следва да приема актове за изпълнение с незабавно приложение, когато наложителни причини за спешност изискват това в надлежно обосновани случаи, свързани с оценяването на съответствието, проектните категории на плавателните съдове, навигационните светлини, предотвратяването на изтичането на замърсители и газовите уреди, които представляват риск за здравето или безопасността на хората, за имуществото или за околната среда.
(47)
В съответствие с установената практика комитетът, създаден с настоящата директива може да бъде полезен при разглеждането на въпроси, свързани с прилагането на директивата, които са повдигнати от неговия председател или от представител на държава членка в съответствие с неговия процедурен правилник.
(48)
С цел засилване на мониторинга и повишаване на ефикасността на настоящата директива държавите членки следва да попълват въпросник относно нейното прилагане. Впоследствие Комисията следва да изготви и публикува доклад за прилагането на настоящата директива.
(49)
Държавите членки следва да установят система от санкции, приложими за нарушения на настоящата директива, и да гарантират тяхното прилагане. Тези санкции следва да бъдат ефективни, пропорционални и възпиращи.
(50)
За да се даде достатъчно време на производителите и на другите икономически оператори за приспособяване към изискванията, установени в настоящата директива, е необходимо да се предвиди достатъчно дълъг преходен период след влизането ѝ в сила, през който продуктите, които са в съответствие с Директива 94/25/ЕО, все още да могат да бъдат пускани на пазара.
(51)
За да се улесни прилагането на директивата от малки и средни производители на извънбордови двигатели за задвижване с искрово запалване с мощност, по-малка или равна на 15 kW, и за да им се даде възможност да се приспособят към новите изисквания, е целесъобразно за тези производители да се предвиди специален преходен период.
(52)
Доколкото целта на настоящата директива, а именно да се гарантира високо ниво на защита на здравето и безопасността на хората и опазване на околната среда, като същевременно се осигурява функционирането на вътрешния пазар посредством определяне на хармонизирани изисквания за продуктите, обхванати от настоящата директива, и минимални изисквания за надзор на пазара, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки, а поради нейните мащаб и последици може да бъде постигната по-добре на равнището на Съюза, той може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.
(53)
Поради това Директива 94/25/ЕО следва да бъде отменена,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
С настоящата директива се определят изисквания относно проектирането и производството на продуктите, посочени в член 2, параграф 1, и правила за тяхното свободно движение в Съюза.
Член 2
Приложно поле
1. Настоящата директива се прилага за следните продукти:
а)
плавателни съдове за отдих и частично комплектовани плавателни съдове за отдих;
б)
плавателни съдове за лично ползване и частично комплектовани плавателни съдове за лично ползване;
в)
компонентите, изброени в приложение II, когато същите се пускат на пазара на Съюза отделно, наричани по-долу „компоненти“;
г)
двигатели за задвижване, които са монтирани или специално предназначени да бъдат монтирани на или в плавателни съдове;
д)
двигатели за задвижване, които са монтирани на плавателни съдове или в такива съдове, и които претърпяват съществени изменения;
е)
плавателни съдове, които претърпяват съществено преустройство.
2. Настоящата директива не се прилага за следните продукти:
а)
по отношение на изискванията относно проектирането и конструирането, посочени в част А от приложение I:
i)
плавателни съдове, предназначени единствено за състезания, включително гребни състезателни съдове и гребни плавателни съдове за обучение, обозначени като такива от производителя;
ii)
канута и каяци, проектирани да бъдат задвижвани само от човешка тяга, гондоли и водни колела;
iii)
сърфове, проектирани да бъдат задвижвани само от вятъра или да бъдат управлявани от лице или лица, които стоят прави;
iv)
сърфове;
v)
оригинали на плавателни съдове с историческа стойност и единични копия на същите, проектирани преди 1950 г., построени предимно с оригинални материали и обозначени като такива от производителя;
vi)
експериментални плавателни съдове, при условие че не се пускат на пазара на Съюза;
vii)
плавателни съдове, построени за собствена употреба, при условие че впоследствие не се пускат на пазара на Съюза в продължение на пет години от пускането в действие на плавателния съд;
viii)
плавателни съдове, специално предназначени да имат екипаж и да превозват пътници с търговска цел, без да се засяга параграф 3, независимо от броя на пътниците;
ix)
съдове, плаващи под вода;
x)
плавателни съдове на въздушна възглавница;
xi)
плавателни съдове с подводни криле;
xii)
плавателни съдове с парен двигател, използващи като гориво въглища, кокс, дървесина, нефт или газ;
xiii)
превозни средства амфибии, т.е. колесни или верижни моторни превозни средства, които може да се придвижват както във вода, така и на суша;
б)
по отношение на изискванията относно емисиите на отработени газове, посочени в част Б от приложение I:
i)
двигатели за задвижване, монтирани или специално предназначени да бъдат монтирани на следните продукти:
-
плавателни съдове, предназначени единствено за състезания и обозначени като такива от производителя,
-
експериментални плавателни съдове, при условие че не се пускат на пазара на Съюза,
-
плавателни съдове, специално предназначени да имат екипаж и да превозват пътници с търговска цел, без да се засяга параграф 3 независимо от броя на пътниците,
-
съдове, плаващи под вода,
-
плавателни съдове на въздушна възглавница,
-
плавателни съдове с подводни криле,
-
превозни средства амфибия, т.е. колесни или верижни моторни превозни средства, които може да се придвижват както във вода, така и на суша;
ii)
оригинали и единични копия на двигатели за задвижване с историческа стойност, основани на проекти, датиращи отпреди 1950 г., които не са обект на серийно производство и се монтират на плавателните съдове, посочени в буква а), подточка v) или vii);
iii)
двигатели за задвижване, построени за собствена употреба, при условие че впоследствие не се пускат на пазара на Съюза за период от пет години от пускането в действие на плавателния съд;
в)
по отношение на изискванията относно излъчването на шум, посочени в приложение I, част В:
i)
всички плавателни съдове, посочени в буква б);
ii)
плавателни съдове, построени за собствена употреба, при условие че впоследствие не се пускат на пазара на Съюза за период от пет години от пускането в действие на плавателния съд.
3. Фактът, че един и същи плавателен съд може да бъде използван както за отдаване под наем, така и за обучение за управление на съдове с цел спорт и развлечение, не е пречка този съд да попадне в приложното поле на настоящата директива, когато се предлага на пазара на Съюза с цел използване за отдих.
Член 3
Определения
За целите на настоящата директива се прилагат следните определения:
1)
„плавателен съд“ означава всеки плавателен съд за отдих или плавателен съд за лично ползване;
2)
„плавателен съд за отдих“ означава плавателен съд от всеки вид, с изключение на плавателните съдове за лично ползване, който е предназначен за спортни и развлекателни цели, с дължина на корпуса от 2,5 m до 24 m, без значение какъв е начинът му на задвижване;
3)
„плавателен съд за лично ползване“ означава плавателен съд, предназначен за спортни и развлекателни цели, с дължина на корпуса, по-малка от 4 m, оборудван с двигател за задвижване, притежаващ водометен движител, в качеството на основно средство за задвижване и проектиран да бъде управляван от лице или лица в седнало положение, стоящи прави или на колене върху корпуса на съда, а не вътре в него;
4)
„плавателен съд, построен за собствена употреба“ означава плавателен съд, построен основно от своя бъдещ ползвател за негова собствена употреба;
5)
„двигател за задвижване“ означава всеки двигател с вътрешно горене със самозапалване или с искрово запалване, който пряко или непряко се използва с цел задвижване;
6)
„съществено изменение на двигател“ означава изменение на двигател за задвижване, което може да стане причина двигателят да надхвърли пределно допустимите стойности за емисиите, определени в част Б от приложение I, или което увеличава номиналната мощност на двигателя с повече от 15 %;
7)
„съществено преустройство на плавателния съд“ означава преустройство на плавателен съд, което променя начина на задвижване на плавателния съд, включва съществено изменение на двигателя или изменя плавателния съд до такава степен, че е възможно той да не отговаря на приложимите съществени изисквания за безопасност и изисквания по отношение на опазване на околната среда, установени в настоящата директива;
8)
„начин на задвижване“ означава способът, чрез който се задвижва плавателният съд;
9)
„фамилия двигатели“ означава посочена от производителя група двигатели, които поради своята конструкция притежават сходни характеристики на емисиите на отработени газове или излъчването на шум;
10)
„дължина на корпуса“ означава дължината на корпуса, измерена в съответствие с хармонизираните стандарти;
11)
„предоставяне на пазара“ означава всяка доставка на продукт за дистрибуция, потребление или използване на пазара на Съюза в процеса на търговска дейност, срещу заплащане или безплатно;
12)
„пускане на пазара“ означава предоставянето на продукт на пазара на Съюза за първи път;
13)
„пускане в действие“ означава първото използване на продукт, обхванат от настоящата директива, в Съюза от неговия краен ползвател;
14)
„производител“ означава всяко физическо или юридическо лице, което произвежда продукт или което възлага проектирането или производството на продукт и предлага този продукт на пазара със своето име или търговска марка;
15)
„упълномощен представител“ означава всяко физическо или юридическо лице, установено в Съюза, което е упълномощено писмено от производител да действа от негово име във връзка с определени задачи;
16)
„вносител“ означава всяко физическо или юридическо лице, установено в Съюза, което пуска на пазара на Съюза продукт от трета държава;
17)
„частен вносител“ означава всяко физическо или юридическо лице, установено в Съюза, което в процеса на нетърговска дейност внася в Съюза продукт от трета държава с намерение да го пусне в действие за своя собствена употреба;
18)
„дистрибутор“ означава всяко физическо или юридическо лице във веригата на доставка, различно от производителя или вносителя, което предоставя определен продукт на пазара;
19)
„икономически оператори“ означава производителят, упълномощеният представител, вносителят и дистрибуторът;
20)
„хармонизиран стандарт“ означава хармонизиран стандарт по смисъла на член 2, точка 1, буква в) от Регламент (ЕС) № 1025/2012;
21)
„акредитация“ означава акредитация по смисъла на член 2, точка10 от Регламент (ЕО) № 765/2008;
22)
„национален орган по акредитация“ означава националният орган по акредитация по смисъла на член 2, точка 11 от Регламент (ЕО) № 765/2008;
23)
„оценяване на съответствието“ означава процес, който доказва дали са изпълнени изискванията на настоящата директива, свързани с даден продукт;
24)
„орган за оценяване на съответствието“ означава орган, осъществяващ дейности по оценяване на съответствието, включително калибриране, изпитване, сертификация и контрол;
25)
„изземване“ означава всяка мярка, целяща да постигне връщане на продукт, който вече е бил предоставен на крайния ползвател;
26)
„изтегляне“ означава всяка мярка, целяща предотвратяване на предоставянето на пазара на продукт, който е във веригата на доставка;
27)
„надзор на пазара“ означава извършени дейности и предприети мерки от органите на публична власт с цел да се гарантира, че продуктите съответстват на приложимите изисквания, установени от законодателството на Съюза за хармонизация, и че не представляват опасност за здравето, безопасността или другите аспекти на защитата на обществения интерес;
28)
„маркировка „CE“ означава маркировка, чрез която производителят указва, че продуктът е в съответствие с приложимите изисквания, установени в законодателството на Съюза за хармонизация, предвиждащо нейното нанасяне;
29)
„законодателство на Съюза за хармонизация“ означава законодателството на Съюза, което хармонизира условията за предлагане на продукти на пазара.
Член 4
Съществени изисквания
1. Продуктите, посочени в член 2, параграф 1, могат да бъдат предоставяни на пазара или пускани в действие само ако не застрашават здравето и безопасността на хората, имуществото или околната среда, когато са правилно поддържани и използвани в съответствие с тяхното предназначение, и само при условие че отговарят на приложимите съществени изисквания, установени в приложение I.
2. Държавите членки гарантират, че продуктите, посочени в член 2, параграф 1, не се предоставят на пазара или не се пускат в действие, освен ако не отговарят на изискванията, посочени в параграф 1.
Член 5
Национални разпоредби относно навигацията
Настоящата директива не е пречка държавите членки да приемат разпоредби относно навигацията в определени води с цел опазване на околната среда, структурата на водните пътища и гарантиране на тяхната безопасност, при условие че тези разпоредби не налагат изменение на плавателни съдове, които съответстват на настоящата директива, и че са обосновани и пропорционални.
Член 6
Свободно движение
1. Държавите членки не възпрепятстват предоставянето на пазара или, без да се засягат разпоредбите на член 5, пускането в действие на тяхна територия на плавателни съдове, които съответстват на настоящата директива.
2. Държавите членки не възпрепятстват предоставянето на пазара на частично комплектовани плавателни съдове, ако производителят или вносителят декларира в съответствие с приложение III, че те са предназначени да бъдат доокомплектовани от други лица.
3. Държавите членки не възпрепятстват предоставянето на пазара или пускането в действие на компоненти, съответстващи на настоящата директива, които са предназначени да бъдат включени в плавателни съдове, в съответствие с декларацията на производителя или вносителя, посочена в член 15.
4. Държавите членки не възпрепятстват предоставянето на пазара или пускането в действие на следните двигатели за задвижване:
а)
двигатели, които съответстват на настоящата директива, независимо дали са монтирани на плавателни съдове или не;
б)
двигатели, монтирани на плавателни съдове и получили одобрение на типа в съответствие с Директива 97/68/ЕО, които съответстват на пределно допустимите стойности за емисиите за етап IIIA, етап IIIB или етап IV за двигатели със самозапалване, които се използват в приложения, различни от задвижване на кораби за плаване по вътрешни водни пътища, локомотиви и мотриси, в съответствие с предвиденото в точка 4.1.2. от приложение I към посочената директива, и които съответстват на изискванията на настоящата директива, с изключение на изискванията за емисиите на отработени газове, установени в част Б от приложение I;
в)
двигатели, монтирани на плавателни съдове и получили одобрение на типа в съответствие с Регламент (ЕО) № 595/2009, и които съответстват на изискванията на настоящата директива, с изключение на изискванията за емисиите на отработени газове, установени в част Б от приложение I.
Първа алинея, букви б) и в) се прилага, при условие че когато даден двигател се приспособява за монтиране на плавателен съд, лицето, което извършва приспособяването, гарантира, че приспособяването се извършва при отчитане в пълна степен на данните и другата информация, предоставена от производителя на двигателя, за да се осигури, че когато двигателят се монтира в съответствие с инструкциите за монтаж, изготвени от лицето, което приспособява двигателя, този двигател ще продължи да отговаря на изискванията по отношение на емисиите на отработени газове по Директива 97/68/ЕО или по Регламент (ЕО) № 595/2009, както е определено от производителя на двигателя. Лицето, което приспособява двигателя, декларира, както е посочено в член 15, че когато двигателят се монтира в съответствие с инструкциите за монтаж, изготвени от лицето, което приспособява двигателя, този двигател ще продължи да отговаря на изискванията по отношение на емисиите на отработени газове по Директива 97/68/ЕО или по Регламент (ЕО) № 595/2009, както е определено от производителя на двигателя.
5. На търговски панаири, изложения, демонстрации и други подобни прояви държавите членки не възпрепятстват представянето на продуктите, посочени в член 2, параграф 1, които не съответстват на настоящата директива, при условие че е поставен видим знак, указващ, тяхното несъответствие с настоящата директива и че те не се предоставят на пазара или пускат в действие в Съюза, докато не бъдат приведени в съответствие.
ГЛАВА II
ЗАДЪЛЖЕНИЯ НА ИКОНОМИЧЕСКИТЕ ОПЕРАТОРИ И ЧАСТНИТЕ ВНОСИТЕЛИ
Член 7
Задължения на производителите
1. Когато пускат своите продукти на пазара, производителите гарантират, че те са проектирани и произведени в съответствие с изискванията, посочени в член 4, параграф 1 и в приложение I.
2. Производителите изготвят техническата документация в съответствие с член 25 и провеждат приложимата процедура за оценяване на съответствието съгласно членове 19-22 и член 24 или организират нейното провеждане.
Когато съответствието на даден продукт с приложимите изисквания е доказано от такава процедура, производителите изготвят декларацията, посочена в член 15, и отбелязват и нанасят маркировката „CE“, както е установено в членове 17 и 18.
3. Производителите съхраняват техническата документация и копие от декларацията, посочена в член 15, в продължение на 10 години, след като продуктът е бил пуснат на пазара.
4. Производителите гарантират, че съществуват процедури, чрез които се осигурява съответствие на серийното производство. Промените в проекта или характеристиките на продукта и промените в хармонизираните стандарти, чрез позоваване на които е декларирано съответствие на продукта, трябва да бъдат взети предвид по подходящ начин.
Когато се счита за целесъобразно предвид рисковете, които представлява даден продукт, за да осигурят защитата на здравето и безопасността на потребителите, производителите провеждат изпитвания на образци от предоставяните на пазара продукти, провеждат разследвания и, ако е необходимо - поддържат регистър за оплаквания, несъответстващи на изискванията продукти и изземвания на продукти, както и информират дистрибуторите за такова наблюдение.
5. Производителите гарантират, че върху техните продукти има нанесен тип, партиден или сериен номер, или някакъв друг елемент, който позволява тяхната идентификация, или когато размерът или естеството на компонентите не позволяват това, че необходимата информация е представена върху опаковката или в документ, който придружава продукта.
6. Производителите посочват своето име, регистрирано търговско наименование или регистрирана търговска марка и пощенския адрес, на който може да се осъществи връзка с тях, върху продукта или когато това не е възможно, върху неговата опаковка или в документ, който придружава продукта. Адресът трябва да посочва едно-единствено място, където производителят може да бъде намерен.
7. Производителите гарантират, че продуктът се придружава от инструкции и информация за безопасност в ръководството за собственика на език(ци), лесно разбираем(и) за потребителите и други крайни ползватели, определен(и) от съответната държава членка.
8. Производителите, които считат или имат основание да считат, че даден продукт, който са пуснали на пазара, не съответства на настоящата директива, незабавно предприемат необходимите коригиращи мерки, за да приведат продукта в съответствие, да го изтеглят или да го изземат, ако това е целесъобразно. Освен това, когато продуктът представлява риск, производителите незабавно информират за това компетентните национални органи на държавите членки, в които са предоставили продукта на пазара, като предоставят подробни данни, по-специално за несъответствието с изискванията и за всякакви предприети коригиращи мерки.
9. При обосновано искане от компетентен национален орган производителите му предоставят цялата информация и документация, необходима за доказване на съответствието на продукта, на език, който е лесно разбираем за този орган. По искане на органа те си сътрудничат с него при всяко действие, предприето за отстраняване на рисковете, свързани с продуктите, които те са пуснали на пазара.
Член 8
Упълномощени представители
1. Производителят може да упълномощи писмено упълномощен представител.
2. Задълженията, предвидени в член 7, параграф 1, и изготвянето на техническата документация не са част от пълномощието на упълномощения представител.
3. Упълномощеният представител изпълнява задачите, определени в пълномощието от страна на производителя. Пълномощието позволява на упълномощения представител да извършва най-малко следното:
а)
да съхранява копие от декларацията, посочена в член 15, и от техническата документация на разположение на националните органи за надзор на пазара в продължение на 10 години след пускането на продукта на пазара;
б)
при обосновано искане от страна на компетентен национален орган да предостави на този орган цялата информация и документация, необходима за доказване на съответствието на даден продукт;
в)
да сътрудничи на компетентните национални органи, по тяхно искане, при всяко действие, предприето за отстраняване на рисковете, свързани с продуктите, попадащи в рамките на пълномощието на упълномощения представител.
Член 9
Задължения на вносителите
1. Вносителите пускат на пазара на Съюза само продукти, съответстващи на изискванията.
2. Преди да пуснат даден продукт на пазара, вносителите гарантират, че съответната процедура за оценяване на съответствието е била проведена от производителя. Те гарантират също, че производителят е изготвил техническата документация, че на продукта е нанесена маркировката „СЕ“, както е посочено в член 17, и че е придружен от изискваните документи в съответствие с член 15, и част А, точка 2.5 от приложение I, част Б, точка 4 от приложение I и част В, точка 2 от приложение I, както и че производителят е спазил изискванията, установени в член 7, параграфи 5 и 6.
Когато вносител счита или има основание да счита, че даден продукт не съответства на изискванията, посочени в член 4, параграф 1 и в приложение I, той не пуска продукта на пазара, докато не бъде приведен в съответствие. Освен това, когато продуктът представлява риск, вносителят информира за това производителя и органите за надзор на пазара.
3. Вносителите посочват своето име, регистрирано търговско наименование или регистрирана търговска марка и пощенския адрес, на който може да се осъществи връзка с тях, върху продукта или в случай на компоненти, при които това не е възможно, върху опаковката или в документ, който придружава продукта.
4. Вносителите гарантират, че продуктът се придружава от инструкции и информация за безопасност в ръководството за собственика, предоставени на език(ци), лесно разбираем(и) за потребителите и другите крайни ползватели, определен(и) от съответната държава членка.
5. Вносителите гарантират, че докато отговарят за даден продукт, условията на съхранение или транспортиране не застрашават неговото съответствие с изискванията, посочени в член 4, параграф 1 и в приложение I.
6. Вносителите, когато това се счита за уместно предвид свързаните с продукта рискове, с оглед на защитата на здравето и безопасността на потребителите, провеждат изпитвания на образци от предоставяните на пазара продукти, провеждат разследвания и, ако е необходимо - поддържат регистър за оплаквания, несъответстващи на изискванията продукти и изземвания на продукти, както и информират дистрибуторите за такова наблюдение.
7. Вносители, които считат или имат основание да считат, че даден продукт, който са пуснали на пазара, не съответства на настоящата директива, незабавно предприемат необходимите коригиращи мерки, за да приведат продукта в съответствие, да го изтеглят или да го изземат, ако това е целесъобразно. Освен това, когато продуктът представлява риск, вносителите информират незабавно за това компетентните национални органи на държавите членки, в които са предоставили продукта на пазара, като предоставят подробни данни, по-специално за несъответствието с изискванията и за всякакви предприети коригиращи мерки.
8. В продължение на 10 години след пускането на продукта на пазара вносителите съхраняват копие от декларацията, посочена в член 15, на разположение на органите за надзор на пазара и гарантират, че при поискване техническата документация може да бъде предоставена на тези органи.
9. При обосновано искане от компетентен национален орган вносителите му предоставят цялата информация и документация, необходима за доказване на съответствието на даден продукт, на език, лесно разбираем за този орган. Те си сътрудничат с този орган, по негово искане, при всяко действие, предприето за отстраняване на рисковете, свързани с продуктите, които те са пуснали на пазара.
Член 10
Задължения на дистрибуторите
1. Когато предоставят продукт на пазара, дистрибуторите действат с дължимата грижа по отношение на изискванията на настоящата директива.
2. Преди да предоставят даден продукт на пазара, дистрибуторите проверяват дали на него е нанесена маркировката „CE“, както е посочено в член 17, дали той е придружен от изискваните документи съгласно член 7, параграф 7, член 15, и част A, точка 2.5 от приложение I, част Б, точка 4 от приложение I и част В, точка 2 от приложение I, както и от инструкции и информация за безопасност на език(ци), лесно разбираем(и) за потребителите и другите крайни ползватели в държавата членка, в която продуктът ще бъде предоставен на пазара, както и дали производителят и вносителят са спазили изискванията, посочени в член 7, параграфи 5 и 6 и в член 9, параграф 3.
Когато дистрибутор счита или има основание да счита, че даден продукт не съответства на изискванията, посочени в член 4, параграф 1 и в приложение I, той не предоставя продукта на пазара, докато продуктът не бъде приведен в съответствие. Освен това, когато продуктът представлява риск, дистрибуторът информира за това производителя или вносителя, както и органите за надзор на пазара.
3. Дистрибуторите гарантират, че докато отговарят за даден продукт, условията на съхранение или транспортиране не застрашават неговото съответствие с изискванията, посочени в член 4, параграф 1 и в приложение I.
4. Дистрибуторите, които считат или имат основание да считат, че даден продукт, който са предоставили на пазара, не съответства на настоящата директива, се уверяват, че са предприети необходимите коригиращи мерки, за да приведат продукта в съответствие, да го изтеглят или да го изземат, ако е целесъобразно. Освен това, когато продуктът представлява риск, дистрибуторите незабавно информират за това компетентните национални органи на държавите членки, в които са предоставили продукта на пазара, като предоставят подробни данни, по-специално за несъответствието с изискванията и за всякакви предприети коригиращи мерки.
5. При обосновано искане от компетентен национален орган дистрибуторите му предоставят цялата информация и документация, необходима за доказване на съответствието на продукта. Те си сътрудничат с този орган, по негово искане, при всяко действие, предприето за отстраняване на рисковете, свързани с продуктите, които те са предоставили на пазара.
Член 11
Случаи, при които задълженията на производителите се прилагат и към вносителите и дистрибуторите
Вносител или дистрибутор се счита за производител за целите на настоящата директива и е носител на задълженията на производителя по член 7, когато пуска продукт на пазара със своето име или търговска марка или променя продукт, който е вече пуснат на пазара, по такъв начин, че съответствието с изискванията на настоящата директива може да бъде засегнато.
Член 12
Задължения на частните вносители
1. Ако производителят не изпълни задълженията за съответствие на продукта с настоящата директива, частният вносител, преди пускането на продукта в действие, гарантира, че той е бил проектиран и произведен в съответствие с изискванията, посочени в член 4, параграф 1 и в приложение I, и изпълнява или възлага изпълнението на задълженията на производителя, посочени в член 7, параграфи 2, 3, 7 и 9.
2. Ако изискваната техническа документация не е предоставена от производителя, частният вносител възлага нейното изготвяне, като за целта се използват необходими експертни познания.
3. Частният вносител гарантира, че наименованието и адресът на нотифицирания орган, извършил оценяването на съответствието на продукта, са отбелязани върху продукта.
Член 13
Идентификация на икономическите оператори
1. По искане на органите за надзор на пазара икономическите оператори идентифицират:
а)
всеки икономически оператор, който им е доставил даден продукт;
б)
всеки икономически оператор, на когото са доставили даден продукт.
Икономическите оператори трябва да могат да предоставят информацията, посочена в първа алинея, в продължение на 10 години, след като продуктът им е бил доставен, и в продължение на 10 години, след като те са доставили продукта.
2. По искане на органите за надзор на пазара частните вносители посочват икономическия оператор, който им е доставил продукта.
Частните вносители трябва да са в състояние да представят информацията, посочена в първа алинея, в продължение на 10 години, след като продуктът им е бил доставен.
ГЛАВА III
СЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОДУКТА
Член 14
Презумпция за съответствие
Счита се, че продуктите, които съответстват на хармонизираните стандарти или части от тях, данните за които са били публикувани в Официален вестник на Европейския съюз, съответстват на изискванията, обхванати от тези стандарти или части от тях, установени в член 4, параграф 1 и приложение I.
Член 15
ЕС декларация за съответствие и декларация в съответствие с приложение III
1. ЕС декларацията за съответствие потвърждава, че е доказано изпълнението на изискванията, посочени в член 4, параграф 1 и в приложение I, или на изискванията, посочени в член 6, параграф 4, буква б) или в).
2. ЕС декларацията за съответствие се съставя по образеца, установен в приложение IV към настоящата директива, съдържа елементите, определени в съответните модули, установени в приложение II към Решение № 768/2008/ЕО, както и в приложение V към настоящата директива, и се актуализира редовно. Тя се превежда на езика(ците), изискван(и) от държавата членка, в която продуктът се предоставя на пазара или пуска в действие.
3. Като изготвя ЕС декларация за съответствие, производителят, частният вносител или лицето, което извършва приспособяването на двигателя, посочено в член 6, параграф 4, букви б) и в), поема отговорността за съответствието на продукта.
4. ЕС декларацията за съответствие, посочена в параграф 3, придружава следните продукти, когато те се предоставят на пазара или се пускат в действие:
а)
плавателни съдове;
б)
компоненти, когато същите се пускат на пазара отделно;
в)
двигатели за задвижване.
5. Декларацията на производителя или вносителя, установена в приложение III, за частично комплектовани плавателни съдове съдържа елементите, посочени в това приложение, и придружава частично комплектованите плавателни съдове. Тя се превежда на езика(ците), изискван(и) от държавата членка, в която продуктът се предоставя на пазара.
Член 16
Основни принципи на маркировката „СЕ“
За маркировката „СЕ“ се прилагат основните принципи, установени в член 30 от Регламент (ЕО) № 765/2008.
Член 17
Продукти, за които се изисква маркировката „СЕ“
1. За следните продукти се изисква нанасяне на маркировката „СЕ“, когато те се предоставят на пазара или се пускат в действие:
а)
плавателни съдове;
б)
компоненти;
в)
двигатели за задвижване.
2. Държавите членки приемат, че продуктите по параграф 1, върху които е нанесена маркировката „СЕ“, са в съответствие с настоящата директива.
Член 18
Правила и условия за нанасянето на маркировката „СЕ“
1. Маркировката „CE“ се нанася върху продуктите, посочени в член 17, параграф 1, така че да бъде видима, четлива и незаличима. В случай на компоненти, когато това не е възможно или не може да бъде гарантирано предвид размера или естеството на продукта, маркировката се нанася върху опаковката и в придружващите документи. В случай на плавателни съдове, маркировката „СЕ“ се нанася върху табелата на производителя на плавателния съд, монтирана отделно от идентификационния номер на съда. В случай на двигатели за задвижване, маркировката „СЕ“ се нанася върху двигателя.
2. Маркировката „CE“ се нанася преди продуктът да бъде пуснат на пазара или пуснат в действие. Маркировката „CE“ и идентификационният номер, посочен в параграф 3, могат да бъдат следвани от пиктограма или друг знак, указващ специален риск или употреба.
3. Маркировката „CE“ е следвана от идентификационния номер на нотифицирания орган, когато този орган участва в етапа на производствения контрол или в оценяването на етапа след построяване.
Идентификационният номер на нотифицирания орган се нанася от самия орган или, по негови указания, от производителя или неговия упълномощен представител, или от лицето, посочено в член 19, параграфи 2, 3 или 4.
ГЛАВА IV
ОЦЕНЯВАНЕ НА СЪОТВЕТСТВИЕТО
Член 19
Приложими процедури за оценяване на съответствието
1. Производителят прилага процедурите, установени в модулите, посочени в членове 20, 21 и 22, преди пускането на пазара на продуктите, посочени в член 2, параграф 1.
2. Частният вносител прилага процедурата, посочена в член 23, преди пускането в действие на даден продукт, посочен в член 2, параграф 1, ако производителят не е извършил оценяване на съответствието за съответния продукт.
3. Всяко лице, което пуска на пазара или пуска в действие двигател за задвижване или плавателен съд след съответно съществено изменение или съществено преустройство, или всяко лице, което променя предназначението на плавателен съд, който не е обхванат от настоящата директива, така че след това съдът да попада в обхвата ѝ, прилага процедурата, посочена в член 23, преди пускането на продукта на пазара или пускането му в действие.
4. Всяко лице, което пуска на пазара плавателен съд, построен за собствена употреба, преди изтичането на петгодишния период, посочен в член 2, параграф 2, буква а), подточка vii), прилага процедурата, посочена в член 23, преди пускането на продукта на пазара.
Член 20
Проектиране и конструиране
1. По отношение на проектирането и конструирането на плавателните съдове за отдих се прилагат следните процедури, установени в приложение II към Решение № 768/2008/ЕО:
а)
за проектни категории А и B, посочени в част А, точка 1 от приложение I:
i)
за плавателни съдове за отдих с дължина на корпуса от 2,5 m до по-малко от 12 m - някой от следните модули:
-
модул А1 (вътрешен производствен контрол с надзор на изпитването на продукта),
-
модул B (ЕС изследване на типа) заедно с модул C, D, E или F,
-
модул G (съответствие въз основа на проверка на единичен продукт),
-
модул H (съответствие въз основа на пълно осигуряване на качеството);
ii)
за плавателни съдове за отдих с дължина на корпуса от 12 m до 24 m - някой от следните модули:
-
модул B (ЕС изследване на типа) заедно с модул C, D, E или F,
-
модул G (съответствие въз основа на проверка на единичен продукт),
-
модул H (съответствие въз основа на пълно осигуряване на качеството);
б)
за проектна категория C, посочена в част А, точка 1 от приложение I:
i)
за плавателни съдове за отдих с дължина на корпуса от 2,5 m до по-малко от 12 m - някой от следните модули:
-
когато е налице съответствие с хармонизираните стандарти, отнасящи се до част А, точки 3.2 и 3.3 от приложение I: модул А (вътрешен производствен контрол), модул А1 (вътрешен производствен контрол с надзор на изпитването на продукта), модул B (ЕС изследване на типа) заедно с модул C, D, E или F, модул G (съответствие въз основа на проверка на единичен продукт) или модул H (съответствие въз основа на пълно осигуряване на качеството),
-
когато не е налице съответствие с хармонизираните стандарти, отнасящи се до част А, точки 3.2 и 3.3 от приложение I: модул А1 (вътрешен производствен контрол с надзор на изпитването на продукта), модул B (ЕС изследване на типа) заедно с модул C, D, E или F, модул G (съответствие въз основа на проверка на единичен продукт) или модул H (съответствие въз основа на пълно осигуряване на качеството);
ii)
за плавателни съдове за отдих с дължина на корпуса от 12 m до 24 m - някой от следните модули:
-
модул B (ЕС изследване на типа) заедно с модул C, D, E или F,
-
модул G (съответствие въз основа на проверка на единичен продукт),
-
модул H (съответствие въз основа на пълно осигуряване на качеството);
в)
за проектна категория D, посочена в част А, точка 1 от приложение I:
за плавателни съдове за отдих с дължина на корпуса от 2,5 m до 24 m - някой от следните модули:
-
модул А (вътрешен производствен контрол),
-
модул А1 (вътрешен производствен контрол с надзор на изпитването на продукта),
-
модул B (ЕС изследване на типа) заедно с модул C, D, E или F,
-
модул G (съответствие въз основа на проверка на единичен продукт),
-
модул H (съответствие въз основа на пълно осигуряване на качеството).
2. По отношение на проектирането и конструирането на плавателни съдове за лично ползване се прилага някоя от следните процедури, установени в приложение II към Решение № 768/2008/ЕО:
а)
модул А (вътрешен производствен контрол);
б)
модул А1 (вътрешен производствен контрол с надзор на изпитването на продукта);
в)
модул B (ЕС изследване на типа) заедно с модул C, D, E или F;
г)
модул G (съответствие въз основа на проверка на единичен продукт);
д)
модул H (съответствие въз основа на пълно осигуряване на качеството).
3. По отношение на проектирането и конструирането на компоненти се прилага някоя от следните процедури, установени в приложение II към Решение № 768/2008/ЕО:
а)
модул B (ЕС изследване на типа) заедно с модул C, D, E или F;
б)
модул G (съответствие въз основа на проверка на единичен продукт);
в)
модул H (съответствие въз основа на пълно осигуряване на качеството).
Член 21
Емисии на отработени газове
По отношение на емисиите на отработени газове за продуктите, посочени в член 2, параграф 1, букви г) и д), производителят на двигатели прилага следните процедури, изложени в приложение II към Решение № 768/2008/ЕО:
а)
когато за провеждането на изпитванията се прилагат хармонизираните стандарти - някой от следните модули:
i)
модул B (ЕС изследване на типа) заедно с модул C, D, E или F;
ii)
модул G (съответствие въз основа на проверка на единичен продукт);
iii)
модул H (съответствие въз основа на пълно осигуряване на качеството);
б)
когато за провеждането на изпитванията не се прилагат хармонизираните стандарти - някой от следните модули:
i)
модул B (ЕС изследване на типа) заедно с модул C 1;
ii)
модул G (съответствие въз основа на проверка на единичен продукт).
Член 22
Излъчване на шум
1. По отношение на излъчването на шум за плавателните съдове за отдих с кърмови двигатели за задвижване без вградена изпускателна система или с бордови двигатели за задвижване, както и за плавателните съдове за отдих с кърмови двигатели за задвижване без вградена изпускателна система или с бордови двигатели за задвижване, които претърпяват съществено преустройство и впоследствие се пускат на пазара в рамките на пет години след преустройството, производителят прилага следните процедури, установени в приложение II към Решение № 768/2008/ЕО:
а)
когато за провеждането на изпитванията се прилагат хармонизираните стандарти за измерване на шум -някой от следните модули:
i)
модул А1 (вътрешен производствен контрол с надзор на изпитването на продукта);
ii)
модул G (съответствие въз основа на проверка на единичен продукт);
iii)
модул H (съответствие въз основа на пълно осигуряване на качеството);
б)
когато за провеждането на изпитванията не се прилагат хармонизираните стандарти за измерване на шум - модул G (съответствие въз основа на проверка на единичен продукт);
в)
когато за оценяването се използва методът с числото на Фруд и съотношението между мощността и водоизместването - някой от следните модули:
i)
модул А (вътрешен производствен контрол);
ii)
модул G (съответствие въз основа на проверка на единичен продукт);
iii)
модул H (съответствие въз основа на пълно осигуряване на качеството).
2. По отношение на излъчването на шум за плавателните съдове за лично ползване и за извънбордовите двигатели за задвижване и кърмовите двигатели за задвижване с вградена изпускателна система, предназначени за монтиране на плавателни съдове за отдих, производителят на плавателния съд за лично ползване или на двигателя прилага следните процедури, установени в приложение II към Решение № 768/2008/ЕО:
а)
когато за провеждането на изпитванията се прилагат хармонизираните стандарти за измерване на шум - някой от следните модули:
i)
модул А1 (вътрешен производствен контрол с надзор на изпитването на продукта);
ii)
модул G (съответствие въз основа на проверка на единичен продукт);
iii)
модул H (съответствие въз основа на пълно осигуряване на качеството);
б)
когато за провеждането на изпитванията не се прилагат хармонизираните стандарти за измерване на шум - модул G (съответствие въз основа на проверка на единичен продукт).
Член 23
Оценяване на етапа след построяването
Оценяването на етапа след построяването, посочено в член 19, параграфи 2, 3 и 4, се провежда съгласно посоченото в приложение V.
Член 24
Допълнителни изисквания
1. Когато се използва модул B от приложение II към Решение № 768/2008/ЕО, ЕС изследването на типа се извършва по начина, указан във второ тире на точка 2 от посочения модул.
Изследването на типа произведен продукт, посочено в модул B, може да обхваща няколко версии на продукта, при условие че:
а)
различията между отделните версии не засягат нивото на безопасност и останалите изисквания, отнасящи се до работата на продукта; и
б)
версиите на продукта се посочват в съответния сертификат за ЕС изследване на типа, ако е необходимо чрез изменения на оригиналния сертификат.
2. Когато се използва модул A1 от приложение II към Решение № 768/2008/ЕО, проверките на продукта се извършват на един или няколко плавателни съда, които са представителни за производството на производителя, и се прилагат допълнителните изисквания, установени в приложение VI към настоящата директива.
3. Възможността за използване на акредитирани собствени органи на производителя, посочена в модул A1 и модул C1 от приложение II към Решение № 768/2008/ЕО, не се прилага.
4. Когато се използва модул F от приложение II към Решение № 768/2008/ЕО, за оценяване на съответствието с изискванията за емисиите на отработени газове се прилага процедурата, описана в приложение VII към настоящата директива.
5. Когато се използва модул C от приложение II към Решение № 768/2008/ЕО, за оценяване на съответствието с изискванията за емисиите на отработени газове на настоящата директива, и ако производителят не работи съгласно съответната система за качество, описана в модул H от приложение II към Решение № 768/2008/ЕО, то тогава избран от производителя нотифициран орган провежда проверките на продукта или организира тяхното провеждане на случайни интервали, определени от органа, с цел проверка на качеството на вътрешните проверки на продукта. Ако нивото на качество изглежда незадоволително или ако се счита за необходимо да бъде проверена точността на представените от производителя данни, се прилага процедурата, установена в приложение VIII към настоящата директива.
Член 25
Техническа документация
1. Техническата документация, посочена в член 7, параграф 2, съдържа всички данни и подробности, отнасящи се до средствата, използвани от производителя за осигуряване на съответствието на продукта с изискванията, посочени в член 4, параграф 1 и в приложение I. По-специално тя съдържа съответните документи, изброени в приложение IХ.
2. С техническата документация се гарантира, че проектирането, конструирането и действието на продукта, както и оценяването на съответствието, могат да бъдат ясно разбрани.
ГЛАВА V
НОТИФИЦИРАНЕ НА ОРГАНИТЕ ЗА ОЦЕНЯВАНЕ НА СЪОТВЕТСТВИЕТО
Член 26
Нотификация
Държавите членки нотифицират Комисията и другите държави членки за органите, оправомощени да изпълняват задачи по оценяване на съответствието като трета страна съгласно настоящата директива.
Член 27
Нотифициращи органи
1. Държавите членки определят нотифициращ орган, отговорен за установяването и провеждането на необходимите процедури за оценка и нотифициране на органите за оценяване на съответствието за целите на настоящата директива, както и за наблюдението на тези нотифицирани органи, включително за съответствие с разпоредбите на член 32.
2. Държавите членки могат да решат, че оценката и наблюдението, посочени в параграф 1, се провеждат от национален орган по акредитация по смисъла на и в съответствие с Регламент (ЕО) № 765/2008.
3. Когато нотифициращият орган делегира или възлага по друг начин провеждането на оценката, нотификацията или наблюдението, посочени в параграф 1, на орган, който не е правителствена структура, този орган трябва да е правен субект и да отговаря mutatis mutandis на изискванията, установени в член 28. Освен това този орган трябва да разполага с механизми за покриване на отговорността, произтичаща от неговата дейност.
4. Нотифициращият орган поема пълната отговорност за задачите, изпълнявани от органа, посочен в параграф 3.
Член 28
Изисквания, свързани с нотифициращите органи
1. Нотифициращият орган се създава по такъв начин, че да няма конфликт на интереси с органите за оценяване на съответствието.
2. Нотифициращият орган е организиран и работи по такъв начин, че да бъдат запазени обективността и безпристрастността на неговата дейност.
3. Нотифициращият орган е организиран по такъв начин, че всяко решение, свързано с нотифицирането на органа за оценяване на съответствието, да бъде взето от компетентни лица, различни от тези, които са извършили оценката.
4. Нотифициращият орган не предлага и не извършва дейности, осъществявани от органите за оценяване на съответствието, или консултантски услуги с търговска цел или на конкурентна основа.
5. Нотифициращият орган запазва поверителността на получената от него информация.
6. Нотифициращият орган разполага с достатъчен на брой компетентен персонал за правилното изпълнение на своите задачи.
Член 29
Задължение за предоставяне на информация относно нотифициращите органи
Държавите членки информират Комисията за своите процедури за оценка и нотифициране на органите за оценяване на съответствието и за наблюдение на нотифицираните органи, както и за всякакви промени в тази връзка.
Комисията прави тази информация обществено достояние.
Член 30
Изисквания, свързани с нотифицираните органи
1. За целите на нотификацията съгласно настоящата директива органът за оценяване на съответствието отговаря на изискванията, установени в параграфи 2-11.
2. Органът за оценяване на съответствието се създава съгласно националното право и притежава юридическа правосубектност.
3. Органът за оценяване на съответствието е трета страна, независима от организацията или от продукта, които оценява.
Орган, който принадлежи към стопанска асоциация или професионална федерация, представляващи предприятия, участващи в проектирането, производството, доставката, сглобяването, използването или поддръжката на продуктите, които този орган оценява, може да се счита за такъв орган, при условие че са доказани неговата независимост и липсата на конфликт на интереси.
4. Органът за оценяване на съответствието, неговото висше ръководство и персоналът, отговорен за изпълнение на задачите по оценяване на съответствието, не могат да бъдат проектант, производител, снабдител, лице, което монтира, купувач, собственик, ползвател или структура по поддръжка на продуктите, които се оценяват, нито представители на някое от тези лица. Това не изключва употребата на оценявани продукти, които са необходими за дейностите на органа за оценяване на съответствието, или употребата на такива продукти за лични цели.
Органът за оценяване на съответствието, неговото висше ръководство и персоналът, отговорен за изпълнение на задачите по оценяване на съответствието, не вземат пряко участие в проектирането, производството, предлагането на пазара, монтирането, използването или поддръжката на тези продукти, нито представляват лицата, ангажирани в тези дейности. Те не се включват в никаква дейност, която може да е в противоречие с тяхната независима преценка или почтено поведение по отношение на дейностите по оценяване на съответствието, за които са нотифицирани. Това се прилага по-конкретно към консултантските услуги.
Органите за оценяване на съответствието гарантират, че дейността на свързаните с тях подизпълнители и поделения не влияе върху поверителността, обективността и безпристрастността на тяхната дейност по оценяване на съответствието.
5. Органите за оценяване на съответствието и техният персонал осъществяват дейностите по оценяване на съответствието с най-висока степен на почтено професионално поведение и необходимата техническа компетентност в определената област и са напълно освободени от всякакъв натиск и облаги, най-вече финансови, които могат да повлияят на тяхната преценка или на резултатите от техните дейности по оценяване на съответствието, особено по отношение на лица или групи лица с интереси от резултатите от тези дейности.
6. Органът за оценяване на съответствието трябва да бъде в състояние да осъществява всички задачи по оценяване на съответствието, предвидени за него от разпоредбите на членове 19-24 и по отношение на които органът е бил нотифициран, независимо дали тези задачи се изпълняват от самия орган за оценяване на съответствието или от негово име и на негова отговорност.
По всяко време и за всяка процедура за оценяване на съответствието, и за всеки вид или категория продукти, за които органът за оценяване на съответствието е нотифициран, той трябва да разполага с необходимите:
а)
персонал с технически знания и достатъчен и подходящ опит за изпълнение на задачите по оценяване на съответствието;
б)
описания на процедурите, в съответствие с които се извършва оценяването на съответствието, гарантиращи прозрачността и възможността за повтаряне на тези процедури.
Той прилага подходящи политики и процедури, които да позволяват разграничение между задачите, които изпълнява като нотифициран орган, и всички други дейности;
в)
процедури за изпълнение на своите дейности, които надлежно отчитат размера на дадено предприятие, сектора, в който осъществява дейност и неговата структура, степента на сложност на съответната технология на продукта и масовия или сериен характер на производството.
Той трябва да разполага със средствата, необходими за изпълнение на технически и административни задачи, свързани с дейностите по оценяване на съответствието, по подходящ начин, както и с достъп до нужното оборудване или съоръжения.
7. Персоналът, отговорен за провеждането на дейностите по оценяване на съответствието, трябва да разполага със следното:
а)
добро техническо и професионално обучение, обхващащо цялата дейност по оценяване на съответствието, във връзка с която е нотифициран органът за оценяване на съответствието;
б)
задоволително познаване на изискванията за оценките, които извършва, и подходящи правомощия за осъществяване на такива оценки;
в)
подходящи знания и разбиране на съществените изисквания, на приложимите хармонизирани стандарти и на съответните разпоредби на законодателството на Съюза за хармонизация, както и на съответното национално законодателство;
г)
способност да изготвя сертификати, записи и доклади, доказващи, че оценките са били направени.
8. Осигурява се безпристрастността на органите за оценяване на съответствието, на тяхното висше ръководство и на персонала, отговорен за оценяването.
Възнаграждението на висшето ръководство и на персонала, отговорен за оценяването, на органа за оценяване на съответствието, не зависи от броя на извършените оценки или от резултатите от тях.
9. Органите за оценяване на съответствието сключват застраховка за покриване на отговорността им, освен ако отговорността се поема от държавата членка съгласно националното законодателство или ако държавата членка е пряко отговорна за оценяване на съответствието.
10. Персоналът на органа за оценяване на съответствието спазва задължение за служебна тайна по отношение на информацията, получена при изпълнение на своите задачи съгласно членове 19-24 или съгласно разпоредба от националното законодателство по прилагането му, освен по отношение на компетентните органи на държавата членка, в която осъществява дейността си. Осигурява се защита на правата на собственост.
11. Органите за оценяване на съответствието участват във или гарантират, че персоналът, отговорен за оценките, е информиран за съответните дейности по стандартизация и дейностите на координационната група на нотифицираните органи, създадена съгласно член 42, и прилагат като общи насоки административните решения и документи, приети в резултат от работата на тази група.
Член 31
Презумпция за съответствие
Когато органът за оценяване на съответствието докаже своето съответствие с критериите, определени в съответните хармонизирани стандарти или части от тях, данните за които са били публикувани в Официален вестник на Европейския съюз, се счита, че той отговаря на изискванията, установени в член 30, доколкото приложимите хармонизирани стандарти обхващат тези изисквания.
Член 32
Поделения и възлагане на подизпълнители от нотифицираните органи
1. В случаите, в които нотифициран орган възлага конкретни задачи, свързани с оценяване на съответствието, на подизпълнители или използва поделенията си, той гарантира, че подизпълнителят или поделението отговаря на изискванията, установени в член 30, и информира нотифициращия орган за това.
2. Нотифицираните органи поемат пълната отговорност за задачите, изпълнявани от подизпълнители или поделения, без значение къде са установени те.
3. Дейностите могат да бъдат възлагани на подизпълнители или на поделения само със съгласието на клиента.
4. Нотифицираните органи съхраняват на разположение на нотифициращия орган съответните документи относно оценката на квалификацията на подизпълнителя или на поделението и работата, извършена от тях съгласно членове 19-24.
Член 33
Заявление за нотифициране
1. Органът за оценяване на съответствието подава заявление за нотифициране до нотифициращия орган на държавата членка, в която е установен.
2. Заявлението, посочено в параграф 1, се придружава от описание на дейностите по оценяване на съответствието, на модула или модулите за оценяване на съответствието и продукта или продуктите, за които този орган твърди, че е компетентен, както и от сертификат за акредитация, когато има такъв, издаден от национален орган по акредитация, който удостоверява, че органът за оценяване на съответствието отговаря на изискванията, установени в член 30.
3. Когато органът за оценяване на съответствието не може да предостави сертификат за акредитация, той представя пред нотифициращия орган всички документи, необходими за проверката, признаването и редовното наблюдение на неговото съответствие с изискванията, установени в член 30.
Член 34
Процедура по нотифициране
1. Нотифициращите органи могат да нотифицират само органи за оценяване на съответствието, които отговарят на изискванията, установени в член 30.
2. Нотифициращите органи нотифицират Комисията и другите държави членки, като използват средство за електронно нотифициране, създадено и поддържано от Комисията.
3. Нотифицирането включва всички подробности за дейностите по оценяване на съответствието, модула или модулите за оценяване на съответствието и продукта или продуктите, за които се отнася, както и съответното удостоверение за компетентност.
4. Когато нотифицирането не се основава на сертификат за акредитация, посочен в член 33, параграф 2, нотифициращият орган предоставя на Комисията и на другите държави членки документите, които удостоверяват компетентността на органа за оценяване на съответствието и съществуващите правила, гарантиращи, че органът ще бъде редовно наблюдаван и ще продължи да отговаря на изискванията, установени в член 30.
5. Съответният орган може да изпълнява дейностите на нотифициран орган само ако от Комисията или от другите държави членки не са повдигнати възражения в срок от две седмици след нотифицирането - в случай че е използван сертификат за акредитация, или в срок от два месеца след нотифицирането - в случай че не е използвана акредитация.
Само такъв орган се счита за нотифициран орган за целите на настоящата директива.
6. Комисията и другите държави членки се нотифицират за всякакви последващи промени, свързани с нотификацията.
Член 35
Идентификационен номер и списък на нотифицираните органи
1. Комисията определя идентификационен номер на нотифицирания орган.
Тя определя само един такъв номер, дори когато органът е нотифициран съгласно няколко акта на Съюза.
Освен това държавите членки определят идентификационен код на нотифицираните органи, получили разрешение от нотифициращ орган да извършват оценяване на съответствието на етапа след построяването.
2. Комисията прави обществено достояние списъка с органите, нотифицирани съгласно настоящата директива, включително идентификационните номера, които са им били определени и, ако е приложимо, кодове, както и дейностите, за които те са били нотифицирани.
Комисията осигурява актуализирането на този списък.
Член 36
Промени в нотификацията
1. Когато нотифициращият орган е констатирал или е бил информиран, че даден нотифициран орган вече не отговаря на изискванията, установени в член 30, или че не изпълнява задълженията си, нотифициращият орган ограничава, спира действието или оттегля нотификацията, според случая, в зависимост от сериозността на неспазването на изискванията или на неизпълнението на задълженията. Той незабавно информира Комисията и другите държави членки за това.
2. В случай на ограничаване, спиране на действието или оттегляне на нотификацията, или в случай, че нотифицираният орган преустанови дейността си, нотифициращата държава членка предприема подходящите стъпки, за да гарантира, че досиетата на този орган се обработват от друг нотифициран орган или се съхраняват на разположение на отговорните нотифициращи органи и на органите за надзор на пазара, при искане от тяхна страна.
Член 37
Оспорване на компетентността на нотифицираните органи
1. Комисията проучва всички случаи, в които има съмнения или пред нея са изразени съмнения в компетентността на даден нотифициращ орган или в непрекъснатото изпълнение от страна на нотифицирания орган на изискванията и възложените му отговорности.
2. Нотифициращата държава членка представя пред Комисията, при поискване, цялата информация, свързана с основанията за нотифицикацията или за поддържане на компетентността на съответния орган.
3. Комисията следи за това цялата чувствителна информация, получена по време на разследванията, да бъде третирана като поверителна.
4. Когато Комисията констатира, че нотифициран орган не отговаря или престане да отговаря на изискванията за нотифицирането му, тя приема акт за изпълнение, с който отправя искане към нотифициращата държава членка да предприеме необходимите коригиращи мерки, включително, ако е необходимо, оттегляне на нотификацията.
Този акт за изпълнение се приема в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 50, параграф 2.
Член 38
Задължения на нотифицираните органи при осъществяване на дейността им
1. Нотифицираните органи осъществяват оценяване на съответствието съгласно процедурите за оценяване на съответствието, предвидени в членове 19-24.
2. Оценяването на съответствието се осъществява по пропорционален начин, като се избягва ненужната тежест за икономическите оператори и частните вносители. Органите за оценяване на съответствието осъществяват своите дейности, като надлежно отчитат размера на дадено предприятие, сектора, в който осъществява дейност, неговата структура, степента на сложност на съответната технология на продукта и масовия или серийния характер на производството.
Като правят това, те все пак спазват степента на взискателност и нивото на защита, изисквани за съответствието на продукта с разпоредбите на настоящата директива.
3. Когато нотифициран орган прецени, че определен производител или частен вносител не е изпълнил изискванията, установени в член 4, параграф 1 и в приложение I, или в съответстващите хармонизирани стандарти, той изисква от този производител или частен вносител да предприеме подходящи коригиращи мерки и не издава сертификат за съответствие.
4. Когато в процеса на наблюдение за съответствие след издаването на сертификата, нотифициран орган установи, че даден продукт вече не отговаря на изискванията, той изисква от производителя да предприеме подходящи коригиращи мерки и спира действието или отнема сертификата, ако това се налага.
5. Когато не са предприети коригиращи мерки или те не дадат необходимия резултат, нотифицираният орган ограничава, спира действието или отнема сертификати, в зависимост от случая.
Член 39
Процедура за обжалване
Държавите членки гарантират, че съществува процедура за обжалване на решенията на нотифицираните органи.
Член 40
Задължения на нотифицираните органи за предоставяне на информация
1. Нотифицираните органи информират нотифициращия орган за следното:
а)
всеки отказ, ограничаване, спиране на действието или отнемане на сертификати;
б)
всякакви обстоятелства, които влияят върху обхвата и условията за нотифициране;
в)
всички искания за получаване на информация, получени от органите за надзор на пазара относно дейности по оценяване на съответствието;
г)
при поискване - дейностите по оценяване на съответствието, извършени в обхвата на тяхната нотификация, и всякакви други извършени дейности, включително презгранични, или възлагане на подизпълнители.
2. Нотифицираните органи предоставят на другите органи, нотифицирани съгласно настоящата директива и осъществяващи подобни дейности по оценяване на съответствието, чийто предмет са същите продукти, съответната информация по проблеми, свързани с отрицателни и, при поискване, положителни резултати от оценяване на съответствието.
Член 41
Обмен на опит
Комисията създава организация за обмен на опит между националните органи на държавите членки, отговорни за политиката по нотификация.
Член 42
Координация на нотифицираните органи
Комисията осигурява установяването и правилното функциониране на подходяща координация и сътрудничество между органите, нотифицирани съгласно настоящата директива, под формата на секторна група или групи на нотифицираните органи.
Държавите членки осигуряват участието на нотифицираните от тях органи в работата на такава(ива) група(и), пряко или чрез определени представители.
ГЛАВА VI
НАДЗОР НА ПАЗАРА НА СЪЮЗА, КОНТРОЛ ВЪРХУ ПРОДУКТИТЕ, КОИТО СЕ ВЪВЕЖДАТ НА ПАЗАРА НА СЪЮЗА, И ПРЕДПАЗНИ ПРОЦЕДУРИ
Член 43
Надзор на пазара на Съюза и контрол върху продуктите, които се въвеждат на пазара на Съюза
Член 15, параграф 3 и членове 16-29 от Регламент (ЕО) № 765/2008 се прилагат по отношение на продуктите, обхванати от настоящата директива.
Член 44
Процедура при продукти, представляващи риск на национално равнище
1. Когато органите за надзор на пазара на дадена държава членка имат основателна причина да считат, че даден продукт, който попада в приложното поле на настоящата директива, представлява риск за здравето или безопасността на хората, за имуществото или за околната среда, те извършат оценка по отношение на въпросния продукт, която обхваща съответните изисквания, установени в настоящата директива. При необходимост, съответните икономически оператори или частният вносител сътрудничат с органите за надзор на пазара.
В случая на икономически оператор, когато в процеса на тази оценка органите за надзор на пазара установят, че за продукта не са спазени изискванията, установени в настоящата директива, те без забавяне изискват от съответния икономически оператор да предприеме необходимите коригиращи действия, за да приведе продукта в съответствие с тези изисквания, да го изтегли от пазара или да го изземе в определен от тях разумен срок, съобразен с естеството на риска.
В случая на частен вносител, когато в процеса на тази оценка органите за надзор на пазара установят, че за продукта не са спазени изискванията, установени в настоящата директива, частният вносител без забавяне трябва да бъде информиран за необходимите коригиращи действия, които следва да предприеме, за да приведе продукта в съответствие с тези изисквания, временно да спре пускането в действие на продукта или временно да спре употребата му, съобразно естеството на риска.
Органите за надзор на пазара информират съответния нотифициран орган за това.
Член 21 от Регламент (ЕО) № 765/2008 се прилага спрямо мерките, посочени във втора и трета алинея от настоящия параграф.
2. В случаите, в които органите за надзор на пазара считат, че несъответствието не е ограничено само до националната територия, те информират Комисията и другите държави членки за резултатите от оценката и действията, които те са изискали от съответния икономическия оператор да предприеме.
3. Икономическият оператор гарантира, че са предприети необходимите коригиращи действия по отношение на всички съответни продукти, които той предоставя на пазара в целия Съюз.
Частният вносител гарантира, че са предприети необходимите коригиращи действия по отношение на продукта, който той е внесъл в Съюза за своя собствена употреба.
4. Когато съответният икономически оператор не предприеме подходящи коригиращи действия в посочения в параграф 1, втора алинея срок, органите за надзор на пазара предприемат всички подходящи временни мерки, за да забранят или ограничат предоставянето на продукта на националния им пазар, за изтеглянето на продукта от този пазар или за неговото изземване.
Когато частният вносител не предприеме подходящи коригиращи действия, органите за надзор на пазара предприемат всички подходящи временни мерки, за да забранят пускането в действие на продукта или за да забранят или ограничат използването на продукта на тяхна територия.
Органите за надзор на пазара незабавно информират Комисията и другите държави членки за тези мерки.
5. Информацията, посочена в параграф 4, включва всички налични подробни данни, по-специално данните, необходими за идентифицирането на несъответстващия продукт, произхода на продукта, естеството на предполагаемото несъответствие и съпътстващия риск, естеството и продължителността на предприетите на национално равнище мерки, както и аргументите, изтъкнати от съответния икономически оператор или частен вносител. По-специално, органите за надзор на пазара посочват дали несъответствието се дължи на:
а)
невъзможност продуктът да спази изискванията, свързани със здравето или безопасността на хората, защитата на имуществото или опазването на околната среда, предвидени в настоящата директива; или
б)
недостатъци на хармонизираните стандарти, посочени в член 14, на които се основава презумпцията за съответствие.
6. Държавите членки, различни от държавата членка, започнала процедурата по настоящия член, информират без забавяне Комисията и другите държави членки за всички приети мерки и за всяка допълнителна информация, с която разполагат и която е свързана с несъответствието на съответния продукт, и - в случай на несъгласие с приетата национална мярка - за своите възражения.
7. Когато в срок от три месеца от получаването на информацията, посочена в параграф 4, не е повдигнато възражение нито от държава членка, нито от Комисията във връзка с временна мярка, предприета от държава членка, тази мярка се счита за обоснована.
8. Държавите членки гарантират, че по отношение на съответния продукт са предприети без забавяне подходящи ограничителни мерки като изтегляне на продукта от техния пазар.
Член 45
Предпазна процедура на Съюза
1. Когато при приключването на процедурата, предвидена в член 44, параграфи 3 и 4, срещу дадена мярка, предприета от държава членка, са повдигнати възражения или когато Комисията прецени, че национална мярка противоречи на законодателството на Съюза, Комисията без забавяне започва консултации с държавите членки и със съответния(те) икономически оператор(и) или с частния вносител и оценява националната мярка. На основата на резултатите от тази оценка Комисията приема акт за изпълнение, с който определя дали националната мярка е обоснована или не.
Адресати на решението на Комисията са всички държави членки, като Комисията го съобщава незабавно на тях и на съответния(те) икономически оператор(и) или на частния вносител.
2. Ако се прецени, че националната мярка е обоснована, всички държави членки предприемат необходимите мерки, за да осигурят изтеглянето от своя пазар на несъответстващия продукт и информират Комисията за това. Ако се прецени, че националната мярка не е обоснована, съответната държава членка оттегля мярката.
3. Когато се прецени, че националната мярка е обоснована и несъответствието на продукта се дължи на недостатъци в хармонизираните стандарти, посочени в член 44, параграф 5, буква б) от настоящата директива, Комисията прилага процедурата, предвидена в член 11 от Регламент (ЕС) № 1025/2012.
Член 46
Формално несъответствие
1. Без да се засяга член 44, когато държава членка направи една от следните констатации, тя изисква от съответния икономически оператор или частен вносител да прекрати съответното несъответствие:
а)
маркировката „CE“ е нанесена в нарушение на член 16, член 17 или член 18;
б)
маркировката „СЕ“, посочена в член 17, не е нанесена;
в)
ЕС декларацията за съответствие или декларацията, посочена в приложение III, не е съставена;
г)
ЕС декларацията за съответствие или декларацията, посочена в приложение III, е неправилно съставена;
д)
техническата документация не е налице или не е пълна;
е)
информацията, посочена в член 7, параграф 6 или в член 9, параграф 3, липсва, не е вярна или е непълна;
ж)
не е изпълнено някое друго административно изискване, предвидено в член 7 или член 9.
2. Когато несъответствието, посочено в параграф 1, продължи, съответната държава членка предприема всички подходящи мерки, за да ограничи или забрани предоставянето на продукта на пазара или да осигури неговото изземване или изтегляне от пазара, или - при продукт, внесен от частен вносител за негова собствена употреба - да забрани или ограничи употребата му.
ГЛАВА VII
ДЕЛЕГИРАНИ АКТОВЕ И АКТОВЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ
Член 47
Делегирани правомощия
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 48, за да изменя следното:
а)
с цел да бъде отчетен напредъкът в техническите познания и новите научни данни:
i)
част Б, точки 2.3, 2.4 и 2.5 и раздел 3, както част В, раздел 3 от приложение I;
ii)
приложения VII и IX; както и
б)
приложение V, с цел да се отчете напредъкът в техническите познания, възможността за подходящо осигуряване на равностойно съответствие и новите научни данни.
Член 48
Упражняване на делегираните правомощия
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 47, се предоставя на Комисията за срок от пет години, считано от 17 януари 2014 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се продължава мълчаливо за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 47, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. Решението за оттегляне влиза в сила в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира едновременно Европейския парламент и Съвета за него.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 47, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 49
Актове за изпълнение
1. За да се отчете напредъкът в техническите познания и да се гарантира еднаквото прилагане на настоящата директива, Комисията може да приема актове за изпълнение относно следното:
а)
подробни процедури за прилагането на член 24, като се отчитат конкретните потребности за оценяване на съответствието за продуктите, обхванати от настоящата директива;
б)
подробното приложение на проектните категории плавателни съдове, предвидени в част А, точка 1 от приложение I, включително по отношение на използването на терминология във връзка с атмосферните условия и използваните в нея измервателни скали;
в)
подробни процедури за идентификацията на плавателни съдове, предвидена в част А, точка 2.1 от приложение I, включително поясняване на терминологията и определяне и администриране на кодовете на производители, издадени на производители, установени извън Съюза;
г)
информацията върху табелата на производителя, предвидена в част А, точка 2.2 от приложение I;
д)
прилагането на правилата за навигационните светлини, предвидени в част А, точка 5.7 от приложение I;
е)
правила за предотвратяване изтичането на замърсители, особено във връзка с работата на събирателните резервоари, предвидени в част А, точка 5.8 от приложение I;
ж)
монтирането и изпитването на газови уреди и постоянно инсталирани газови системи на плавателни съдове;
з)
формата и съдържанието на ръководството за собственика;
и)
формата и съдържанието на въпросника за докладване, който трябва да се попълва от държавите членки, съгласно член 51.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 50, параграф 3.
2. По надлежно обосновани наложителни причини за спешност, когато даден продукт представлява сериозен риск за здравето или безопасността на хората, за имуществото или за околната среда, по отношение на параграф 1, букви а), б), д), е) и ж) Комисията приема актове за изпълнение с незабавно приложение в съответствие с процедурата, посочена в член 50, параграф 4.
Член 50
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитет. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 4 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
3. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
4. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 8 от Регламент (ЕС) № 182/2011 във връзка с член 5 от него.
5. Комисията се консултира с комитета по всеки въпрос, за който се изисква консултация със секторни експерти съгласно Регламент (ЕС) № 1025/2012 или съгласно друг законодателен акт на Съюза.
6. Освен това комитетът може да разглежда всякакви други въпроси, свързани с прилагането на настоящата директива, които са повдигнати от председателя на комитета или от представител на държава членка в съответствие с процедурния правилник на комитета.
ГЛАВА VIII
СПЕЦИАЛНИ АДМИНИСТРАТИВНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 51
Докладване
В срок до 18 януари 2021 г. и на всеки пет години след това държавите членки попълват въпросник относно прилагането на настоящата директива, изготвен от Комисията.
В срок до 18 януари 2022 г. и на всеки пет години след това Комисията, въз основа на отговорите на държавите членки на въпросника по първа алинея, изготвя доклад относно прилагането на настоящата директива и го представя на Европейския парламент и на Съвета.
Член 52
Преглед
В срок до 18 януари 2022 г. Комисията представя доклад на Европейския парламент и на Съвета относно:
а)
техническата осъществимост на допълнително намаляване на емисиите на двигателите за задвижване на морски плавателни съдове и въвеждане на изисквания за емисии от изпарение и за горивните уредби, приложими за двигатели и системи за задвижване, като се взема предвид разходната ефективност на технологиите и необходимостта от приемането на хармонизирани в световен план стойности за сектора при отчитане на всички по-важни пазарни инициативи; както и
б)
въздействието върху информираността на потребителите и върху производителите, и по-специално малките и средни предприятия, на проектните категории плавателни съдове, изброени в приложение I, които се основават на устойчивост на силата на вятъра и значимата височина на вълните, като се взема предвид развитието на международната стандартизация. Докладът трябва да включва оценка на това дали за проектните категории плавателни съдове са необходими допълнителни спецификации или подразделения и, когато е целесъобразно, в него се предлагат допълнителни подкатегории.
Докладите, посочени в първа алинея, букви а) и б), се придружават от законодателни предложения, когато е целесъобразно.
Член 53
Санкции
Държавите членки установяват система от санкции, като за тежки нарушения тя може да включва и наказателноправни санкции, приложими при нарушение на националните разпоредби, приети съгласно настоящата директива, и предприемат всички необходими мерки, за да гарантират тяхното прилагане.
Предвидените санкции са ефективни, съразмерни и възпиращи и могат да бъдат увеличавани, в случай че съответният икономически оператор или частен вносител преди това е извършил подобно нарушение на настоящата директива.
ГЛАВА IХ
ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 54
Транспониране
1. Държавите членки приемат и публикуват до 18 януари 2016 г. законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези мерки.
Те прилагат тези мерки от 18 януари 2016 г. Когато държавите членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване и формулировката на уточнението се определят от държавите членки.
2. Държавите членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното си право, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 55
Преходен период
1. Държавите членки не възпрепятстват предоставянето на пазара или пускането в действие на продукти, обхванати от Директива 94/25/ЕО, които са в съответствие с посочената директива и които са пуснати на пазара или пуснати в действие преди 18 януари 2017 г.
2. Държавите членки не възпрепятстват предоставянето на пазара или пускането в действие на извънбордови двигатели за задвижване с искрово запалване с мощност, по-малка от или равна на 15 kW, които са в съответствие с пределно допустимите стойности за емисиите на отработени газове за етап I, определени в част Б, точка 2.1 от приложение I, и които са произведени от малки и средни предприятия по смисъла на Препоръка 2003/361/ЕО на Комисията (14) и са пуснати на пазара преди 18 януари 2020 г.
Член 56
Отмяна
Директива 94/25/ЕО се отменя, считано от 18 януари 2016 г. Позоваванията на отменената директива се считат за позовавания на настоящата директива.
Член 57
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 58
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите членки.
Съставено в Страсбург на 20 ноември 2013 година.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA 2013/53/ES
2013 m. lapkričio 20 d.
dėl pramoginių ir asmeninių laivų, kuria panaikinama direktyva 94/25/EB
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 114 straipsnį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (2),
kadangi:
(1)
kuriant vidaus rinką buvo priimta 1994 m. birželio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 94/25/EB dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su pramoginiais laivais, suderinimo (3), kuria siekta suderinti pramoginių laivų saugos charakteristikas visose valstybėse narėse ir panaikinti kliūtis prekybai pramoginiais laivais tarp valstybių narių;
(2)
iš pradžių Direktyva 94/25/EB buvo taikoma tik pramoginiams laivams, kurių korpuso ilgis ne mažesnis kaip 2,5 m ir ne didesnis kaip 24 m. 2003 birželio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/44/EB, iš dalies keičiančia Direktyvą 94/25/EB (4), Direktyvos 94/25/EB taikymo sritis buvo išplėsta, į iš dalies keičiančią direktyvą įtraukiant asmeninius laivus ir integruotus aplinkos apsaugos reikalavimus, nustačius varomųjų variklių (tiek slėginio uždegimo variklių, tiek kibirkštinio uždegimo variklių) išmetalų (CO, HC, NOx ir dalelių) ribas ir skleidžiamo triukšmo ribas;
(3)
Direktyva 94/25/EB yra grindžiama naujojo požiūrio principais, išdėstytais 1985 m. gegužės 7 d. Tarybos rezoliucijoje dėl naujojo požiūrio į techninį derinimą ir standartus (5).Todėl joje pateikiami tik esminiai reikalavimai, taikomi pramoginiams laivams, o išsamius techninius reikalavimus tvirtina Europos standartizacijos komitetas (CEN) ir Europos elektrotechnikos standartizacijos komitetas (Cenelec) pagal 1998 m. birželio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 98/34/EB, nustatančią informacijos apie techninius standartus, reglamentus ir informacinės visuomenės paslaugų taisykles teikimo tvarką (6). Užtikrinus atitiktį taip nustatytiems darniesiems standartams, kurių nuorodos skelbiamos Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje, galima laikytis prielaidos, kad laikomasi ir Direktyvos 94/25/EB reikalavimų. Patirtis parodė, kad šiame sektoriuje tokie pagrindiniai principai pasiteisino, tad reikėtų jų toliau laikytis ir netgi papildomai skatinti jų taikymą;
(4)
tačiau dėl technologinių pokyčių rinkoje kilo naujų klausimų, susijusių su Direktyvos 94/25/EB aplinkosaugos reikalavimais. Siekiant atsižvelgti į tuos pokyčius ir aiškiau išdėstyti tvarką, kurios turi būti laikomasi prekiaujant gaminiais, kuriems taikoma ši direktyva, tam tikri Direktyvos 94/25/EB aspektai turėtų būti patikslinti ir patobulinti, o pati direktyva siekiant aiškumo turėtų būti panaikinta ir pakeista šia direktyva;
(5)
2008 m. liepos 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 765/2008, nustatančiame su gaminių prekyba susijusius akreditavimo ir rinkos priežiūros reikalavimus (7), nustatytos horizontaliosios nuostatos dėl atitikties vertinimo įstaigų akreditavimo, ženklinimo CE ženklu ir į Sąjungos rinką patenkantiems gaminiams skirtos Sąjungos rinkos priežiūros sistemos bei tų gaminių tikrinimo, kurios taip pat taikomos gaminiams, kuriems taikoma ši direktyva;
(6)
2008 m. liepos 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendime Nr. 768/2008/EB dėl bendrosios gaminių pardavimo sistemos (8) nustatyti bendrieji principai ir orientacinės nuostatos, taikomi teisėkūros procedūra priimamiems aktams, kurie grindžiami naujojo požiūrio principais. Siekiant užtikrinti suderinamumą su kitais sektorių gaminius reglamentuojančiais teisės aktais, tikslinga tam tikras šios direktyvos nuostatas suderinti su minėtu sprendimu, jei atsižvelgiant į sektoriaus specifiškumą nebūtinas kitoks sprendimas. Todėl tam tikros apibrėžtys, bendros ekonominės veiklos vykdytojų prievolės, atitikties prielaida, ženklinimo CE ženklu taisyklės, reikalavimai, taikomi atitikties vertinimo įstaigoms bei pranešimo procedūroms, ir su procedūromis, kurios taikomos pavojų keliantiems gaminiams, susijusios nuostatos turėtų būti suderintos su minėtu sprendimu. 2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 1025/2012 dėl Europos standartizacijos (9) numatyta prieštaravimų darniesiems standartams procedūra, taikoma, kai tie standartai ne visiškai atitinka šios direktyvos reikalavimus;
(7)
kad ekonominės veiklos vykdytojams ir nacionalinėms valdžios institucijoms ši direktyva būtų suprantamesnė ir jiems būtų lengviau ją vienodai taikyti, Direktyvos 94/25/EB taikymo sritis ir apibrėžtys turėtų būti patikslintos. Visų pirma reikėtų patikslinti, kad ši direktyva netaikoma laivams amfibijoms. Be to, būtina nurodyti, kokios rūšies kanojoms ir baidarėms ši direktyva netaikoma, ir patikslinti, kad ji taikoma tik sportui ir laisvalaikiui skirtiems asmeniniams laivams;
(8)
kad direktyva būtų suprantamesnė ir ją būtų lengviau vienodai taikyti, taip pat tikslinga pateikti šiam sektoriui būdingų terminų „asmeniniam naudojimui pastatytas laivas“, „korpuso ilgis“ ir „privatus importuotojas“ apibrėžtis. Dabartinę termino „varomasis variklis“ apibrėžtį būtina išplėsti, kad ji apimtų ir inovacinius varomųjų sistemų sprendimus;
(9)
Sąjungos rinkai pateikiami arba pradedami eksploatuoti gaminiai, kuriems taikoma ši direktyva, turėtų atitikti atitinkamus Sąjungos teisės aktus, o ekonominės veiklos vykdytojai turėtų būti atsakingi už gaminių atitiktį, atsižvelgiant į atitinkamą jų vaidmenį tiekimo grandinėje, kad būtų užtikrinta aukšto lygio visuomenės interesų apsauga, pavyzdžiui, sveikatos ir saugos ir vartotojų bei aplinkos apsaugos, ir užtikrinta sąžininga konkurencija Sąjungos rinkoje;
(10)
visi tiekimo ir platinimo grandinėje veikiantys ekonominės veiklos vykdytojai turėtų imtis atitinkamų priemonių užtikrinti, kad gaminiai, kuriems taikoma ši direktyva, būdami teisingai sukonstruoti ir techniškai prižiūrimi, nekeltų pavojaus žmonių sveikatai ir saugai, turtui ar aplinkai, ir kad jie tiektų rinkai tik tuos gaminius, kurie atitinka atitinkamus Sąjungos teisės aktus. Šioje direktyvoje turėtų būti aiškiai ir proporcingai paskirstytos prievolės, nustatytos atsižvelgiant į kiekvieno tiekimo ir platinimo grandinėje dalyvaujančio ekonominės veiklos vykdytojo vaidmenį;
(11)
kadangi tam tikras užduotis gali atlikti tik gamintojas, būtina aiškiai skirti gamintoją ir ekonominės veiklos vykdytojus, dalyvaujančius tolesnėje platinimo grandinėje. Taip pat reikia aiškiai skirti importuotoją ir platintoją, nes importuotojas pateikia Sąjungos rinkai gaminius iš trečiųjų šalių. Todėl importuotojas turėtų užtikrinti, kad tie gaminiai atitiktų taikytinus Sąjungos reikalavimus;
(12)
kadangi gamintojas yra išsamiai susipažinęs su projektavimo ir gamybos procesu, jis gali geriausiai atlikti visą atitikties vertinimo procedūrą. Todėl atitikties vertinimas turėtų likti tik gamintojo prievolė;
(13)
būtina užtikrinti, kad gaminiai, kuriems taikoma ši direktyva, į Sąjungos rinką patenkantys iš trečiųjų šalių, atitiktų visus taikytinus Sąjungos reikalavimus, visų pirma, kad gamintojai būtų įvykdę atitinkamas tų gaminių vertinimo procedūras. Todėl reikėtų numatyti, kad importuotojai turėtų užtikrinti, kad gaminiai, kuriuos jie pateikia rinkai, atitiktų taikytinus reikalavimus, ir kad jie neteiktų rinkai gaminių, kurie neatitinka tokių reikalavimų arba kurie kelia pavojų. Dėl tos pačios priežasties taip pat reikėtų numatyti, kad importuotojai turėtų užtikrinti, kad buvo atliktos atitikties vertinimo procedūros ir kad priežiūros institucijos galėtų patikrinti ženklinimą CE ženklu ir gamintojų parengtus dokumentus;
(14)
jei platintojas tiekia rinkai gaminį, kuriam taikoma ši direktyva, po to, kai gamintojas ar importuotojas jį pateikė rinkai, jis turėtų rūpestingai užtikrinti, kad tvarkydamas gaminį nepadarytų neigiamo poveikio gaminio atitikčiai. Tiek iš importuotojų, tiek iš platintojų reikalaujama, kad jie rūpestingai laikytųsi reikalavimų, taikomų pateikiant ar tiekiant gaminius rinkai;
(15)
pateikdami rinkai gaminį, kuriam taikoma ši direktyva, importuotojai turėtų ant gaminio nurodyti savo pavadinimą ir adresą, kuriuo galima į juos kreiptis. Išimtys turėtų būti numatomos tais atvejais, kai to negalima padaryti dėl sudedamosios dalies dydžio ar pobūdžio;
(16)
ekonominės veiklos vykdytojas, kuris pateikia gaminius rinkai savo vardu ar su savo prekės ženklu arba pakeičia gaminį taip, kad gali pasikeisti gaminio atitiktis taikytiniems reikalavimams, turėtų būti laikomas gamintoju ir turėtų prisiimti gamintojo prievoles;
(17)
kadangi platintojai ir importuotojai yra glaudžiai susiję su rinka, jie turėtų būti įtraukti į rinkos priežiūros užduotis, kurias atlieka nacionalinės kompetentingos valdžios institucijos, ir turėtų būti pasirengę aktyviai jose dalyvauti, šioms institucijoms teikdami visą reikalingą informaciją apie atitinkamus gaminius;
(18)
šiam sektoriui būdingas ypatumas - fizinių ar juridinių asmenų, įsisteigusių Sąjungoje, vykdomas pramoginių ir asmeninių laivų importas į Sąjungą iš trečiųjų šalių. Tačiau Direktyvoje 94/25/EB numatytos tik nedidelis nuostatų, kurios taikomos arba galėtų būti laikomos taikomomis privatiems importuotojams, kiek tai susiję su prievolėmis atlikti atitikties vertinimą (įvertinimą po statybos), skaičius. Todėl būtina patikslinti kitas privačių importuotojų prievoles, kurios iš esmės turėtų būti suderintos su gamintojų prievolėmis, numatant tam tikras išimtis, susijusias su nekomerciniu jų veiklos pobūdžiu;
(19)
gaminio atsekamumo užtikrinimas visoje tiekimo grandinėje padeda rinkos priežiūrą padaryti paprastesne ir veiksmingesne. Veiksminga atsekamumo sistema palengvina rinkos priežiūros institucijų užduotį atsekti ekonominės veiklos vykdytojus, kurie tiekė rinkai reikalavimų neatitinkančius gaminius;
(20)
siekiant aiškumo ir nuoseklumo su kitomis naujojo požiūrio direktyvomis būtina aiškiai nurodyti, kad gaminiai, kuriems taikoma ši direktyva, gali būti pateikiami rinkai arba pradedami eksploatuoti tik tuo atveju, jei jie atitinka bendrąjį reikalavimą nekelti pavojaus žmonių sveikatai ir saugai, turtui arba aplinkai, ir tik tuo atveju, jei jie atitinka šioje direktyvoje išdėstytus esminius reikalavimus;
(21)
kalbant apie variklius, pritaikytus naudoti jūroje kaip laivų varomuosius variklius, kai pirminio variklio tipas jau patvirtintas pagal 1997 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 97/68/EB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su priemonėmis, mažinančiomis vidaus degimo variklių, įrengiamų ne kelių mobiliosiose mašinose, dujinių ir kietųjų dalelių teršalų kiekį, suderinimo (10), ar 2009 m. birželio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 595/2009 dėl motorinių transporto priemonių ir variklių tipo patvirtinimo atsižvelgiant į sunkiųjų transporto priemonių išmetamų teršalų kiekį (euro VI) ir dėl galimybės naudotis transporto priemonių remonto ir priežiūros informacija (11), variklius pritaikantiems asmenims turėtų būti galima remtis pirminio variklio gamintojo išduotu atitikties įrodymu, jei dėl tų pakeitimų išmetalų ypatybės nepasikeitė;
(22)
ataskaitoje dėl tolesnio pramoginių jūrų laivų variklių aplinkosaugos charakteristikų gerinimo galimybių, pateiktoje pagal Direktyvos 2003/44/EB 2 straipsnį, įvertintos tolesnio pramoginių laivų variklių išmetalų ribų mažinimo galimybės. Toje ataskaitoje padaryta išvada, kad tikslinga nustatyti griežtesnes ribas nei nustatytosios Direktyvoje 2003/44/EB. Turėtų būti nustatytas toks ribų lygis, kad būtų atsižvelgiama į švaresnių jūrų laivų variklių technologijų plėtrą ir sudaromos sąlygos suderinti variklio išmetalų ribas visame pasaulyje. Tačiau anglies monoksido (CO) ribos turėtų būti padidintos, kad būtų galima smarkiai sumažinti kitų oro teršalų kiekius, siekiant atsižvelgti į technologines galimybes ir užtikrinti kuo spartesnį įgyvendinimą, kartu užtikrinant, kad socialinis ir ekonominis poveikis šiam ekonomikos sektoriui būtų priimtinas;
(23)
atsižvelgiant į degalų ir galios kategorijas, turėtų būti naudojami jūrų laivams skirtų variklių bandymų ciklai, aprašyti atitinkamame darniajame standarte (o kol tokių darniųjų standartų nėra - atitinkamame ISO standarte), atsižvelgiant į I priedo B dalies 2.3. punkte nustatytus dydžius. Bandymų ciklai turėtų būti parengti visiems vidaus degimo varikliams, kurie sudaro varymo sistemos dalį, įskaitant hibridinius galios įrenginius;
(24)
bandomieji degalai, naudojami vertinant laivo atitiktį variklio išmetalų riboms, turėtų atspindėti atitinkamoje rinkoje naudojamų degalų sudėtį, todėl tipo patvirtinimui Sąjungoje turėtų būti naudojami europiniai bandomieji degalai. Tačiau, kadangi gamintojams iš trečiųjų šalių europiniai etaloniniai degalai gali būti neprieinami, būtina numatyti galimybę patvirtinimo institucijoms neprieštarauti tam, kad varikliai būtų išbandomi naudojant kitus etaloninius degalus. Tačiau, siekiant užtikrinti kokybiškus bandymų rezultatus ir jų palyginamumą, etaloniniai degalai turėtų būti pasirenkami tik iš specifikacijų, nurodytų atitinkamame ISO standarte;
(25)
siekiant prisidėti prie jūrų aplinkos apsaugos, tikslinga nustatyti reikalavimą, pagal kurį laivuose, kuriuose įrengti tualetai, būtų privaloma įrengti surinkimo bakus;
(26)
iš nelaimingų atsitikimų statistikos matyti, kad daugiakorpusinių su kajutėmis pramoginių laivų apsivertimo rizika yra maža. Nepaisant to, kad ši rizika yra maža, verta manyti, kad daugiakorpusinių su kajutėmis pramoginių laivų apsivertimo rizika egzistuoja, ir jei apsivertimas yra įmanomas, toks laivas turėtų išsilaikyti vandens paviršiuje ir iš jo turėtų būti galima ištrūkti;
(27)
vadovaujantis subsidiarumo principu, šios direktyvos nuostatos neturėtų daryti poveikio valstybių narių teisėms nustatyti tokius navigacijos tam tikruose vandenyse reikalavimus, kokius jos mano esant reikalingus, kad būtų apsaugota aplinka, įskaitant nuo skleidžiamo triukšmo, vandens kelių struktūra ir užtikrinta vandens kelių sauga, jeigu dėl tų nuostatų nereikia modifikuoti šios direktyvos nuostatas atitinkančio laivo ir jeigu tos nuostatos yra pagrįstos ir proporcingos atsižvelgiant į siekiamus tikslus;
(28)
CE ženklas, kuriuo nurodoma gaminio atitiktis, yra matomas viso proceso, apimančio atitikties vertinimą plačiąja prasme, rezultatas. Bendrieji ženklinimo CE ženklu principai yra nustatyti Reglamente (EB) Nr. 765/2008. Šioje direktyvoje turėtų būti nustatytos laivų, sudedamųjų dalių ir varomųjų variklių ženklinimo CE ženklu taisyklės. Tikslinga išplėsti ženklinimo CE ženklu prievolę, kad taip būtų ženklinami ir visi bortiniai varikliai, ir laivagalio varikliai be integruotos išmetimo sistemos, laikomi atitinkančiais šioje direktyvoje išdėstytus esminius reikalavimus;
(29)
labai svarbu, kad gamintojai, privatūs importuotojai ir vartotojai aiškiai suprastų, jog CE ženklu gaminį paženklinęs gamintojas taip deklaruoja, kad gaminys atitinka visus taikytinus reikalavimus, ir už jį prisiima visą atsakomybę;
(30)
CE ženklas turėtų būti vienintelis atitikties ženklas, parodantis, kad gaminys, kuriam taikoma ši direktyva, atitinka Sąjungos derinimo teisės aktus. Tačiau turėtų būti leidžiama naudoti ir kitus ženklus, jei jie padeda gerinti vartotojų apsaugą ir jiems nėra taikomi Sąjungos derinimo teisės aktai;
(31)
kad būtų užtikrinta atitiktis esminiams reikalavimams, būtina nustatyti tinkamas atitikties vertinimo procedūras, kurių turi laikytis gamintojas. Tos procedūros turėtų būti nustatytos atsižvelgiant į atitikties vertinimo modulius, nustatytus Sprendime Nr. 768/2008/EB. Tos procedūros turėtų būti parengtos atsižvelgiant į laivams, varikliams ir sudedamosioms dalims galimai būdingą rizikos lygį. Todėl kiekvienai atitikties kategorijai reikėtų nustatyti atitinkamą procedūrą arba galimybę pasirinkti iš kelių lygiaverčių procedūrų;
(32)
patirtis parodė, kad sudedamųjų dalių atveju tikslinga leisti nustatyti įvairesnių atitikties vertinimo modulių. Vertinant atitiktį variklio išmetalų ir skleidžiamo triukšmo reikalavimams, reikėtų skirti atvejus, kai buvo naudoti darnieji standartai, ir atvejus, kai jie nebuvo naudoti, nes pastaruoju atveju galima pagrįstai reikalauti griežtesnės atitikties vertinimo procedūros. Be to, galimybė atliekant skleidžiamo triukšmo bandymus naudoti etaloninius laivo duomenis turėtų būti panaikinta kaip nereikalinga, nes praktikoje ji nebuvo naudojama;
(33)
kad būtų pateikiama aiški informacija apie priimtinas laivo eksploatavimo sąlygas, laivų projektavimo kategorijų pavadinimai turėtų būti pagrįsti tik svarbiausiomis įtaką navigacijai darančiomis aplinkos sąlygomis, konkrečiai, vėjo stiprumu ir kontroliniu bangų aukščiu. Projektavimo tikslais vėjo stiprumo ir kontrolinio bangų aukščio intervalai apibūdinami keturiomis projektavimo kategorijomis (A, B, C ir D), pateikiant aiškinamąsias pastabas;
(34)
Direktyvoje 94/25/EB nustatytos taisyklės, reglamentuojančios pramoginių laivų įvertinimą po statybos, kurį atlieka bet koks Sąjungoje įsisteigęs fizinis arba juridinis asmuo, pateikiantis gaminį rinkai arba pradedantis jo eksploataciją, tais atvejais, kai gamintojas nevykdo prievolių, susijusių su gaminio atitiktimi direktyvai. Siekiant nuoseklumo tikslinga į įvertinimo po statybos taikymo sritį įtraukti ne tik pramoginius, bet ir asmeninius laivus. Dėl aiškumo reikėtų nurodyti, kokiais atvejais būtų galima taikyti įvertinimą po statybos. Be to, importo atveju ji turėtų būti taikoma tik privatiems importuotojams importuojant gaminį nekomerciniais tikslais, kad būtų užkirstas kelias piktnaudžiavimui ir įvertinimas po statybos nebūtų taikomas komerciniais tikslais. Be to, siekiant užtikrinti patikimą notifikuotosios įstaigos atliekamą gaminio atitikties vertinimą, būtina išplėsti asmens, prašančio atlikti įvertinimą po statybos, dokumentų teikimo notifikuotajai įstaigai prievolę;
(35)
kadangi visoje Sąjungoje būtina užtikrinti gaminių, kuriems taikoma ši direktyva, vienodai aukštą atitikties vertinimą atliekančių įstaigų veikimo lygį ir kadangi visos tokios įstaigos turėtų vykdyti savo funkcijas tuo pačiu lygiu ir sąžiningos konkurencijos sąlygomis, reikėtų nustatyti privalomus reikalavimus, skirtus atitikties vertinimo įstaigoms, kurios pageidauja būti notifikuotos, kad galėtų pagal šią direktyvą teikti atitikties vertinimo paslaugas;
(36)
kad būtų užtikrintas pastovus gaminių, kuriems taikoma ši direktyva, atitikties vertinimo kokybės lygis, būtina ne tik konsoliduoti reikalavimus, kuriuos turi atitikti atitikties vertinimo įstaigos, pageidaujančios būti notifikuotomis, bet ir lygiagrečiai nustatyti reikalavimus, kuriuos turi atitikti notifikuojančiosios institucijos ir kitos įstaigos, dalyvaujančios vertinant notifikuotąsias įstaigas, notifikuojant jas ir atliekant jų stebėseną;
(37)
Reglamentas (EB) Nr. 765/2008 papildo ir sustiprina esamą gaminių, kuriems taikomi Sąjungos derinimo teisės aktai, įskaitant gaminius, kuriems taikoma ši direktyva, rinkos priežiūros sistemą. Todėl valstybės narės turėtų organizuoti ir vykdyti tų gaminių rinkos stebėseną pagal tą reglamentą ir, jei taikytina, pagal 2001 m. gruodžio 3 d. Europos Parlamento ir tarybos direktyvą 2001/95/EB dėl bendros gaminių saugos (12);
(38)
tam, kad būtų padidintas skaidrumas ir sutrumpintas dokumentų nagrinėjimo laikas, būtina patobulinti galiojančią apsaugos sąlygos taikymo procedūrą, leidžiančią Komisijai nagrinėti valstybės narės patvirtintos priemonės, taikomos gaminiams, kuriuos ta valstybė narė laiko neatitinkančiais reikalavimų, pagrįstumą, siekiant padaryti ją veiksmingesnę ir pasinaudoti valstybių narių patirtimi;
(39)
dabartinę sistemą reikėtų papildyti procedūra, kuri suteiktų galimybę informuoti suinteresuotąsias šalis apie priemones, kurių buvo imtasi gaminių, kuriems taikoma ši direktyva ir kurie kelia grėsmę žmonių sveikatai ir saugai ar kitiems su visuomenės interesų apsauga susijusiems aspektams, atžvilgiu. Ji taip pat turėtų suteikti galimybę rinkos priežiūroms institucijoms, bendradarbiaujant su atitinkamais ekonominės veiklos vykdytojais, ankstesniame etape imtis veiksmų tokių gaminių atžvilgiu;
(40)
tuo atveju, kai valstybė narė ir Komisija laikosi tos pačios nuomonės dėl valstybės narės taikomų priemonių pagrįstumo, Komisijos tolesnis dalyvavimas neturėtų būti reikalingas;
(41)
siekiant atsižvelgti į techninių žinių pažangą ir naujus mokslinius įrodymus, pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus, kuriais būtų iš dalies keičiami I priedo B dalies 2.3, 2.4 ir 2.5 punktai ir 3 skirsnis bei C dalies 3 skirsnis ir V, VII ir IX priedai. Tokiu būdu Komisija ateityje turės galimybę įtraukti hibridinių variklių bandymų ciklus ir į bandomųjų degalų lentelę įtraukti bandomuosius degalus su įmaišytais biodegalais, kai tie bandomieji degalai bus pripažinti tarptautiniu lygiu. Ypač svarbu, kad atlikdama parengiamąjį darbą Komisija tinkamai konsultuotųsi, taip pat ir su ekspertais. Atlikdama su deleguotaisiais aktais susijusį parengiamąjį darbą ir rengdama jų tekstus Komisija turėtų užtikrinti, kad atitinkami dokumentai būtų vienu metu, laiku ir tinkamai perduoti Europos Parlamentui ir Tarybai;
(42)
siekiant užtikrinti vienodas šios direktyvos įgyvendinimo sąlygas, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai. Šiais įgaliojimais turėtų būti naudojamasi laikantis 2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai (13);
(43)
patariamoji procedūra turėtų būti taikoma priimant įgyvendinimo aktus, kuriais iš notifikuojančiosios valstybės narės reikalaujama imtis būtinų taisomųjų priemonių notifikavimui taikomų reikalavimų neatitinkančių arba nebeatitinkančių notifikuotųjų įstaigų atžvilgiu;
(44)
nagrinėjimo procedūra turėtų būti taikoma priimant įgyvendinimo aktus, kuriais užtikrinama, kad ši direktyva būtų taikoma vienodai, visų pirma susijusius su papildomomis 24 straipsnyje išdėstytomis nuostatomis dėl atitikties vertinimo procedūrų ir reikalavimais dėl laivų projektavimo kategorijų, laivų identifikavimo, gamintojo lentelės, naudojimo vadovo, dujų tiekimo sistemos, teršalų išleidimo prevencijos, direktyvos taikymo patikrinimo klausimyno ir navigacinių žiburių;
(45)
Komisija turėtų priimti įgyvendinimo aktus ir, atsižvelgdama į jų specifinį pobūdį, netaikydama Reglamento (ES) Nr. 182/2011 turėtų nustatyti, ar priemonės, kurių valstybės narės ėmėsi gaminių, keliančių grėsmę žmonių sveikatai ar saugai, turtui ar aplinkai, atžvilgiu yra pagrįstos;
(46)
Komisija turėtų priimti nedelsiant taikytinus įgyvendinimo aktus, jei yra tinkamai pagrįstų priežasčių, dėl kurių privaloma skubėti, ir kurios susijusios su atitikties vertinimu, laivų projektavimo kategorijomis, navigaciniais žiburiais, teršalų išleidimo prevencija ir dujiniais prietaisais, keliančiais grėsmę žmonių sveikatai ir saugai, turtui ar aplinkai;
(47)
laikantis nusistovėjusios praktikos, pagal šią direktyvą įsteigtas komitetas gali atlikti naudingą vaidmenį nagrinėjant su šios direktyvos taikymu susijusius klausimus, iškeltus komiteto pirmininko arba valstybių narių atstovų pagal jo darbo tvarkos taisykles;
(48)
siekiant užtikrinti šios direktyvos įgyvendinimo stebėseną ir veiksmingumą, valstybės narės turėtų atsakyti į klausimyną dėl šios direktyvos taikymo. Tuomet Komisija turėtų parengti ir paskelbti šios direktyvos taikymo ataskaitą;
(49)
Valstybės narės turėtų nustatyti taisykles dėl sankcijų, taikytinų už šios direktyvos pažeidimus, ir užtikrinti, kad jos būtų įgyvendintos. Tos sankcijos turėtų būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios;
(50)
siekiant gamintojams ir kitiems ekonominės veiklos vykdytojams suteikti pakankamai laiko prisitaikyti prie šioje direktyvoje nustatytų reikalavimų, būtina po šios direktyvos įsigaliojimo taikyti pakankamos trukmės pereinamąjį laikotarpį, per kurį rinkai vis dar būtų galima pateikti gaminius, atitinkančius Direktyvos 94/25/EB reikalavimus;
(51)
siekiant sudaryti palankesnes sąlygas mažiesiems ir vidutiniams užbortinių kibirkštinio uždegimo varomųjų variklių, kurių galia yra 15 kW arba mažesnė, gamintojams taikyti šią direktyvą ir prisitaikyti prie naujų reikalavimų, tikslinga numatyti konkretų pereinamąjį laikotarpį tiems gamintojams;
(52)
kadangi šios direktyvos tikslo, t. y. užtikrinti aukšto lygio žmonių sveikatos apsaugą ir saugą bei aplinkos apsaugą ir tuo pačiu užtikrinti vidaus rinkos veikimą, nustatant suderintus gaminių, kuriems taikoma ši direktyva, reikalavimus ir būtiniausius rinkos priežiūros reikalavimus, valstybės narės negali deramai pasiekti, ir kadangi dėl jos masto ir poveikio to tikslo būtų geriau siekti Sąjungos lygiu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šia direktyva neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti;
(53)
todėl Direktyvą 94/25/EB reikėtų panaikinti,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
I SKYRIUS
BENDROSIOS NUOSTATOS
1 straipsnis
Dalykas
Šioje direktyvoje nustatyti 2 straipsnio 1 dalyje nurodytų gaminių projektavimo bei gamybos reikalavimai ir tokių gaminių laisvo judėjimo Sąjungoje taisyklės.
2 straipsnis
Taikymo sritis
1. Ši direktyva taikoma šiems gaminiams:
a)
pramoginiams ir nebaigtiems statyti pramoginiams laivams;
b)
asmeniniams ir nebaigtiems statyti asmeniniams laivams;
c)
II priede išvardytoms sudedamosioms dalims, kai jos Sąjungos rinkai pateikiamos atskirai (toliau - sudedamosios dalys);
d)
varomiesiems varikliams, įmontuotiems ar specialiai skirtiems montuoti ant laivo arba laive;
e)
varomiesiems varikliams, įmontuotiems ant laivų arba laivuose, kuriuose atliekami esminiai variklio pakeitimai;
f)
laivams, kurie iš esmės perdaromi.
2. Ši direktyva netaikoma šiems gaminiams:
a)
projektavimo ir statybos reikalavimai, išdėstyti I priedo A dalyje, netaikomi:
i)
laivams, skirtiems vien lenktynėms, įskaitant lenktynines irkluojamąsias valtis ir treniruočių irkluojamąsias valtis, gamintojo pažymėtoms kaip tokios;
ii)
kanojoms ir baidarėms, suprojektuotoms būti varomoms tik žmogaus, gondoloms ir pedalais varomiems laivams;
iii)
banglentėms, suprojektuotoms būti varomoms tik vėjo ir būti valdomoms ant jų stovinčio žmogaus arba žmonių;
iv)
banglentėms;
v)
iki 1950 m. suprojektuotiems autentiškiems istoriniams laivams ir jų pavienėms tikslioms kopijoms, pagamintoms daugiausia iš autentiškų medžiagų ir gamintojo pažymėtoms kaip tokios;
vi)
eksperimentiniams laivams, jei jie nėra pateikiami Sąjungos rinkai;
vii)
asmeniniam naudojimui pastatytiems laivams, jei po to jie penkerius metus nuo laivo eksploatacijos pradžios nėra pateikiami Sąjungos rinkai;
viii)
laivams, specialiai skirtiems plaukioti su įgula ir gabenti keleivius komerciniais tikslais, nedarant poveikio 3 daliai, nepriklausomai nuo keleivių skaičiaus;
ix)
povandeniniams laivams;
x)
laivams su oro pagalve;
xi)
laivams su povandeniniais sparnais;
xii)
laivams, varomiems išorinio degimo garo varikliais, kurių kuras yra anglis, koksas, malkos, mazutas ar dujos;
xiii)
laivams amfibijoms, t. y. ratinėms ar vikšrinėms motorinėms transporto priemonėms, galinčioms veikti tiek ant vandens, tiek sausumoje;
b)
variklio išmetalų reikalavimai, išdėstyti I priedo B dalyje, netaikomi:
i)
varomiesiems varikliams, įmontuotiems ar specialiai skirtiems montuoti šiuose gaminiuose:
-
vien lenktynėms skirtuose laivuose, gamintojo pažymėtuose kaip tokie,
-
eksperimentiniuose laivuose, jei jie nėra pateikiami Sąjungos rinkai,
-
laivuose, specialiai skirtuose plaukioti su įgula ir gabenti keleivius komerciniais tikslais, nedarant poveikio 3 daliai, nepriklausomai nuo keleivių skaičiaus,
-
povandeniniuose laivuose,
-
laivuose su oro pagalve,
-
laivuose su povandeniniais sparnais,
-
laivuose amfibijose, t. y. ratinėse ar vikšrinėse motorinėse transporto priemonėse, galinčiose veikti tiek ant vandens, tiek sausumoje;
ii)
iki 1950 m. suprojektuotiems autentiškiems istoriniams varomiesiems varikliams ir serijiniu būdu negaminamoms jų pavienėms tikslioms kopijoms, kurie yra įmontuoti laivuose, nurodytuose a punkto v ar vii papunkčiuose;
iii)
asmeniniam naudojimui sukonstruotiems varomiesiems varikliams, jei jie paskui penkerius metus nuo laivo eksploatacijos pradžios nėra pateikiami Sąjungos rinkai;
c)
skleidžiamo triukšmo reikalavimai, išdėstyti I priedo C dalyje, netaikomi:
i)
visiems laivams, nurodytiems b punkte;
ii)
asmeniniam naudojimui pastatytiems laivams, jei po to jie penkerius metus nuo laivo eksploatacijos pradžios nėra pateikiami Sąjungos rinkai.
3. Tai, kad tas pats laivas gali būti taip pat naudojamas frachtavimui arba sporto treniruotėms ir pramoginio pobūdžio mokymams, nekliudo jam taikyti šios direktyvos, kai jis pateikiamas rinkai pramogų tikslais.
3 straipsnis
Terminų apibrėžtys
Šioje direktyvoje vartojamų terminų apibrėžtys:
1) laivas- pramoginis arba asmeninis laivas;
2) pramoginis laivas- bet kokio tipo laivas, išskyrus asmeninį laivą, neatsižvelgiant į varymo būdą, skirtas sportui ir pramogoms, kurio korpusas yra nuo 2,5 m iki 24 m ilgio;
3) asmeninis laivas- sportui ir pramogoms skirtas laivas, kurio korpusas yra trumpesnis nei 4 m, kuriame naudojamas varomasis variklis, turintis vandens srauto pompą kaip pirminį varymo šaltinį, ir suprojektuotas taip, kad jį valdantis žmogus ar žmonės sėdi, stovi ar klūpi ant korpuso, o ne jo ribose;
4) asmeniniam naudojimui pastatytas laivas- laivas, kurį būsimas naudotojas pastatė daugiausia savo asmeniniam naudojimui;
5) varomasis variklis- bet koks kibirkštinio ar slėginio uždegimo vidaus degimo variklis, tiesiogiai arba netiesiogiai naudojamas laivui varyti;
6) esminiai variklio pakeitimai- varomojo variklio pakeitimai, dėl kurių variklis galėtų viršyti I priedo B dalyje nustatytas išmetalų ribas arba vardinė variklio galia padidėtų daugiau kaip 15 %;
7) laivo perdarymas iš esmės- laivo perdarymas, po kurio keičiasi laivo varymo būdas, kuriuo atliekami esminiai variklio pakeitimai arba laivas pakeičiamas tiek, kad jis gali neatitikti šioje direktyvoje nustatytų taikytinų esminių saugos ir aplinkos apsaugos reikalavimų;
8) varymo būdas- būdas, kuriuo laivas yra varomas;
9) variklių šeima- gamintojo vienai grupei priskirti varikliai, kurie pagal konstrukciją turi panašias variklio išmetalų ar skleidžiamo triukšmo charakteristikas;
10) korpuso ilgis- korpuso ilgis, apskaičiuotas pagal darnųjį standartą;
11) tiekimas rinkai- gaminio, skirto platinti, vartoti ar naudoti Sąjungos rinkoje, tiekimas vykdant komercinę veiklą už atlygį arba be jo;
12) pateikimas rinkai- gaminio tiekimas Sąjungos rinkai pirmą kartą;
13) pradėjimas eksploatuoti- pirmas kartas, kai galutinis naudotojas Sąjungoje eksploatuoja gaminį, kuriam taikoma ši direktyva;
14) gamintojas- fizinis ar juridinis asmuo, kuris pagamina gaminį arba kuris užsako suprojektuoti ar pagaminti tokį gaminį ir jį parduoda savo vardu arba su savo prekės ženklu;
15) įgaliotasis atstovas- Sąjungoje įsisteigęs fizinis arba juridinis asmuo, gavęs rašytinį gamintojo įgaliojimą veikti jo vardu ir atlikti nurodytas užduotis;
16) importuotojas- Sąjungoje įsisteigęs fizinis arba juridinis asmuo, kuris gaminį iš trečiosios šalies pateikia Sąjungos rinkai;
17) privatus importuotojas- Sąjungoje įsisteigęs fizinis arba juridinis asmuo, kuris vykdydamas nekomercinę veiklą importuoja gaminį iš trečiosios šalies į Sąjungą, ketindamas pradėti jį eksploatuoti savo asmeniniais tikslais;
18) platintojas- tiekimo grandinėje veikiantis fizinis arba juridinis asmuo, išskyrus gamintoją arba importuotoją, kuris tiekia gaminį rinkai;
19) ekonominės veiklos vykdytojai- gamintojas, įgaliotasis atstovas, importuotojas ir platintojas;
20) darnusis standartas- darnusis standartas, kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 1025/2012 2 straipsnio 1 dalies c punkte;
21) akreditavimas- akreditavimas, kaip apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 765/2008 2 straipsnio 10 punkte;
22) nacionalinė akreditacijos įstaiga- nacionalinė akreditacijos įstaiga, kaip apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 765/2008 2 straipsnio 11 punkte;
23) atitikties vertinimas- procesas, kurį atliekant nustatoma, ar įvykdyti su gaminiu susiję šios direktyvos reikalavimai;
24) atitikties vertinimo įstaiga- įstaiga, vykdanti atitikties vertinimo veiklą, įskaitant kalibravimą, bandymus, sertifikavimą ir tikrinimą;
25) susigrąžinimas- priemonė, kuria siekiama, kad būtų grąžintas galutiniam naudotojui jau pateiktas gaminys;
26) pašalinimas- priemonė, kuria siekiama neleisti tiekimo grandinėje esantį gaminį tiekti rinkai;
27) rinkos priežiūra- valdžios institucijų vykdoma veikla ir priemonės, kurių jos imasi, siekdamos užtikrinti, kad gaminiai atitiktų Sąjungos derinimo teisės aktuose nustatytus taikomus reikalavimus ir nekeltų pavojaus sveikatai, saugai ar kitam visuomenės interesų apsaugos aspektui;
28) CE ženklas- ženklas, kuriuo gamintojas nurodo, kad gaminys atitinka taikytinus reikalavimus, nustatytus Sąjungos derinimo teisės aktuose, kuriuose numatytas ženklinimas šiuo ženklu;
29) Sąjungos derinimo teisės aktai- Sąjungos teisės aktai, kuriais suderinamos gaminių pardavimo sąlygos.
4 straipsnis
Esminiai reikalavimai
1. 2 straipsnio 1 dalyje nurodyti gaminiai gali būti tiekiami rinkai arba pradedami eksploatuoti tik tuo atveju, jei jie nekelia pavojaus žmonių sveikatai ir saugai, turtui arba aplinkai teisingai eksploatuojami ir naudojami pagal jų numatytą paskirtį, ir tik tuo atveju, jei jie atitinka I priede išdėstytus taikytinus esminius reikalavimus.
2. Valstybės narės užtikrina, kad 2 straipsnio 1 dalyje nurodyti gaminiai nebūtų tiekiami rinkai arba pradedami eksploatuoti, jeigu jie neatitinka 1 dalyje nurodytų reikalavimų.
5 straipsnis
Nacionalinės nuostatos dėl navigacijos
Ši direktyva neužkerta kelio valstybėms narėms priimti nuostatų dėl navigacijos tam tikruose vandenyse siekiant apsaugoti aplinką, vandens kelių struktūrą ir užtikrinti vandens kelių saugą, jeigu dėl tokių nuostatų nereikia modifikuoti šią direktyvą atitinkančių laivų ir jeigu tos nuostatos yra pagrįstos ir proporcingos.
6 straipsnis
Laisvas judėjimas
1. Valstybės narės nesudaro kliūčių tiekti rinkai arba, nedarant poveikio 5 straipsniui, pradėti eksploatuoti savo teritorijoje šią direktyvą atitinkančių laivų.
2. Valstybės narės nesudaro kliūčių tiekti rinkai nebaigtų statyti laivų, jei gamintojas arba importuotojas pagal III priedą deklaruoja, kad jų statybą turi užbaigti kiti.
3. Valstybės narės nesudaro kliūčių tiekti rinkai arba pradėti eksploatuoti šią direktyvą atitinkančių sudedamųjų dalių, kurios, remiantis gamintojo arba importuotojo deklaracija, minima 15 straipsnyje, yra skirtos montuoti laivuose.
4. Valstybės narės nekliudo tiekti rinkai arba pradėti eksploatuoti šių varomųjų variklių:
a)
laivuose įmontuotų arba neįmontuotų variklių, atitinkančių šią direktyvą;
b)
laivuose įmontuotų variklių, kurių tipas patvirtintas pagal Direktyvą 97/68/EB, atitinkančių IIIA etapo, IIIB etapo arba IV etapo išmetalų kiekio ribines vertes, taikomas slėginio uždegimo varikliams, naudojamiems pagal kitas paskirtis nei vidaus vandenų laivams, lokomotyvams ir automotrisėms varyti, kaip numatyta tos direktyvos I priedo 4.1.2 punkte, atitinkančių šią direktyvą, išskyrus I priedo B dalyje išdėstytus variklio išmetalų reikalavimus;
c)
laivuose įmontuotų variklių, kurių tipas patvirtintas pagal Reglamentą (EB) Nr. 595/2009, atitinkančių šią direktyvą, išskyrus I priedo B dalyje išdėstytus variklio išmetalų reikalavimus.
Pirmos pastraipos b ir c punktai taikomi laikantis sąlygos, kad jei variklis yra pritaikomas montuoti laive, variklio pakeitimus atliekantis asmuo užtikrina, kad būtų visapusiškai atsižvelgiama į variklio gamintojo pateiktus duomenis ir kitą informaciją, kad būtų užtikrinta, kad įmontavus variklį laikantis variklio pakeitimus atlikusio asmens pateiktų montavimo instrukcijų, tas variklis toliau atitiks variklio išmetalų reikalavimus, nustatytus arba Direktyvoje 97/68/EB, arba Reglamente (EB) Nr. 595/2009, nurodytus variklio gamintojo. Variklio pakeitimus atliekantis asmuo pareiškia, kaip nurodyta 15 straipsnyje, kad variklis toliau atitiks Direktyvoje 97/68/EB arba Reglamente (EB) Nr. 595/2009 nustatytus variklio išmetalų reikalavimus, nurodytus variklio gamintojo, jei yra įmontuotas laikantis variklio pakeitimus atlikusio asmens montavimo instrukcijų.
5. Prekybos mugėse, parodose, ekspozicijose ir kituose panašiuose renginiuose valstybės narės nekliudo eksponuoti šios direktyvos neatitinkančių 2 straipsnio 1 dalyje nurodytų gaminių, jei matomu ženklu aiškiai nurodoma, kad tokie gaminiai šios direktyvos neatitinka ir kad jie nebus tiekiami rinkai arba pradėti eksploatuoti Sąjungoje, kol nebus užtikrinta jų atitiktis.
II SKYRIUS
EKONOMINĖS VEIKLOS VYKDYTOJŲ IR PRIVAČIŲ IMPORTUOTOJŲ PRIEVOLĖS
7 straipsnis
Gamintojų prievolės
1. Pateikdami gaminius rinkai gamintojai užtikrina, kad jie būtų suprojektuoti ir pagaminti laikantis 4 straipsnio 1 dalyje ir I priede nustatytų reikalavimų.
2. Gamintojai, laikydamiesi 25 straipsnio, parengia techninius dokumentus ir, laikydamiesi 19-22 straipsnių ir 24 straipsnio, atlieka taikytiną atitikties vertinimo procedūrą arba pasirūpina, kad ji būtų atlikta.
Tuo atveju, jei taikant tą procedūrą buvo įrodyta gaminio atitiktis taikomiems reikalavimams, gamintojai parengia deklaraciją, kaip nurodyta 15 straipsnyje, suteikia gaminiui CE ženklą ir šį ženklą pritvirtina, kaip nustatyta 17 ir 18 straipsniuose.
3. Gamintojai saugo techninius dokumentus ir 15 straipsnyje nurodytos deklaracijos kopiją 10 metų po gaminio pateikimo rinkai.
4. Gamintojai užtikrina, kad būtų taikomos serijinės gamybos tolesnės atitikties užtikrinimo procedūros. Tinkamai atsižvelgiama į gaminio projektavimo ar charakteristikų pakeitimus ir darniųjų standartų, kurių atžvilgiu deklaruojama gaminio atitiktis, pakeitimus.
Kai tai laikoma tikslinga atsižvelgiant į gaminio keliamą pavojų, gamintojai, kad būtų apsaugota vartotojų sveikata ir užtikrinta jų sauga, tiria rinkai tiekiamų gaminių bandinius, nagrinėja ir, jeigu būtina, registruoja skundus, reikalavimų neatitinkančius ir susigrąžintus gaminius ir informuoja platintojus apie tokią stebėseną.
5. Gamintojai užtikrina, kad ant jų gaminių būtų nurodytas tipo, partijos ar serijos numeris ar kita informacija, leidžianti nustatyti jų tapatumą, arba, jeigu dėl gaminio dydžio ar pobūdžio to padaryti neįmanoma, užtikrina, kad reikiama informacija būtų nurodyta ant pakuotės ar gaminį lydinčiame dokumente.
6. Gamintojai nurodo savo pavadinimą, registruotą prekės pavadinimą arba registruotą prekės ženklą, adresą, kuriuo su jais galima susisiekti, ant gaminio arba, jeigu to neįmanoma padaryti, ant jo pakuotės arba gaminį lydinčiame dokumente. Adrese nurodomas vienintelis punktas, kuriame galima susisiekti su gamintoju.
7. Gamintojai užtikrina, kad prie gaminio pridėtame naudojimo vadove būtų pateiktos naudojimo instrukcijos ir saugos informacija kalba arba kalbomis, kurias vartotojai ir kiti galutiniai naudotojai gali lengvai suprasti ir kurias nustato atitinkama valstybė narė.
8. Gamintojai, manantys arba turintys pagrindo manyti, kad gaminys, kurį jie pateikė rinkai, neatitinka šios direktyvos, nedelsdami imasi reikiamų taisomųjų priemonių, kad to gaminio atitiktis būtų užtikrinta, o prireikus jis būtų pašalintas iš rinkos arba susigrąžintas. Be to, jei gaminys kelia pavojų, gamintojai nedelsdami apie tai informuoja valstybių narių, kurių rinkai jie tiekė tokius gaminius, nacionalines kompetentingas valdžios institucijas, pateikdami išsamią informaciją, visų pirma apie neatitiktį ir apie taisomąsias priemones, jei tokių buvo.
9. Gavę pagrįstą nacionalinės kompetentingos valdžios institucijos prašymą, gamintojai suteikia jai visą informaciją ir dokumentus, būtinus gaminio atitikčiai įrodyti, kalba, kurią ta institucija gali lengvai suprasti. Tos institucijos prašymu jie bendradarbiauja su ja dėl visų veiksmų, kurių imamasi siekiant pašalinti gaminių, kuriuos jie pateikė rinkai, keliamą pavojų.
8 straipsnis
Įgaliotieji atstovai
1. Gamintojas rašytiniu įgaliojimu gali paskirti įgaliotąjį atstovą.
2. 7 straipsnio 1 dalyje nustatytos prievolės ir prievolė rengti techninius dokumentus nėra įgaliotajam atstovui suteiktų įgaliojimų dalis.
3. Įgaliotasis atstovas atlieka gamintojo suteiktame įgaliojime nurodytas užduotis. Įgaliojimu suteikiama teisė įgaliotajam atstovui bent:
a)
10 metų po gaminio pateikimo rinkai saugoti 15 straipsnyje nurodytos deklaracijos kopiją ir techninius dokumentus, kad nacionalinės priežiūros institucijos galėtų juos patikrinti;
b)
pagrįstu nacionalinės kompetentingos valdžios institucijos prašymu pateikti tai institucijai visą informaciją ir dokumentus, būtinus gaminio atitikčiai įrodyti;
c)
nacionalinių kompetentingų valdžios institucijų prašymu bendradarbiauti su jomis dėl visų veiksmų, kurių imamasi siekiant pašalinti gaminių, patenkančių į jo įgaliojimų sritį, keliamą pavojų.
9 straipsnis
Importuotojų prievolės
1. Importuotojai Sąjungos rinkai pateikia tik reikalavimus atitinkančius gaminius.
2. Prieš pateikdami gaminį rinkai, importuotojai įsitikina, kad gamintojas atliko atitinkamą atitikties vertinimo procedūrą. Jie taip pat įsitikina, kad gamintojas parengė techninius dokumentus, kad gaminys paženklintas CE ženklu, kaip nurodyta 17 straipsnyje, kad prie jo pridėti dokumentai, kurių reikalaujama pagal 15 straipsnį ir I priedo A dalies 2.5 punktą, I priedo B dalies 4 punktą ir I priedo C dalies 2 punktą, ir kad gamintojas įvykdė 7 straipsnio 5 ir 6 dalyse nustatytus reikalavimus.
Jeigu importuotojas mano arba turi pagrindo manyti, kad gaminys neatitinka 4 straipsnio 1 dalyje ir I priede išdėstytų reikalavimų, jis neteikia gaminio rinkai, kol neužtikrinama gaminio atitiktis. Be to, jei gaminys kelia pavojų, importuotojas apie tai praneša gamintojui ir rinkos priežiūros institucijoms.
3. Importuotojai ant gaminio arba, kai to neįmanoma padaryti sudedamųjų dalių atveju, ant pakuotės arba gaminį lydinčiame dokumente nurodo savo pavadinimą, registruotą prekės pavadinimą arba registruotą prekės ženklą ir adresą, kuriuo su jais galima susisiekti.
4. Importuotojai užtikrina, kad prie gaminio pridėtame naudojimo vadove būtų pateiktos naudojimo instrukcijos ir saugumo informacija kalba arba kalbomis, kurias vartotojai ir kiti galutiniai naudotojai gali lengvai suprasti ir kurias nustato atitinkama valstybė narė.
5. Kol atsakomybė už gaminį tenka importuotojams, jie užtikrina, kad laikymo ir transportavimo sąlygos nepakenktų jo atitikčiai 4 straipsnio 1 dalyje ir I priede išdėstytiems reikalavimams.
6. Kai tai tikslinga atsižvelgiant į gaminio keliamą pavojų, importuotojai, siekdami apsaugoti vartotojų sveikatą ir užtikrinti jų saugą, tiria rinkai tiekiamų gaminių bandinius, nagrinėja ir, jeigu būtina, registruoja skundus, reikalavimų neatitinkančius ir susigrąžintus gaminius ir informuoja platintojus apie tokią stebėseną.
7. Importuotojai, manantys arba turintys pagrindo manyti, kad gaminys, kurį jie pateikė rinkai, neatitinka šios direktyvos, nedelsdami imasi reikiamų taisomųjų priemonių, kad to gaminio atitiktis būtų užtikrinta, o prireikus jis būtų pašalintas iš rinkos arba susigrąžintas. Be to, jei gaminys kelia pavojų, importuotojai apie tai nedelsdami praneša valstybių narių, kurių rinkai jie tiekė tokius gaminius, nacionalinėms kompetentingoms valdžios institucijoms, pateikdami išsamią informaciją, visų pirma apie neatitiktį ir apie taisomąsias priemones, jei tokių buvo.
8. Importuotojai 10 metų po gaminio pateikimo rinkai saugo 15 straipsnyje nurodytos deklaracijos kopiją, kad rinkos priežiūros institucijos su ja galėtų susipažinti, ir užtikrina, kad tų valdžios institucijų prašymu joms galėtų būti pateikti techniniai dokumentai.
9. Pagrįstu nacionalinės kompetentingos valdžios institucijos prašymu importuotojai tai institucijai lengvai suprantama kalba pateikia visą informaciją ir dokumentus, būtinus gaminio atitikčiai įrodyti. Tos institucijos prašymu jie bendradarbiauja su ja dėl visų veiksmų, kurių imamasi siekiant pašalinti gaminių, kuriuos jie pateikė rinkai, keliamą pavojų.
10 straipsnis
Platintojų prievolės
1. Tiekdami rinkai gaminį, platintojai rūpestingai laikosi šios direktyvos reikalavimų.
2. Prieš tiekdami gaminį rinkai, platintojai patikrina, ar gaminys paženklintas CE ženklu, kaip nurodyta 17 straipsnyje, ar prie jo pridėti dokumentai, kurių reikalaujama pagal 7 straipsnio 7 dalį, 15 straipsnį ir I priedo A dalies 2.5 punktą, I priedo B dalies 4 punktą ir I priedo C dalies 2 punktą, instrukcijos ir saugos informacija, pateikiami kalba arba kalbomis, kurias vartotojai ir kiti galutiniai naudotojai gali lengvai suprasti valstybėje narėje, kurios rinkai tiekiamas gaminys, ir ar gamintojas bei importuotojas laikėsi 7 straipsnio 5 bei 6 dalyse ir 9 straipsnio 3 dalyje nustatytų reikalavimų.
Jeigu platintojas mano arba turi pagrindo manyti, kad gaminys neatitinka 4 straipsnio 1 dalyje ir I priede išdėstytų reikalavimų, jis netiekia gaminio rinkai, kol neužtikrinama gaminio atitiktis. Be to, jei gaminys kelia pavojų, platintojas apie tai praneša gamintojui ar importuotojui ir rinkos priežiūros institucijoms.
3. Kol atsakomybė už gaminį tenka platintojams, jie užtikrina, kad laikymo ir transportavimo sąlygos nepakenktų jo atitikčiai 4 straipsnio 1 dalyje ir I priede išdėstytiems reikalavimams.
4. Platintojai, manantys arba turintys pagrindo manyti, kad gaminys, kurį jie pateikė rinkai, neatitinka šios direktyvos, nedelsdami imasi reikiamų taisomųjų priemonių, kad to gaminio atitiktis būtų užtikrinta, o prireikus jis būtų pašalintas iš rinkos arba susigrąžintas. Be to, jei gaminys kelia pavojų, gamintojai nedelsdami apie tai informuoja valstybių narių, kurių rinkai jie tiekė tokius gaminius, nacionalines kompetentingas valdžios institucijas, pateikdami išsamią informaciją, visų pirma apie neatitiktį ir apie taisomąsias priemones, jei tokių buvo.
5. Pagrįstu nacionalinės kompetentingos valdžios institucijos prašymu platintojai pateikia jai visą informaciją ir dokumentus, būtinus to gaminio atitikčiai įrodyti. Šios institucijos prašymu jie bendradarbiauja su ja dėl visų veiksmų, kurių imamasi siekiant pašalinti gaminių, kuriuos jie tiekė rinkai, keliamą pavojų.
11 straipsnis
Atvejai, kai importuotojams ir platintojams tenka gamintojų prievolės
Šios direktyvos tikslais importuotojas arba platintojas laikomas gamintoju ir todėl jam taikomos 7 straipsnyje nustatytos gamintojo prievolės, jei gaminį rinkai pateikia savo vardu ar naudodamas savo prekės ženklą arba taip pakeičia rinkai jau pateiktą gaminį, kad gali pasikeisti jo atitiktis šios direktyvos reikalavimams.
12 straipsnis
Privačių importuotojų prievolės
1. Jeigu gamintojas neįvykdo prievolių, susijusių su gaminio atitiktimi šiai direktyvai, privatus importuotojas, prieš pradėdamas gaminį eksploatuoti, užtikrina, kad jis būtų suprojektuotas ir pagamintas laikantis 4 straipsnio 1 dalyje ir I priede nustatytų reikalavimų, ir įvykdo arba pasirūpina, kad būtų įvykdytos gamintojo prievolės, nustatytos 7 straipsnio 2, 3, 7 ir 9 dalyse.
2. Jeigu gamintojas nepateikė reikiamų techninių dokumentų, pasitelkdamas atitinkamų ekspertų pagalbą privatus importuotojas pasirūpina, kad jie būtų parengti.
3. Privatus importuotojas užtikrina, kad ant gaminio būtų nurodytas notifikuotosios įstaigos, kuri atliko gaminio atitikties vertinimą, pavadinimas ir adresas.
13 straipsnis
Ekonominės veiklos vykdytojų identifikavimas
1. Rinkos priežiūros institucijų prašymu ekonominės veiklos vykdytojai nurodo:
a)
gaminį jiems tiekusį ekonominės veiklos vykdytoją;
b)
ekonominės veiklos vykdytoją, kuriam jie tiekė gaminį.
Ekonominės veiklos vykdytojai pirmoje pastraipoje nurodytą informaciją turi galėti pateikti 10 metų po to, kai gaminys jiems buvo patiektas, ir 10 metų po to, kai jie patiekė gaminį.
2. Rinkos priežiūros institucijų prašymu privatūs importuotojai nurodo ekonominės veiklos vykdytoją, kuris jiems tiekė gaminį
Privatūs importuotojai šios dalies pirmoje pastraipoje nurodytą informaciją turi galėti pateikti 10 metų po to, kai gaminys jiems buvo patiektas.
III SKYRIUS
GAMINIO ATITIKTIS
14 straipsnis
Atitikties prielaida
Daroma prielaida, kad gaminiai, atitinkantys darniuosius standartus arba jų dalis, kurių nuorodos yra paskelbtos Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje, atitinka reikalavimus, kuriuos apima minėti standartai arba jų dalys, kaip nustatyta 4 straipsnio 1 dalyje ir I priede.
15 straipsnis
ES atitikties deklaracija ir deklaracija pagal III priedą
1. ES atitikties deklaracijoje nurodoma, kad yra įrodyta, jog 4 straipsnio 1 dalyje ir I priede arba 6 straipsnio 4 dalies b ar c punktuose nustatyti reikalavimai yra įvykdyti.
2. ES atitikties deklaracijos forma atitinka šios direktyvos IV priede nustatytą pavyzdį, joje pateikiama atitinkamuose Sprendimo Nr. 768/2008/EB II priede ir šios direktyvos V priede nurodytuose moduliuose nurodyta informacija ir ji nuolat atnaujinama. Ji išverčiama į kalbą ar kalbas, į kurias ją išversti reikalauja valstybė narė, kurios rinkai tiekiamas gaminys arba kurioje jis pradedamas eksploatuoti.
3. Parengdamas ES atitikties deklaraciją gamintojas, privatus importuotojas arba 6 straipsnio 4 dalies b ir c punktuose nurodyto variklio pakeitimus atliekantis asmuo prisiima atsakomybę už gaminio atitiktį.
4. 3 dalyje nurodyta ES atitikties deklaracija pateikiama su toliau nurodytais gaminiais, juos tiekiant rinkai arba pradedant eksploatuoti:
a)
laivais;
b)
sudedamosioms dalimis, kai jos pateikiamos rinkai atskirai;
c)
varomaisiais varikliais.
5. Su nebaigtais statyti laivais pateikiama III priede išdėstyta gamintojo arba importuotojo deklaracija dėl nebaigtų statyti laivų, kurioje pateikiama tame priede nurodyta informacija. Ji išverčiama į kalbą ar kalbas, į kurias ją išversti reikalauja valstybė narė, kurios rinkai tiekiamas gaminys.
16 straipsnis
Bendrieji žymėjimo CE ženklu principai
CE ženklu žymima laikantis bendrųjų principų, nustatytų Reglamento (EB) Nr. 765/2008 30 straipsnyje.
17 straipsnis
CE ženklu ženklinami gaminiai
1. CE ženklu turi būti ženklinami šie gaminiai, jei jie tiekiami rinkai arba pradedami eksploatuoti:
a)
laivai;
b)
sudedamosios dalys;
c)
varomieji varikliai.
2. Valstybės narės laikosi prielaidos, kad 1 dalyje nurodyti CE ženklu paženklinti gaminiai atitinka šią direktyvą.
18 straipsnis
Ženklinimo CE ženklu taisyklės ir sąlygos
1. CE ženklas ant 17 straipsnio 1 dalyje nurodytų gaminių turi būti matomas, įskaitomas ir nenutrinamas. Sudedamųjų dalių atveju, kai CE ženklu, atsižvelgiant į to gaminio dydį arba pobūdį, ženklinti neįmanoma arba tai nepagrįsta, CE ženklu gali būti ženklinama pakuotė arba lydimieji dokumentai. Laivų atveju CE ženklas turi būti ant laivo gamintojo lentelės, kuri pritvirtinama atskirai nuo laivo identifikavimo numerio. Varomųjų variklių atveju CE ženklas turi būti ant variklio.
2. Gaminys ženklinamas CE ženklu prieš jį pateikiant rinkai arba pradedant eksploatuoti. Po CE ženklo ir 3 dalyje nurodyto identifikavimo numerio gali būti pateikiama piktograma arba kitas ženklas, nurodantis konkrečią riziką ar naudojimo paskirtį.
3. Po CE ženklo nurodomas notifikuotosios įstaigos identifikavimo numeris, jeigu ta įstaiga dalyvavo gamybos kontrolės etape arba atliekant įvertinimą po statybos.
Notifikuotosios įstaigos identifikavimo numeriu ženklina pati įstaiga arba jos pavedimu tai daro gamintojas ar jo įgaliotasis atstovas, arba 19 straipsnio 2, 3 ar 4 dalyje nurodytas asmuo.
IV SKYRIUS
ATITIKTIES VERTINIMAS
19 straipsnis
Taikytinos atitikties vertinimo procedūros
1. Prieš pateikdamas rinkai 2 straipsnio 1 dalyje nurodytus gaminius gamintojas taiko 20, 21 ir 22 straipsniuose nurodytuose moduliuose nustatytas procedūras.
2. Jeigu gamintojas neatliko gaminio, nurodyto 2 straipsnio 1 dalyje, atitikties vertinimo, privatus importuotojas prieš pradėdamas eksploatuoti atitinkamą gaminį taiko 23 straipsnyje nurodytą procedūrą.
3. Asmenys, pateikiantys rinkai arba pradedantys eksploatuoti varomąjį variklį ar laivą po to, kai jis buvo iš esmės pakeistas arba perdarytas, arba asmenys, pakeičiantys laivo, kuriam ši direktyva netaikoma, paskirtį taip, kad jam ši direktyva tampa taikoma, prieš pateikdami gaminį rinkai arba pradėdami jį eksploatuoti taiko 23 straipsnyje nurodytą procedūrą.
4. Asmenys, pateikiantys rinkai asmeniniam naudojimui skirtą laivą prieš pasibaigiant 2 straipsnio 2 dalies a punkto vii papunktyje nurodytam penkerių metų laikotarpiui, prieš pateikdami gaminį rinkai taiko 23 straipsnyje nurodytą procedūrą.
20 straipsnis
Projektavimas ir statyba
1. Pramoginių laivų projektavimui ir statybai taikomos šios Sprendimo Nr. 768/2008/EB II priede nustatytos procedūros:
a)
A ir B kategorijų, nurodytų I priedo A dalies 1 punkte:
i)
pramoginiams laivams, kurių korpuso ilgis yra nuo 2,5 m iki mažiau kaip 12 m, taikomas bet kuris iš šių modulių:
-
A1 modulis (gamybos vidaus kontrolė ir prižiūrimi gaminių bandymai),
-
B modulis (ES tipo tyrimas) kartu su C, D, E arba F moduliu,
-
G modulis (vieneto patikra grindžiama atitiktis),
-
H modulis (visišku kokybės užtikrinimu grindžiama atitiktis).
ii)
pramoginiams laivams, kurių korpuso ilgis yra nuo 12 m iki 24 m, taikomas bet kuris iš šių modulių:
-
B modulis (ES tipo tyrimas) kartu su C, D, E arba F moduliu,
-
G modulis (vieneto patikra grindžiama atitiktis),
-
H modulis (visišku kokybės užtikrinimu grindžiama atitiktis);
b)
C projektavimo kategorijos, nurodytos I priedo A dalies 1 punkte:
i)
pramoginiams laivams, kurių korpuso ilgis yra nuo 2,5 m. iki mažiau kaip 12 m., taikomas bet kuris iš šių modulių:
-
jeigu laikomasi darniųjų standartų, susijusių su I priedo A dalies 3.2 ir 3.3 punktais: A modulis (gamybos vidaus kontrolė), A1 modulis (gamybos vidaus kontrolė ir prižiūrimi gaminių bandymai), B modulis (ES tipo tyrimas) kartu su C, D, E arba F moduliu, G modulis (vieneto patikra grindžiama atitiktis) arba H modulis (visišku kokybės užtikrinimu grindžiama atitiktis),
-
jeigu nesilaikoma darniųjų standartų, susijusių su I priedo A dalies 3.2 ir 3.3 punktais: A1 modulis (gamybos vidaus kontrolė ir prižiūrimi gaminių bandymai), B modulis (ES tipo tyrimas) kartu su C, D, E arba F moduliu, G modulis (vieneto patikra grindžiama atitiktis) arba H modulis (visišku kokybės užtikrinimu grindžiama atitiktis);
ii)
pramoginiams laivams, kurių korpuso ilgis yra nuo 12 m iki 24 m, taikomas bet kuris iš šių modulių:
-
B modulis (ES tipo tyrimas) kartu su C, D, E arba F moduliu,
-
G modulis (vieneto patikra grindžiama atitiktis),
-
H modulis (visišku kokybės užtikrinimu grindžiama atitiktis).
c)
D projektavimo kategorijos, nurodytos I priedo A dalies 1 punkte:
pramoginiams laivams, kurių korpuso ilgis yra nuo 2,5 m iki 24 m, taikomas bet kuris iš šių modulių:
-
A modulis (gamybos vidaus kontrolė),
-
A1 modulis (gamybos vidaus kontrolė ir prižiūrimi gaminių bandymai),
-
B modulis (ES tipo tyrimas) kartu su C, D, E arba F moduliu,
-
G modulis (vieneto patikra grindžiama atitiktis),
-
H modulis (visišku kokybės užtikrinimu grindžiama atitiktis).
2. Asmeninių laivų projektavimui ir statybai taikoma bet kuri iš šių Sprendimo Nr. 768/2008/EB II priede nustatytų procedūrų:
a)
A modulis (gamybos vidaus kontrolė);
b)
A1 modulis (gamybos vidaus kontrolė ir prižiūrimi gaminių bandymai);
c)
B modulis (ES tipo tyrimas) kartu su C, D, E arba F moduliu;
d)
G modulis (vieneto patikra grindžiama atitiktis);
e)
H modulis (visišku kokybės užtikrinimu grindžiama atitiktis).
3. Sudedamųjų dalių projektavimui ir statybai taikoma bet kuri iš šių Sprendimo Nr. 768/2008/EB II priede nustatytų procedūrų:
a)
B modulis (ES tipo tyrimas) kartu su C, D, E arba F moduliu;
b)
G modulis (vieneto patikra grindžiama atitiktis);
c)
H modulis (visišku kokybės užtikrinimu grindžiama atitiktis).
21 straipsnis
Variklio išmetalai
Variklio išmetalų atžvilgiu 2 straipsnio 1 dalies d ir e punktuose nurodytiems gaminiams variklio gamintojas taiko šias Sprendimo Nr. 768/2008/EB II priede nustatytas procedūras:
a)
jei bandymai atliekami naudojant darnųjį standartą, taikomas bet kuris iš šių modulių:
i)
B modulis (ES tipo tyrimas) kartu su C, D, E arba F moduliu;
ii)
G modulis (vieneto patikra grindžiama atitiktis);
iii)
H modulis (visišku kokybės užtikrinimu grindžiama atitiktis);
b)
jei bandymai atliekami nenaudojant darniojo standarto, taikomas bet kuris iš šių modulių:
i)
B modulis (ES tipo tyrimas) kartu su C 1 moduliu;
ii)
G modulis (vieneto patikra grindžiama atitiktis).
22 straipsnis
Skleidžiamas triukšmas
1. Skleidžiamo triukšmo atžvilgiu pramoginiams laivams su laivagalio varomaisiais varikliais be integruotos išmetimo sistemos ar su įmontuotais bortiniais varomaisiais varikliais ir pramoginiams laivams su laivagalio varomaisiais varikliais be integruotos išmetimo sistemos ar su įmontuotais bortiniais varomaisiais varikliais, kurie iš esmės perdaromi ir per penkerius metus po perdarymo pateikiami rinkai, gamintojas taiko šias Sprendimo Nr. 768/2008/EB II priede nustatytas procedūras:
a)
jei bandymai atliekami naudojant darnųjį triukšmo matavimo standartą, taikomas bet kuris iš šių modulių:
i)
A1 modulis (gamybos vidaus kontrolė ir prižiūrimi gaminių bandymai);
ii)
G modulis (vieneto patikra grindžiama atitiktis);
iii)
H modulis (visišku kokybės užtikrinimu grindžiama atitiktis);
b)
jei bandymai atliekami nenaudojant darniojo triukšmo matavimo standarto, taikomas G modulis (vieneto patikra grindžiama atitiktis);
c)
jei įvertinimui naudojamas Froude skaičius ir galios poslinkio koeficientu grindžiamas metodas, taikomas bet kuris iš šių modulių:
i)
A modulis (gamybos vidaus kontrolė);
ii)
G modulis (vieneto patikra grindžiama atitiktis);
iii)
H modulis (visišku kokybės užtikrinimu grindžiama atitiktis).
2. Skleidžiamo triukšmo atžvilgiu asmeniniams laivams, užbortiniams varomiesiems varikliams ir laivagalio varomiesiems varikliams su integruota išmetimo sistema, skirtiems montuoti pramoginiuose laivuose, asmeninio laivo arba variklio gamintojas taiko šias Sprendimo Nr. 768/2008/EB II priede nustatytas procedūras:
a)
jei bandymai atliekami naudojant darnųjį triukšmo matavimo standartą, taikomas bet kuris iš šių modulių:
i)
A1 modulis (gamybos vidaus kontrolė ir prižiūrimi gaminių bandymai);
ii)
G modulis (vieneto patikra grindžiama atitiktis);
iii)
H modulis (visišku kokybės užtikrinimu grindžiama atitiktis);
b)
jei bandymai atliekami nenaudojant darniojo triukšmo matavimo standarto, taikomas G modulis (vieneto patikra grindžiama atitiktis).
23 straipsnis
Įvertinimas po statybos
19 straipsnio 2, 3 ir 4 dalyse nurodytas įvertinimas po statybos atliekamas, kaip nustatyta V priede.
24 straipsnis
Papildomi reikalavimai
1. Kai taikomas Sprendimo Nr. 768/2008/EB II priede nustatytas B modulis, ES tipo tyrimas atliekamas, kaip nurodyta to modulio 2 punkto antroje įtraukoje.
B modulyje nurodytas gamybos tipas gali apimti keletą gaminio variantų, jei:
a)
tų variantų skirtumai neturi poveikio saugos lygiui ir kitiems gaminio veikimo reikalavimams ir
b)
gaminio variantai yra nurodyti atitinkamame ES tipo tyrimo pažymėjime, prireikus iš dalies pakeičiant pirminį pažymėjimą.
2. Kai taikomas Sprendimo Nr. 768/2008/EB II priede nustatytas A1 modulis, gaminių patikrinimai atliekami pasirinkus vieną ar kelis laivus, tipiškus gamintojo produkcijai, ir tokiems patikrinimams taikomi šios direktyvos VI priede nustatyti papildomi reikalavimai.
3. Sprendimo Nr. 768/2008/EB II priedo A1 ir C1 moduliuose nurodyta galimybė naudoti akredituotas vidaus įstaigas netaikoma.
4. Kai taikomas Sprendimo Nr. 768/2008/EB II priede nustatytas F modulis, vertinant atitiktį variklio išmetalų reikalavimams taikoma šios direktyvos VII priede aprašyta procedūra.
5. Kai taikomas Sprendimo Nr. 768/2008/EB II priede nustatytas C modulis, vertinant atitiktį šios direktyvos variklio išmetalų reikalavimams ir jeigu gamintojas nenaudoja atitinkamos kokybės sistemos, kaip aprašyta Sprendimo Nr. 768/2008/EB II priedo H modulyje, gamintojo pasirinkta notifikuotoji įstaiga, siekdama patikrinti gaminio vidaus kontrolės kokybę, atsitiktiniais, jos nustatytais laiko tarpais atlieka arba paveda atlikti gaminių patikrinimus. Jei paaiškėja, kad kokybės lygis yra netinkamas, arba, kai atrodo, kad yra būtina patikrinti gamintojo pateiktų duomenų pagrįstumą, taikoma šios direktyvos VIII priede nustatyta procedūra.
25 straipsnis
Techniniai dokumentai
1. 7 straipsnio 2 dalyje nurodytuose techniniuose dokumentuose pateikiami visi duomenys ir išsami informacija apie gamintojo taikomas priemones, skirtas užtikrinti, kad gaminys atitiktų 4 straipsnio 1 dalyje ir I priede nustatytus reikalavimus. Juose visų pirma pateikiami atitinkami IX priede išvardyti dokumentai.
2. Techniniais dokumentais užtikrinama, kad projektavimo, statybos, veikimo ir atitikties vertinimo būtų aiškiai suprantamas.
V SKYRIUS
ATITIKTIES VERTINIMO ĮSTAIGŲ NOTIFIKAVIMAS
26 straipsnis
Notifikavimas
Valstybės narės praneša Komisijai ir kitoms valstybėms narėms apie įstaigas, įgaliotas atlikti trečiųjų šalių atitikties vertinimo užduotis pagal šią direktyvą.
27 straipsnis
Notifikuojančiosios institucijos
1. Valstybės narės paskiria notifikuojančiąją instituciją, atsakingą už būtinų procedūrų, skirtų atitikties vertinimo įstaigoms vertinti bei notifikuoti taikant šią direktyvą, nustatymą bei taikymą ir už notifikuotųjų įstaigų stebėseną, įskaitant 32 straipsnio nuostatų laikymąsi.
2. Valstybės narės gali nuspręsti, kad 1 dalyje nurodytą vertinimą ir stebėseną turi atlikti nacionalinė akreditacijos įstaiga, kaip apibrėžta Reglamente (EB) Nr. 765/2008 ir pagal tą reglamentą.
3. Jeigu notifikuojančioji institucija įgalioja arba kitaip patiki atlikti 1 dalyje nurodytą vertinimą, notifikavimą ar stebėseną įstaigai, kuri nėra valdžios subjektas, ta įstaiga turi būti juridinis asmuo ir turi mutatis mutandis atitikti 28 straipsnyje nustatytus reikalavimus. Be to, ta įstaiga turi turėti civilinės atsakomybės dėl vykdomos veiklos draudimą.
4. Notifikuojančioji institucija prisiima visą atsakomybę už 3 dalyje nurodytos įstaigos atliktas užduotis.
28 straipsnis
Notifikuojančiosioms institucijoms taikomi reikalavimai
1. Notifikuojančioji institucija įsteigiama taip, kad nekiltų interesų konflikto su atitikties vertinimo įstaigomis.
2. Notifikuojančiosios institucijos organizacinė struktūra yra tokia ir ji veikia taip, kad jos veikla būtų objektyvi ir nešališka.
3. Notifikuojančiosios institucijos organizacinė struktūra yra tokia, kad kiekvieną su atitikties vertinimo įstaigos notifikavimu susijusį sprendimą priimtų kompetentingi asmenys, kurie negali būti tie, kurie atliko vertinimą.
4. Notifikuojančioji institucija nesiūlo arba nevykdo jokios veiklos, kurią vykdo atitikties vertinimo įstaigos, taip pat neteikia konsultavimo paslaugų komerciniu arba konkurenciniu pagrindu.
5. Notifikuojančioji institucija užtikrina jos gautos informacijos konfidencialumą.
6. Notifikuojančiojoje institucijoje turi būti pakankamai kompetentingų darbuotojų, kad ji galėtų tinkamai atlikti savo užduotis.
29 straipsnis
Su informavimu susijusios notifikuojančiųjų institucijų prievolės
Valstybės narės praneša Komisijai apie savo procedūras, taikomas vertinant bei notifikuojant atitikties vertinimo įstaigas ir atliekant notifikuotųjų įstaigų stebėseną, taip pat apie jų pakeitimus.
Komisija tą informaciją padaro viešai prieinama.
30 straipsnis
Notifikuotosioms įstaigomis taikomi reikalavimai
1. Pagal šią direktyvą notifikuojama atitikties vertinimo įstaiga turi atitikti 2-11 dalyse nustatytus reikalavimus.
2. Atitikties vertinimo įstaiga steigiama pagal nacionalinę teisę ir turi teisinį subjektiškumą.
3. Atitikties vertinimo įstaiga yra trečiosios šalies įstaiga, nepriklausoma nuo organizacijos ar gaminio, kurią (-į) ji vertina.
Įstaiga, priklausanti verslo asociacijai arba profesinei federacijai, atstovaujančiai įmonėms, susijusioms su jos vertinamų gaminių projektavimu, gamyba, tiekimu, surinkimu, naudojimu ar priežiūra, gali būti laikoma tokia įstaiga, jeigu įrodoma, kad ji yra nešališka ir nėra jokio interesų konflikto.
4. Atitikties vertinimo įstaiga, jos aukščiausio lygio vadovai ir už atitikties vertinimo užduotis atsakingi darbuotojai negali būti nei vertinamų gaminių projektuotojai, gamintojai, tiekėjai, montuotojai, pirkėjai, savininkai, naudotojai ar prižiūrėtojai, nei tų šalių atstovai. Tai netrukdo naudoti vertinamų gaminių, kurie būtini atitikties vertinimo įstaigos veiksmams, arba tokių gaminių naudoti asmeniniais tikslais.
Atitikties vertinimo įstaiga, jos aukščiausio lygio vadovai ir už atitikties vertinimo užduotis atsakingi darbuotojai tiesiogiai nedalyvauja projektuojant ar gaminant, parduodant, montuojant, naudojant šiuos gaminius ar atliekant techninę jų priežiūrą, taip pat negali atstovauti tokia veikla užsiimančioms šalims. Jie nesiima jokios veiklos, kuri prieštarautų jų sprendimo, susijusio su atitikties vertinimo veikla, kuriai jie notifikuoti, nepriklausomumui ar sąžiningumui. Tai visų pirma taikoma konsultavimo paslaugoms.
Atitikties vertinimo įstaigos užtikrina, kad joms pavaldžių įstaigų ar subrangovų veikla nedarytų poveikio jų atitikties vertinimo veiklos konfidencialumui, objektyvumui ar nešališkumui.
5. Atitikties vertinimo įstaigos ir jų darbuotojai, vykdydami atitikties vertinimo veiklą, pasižymi didžiausiu profesiniu sąžiningumu, turi reikiamą techninę kompetenciją konkrečioje srityje ir yra nepriklausomi nuo bet kokio spaudimo ar paskatų, visų pirma finansinių, galinčių turėti įtakos jų sprendimui arba atitikties vertinimo veiklos rezultatams, ypač asmenų ir asmenų grupių, suinteresuotų šios veiklos rezultatais, atžvilgiu.
6. Atitikties vertinimo įstaiga yra pajėgi atlikti visas atitikties vertinimo užduotis, kurios jai yra paskirtos 19-24 straipsnių nuostatomis ir kurioms atlikti ji yra notifikuota, neatsižvelgiant į tai, ar šias užduotis atlieka pati atitikties vertinimo įstaiga, ar jos yra atliekamos įstaigos vardu ir jai prisiimant atsakomybę.
Atitikties vertinimo įstaiga nuolat ir kiekvienai atitikties vertinimo procedūrai atlikti, taip pat kiekvienos gaminių, dėl kurių ji buvo notifikuota, rūšies ar kategorijos atveju, turi:
a)
darbuotojų, turinčių techninių žinių ir pakankamą tinkamą patirtį vertinimo užduotims atlikti;
b)
procedūrų, pagal kurias atliekamas atitikties vertinimas, aprašus, taip užtikrinant skaidrumą ir galimybę šias procedūras pakartoti.
Ji turi būti įdiegusi atitinkamą politiką ir procedūras, pagal kurias užtikrinamas užduočių, kurias ji atlieka kaip notifikuotoji įstaiga, ir kitų užduočių atskyrimas;
c)
procedūras, pagal kurias ji vykdo veiklą deramai atsižvelgdama į įmonės dydį, jos veiklos sektorių, jos struktūrą, atitinkamo gaminio technologijos sudėtingumo mastą ir į tai, ar gamybos procesas masinis, ar serijinis.
Ji turi turėti priemones, būtinas su atitikties vertinimu susijusioms techninėms ir administracinėms užduotims tinkamai atlikti, ir gali naudotis visa reikiama įranga ar įrenginiais.
7. Už atitikties vertinimo veiklos vykdymą atsakingi darbuotojai turi:
a)
būti dalyvavę tinkamame techniniame ir profesiniame mokyme, apimančiame visų atitinkamų rūšių atitikties vertinimo veiklą, kuriai atitikties vertinimo įstaiga yra notifikuota;
b)
pakankamai išmanyti jų atliekamo vertinimo reikalavimus ir turėti reikalingus įgaliojimus tokiam vertinimui atlikti;
c)
turėti reikiamų žinių ir išmanyti esminius reikalavimus, taikomus darniuosius standartus, atitinkamus Sąjungos derinimo teisės aktus ir atitinkamus nacionalinės teisės aktus;
d)
gebėti parengti pažymėjimus, protokolus ir ataskaitas, kuriais įrodoma, kad vertinimas buvo atliktas.
8. Turi būti užtikrintas atitikties vertinimo įstaigų, jų aukščiausio lygio vadovų ir vertinimą atliekančių darbuotojų nešališkumas.
Atitikties vertinimo įstaigos aukščiausio lygio vadovų ir vertinimo darbuotojų atlyginimas nepriklauso nuo atliktų įvertinimų skaičiaus arba nuo tų vertinimų rezultatų.
9. Atitikties vertinimo įstaigos turi turėti civilinės atsakomybės draudimą, išskyrus atvejus, kai atsakomybę pagal nacionalinę teisę prisiima valstybė narė arba pati valstybė narė tiesiogiai atsako už atitikties vertinimą.
10. Atitikties vertinimo įstaigos darbuotojai laikosi profesinės paslapties reikalavimo, taikomo visai informacijai, kurią jie gavo, vykdydami savo užduotis pagal 19-24 straipsnius arba pagal kitas nacionalinės teisės nuostatas, kuriomis šis reikalavimas įgyvendinamas, išskyrus valstybės narės, kurioje jie vykdo veiklą, kompetentingų valdžios institucijų atžvilgiu. Turi būti saugomos nuosavybės teisės.
11. Atitikties vertinimo įstaigos dalyvauja atitinkamoje standartizacijos veikloje ir notifikuotosios įstaigos koordinavimo grupės, sudarytos pagal 42 straipsnį, veikloje arba užtikrina, kad vertinimą atliekantys jų darbuotojai būtų apie šią veiklą informuoti, o tos grupės priimtus administracinius sprendimus ir parengtus dokumentus taiko kaip bendrąsias gaires.
31 straipsnis
Atitikties prielaida
Jeigu atitikties vertinimo įstaiga įrodo, kad atitinka kriterijus, nustatytus atitinkamuose darniuosiuose standartuose arba jų dalyse, kurių nuorodos paskelbtos Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje, daroma prielaida, kad ji atitinka 30 straipsnyje nustatytus reikalavimus tiek, kiek taikytini darnieji standartai apima tuos reikalavimus.
32 straipsnis
Notifikuotosioms įstaigoms pavaldžios įstaigos ir notifikuotųjų įstaigų sudaromos subrangos sutartys
1. Jeigu notifikuotoji įstaiga sudaro subrangos sutartis dėl konkrečių užduočių, susijusių su atitikties vertinimu, atlikimo arba naudojasi jai pavaldžios įstaigos paslaugomis, ji užtikrina, kad subrangovas arba pavaldi įstaiga atitiktų 30 straipsnyje nustatytus reikalavimus ir atitinkamai informuoja notifikuojančiąją instituciją.
2. Notifikuotosios įstaigos prisiima visą atsakomybę už subrangovų ar pavaldžių įstaigų atliekamas užduotis, neatsižvelgiant į tai, kur jie yra įsisteigę.
3. Pavesti darbą subrangovui arba pavaldžiai įstaigai galima tik gavus kliento sutikimą.
4. Notifikuotosios įstaigos sudaro sąlygas notifikuojančiajai institucijai susipažinti su atitinkamais dokumentais, susijusiais su subrangovo arba pavaldžios įstaigos kvalifikacijos įvertinimu ir jų pagal 19-24 straipsnius atliktu darbu.
33 straipsnis
Notifikavimo paraiška
1. Atitikties vertinimo įstaiga notifikavimo paraišką pateikia valstybės narės, kurioje yra įsisteigusi, notifikuojančiajai institucijai.
2. Prie 1 dalyje nurodytos paraiškos pridedamas atitikties vertinimo veiklos, atitikties vertinimo modulio ar modulių ir gaminio ar gaminių, kurių atitiktį vertinti ta įstaiga tvirtina turinti kompetenciją, aprašas, taip pat nacionalinės akreditacijos įstaigos išduotas akreditacijos pažymėjimas (jei toks yra), patvirtinantis, kad atitikties vertinimo įstaiga atitinka 30 straipsnyje nustatytus reikalavimus.
3. Jeigu tam tikra atitikties vertinimo įstaiga negali pateikti akreditacijos pažymėjimo, ji notifikuojančiajai institucijai pateikia visus dokumentus, būtinus jos atitikčiai 30 straipsnyje nustatytiems reikalavimams patikrinti, patvirtinti ir reguliariai stebėti.
34 straipsnis
Notifikavimo procedūra
1. Notifikuojančiosios institucijos gali notifikuoti tik tas atitikties vertinimo įstaigas, kurios atitinka 30 straipsnyje išdėstytus reikalavimus.
2. Notifikuojančiosios institucijos informuoja Komisiją ir kitas valstybes nares, naudodamosi Komisijos parengta ir prižiūrima elektroninio notifikavimo priemone.
3. Notifikavimo pranešime pateikiama išsami informacija apie atitikties vertinimo veiklą, atitikties vertinimo modulį ar modulius, atitinkamą gaminį ar gaminius ir atitinkamą kompetencijos patvirtinimą.
4. Jeigu notifikavimas nėra pagrįstas akreditacijos pažymėjimu, kaip nurodyta 33 straipsnio 2 dalyje, notifikuojančioji institucija Komisijai ir kitoms valstybėms narėms pateikia dokumentus, kurie patvirtina atitikties vertinimo įstaigos kompetenciją ir priemones, užtikrinančias, kad įstaiga bus reguliariai stebima ir kad ji ir toliau atitiks 30 straipsnyje išdėstytus reikalavimus.
5. Atitinkama įstaiga notifikuotosios įstaigos veiklą gali atlikti tik tuo atveju, jei Komisija ar kitos valstybės narės per dvi savaites po notifikavimo (jeigu naudojamas akreditacijos pažymėjimas) arba per du mėnesius po notifikavimo (jeigu akreditacijos pažymėjimas nenaudojamas) nepateikia prieštaravimų.
Šioje direktyvoje notifikuotąja įstaiga laikoma tik tokia įstaiga.
6. Komisijai ir kitoms valstybėms narėms pranešama apie visus susijusius vėlesnius notifikavimo pakeitimus.
35 straipsnis
Notifikuotųjų įstaigų identifikavimo numeriai ir sąrašai
1. Komisija kiekvienai notifikuotajai įstaigai suteikia identifikavimo numerį.
Ji suteikia tik vieną tokį numerį, net jei įstaiga yra notifikuota pagal kelis Sąjungos aktus.
Be to, notifikuotajai įstaigai, kuriai notifikuojančioji institucija leido vykdyti atitikties vertinimą po statybos, valstybės narės suteikia identifikavimo kodą.
2. Komisija padaro viešai prieinamu įstaigų, notifikuotų pagal šią direktyvą, sąrašą, nurodydama joms suteiktus identifikavimo numerius ir, jei taikoma, kodus, taip pat veiklą, kuriai atlikti jos yra notifikuotos.
Komisija užtikrina, kad tas sąrašas būtų nuolat atnaujinamas.
36 straipsnis
Notifikavimo pakeitimai
1. Jeigu notifikuojančioji institucija išsiaiškina arba jai yra pranešama, kad notifikuotoji įstaiga nebeatitinka 30 straipsnyje nurodytų reikalavimų arba kad ji nevykdo savo prievolių, notifikuojančioji institucija atitinkamai apriboja, sustabdo arba panaikina notifikavimo galiojimą, atsižvelgdama į neatitikties tiems reikalavimams arba tų prievolių nevykdymo rimtumą. Apie tai ji nedelsdama atitinkamai informuoja Komisiją ir kitas valstybes nares.
2. Jeigu notifikavimo galiojimas apribojamas, sustabdomas ar panaikinamas, arba jeigu notifikuotoji įstaiga nutraukia savo veiklą, notifikuojančioji valstybė narė imasi atitinkamų priemonių, būtinų užtikrinti, kad tos įstaigos bylas tvarkytų kita notifikuotoji įstaiga arba kad su jomis galėtų susipažinti to pageidaujančios atsakingos notifikuojančiosios įstaigos ir rinkos priežiūros institucijos.
37 straipsnis
Notifikuotųjų įstaigų kompetencijos ginčijimas
1. Komisija nagrinėja visus atvejus, kai jai kyla abejonių arba jai pranešama apie abejones dėl notifikuotosios įstaigos kompetencijos arba dėl to, ar notifikuotoji įstaiga ir toliau atitinka jai taikomus reikalavimus ir vykdo jai nustatytas prievoles.
2. Komisijos prašymu notifikuojančioji valstybė narė pateikia Komisijai visą informaciją, susijusią su notifikavimo pagrindu arba atitinkamos įstaigos kompetencijos tolesniu užtikrinimu.
3. Komisija užtikrina, kad visa per tokius jos atliekamus nagrinėjimus gauta neskelbtina informacija būtų tvarkoma konfidencialiai.
4. Jeigu Komisija išsiaiškina, kad notifikuotoji įstaiga neatitinka arba nebeatitinka jos notifikavimui taikomų reikalavimų, Komisija priima įgyvendinimo aktą, kuriuo notifikuojančiosios valstybės narės reikalaujama imtis būtinų taisomųjų priemonių, įskaitant, jei būtina, notifikavimo panaikinimą.
Tas įgyvendinimo aktas priimamas laikantis 50 straipsnio 2 dalyje nurodytos patariamosios procedūros.
38 straipsnis
Su veikla susijusios notifikuotųjų įstaigų prievolės
1. Notifikuotosios įstaigos atlieka atitikties vertinimą pagal 19-24 straipsniuose numatytas atitikties vertinimo procedūras.
2. Atitikties vertinimas atliekamas proporcingai, vengiant nereikalingos naštos ekonominės veiklos vykdytojams ir privatiems importuotojams. Atitikties vertinimo įstaigos savo veiklą vykdo tinkamai atsižvelgdamos į įmonės dydį, jos veiklos sektorių, jos struktūrą, atitinkamo gaminio technologijos sudėtingumą ir į tai, ar gamybos procesas yra masinis ar serijinis.
Vis dėlto, vykdydamos šią veiklą, jos laikosi tokio lygio griežtumo ir apsaugos, kokio reikia, kad gaminys atitiktų šią direktyvą.
3. Jeigu notifikuotoji įstaiga nustato, kad gamintojas arba privatus importuotojas neįvykdė 4 straipsnio 1 dalyje ir I priede arba atitinkamuose darniuosiuose standartuose nustatytų reikalavimų, ji reikalauja, kad tas gamintojas arba privatus importuotojas imtųsi atitinkamų taisomųjų priemonių, ir neišduoda atitikties pažymėjimo.
4. Jeigu atliekant atitikties stebėseną po pažymėjimo išdavimo notifikuotoji įstaiga nustato, kad gaminys nebeatitinka reikalavimų, ji reikalauja, kad gamintojas imtųsi atitinkamų taisomųjų priemonių, ir prireikus sustabdo arba panaikina pažymėjimo galiojimą.
5. Jeigu taisomųjų priemonių nesiimama arba jos neturi reikiamo poveikio, notifikuotoji įstaiga atitinkamai apriboja, sustabdo ar panaikina pažymėjimų galiojimą.
39 straipsnis
Skundų teikimo tvarka
Valstybės narės užtikrina, kad būtų nustatyta skundų dėl notifikuotųjų įstaigų sprendimų teikimo tvarka.
40 straipsnis
Su informavimu susijusios notifikuotųjų įstaigų pareigos
1. Notifikuotosios įstaigos informuoja notifikuojančiąją įstaigą apie:
a)
visus atsisakymo išduoti pažymėjimą, pažymėjimo apribojimo, galiojimo sustabdymo ar panaikinimo atvejus;
b)
visas aplinkybes, turinčias įtakos notifikavimo aprėpčiai ir sąlygoms;
c)
visus prašymus pateikti informaciją apie atitikties vertinimo veiklą, kuriuos jos gavo iš rinkos priežiūros institucijų;
d)
gavus paprašymą - atitikties vertinimo veiklą, vykdomą jų notifikavimo srityje, ir visą kitą vykdomą veiklą, įskaitant tarpvalstybinę veiklą ir subrangos sutartis.
2. Notifikuotosios įstaigos kitoms pagal šią direktyvą notifikuotoms įstaigoms, vykdančioms panašią atitikties vertinimo veiklą ir vertinančioms tuos pačius gaminius, teikia atitinkamą informaciją klausimais, susijusiais su neigiamais ir, gavus prašymą, teigiamais atitikties vertinimo rezultatais.
41 straipsnis
Keitimasis patirtimi
Komisija sudaro sąlygas valstybių narių nacionalinėms valdžios institucijoms, atsakingoms už notifikavimo politiką, keistis patirtimi.
42 straipsnis
Notifikuotųjų įstaigų veiklos koordinavimas
Komisija užtikrina, kad pagal šią direktyvą notifikuotos įstaigos tinkamai koordinuotų savo veiklą ir bendradarbiautų, ir kad ši veikla būtų tinkamai vykdoma notifikuotųjų įstaigų grupėje ar grupėse, susijusiose su konkrečiu sektoriumi.
Valstybės narės užtikrina, kad įstaigos, kurias jos notifikavo, tiesiogiai ar per paskirtus atstovus dalyvautų tokios grupės ar grupių veikloje.
VI SKYRIUS
SĄJUNGOS RINKOS PRIEŽIŪRA, Į SĄJUNGOS RINKĄ PATENKANČIŲ GAMINIŲ KONTROLĖ IR APSAUGOS PROCEDŪROS
43 straipsnis
Sąjungos rinkos priežiūra ir į Sąjungos rinką patenkančių gaminių kontrolė
Gaminiams, kuriems taikoma ši direktyva, taikoma Reglamento (EB) Nr. 765/2008 15 straipsnio 3 dalis ir 16-29 straipsniai.
44 straipsnis
Nacionaliniu lygiu pavojų keliančių gaminių atveju taikoma procedūra
1. Jeigu vienos valstybės narės rinkos priežiūros institucijos turi pakankamo pagrindo manyti, kad gaminys, kuriam taikoma ši direktyva, kelia pavojų žmonių sveikatai ar saugai, turtui arba aplinkai, jos atlieka vertinimą, susijusį su atitinkamu gaminiu ir apimantį atitinkamus šioje direktyvoje nustatytus reikalavimus. Atitinkami ekonominės veiklos vykdytojai arba privatus importuotojas prireikus bendradarbiauja su rinkos priežiūros institucijomis.
Kalbant apie ekonominės veiklos vykdytojus, jeigu atliekant šį vertinimą rinkos priežiūros institucijos nustato, kad gaminys neatitinka šioje direktyvoje nustatytų reikalavimų, jos nedelsdamos pareikalauja, kad atitinkamas ekonominės veiklos vykdytojas imtųsi atitinkamų pavojaus pobūdžiui proporcingų taisomųjų priemonių, kurias jos gali nustatyti, kad gaminys atitiktų tuos reikalavimus, būtų pašalintas iš rinkos arba susigrąžintas per pagrįstą laikotarpį.
Kalbant apie privačius importuotojus, jeigu atliekant tą vertinimą rinkos priežiūros institucijos nustato, kad gaminys neatitinka šioje direktyvoje nustatytų reikalavimų, privatus importuotojas nedelsiant informuojamas apie atitinkamas pavojaus pobūdžiui proporcingas taisomąsias priemones, kurių turi būti imtasi, kad gaminys atitiktų tuos reikalavimus, nebūtų pradedamas eksploatuoti arba būtų sustabdytas jo naudojimas.
Rinkos priežiūros institucijos atitinkamai informuoja susijusią notifikuotąją įstaigą.
Šios dalies antroje ir trečioje pastraipose nurodytoms priemonėms taikomas Reglamento (EB) Nr. 765/2008 21 straipsnis.
2. Jeigu rinkos priežiūros institucijos mano, kad neatitiktis neapsiriboja jų nacionaline teritorija, jos informuoja Komisiją ir kitas valstybes nares apie vertinimo rezultatus ir apie veiksmus, kurių imtis jos pareikalavo atitinkamą ekonominės veiklos vykdytoją.
3. Ekonominės veiklos vykdytojas užtikrina, kad visų atitinkamų gaminių, kuriuos jis tiekė rinkai visoje Sąjungoje, atžvilgiu būtų imtasi atitinkamų taisomųjų priemonių.
Privatus importuotojas užtikrina, kad gaminio, kurį jis importavo į Sąjungą asmeniniam naudojimui, atžvilgiu būtų imtasi atitinkamų taisomųjų priemonių.
4. Jeigu per 1 dalies antroje pastraipoje nurodytą laikotarpį atitinkamas ekonominės veiklos vykdytojas nesiima tinkamų taisomųjų priemonių, rinkos priežiūros institucijos imasi visų tinkamų laikinųjų priemonių, kad uždraustų arba apribotų gaminio tiekimą jų šalies rinkai, pašalintų gaminį iš tos rinkos, arba kad gaminys būtų susigrąžintas.
Jeigu privatus importuotojas nesiima tinkamų taisomųjų priemonių, rinkos priežiūros institucijos imasi visų tinkamų laikinųjų priemonių, kad uždraustų pradėti eksploatuoti gaminį arba uždraustų arba apribotų gaminio naudojimą jų teritorijoje.
Rinkos priežiūros institucijos apie tas priemones nedelsdamos informuoja Komisiją ir kitas valstybes nares.
5. 4 dalyje nurodyta informacija apima visus turimus duomenis, visų pirma duomenis, reikalingus reikalavimų neatitinkančiam gaminiui, gaminio kilmei, pareikštos neatitikties ir keliamo pavojaus pobūdžiui, nacionaliniu lygiu taikomų priemonių pobūdžiui bei trukmei ir atitinkamo ekonominės veiklos vykdytojo ar privataus importuotojo pateiktiems argumentams nustatyti. Visų pirma rinkos priežiūros institucijos nurodo, ar neatitikties priežastis yra:
a)
ta, kad gaminys neatitinka žmonių sveikatos ar saugos, turto arba aplinkos apsaugos reikalavimų, nustatytų šioje direktyvoje, arba
b)
14 straipsnyje nurodytų darniųjų standartų, kuriais remiantis laikomasi atitikties prielaidos, trūkumai.
6. Kitos valstybės narės, nei ta, kuri inicijavo šią procedūrą pagal šį straipsnį, nedelsdamos informuoja Komisiją ir kitas valstybes nares apie visas patvirtintas priemones ir visą jų turimą papildomą informaciją, susijusią su atitinkamo gaminio neatitiktimi, ir informuoja apie savo prieštaravimą, jeigu jos nepritaria nacionalinei priemonei, apie kurią buvo pranešta.
7. Jeigu per tris mėnesius nuo 4 dalyje nurodytos informacijos gavimo nei kuri nors valstybė narė, nei Komisija nepareiškia prieštaravimo dėl laikinosios priemonės, kurios ėmėsi valstybė narė, ta priemonė laikoma pagrįsta.
8. Valstybės narės užtikrina, kad atitinkamam gaminiui nedelsiant būtų taikomos reikiamos ribojamosios priemonės, pavyzdžiui, gaminys būtų pašalintas iš jų rinkos.
45 straipsnis
Sąjungos apsaugos procedūra
1. Jeigu, užbaigus 44 straipsnio 3 ir 4 dalyse nustatytą procedūrą, dėl priemonės, kurios ėmėsi valstybė narė, pareiškiama prieštaravimų arba jeigu Komisija mano, kad nacionalinė priemonė prieštarauja Sąjungos teisės aktams, Komisija nedelsdama pradeda konsultacijas su valstybėmis narėmis ir atitinkamu ekonominės veiklos vykdytoju ar vykdytojais arba privačiu importuotoju ir įvertina nacionalinę priemonę. Remdamasi to vertinimo rezultatais, Komisija priima įgyvendinimo aktą, kuriuo nustato, ar nacionalinė priemonė yra pagrįsta.
Komisija savo sprendimą skiria visoms valstybėms narėms ir nedelsdama joms ir atitinkamam ekonominės veiklos vykdytojui ar vykdytojams arba privačiam importuotojui apie jį praneša.
2. Jeigu nacionalinė priemonė laikoma pagrįsta, visos valstybės narės imasi priemonių, būtinų užtikrinti, kad reikalavimų neatitinkantis gaminys būtų pašalintas iš jų rinkos, ir atitinkamai informuoja Komisiją. Jeigu nacionalinė priemonė laikoma nepagrįsta, atitinkama valstybė narė tą priemonę panaikina.
3. Jeigu nacionalinė priemonė laikoma pagrįsta, o gaminio neatitiktis siejama su darniųjų standartų trūkumais, nurodytais šios direktyvos 44 straipsnio 5 dalies b punkte, Komisija taiko Reglamento (ES) Nr. 1025/2012 11 straipsnyje nurodytą procedūrą.
46 straipsnis
Formali neatitiktis
1. Nedarant poveikio 44 straipsniui, jeigu valstybė narė padaro vieną iš toliau nurodytų išvadų, ji reikalauja, kad atitinkamas ekonominės veiklos vykdytojas arba privatus importuotojas panaikintų konkrečią neatitiktį:
a)
CE ženklu buvo paženklinta pažeidžiant 16 straipsnį, 17 straipsnį arba 18 straipsnį;
b)
CE ženklu, kaip nurodyta 17 straipsnyje, nepaženklinta;
c)
nebuvo parengta ES atitikties deklaracija arba III priede nurodyta deklaracija;
d)
ES atitikties deklaracija arba III priede nurodyta deklaracija nebuvo tinkamai parengta;
e)
nėra techninių dokumentų, arba jie yra netikslūs ar neišsamūs;
f)
nėra 7 straipsnio 6 dalyje arba 9 straipsnio 3 dalyje nurodytos informacijos, arba ji yra netiksli ar neišsami;
g)
nesilaikoma kitų 7 straipsnyje ar 9 straipsnyje numatytų administracinių reikalavimų.
2. Jeigu 1 dalyje nurodyta neatitiktis nepanaikinama, atitinkama valstybė narė imasi visų atitinkamų priemonių, kad apribotų ar uždraustų gaminio tiekimą rinkai arba užtikrintų, kad gaminys būtų susigrąžintas arba pašalintas iš rinkos, arba, jei gaminį savo asmeniniam naudojimui importavo privatus importuotojas, kad jo naudojimas būtų uždraustas arba apribotas.
VII SKYRIUS
DELEGUOTIEJI IR ĮGYVENDINIMO AKTAI
47 straipsnis
Deleguotieji įgaliojimai
Komisijai pagal 48 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais iš dalies keičiama:
a)
siekiant atsižvelgti į techninių žinių pažangą ir naujus mokslinius įrodymus:
i)
I priedo 2.3, 2.4 ir 2.5 punktai, B dalies 3 skirsnis ir C dalies 3 skirsnis;
ii)
VII ir IX priedai ir
b)
V priedas, siekiant atsižvelgti į techninių žinių pažangą, lygiavertės atitikties užtikrinimo tinkamumą ir naujus mokslinius įrodymus.
48 straipsnis
Įgaliojimų delegavimas
1. Įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami šiame straipsnyje nustatytomis sąlygomis.
2. 47 straipsnyje nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami penkerių metų laikotarpiui nuo 2014 m. sausio 17 d. Likus ne mažiau kaip devyniems mėnesiams iki penkerių metų laikotarpio pabaigos Komisija parengia naudojimosi deleguotaisiais įgaliojimais ataskaitą. Įgaliojimai savaime pratęsiami tokios pačios trukmės laikotarpiams, išskyrus atvejus, kai Europos Parlamentas arba Taryba pareiškia prieštaravimų dėl tokio pratęsimo likus ne mažiau kaip trims mėnesiams iki kiekvieno laikotarpio pabaigos.
3. Parlamentas arba Taryba gali bet kada atšaukti 47 straipsnyje nurodytus deleguotuosius įgaliojimus. Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo nutraukiami tame sprendime nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus. Sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis nedaro poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų galiojimui.
4. Apie priimtą deleguotąjį aktą Komisija nedelsdama vienu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
5. Pagal 47 straipsnį priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuo atveju, jeigu per du mėnesius nuo pranešimo Europos Parlamentui ir Tarybai apie šį aktą dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškia prieštaravimų arba jeigu dar nepasibaigus šiam laikotarpiui ir Europos Parlamentas, ir Taryba praneša Komisijai, kad prieštaravimų nereikš. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis laikotarpis pratęsiamas dviem mėnesiais.
49 straipsnis
Įgyvendinimo aktai
1. Kad būtų atsižvelgta į techninių žinių pažangą ir užtikrinta, kad ši direktyva būtų taikoma vienodai, Komisija gali priimti įgyvendinimo aktus dėl:
a)
išsamių 24 straipsnio taikymo procedūrų, atsižvelgiant į gaminių, kuriems taikoma ši direktyva, konkrečius atitikties vertinimo poreikius;
b)
laivų projektavimo kategorijų, numatytų I priedo A dalies 1 punkte, išsamaus taikymo, įskaitant oro srities terminologijos naudojimą ir jose naudojamų matavimo skalių;
c)
išsamių laivų identifikavimo procedūrų, išdėstytų I priedo A dalies 2.1 punkte, įskaitant terminologijos išaiškinimą, ir gamintojo kodų, suteiktų ne Sąjungoje įsisteigusiems gamintojams, suteikimą ir administravimą;
d)
I priedo A dalies 2.2 punkte nurodytos informacijos, pateikiamos gamintojo lentelėje;
e)
I priedo A dalies 5.7 punkte nurodytų taisyklių, susijusių su navigaciniais žiburiais, taikymo;
f)
I priedo A dalies 5.8 punkte nurodytų teršalų išleidimo prevencijos priemonių, visų pirma susijusių su surinkimo bakų eksploatavimu;
g)
dujinių prietaisų ir stacionarių dujų tiekimo sistemų įrengimo ir bandymo laivuose;
h)
naudojimo vadovų formato ir turinio;
i)
51 straipsnyje nurodyto direktyvos taikymo patikrinimo klausimyno, kurį turi pildyti valstybės narės, formos ir turinio.
Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 50 straipsnio 3 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
2. Tinkamai pagrįstais neatidėliotinos skubos atvejais, kai gaminys kelia didelį pavojų žmonių sveikatai ar saugai, turtui arba aplinkai, Komisija priima nedelsiant taikytinus įgyvendinimo aktus dėl 1 dalies a, b, e, f ir g punktų, laikydamasi 50 straipsnio 4 dalyje nurodytos procedūros.
50 straipsnis
Komiteto procedūra
1. Komisijai padeda komitetas. Tas komitetas - komitetas, kaip nustatyta Reglamente (ES) Nr. 182/2011.
2. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 4 straipsnis.
3. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnis.
4. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 8 straipsnis kartu su jo 5 straipsniu.
5. Komisija su komitetu konsultuojasi visais klausimais, kuriais privaloma konsultuotis su sektorių ekspertais pagal Reglamentą (ES) Nr. 1025/2012 ar bet kurį kitą Sąjungos teisės aktą.
6. Be to, komitetas gali nagrinėti bet kurį kitą su šios direktyvos taikymu susijusį klausimą, kurį pagal jo darbo tvarkos taisykles iškelia jo pirmininkas arba valstybės narės atstovas.
VIII SKYRIUS
KONKREČIOS ADMINISTRACINĖS NUOSTATOS
51 straipsnis
Ataskaitų teikimas
Ne vėliau kaip 2021 m. sausio 18 d., o vėliau - kas penkerius metus, valstybės narės užpildo Komisijos parengtą šios direktyvos taikymo klausimyną.
Ne vėliau kaip 2022 m. sausio 18 d., o vėliau - kas penkerius metus, Komisija, remdamasi valstybių narių atsakymais į pirmoje pastraipoje nurodytą klausimyną, parengia ir pateikia Europos Parlamentui bei Tarybai šios direktyvos taikymo ataskaitą.
52 straipsnis
Peržiūra
Ne vėliau kaip 2022 m. sausio 18 d. Komisija pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai ataskaitą dėl:
a)
techninių galimybių toliau mažinti jūrų laivų varomųjų variklių išmetalų kiekį ir nustatyti varomiesiems varikliams ir sistemoms taikomus garavimo iš degalų išlakų ir degalų sistemų reikalavimus, atsižvelgiant į technologijų ekonominį efektyvumą ir būtinybę susitarti dėl visuotinai suderintų šiame sektoriuje taikomų verčių, atsižvelgiant į svarbiausias rinkos iniciatyvas, taip pat
b)
I priede išvardytų laivų projektavimo kategorijų, grindžiamų atsparumu tam tikro stiprumo vėjui ir kontrolinio aukščio bangoms, poveikį vartotojų informuotumui ir gamintojams, visų pirma mažosioms ir vidutinėms įmonėms, atsižvelgiant į pokyčius tarptautinės standartizacijos srityje. Toje ataskaitoje įvertinama, ar reikia nustatyti papildomas laivų projektavimo kategorijų specifikacijas ar pakategores, ir prireikus pasiūlomos papildomos pakategorės.
Su pirmos pastraipos a ir b punktuose nurodytomis ataskaitomis prireikus pateikiami pasiūlymai dėl teisėkūros procedūra priimamų aktų.
53 straipsnis
Sankcijos
Valstybės narės nustato taisykles dėl sankcijų, kurios, be kita ko, gali apimti baudžiamąsias sankcijas už rimtus pažeidimus, taikytinų pažeidus nacionalines nuostatas, priimtas pagal šią direktyvą, ir imasi visų reikiamų priemonių užtikrinti, kad jos būtų įgyvendintos.
Numatytos sankcijos turi būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios ir gali būti sugriežtintos, jei atitinkamas ekonominės veiklos vykdytojas arba privatus importuotojas anksčiau yra įvykdęs panašų šios direktyvos pažeidimą.
IX SKYRIUS
BAIGIAMOSIOS IR PEREINAMOJO LAIKOTARPIO NUOSTATOS
54 straipsnis
Perkėlimas į nacionalinę teisę
1. Valstybės narės ne vėliau kaip 2016 m. sausio 18 d. priima ir paskelbia įstatymus ir kitus teisės aktus, būtinus, kad būtų laikomasi šios direktyvos. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų priemonių tekstą.
Tas priemones jos taiko nuo 2016 m. sausio 18 d. Valstybės narės, priimdamos tas priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės pagrindinių priemonių tekstus.
55 straipsnis
Pereinamasis laikotarpis
1. Valstybės narės nekliudo tiekti rinkai arba pradėti eksploatuoti gaminių, kuriems taikoma Direktyva 94/25/EB, kurie atitinka tą direktyvą ir kurie buvo pateikti rinkai arba pradėti eksploatuoti prieš 2017 m. sausio 18 d.
2. Valstybės narės nekliudo tiekti rinkai arba pradėti eksploatuoti užbortinių kibirkštinio uždegimo varomųjų variklių, kurių galia lygi arba mažesnė kaip 15 kW, kurie atitinka I priedo B dalies 2.1 punkte nustatytas I etapo variklio išmetalų ribas ir kuriuos pagamino mažosios ir vidutinės įmonės, kaip apibrėžta Komisijos rekomendacijoje 2003/361/EB (14), ir kurie buvo pateikti rinkai anksčiau nei 2020 m. sausio 18 d.
56 straipsnis
Panaikinimas
Direktyva 94/25/EB panaikinama nuo 2016 m. sausio 18 d. Nuorodos į panaikintą direktyvą laikomos nuorodomis į šią direktyvą.
57 straipsnis
Įsigaliojimas
Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
58 straipsnis
Adresatai
Ši direktyva skirta valstybėms narėms.
Priimta Strasbūre 2013 m. lapkričio 20 d.