РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 814/2013 НА КОМИСИЯТА
от 2 август 2013 година
за прилагане на Директива 2009/125/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на изискванията за екопроектиране за водоподгреватели и топлоакумулиращи резервоари за гореща вода
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2009/125/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 г. за създаване на рамка за определяне на изискванията за екодизайн към продукти, свързани с енергопотреблението (1), и по специално член 15, параграф 1 от нея,
след консултация с Консултативния форум по екопроектиране,
като има предвид, че:
(1)
Съгласно Директива 2009/125/ЕО Комисията следва да определя изисквания за екопроектиране на свързани с енергопотреблението продукти със значителен обем на продажби и търговия, имащи значително въздействие върху околната среда, при които съществува голям потенциал за подобрение чрез екологосъобразно проектиране, без това да води до прекомерни разходи.
(2)
Съгласно член 16, параграф 2, буква а) от Директива 2009/125/ЕО в съответствие с процедурата, посочена в член 19, параграф 3, и критериите, определени в член 15, параграф 2, както и след консултации с Консултативния форум по екопроектиране, Комисията, когато е целесъобразно, въвежда мерки по прилагането за продукти, имащи голям потенциал за икономически ефективно намаление на емисиите на парникови газове, каквито са водоподгревателните съоръжения.
(3)
Комисията проведе предварително проучване на техническите, екологичните и икономическите аспекти на водоподгревателите и топлоакумулиращите резервоари за гореща вода, използвани обикновено в бита и в търговския сектор. Проучването беше осъществено съвместно със заинтересовани страни от Съюза и трети държави, като резултатите от него бяха направени обществено достояние.
(4)
Екологичните аспекти на водоподгревателите, които бяха определени като значими за целите на настоящия регламент, са енергопотреблението във фазата на употреба и (за термопомпени водоподгреватели) нивата на шум. Освен това за водоподгреватели, използващи изкопаеми горива, като значими екологични аспекти са установени и емисиите на азотни оксиди, въглероден оксид и въглеводороди. Значимият екологичен аспект на топлоакумулиращите резервоари за гореща вода е потреблението на енергия, дължащо се на техните топлинни загуби.
(5)
Не е целесъобразно да се зададат изисквания за екопроектиране във връзка с емисиите на въглероден оксид и въглеводороди, тъй като все още липсват подходящи европейски методи за измерване. С оглед на разработването на такива методи за измерване, Комисията възложи мандат на европейските органи по стандартизация да обмислят изисквания за екопроектиране във връзка с посочените емисии по време на прегледа на настоящия регламент. Националните разпоредби за изискванията за екопроектиране във връзка с емисиите на въглероден оксид и въглеводороди от водоподгревателите могат да бъдат прилагани до влизането в сила на съответните съюзни изисквания за екопроектиране. Не се засягат разпоредбите на Директива 2009/142/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 ноември 2009 г. относно газовите уреди (2), с които се налагат ограничения във връзка със здравето и безопасността за отделяните от газовите уреди продукти от горенето.
(6)
Предварителното проучване показва, че за водоподгревателите и топлоакумулиращите резервоари за гореща вода не са необходими изисквания относно другите параметри на екопроектирането, посочени в приложение I, част 1 към Директива 2009/125/ЕО. По-специално не са установени значими емисии на парникови газове във връзка с хладилните агенти, използвани в термопомпени водоподгреватели за отопление на сегашния европейски сграден фонд. Целесъобразността на задаването на изисквания за екопроектиране във връзка с тези емисии на парникови газове ще бъде оценена отново при преразглеждането на настоящия регламент.
(7)
Обхватът на настоящия регламент следва да се ограничи до водоподгревателите, които са предназначени за осигуряване на гореща питейна вода и вода за санитарно-битови нужди.
(8)
Водоподгреватели, които са проектирани да използват газообразни или течни горива, произведени главно (над 50 %) от биомаса, са със специфични технически характеристики, които налагат допълнителни технически, икономически и екологични анализи. В зависимост от резултата от анализите изискванията за екопроектиране на тези водоподгреватели следва да бъдат определени на по-късен етап, ако това е целесъобразно.
(9)
Годишното енергопотребление в ЕС на водоподгревателите и топлоакумулиращите резервоари за гореща вода се оценява на 2 156 PJ (51 милиона тона нефтен еквивалент) през 2005 г., което съответства на 124 милиона тона емисии на CO2. Ако не се предприемат конкретни мерки, годишното енергопотребление се очаква да възлезе на 2 243 PJ през 2020 г. Годишните емисии в Съюза на азотни оксиди във връзка с използването на водоподгреватели и топлоакумулиращи резервоари за гореща вода се оценяват на 559 хил. тона еквивалент на ЅОx през 2005 г. Ако не се предприемат конкретни мерки, годишните емисии се очаква да достигнат 603 хил. тона еквивалент на SOx през 2020 г. Предварителното проучване показва, че през фазата на употреба на водоподгревателите потреблението на електроенергия и емисиите на азотни оксиди от тях могат да бъдат намалени значително.
(10)
Потреблението на енергия от водоподгревателите и топлоакумулиращите резервоари за гореща вода може да бъде намалено чрез прилагане на съществуващи икономически ефективни технологии, които не са обект на индустриална собственост и водят до намаляване на общите разходи за закупуване и експлоатация на тези продукти.
(11)
Комбинираното въздействие на изискванията за екопроектиране, изложени в настоящия регламент и в Делегиран регламент (ЕС) № 812/2013 на Комисията от 18 февруари 2013 г. за допълване на Директива 2010/30/ЕС на Европейския парламент и на Съвета по отношение на енергийното етикетиране на водоподгреватели, топлоакумулиращи резервоари за гореща вода и комплекти от водоподгревател и слънчево съоръжение (3), се очаква да доведе до 2020 г. до прогнозни годишни икономии на енергия от около 450 PJ (11 млн. тона нефтен еквивалент), съответстващи на около 26 млн. тона емисии на CO2, и намаляване на годишните емисии на азотни оксиди с около 130 хил. тона еквивалент на SOx в сравнение с очакваното, ако не се предприемат никакви мерки.
(12)
Изискванията за екопроектиране следва да хармонизират изискванията в целия Европейски съюз относно потреблението на енергия, нивото на шум и емисиите на азотни оксиди за водоподгревателите, както и изискванията относно топлинните загуби при нулев товар при топлоакумулиращите резервоари за гореща вода, като по този начин спомагат за по-доброто функциониране на вътрешния пазар и за подобряване на екологичните характеристики на посочените продукти.
(13)
Изискванията за екопроектиране следва да не влияят върху функционалните възможности или достъпността на водоподгревателите или топлоакумулиращите резервоари за гореща вода от гледна точка на крайния потребител и да не се отразяват отрицателно върху здравето, безопасността и околната среда.
(14)
Изискванията за екопроектиране следва да бъдат въвеждани постепенно, за да се предостави достатъчно време на производителите да препроектират своите продукти, които са предмет на настоящия регламент. Следва да се определи такъв график за въвеждане, че да се отчете въздействието по отношение на разходите върху производителите и особено върху малките и средните предприятия, като същевременно се осигури своевременно постигане на целите на настоящия регламент.
(15)
Параметрите на продуктите следва да се измерват и изчисляват въз основа на надеждни, точни и възпроизводими методи, които са съобразени с общопризнатото съвременно равнище на измервателните и изчислителните методи, включително със съществуващите хармонизирани стандарти, приети от европейските органи по стандартизация по искане на Комисията в съответствие с процедурите, определени в Регламент (ЕС) № 1025/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. относно европейската стандартизация (4).
(16)
В съответствие с член 8, параграф 2 от Директива 2009/125/ЕО настоящият регламент определя кои процедури за оценка на съответствието се прилагат.
(17)
С цел да се улеснят проверките за съответствие, производителите следва да предоставят информация в техническата документация, посочена в приложения IV и V към Директива 2009/125/ЕО, доколкото тази информация се отнася до изискванията, определени в настоящия регламент.
(18)
С оглед допълнително да се ограничи въздействието върху околната среда на водоподгревателите и топлоакумулиращите резервоари за гореща вода, производителите следва да предоставят информация относно демонтажа, рециклирането и/или обезвреждането.
(19)
В допълнение към правно обвързващите изисквания, предвидени в настоящия регламент, следва да бъдат установени базови стойности за сравнение за най-добрите налични технологии, за да се осигури широко разпространение и лесна достъпност на информацията относно екологичните показатели през целия жизнен цикъл на водоподгревателите и топлоакумулиращите резервоари за гореща вода.
(20)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на комитета, учреден съгласно член 19, параграф 1 от Директива 2009/125/ЕО,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет и обхват
1. С настоящия регламент се определят изисквания за екопроектиране по отношение на пускането на пазара и/или въвеждането в експлоатация на водоподгреватели с номинална топлинна мощност ≤ 400 kW и топлоакумулиращи резервоари за гореща вода с топлоакумулиращ обем ≤ 2 000 литра, включително тези, включени в комплекти от водоподгревател и слънчево съоръжение съгласно определението в член 2 от Делегиран регламент (ЕС) № 812/2013.
2. Настоящият регламент не се прилага за:
а)
водоподгреватели, предназначени специално за използване на газообразни или течни горива, произведени предимно от биомаса;
б)
водоподгреватели, използващи твърди горива;
в)
водоподгреватели, попадащи в обхвата на Директива 2010/75/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (5);
г)
комбинирани топлоизточници съгласно определението в член 2 от Регламент (ЕС) № 813/2013 на Комисията (6);
д)
водоподгреватели, които не отговарят поне на товаровия профил с най-малката сумарна топлинна енергия съгласно посоченото в приложение III, таблица 1;
е)
водоподгреватели, предназначени само за приготвяне на топли напитки и/или храни;
ж)
топлогенератори, предназначени за водоподгреватели и корпуси за водоподгреватели, които трябва да бъдат оборудвани с такива топлогенератори, пуснати на пазара преди 1 януари 2018 г. за замяна на идентични топлогенератори и идентични корпуси за водоподгреватели. Върху заместващия продукт или върху неговата опаковка трябва ясно да бъде посочен водоподгревателят, за който е предназначен.
Член 2
Определения
В допълнение към определенията, формулирани в член 2 от Директива 2009/125/ЕО, за целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„водоподгревател“ означава съоръжение, което:
а)
е свързано с водоснабдяването с вода за питейни или санитарни нужди;
б)
генерира и предава топлинна енергия, необходима за подаването на гореща вода за питейни или санитарни нужди, в количества и с дебити в дадени времеви интервали; и
в)
е оборудвано с един или повече топлогенератори;
2)
„топлогенератор“ означава онази част от водоподгревателя, която генерира топлинна енергия посредством един или повече от следните процеси:
а)
изгаряне на изкопаеми горива и/или горива от биомаса;
б)
използване на ефекта на Джаул-Ленц в електросъпротивителни нагревателни елементи;
в)
абсорбиране на топлина от източник на околната среда - въздушен, воден или от земята и/или на отпадна топлина;
при това топлогенератор, предназначен за водоподгревател, и подлежащ на оборудване с такъв топлогенератор корпус на водоподгревател също се счита за водоподгревател;
3)
„корпус на водоподгревател“ означава онази част от водоподгревателя, която е предназначена за монтаж вътре в нея на топлогенератор;
4)
„номинална топлинна мощност“ означава обявената топлинна мощност, изразена в kW, на водоподгревател, използван за подгряване на вода при стандартни условия;
5)
„топлоакумулиращ обем“ означава номиналният воден обем на топлоакумулиращ резервоар за гореща вода или на резервоара на водоподгревател, изразен в литри;
6)
„стандартни условия“ означава работните условия на водоподгревателите, при които се определя номиналната топлинна мощност, енергийната ефективност при подгряването на вода и нивото на шум, както и работните условия на топлоакумулиращите резервоари за гореща вода, при които се определят топлинните загуби при нулев товар (standing loss);
7)
„биомаса“ означава биоразградимата част на продукти, отпадъци и остатъци от биологичен произход от селското стопанство (включително вещества с растителен и животински произход), горското стопанство и свързаните с тях отрасли, включително рибарство и аквакултури, както и биоразградимата част на промишлени и битови отпадъци;
8)
„гориво от биомаса“ означава газообразно или течно гориво, произведено от биомаса;
9)
„изкопаемо гориво“ означава течно или газообразно изкопаемо гориво с органичен произход;
10)
„конвенционален водоподгревател“ означава водоподгревател, който генерира топлинна енергия, използвайки изгарянето на изкопаеми горива и/или горива от биомаса и/или ефекта на Джаул-Ленц в електросъпротивителни нагревателни елементи;
11)
„термопомпен водоподгревател“ означава водоподгревател, който за генерирането на топлинна енергия използва топлина от заобикалящата среда - от въздушен, воден или земен източник, и/или отпадна топлина;
12)
„слънчев водоподгревател“ означава водоподгревател, снабден с един или повече слънчеви колектори, слънчеви топлоакумулиращи резервоари за гореща вода, топлогенератори и евентуално помпи в колекторния контур, както и други елементи; слънчевият водоподгревател се предлага на пазара като цялостно единно съоръжение;
13)
„топлоакумулиращ резервоар за гореща вода“ означава резервоар за гореща вода за битови нужди и/или за отоплителни цели, включително за вода с всякакви добавки, който няма собствен топлогенератор, с изключение евентуално на един или повече резервни потопяеми водонагреватели;
14)
„резервен потопяем нагревател“ е електросъпротивителен нагревател, използващ ефекта на Джаул-Ленц, който е съставна част на топлоакумулиращ резервоар за гореща вода и генерира топлина само когато захранването от външен топлинен източник е прекъснато (включително през периодите за поддръжка) или при авария на външния топлинен източник, или който е съставна част на резервоар за гореща вода на слънчева инсталация и осигурява топлина, когато слънчевата енергия е недостатъчна за постигане на желаното равнище на комфорт;
15)
„енергийна ефективност при подгряването на вода“ (ηwh ), изразена в проценти, означава отношението между полезната енергия, осигурявана от водоподгревател или от комплект на водоподгревател и слънчево съоръжение, и необходимата енергия за нейното генериране;
16)
„ниво на шум“ (LWA ) означава нивото на звуковата мощност по крива А в помещение и/или на открито, изразено в dB;
17)
„топлинни загуби при нулев товар“ (S), изразени във W, означава разсеяната топлинна енергия от топлоакумулиращ резервоар за гореща вода при дадена температура на водата и на въздуха на околната среда;
18)
„коефициент на преобразуване“ (CC) означава коефициент, отразяващ среден к.п.д. от 40 % при електропроизводството в ЕС, посочен в Директива 2012/27/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (7); стойността на коефициента на преобразуване е CC = 2,5.
В приложение I се дават допълнителни определения за целите на приложения II-VI.
Член 3
Изисквания за екопроектиране и график
1. Изискванията за екопроектиране на водоподгреватели и топлоакумулиращи резервоари за гореща вода са посочени в приложение II.
2. Всяко изискване за екопроектиране се прилага в съответствие със следния график:
а)
от 26 септември 2015 г.:
i)
водоподгревателите трябва да отговарят на изискванията, посочени в приложение II, точка 1.1, буква а) и точки 1.2, 1.3, 1.4 и 1.6;
ii)
топлоакумулиращите резервоари за гореща вода трябва да отговарят на изискванията, посочени в приложение II, точка 2.2;
б)
от 26 септември 2017 г.:
i)
водоподгревателите трябва да отговарят на изискванията, посочени в приложение II, точка 1.1, буква б);
ii)
топлоакумулиращите резервоари за гореща вода трябва да отговарят на изискванията, посочени в приложение II, точка 2.1;
в)
от 26 септември 2018 г.:
i)
водоподгревателите трябва да отговарят на изискванията, посочени в приложение II, точка 1.1, буква в);
ii)
водоподгревателите трябва да отговарят на изискванията, посочени в приложение II, точка 1.5, буква а).
3. Съответствието с изискванията за екопроектиране се измерва и изчислява съгласно изискванията, посочени в приложения III и IV.
Член 4
Оценка на съответствието
1. Процедурата за оценяване на съответствието, посочена в член 8, параграф 2 от Директива 2009/125/ЕО, следва да бъде или системата за вътрешен контрол на проектирането, предвидена в приложение IV към въпросната директива, или системата за управление, предвидена в приложение V към същата директива.
2. За целите на оценяването на съответствието техническата документация трябва да съдържа информацията за продукта, посочена в приложение II, точка 1.6 от настоящия регламент.
Член 5
Процедура за проверка с цел надзор върху пазара
При провеждането на проверките за надзор върху пазара, посочени в член 3, параграф 2 от Директива 2009/125/ЕО, отнасящи се за изискванията, формулирани в приложение II към настоящия регламент, органите на държавата членка прилагат процедурата за проверка, описана в приложение V към същия регламент.
Член 6
Базови стойности за сравнение
Базовите стойности за сравнение за водоподгревателите и топлоакумулиращите резервоари за гореща вода с най-високи показатели, които са налични на пазара към момента на влизане в сила на настоящия регламент, са посочени в приложение VI.
Член 7
Преглед
1. Комисията преразглежда настоящия регламент с оглед на техническия напредък при водоподгревателите и топлоакумулиращите резервоари за гореща вода и представя резултатите от това преразглеждане на Консултативния форум по екопроектиране не по-късно от пет години от датата на влизане в сила на настоящия регламент. По-конкретно прегледът включва оценка на следните аспекти:
а)
целесъобразността на задаването на изисквания за екопроектиране по отношение на емисиите на парникови газове, свързани с хладилни агенти;
б)
въз основа на разработваните понастоящем методи за измерване - нивото на изискванията за екопроектиране по отношение на емисиите на въглероден оксид и въглеводороди, които могат да бъдат въведени;
в)
целесъобразността на задаването на по-строги изисквания за екопроектиране по отношение на емисиите на азотни оксиди;
г)
целесъобразността на задаването на по-строги изисквания за екопроектиране на водоподгреватели, специално предназначени за използване на газообразни или течни горива, произведени предимно от биомаса;
д)
валидността на стойността на коефициента за преобразуване;
е)
целесъобразността на сертифициране от трета страна.
2. Не по-късно от три години след датата на влизане в сила на настоящия регламент Комисията го преразглежда с оглед на техническия напредък при водоподгревателите и представя резултатите от това преразглеждане на Консултативния форум по екопроектиране. Преразглеждането включва само оценка на целесъобразността на определянето на отделни изисквания за екопроектиране за различните видове водоподгреватели.
Член 8
Преходни разпоредби
1. До 26 септември 2015 г. държавите членки могат да разрешават пускането на пазара и/или въвеждането в експлоатация на водоподгреватели, които са в съответствие с националните разпоредби в сила към момента на приемане на настоящия регламент по отношение на енергийната ефективност при подгряването на вода и нивото на шум.
2. До 26 септември 2018 г. държавите членки могат да разрешават пускането на пазара и/или въвеждането в експлоатация на водоподгреватели, които са в съответствие с националните разпоредби в сила към момента на приемане на настоящия регламент по отношение на емисиите на азотни оксиди.
3. До 26 септември 2017 г. държавите членки могат да разрешават пускането на пазара и/или въвеждането в експлоатация на топлоакумулиращи резервоари за гореща вода, които са в съответствие с националните разпоредби в сила към момента на приемане на настоящия регламент по отношение на топлинните загуби при нулев товар.
Член 9
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 2 август 2013 година.
KOMISIJOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 814/2013
2013 m. rugpjūčio 2 d.
kuriuo įgyvendinant Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2009/125/EB nustatomi vandens šildytuvų ir karšto vandens talpyklų ekologinio projektavimo reikalavimai
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2009 m. spalio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2009/125/EB, nustatančią ekologinio projektavimo reikalavimų su energija susijusiems gaminiams nustatymo sistemą (1), ypač į jos 15 straipsnio 1 dalį,
pasikonsultavusi su Ekologinio projektavimo konsultacijų forumu,
kadangi:
(1)
pagal Direktyvą 2009/125/EB Komisija turėtų nustatyti ekologinio projektavimo reikalavimus su energija susijusiems gaminiams, kurių pardavimo ir prekybos apimtis yra didelė ir kurie daro didelį poveikį aplinkai ir turi didelį poveikio aplinkai gerinimo be pernelyg didelių išlaidų patobulinant konstrukciją potencialą;
(2)
Direktyvos 2009/125/EB 16 straipsnio 2 dalies a punkte numatyta, kad laikydamasi 19 straipsnio 3 dalyje nurodytos tvarkos, atsižvelgdama į 15 straipsnio 2 dalyje nustatytus kriterijus ir pasitarusi su Ekologinio projektavimo konsultacijų forumu, prireikus Komisija turėtų nustatyti įgyvendinimo priemones gaminiams, turintiems didelių rentabilaus išmetamųjų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio mažinimo galimybių, pvz., vandens šildymo įrangai;
(3)
Komisija atliko parengiamąjį tyrimą siekdama išnagrinėti techninius, aplinkosauginius ir ekonominius vandens šildytuvų ir karšto vandens talpyklų, įprastai naudojamų namų ūkių ir komerciniame sektoriuose, aspektus. Tyrimas parengtas drauge su suinteresuotosiomis šalimis iš Sąjungos ir trečiųjų valstybių, o rezultatai paskelbti viešai;
(4)
nustatyta, kad šio reglamento tikslais svarbūs vandens šildytuvų aplinkosauginiai aspektai yra energijos suvartojimas gaminio naudojimo etapu ir garso galios lygis (vandens šildytuvams su šilumos siurbliais). Be to, jei vandens šildytuvas naudoja iškastinį kurą, jo išmetamų azoto oksidų, anglies monoksido ir angliavandenilio kiekiai taip pat yra laikomi svarbiais aplinkosauginiais aspektais. Svarbus karšto vandens talpyklų aplinkosauginis aspektas yra energijos vartojimas dėl jų savaiminio nuostolio;
(5)
nedera nustatyti su anglies monoksido ir angliavandenilių išmetimu susijusių ekologinio projektavimo reikalavimų, nes nėra tinkamų europinių matavimo metodų. Kad tokie metodai būtų parengti, Komisija įgaliojo Europos standartizacijos organizacijas peržiūrint šį reglamentą apsvarstyti su šių medžiagų išmetimu susijusius ekologinio projektavimo reikalavimus. Kol įsigalios Sąjungos ekologinio projektavimo reikalavimai, gali būti laikomasi nacionalinių ekologinio projektavimo reikalavimų, susijusių su vandens šildytuvų išmetamu anglies monoksidu ir angliavandeniliu, nuostatų. Tai neturi įtakos 2009 m. lapkričio 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/142/EB, susijusios su dujas deginančiais prietaisais (2), nuostatoms, kuriomis dujas deginančių prietaisų degimo produktai ribojami sveikatos ir saugos atžvilgiais;
(6)
iš parengiamojo tyrimo matyti, kad vandens šildytuvų ir karšto vandens talpyklų atveju reikalavimai dėl kitų Direktyvos 2009/125/EB I priedo 1 dalyje nurodytų ekologinio projektavimo kriterijų nebūtini. Išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų, susijusių su vandens šildytuvų, naudojamų dabartinio Europos pastatų fondo objektams šildyti, šilumos siurblių šaldalais, kiekis nelaikomas reikšmingu. Ar dera nustatyti su šiomis išmetamosiomis šiltnamio efektą sukeliančiomis dujomis susijusius ekologinio projektavimo reikalavimus, bus dar kartą apsvarstyta peržiūrint šį reglamentą;
(7)
šis reglamentas turėtų būti taikomas tik vandens šildytuvams, kurių paskirtis - tiekti karštą geriamąjį ir sanitarinį vandenį;
(8)
vandens šildytuvai, suprojektuoti naudoti daugiausia (daugiau nei 50 %) iš biomasės gautą dujinį arba skystąjį kurą, turi ypatingų techninių charakteristikų, kurias reikia išsamiau išanalizuoti techniniu, ekonominiu ir aplinkosaugos atžvilgiais. Priklausomai nuo analizės rezultato, tokių vandens šildytuvų ekologinio projektavimo reikalavimai prireikus turėtų būti nustatyti vėliau;
(9)
apskaičiuota, kad 2005 m. Sąjungoje metinis energijos suvartojimas, susijęs su vandens šildytuvais ir karšto vandens talpyklomis, buvo apie 2 156 PJ (51 mln. t naftos ekvivalento), o tai atitinka 124 mln. t išmesto CO2. Prognozuojama, kad 2020 m. per metus bus suvartojama 2 243 PJ energijos, jei nebus imtasi specialių priemonių. Apskaičiuota, kad 2005 m. Sąjungoje metinis išmetamų azoto oksidų, susijusių su vandens šildytuvais ir karšto vandens talpyklomis, kiekis buvo apie 559 kt SOx ekvivalento. Prognozuojama, kad 2020 m. per metus bus išmetama 603 kt SOx ekvivalento, jei nebus imtasi specialių priemonių. Parengiamojo tyrimo duomenimis, naudojamų vandens šildytuvų suvartojamos energijos ir išmetamų azoto oksidų kiekiai gali būti gerokai sumažinti;
(10)
vandens šildytuvų ir karšto vandens talpyklų suvartojamos energijos kiekį galima sumažinti taikant turimas nenuosavybines rentabilias technologijas, kurios padeda sumažinti bendras šių gaminių pirkimo ir naudojimo išlaidas;
(11)
numatoma, kad dėl bendro šiame reglamente ir 2013 m. vasario 18 d. Komisijos deleguotajame reglamente (ES) Nr. 812/2013, kuriuo papildoma Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2010/30/ES, nustatant vandens šildytuvų, karšto vandens talpyklų, vandens šildytuvo ir saulės energijos įrenginio komplektų energijos vartojimo efektyvumo ženklinimo reikalavimus (3), nustatytų ekologinio projektavimo reikalavimų poveikio iki 2020 m. per metus būtų sutaupoma 450 PJ (11 mln. t naftos ekvivalento), o tai prilygsta 26 mln. t CO2, ir sumažėtų metinis išmetamų azoto oksidų kiekis (apie 130 kt SOx ekvivalento), palyginti su tuo, jei nebūtų imtasi priemonių;
(12)
pagal ekologinio projektavimo reikalavimus visoje Sąjungoje turėtų būti suderinti reikalavimai, susiję su vandens šildytuvų energijos vartojimu, garso galios lygiu ir išmetamų azoto oksidų kiekiu, taip pat reikalavimai, taikomi karšto vandens talpyklų savaiminiam nuostoliui, todėl tokie reikalavimai padėtų sklandžiau veikti vidaus rinkai ir pagerinti šių gaminių aplinkosauginį veiksmingumą;
(13)
ekologinio projektavimo reikalavimai neturėtų turėti poveikio galutinio vartotojo naudojamoms vandens šildytuvų arba karšto vandens talpyklų funkcijoms arba įperkamumui ir neigiamo poveikio sveikatai, saugai ar aplinkai;
(14)
ekologinio projektavimo reikalavimai turėtų būti diegiami laipsniškai, kad gamintojai turėtų pakankamai laiko gaminius perprojektuoti pagal šio reglamento reikalavimus. Terminai turėtų būti nustatyti atsižvelgiant į sąnaudų poveikį gamintojams, ypač mažosioms ir vidutinėms įmonėms, ir užtikrinant, kad šio reglamento tikslai būtų pasiekti laiku;
(15)
gaminio parametrai turėtų būti matuojami ir apskaičiuojami taikant patikimus, tikslius ir atkuriamus matavimo metodus, pagal kuriuos būtų atsižvelgiama į visuotinai pripažintus pažangiausius matavimo ir skaičiavimo metodus, įskaitant darniuosius standartus, jei tokių yra, kuriuos Komisijos prašymu priėmė Europos standartizacijos organizacijos pagal procedūras, nustatytas 2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 1025/2012 dėl Europos standartizacijos (4);
(16)
pagal Direktyvos 2009/125/EB 8 straipsnio 2 dalį šiuo reglamentu nustatomos taikytinos atitikties vertinimo procedūros;
(17)
kad būtų lengviau tikrinti atitiktį reikalavimams, gamintojai turėtų Direktyvos 2009/125/EB IV ir V prieduose nurodytuose techniniuose dokumentuose pateikti informaciją, susijusią su šiame reglamente nustatytais reikalavimais;
(18)
siekdami labiau apriboti vandens šildytuvų ir karšto vandens talpyklų poveikį aplinkai, gamintojai turėtų pateikti informaciją, susijusią su išmontavimu, grąžinamuoju perdirbimu ir (arba) šalinimu;
(19)
be šiame reglamente nustatytų teisiškai privalomų reikalavimų, turėtų būti nurodyti geriausių turimų technologijų etalonai, siekiant užtikrinti, kad informacija apie vandens šildytuvų ir karšto vandens talpyklų aplinkosauginį veiksmingumą per jų gyvavimo ciklą būtų plačiai žinoma ir lengvai prieinama;
(20)
šiame reglamente nustatytos priemonės atitinka pagal Direktyvos 2009/125/EB 19 straipsnio 1 dalį įsteigto komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Dalykas ir taikymo sritis
1. Šiame reglamente nustatomi rinkai tiekiamų ir (arba) atiduodamų eksploatuoti vandens šildytuvų, kurių vardinis šilumos atidavimas ≤ 400 kW, ir karšto vandens talpyklų, kurių talpa ≤ 2 000 litrų, įskaitant Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 812/2013 2 straipsnyje apibrėžtus vandens šildytuvus ir karšto vandens talpyklas, integruotus vandens šildytuvo ir saulės energijos įrenginio komplektuose, ekologinio projektavimo reikalavimai.
2. Šis reglamentas netaikomas:
a)
vandens šildytuvams, kurie specialiai suprojektuoti naudoti daugiausia iš biomasės gautą dujinį arba skystąjį kurą;
b)
vandens šildytuvams, naudojantiems kietąjį kurą;
c)
vandens šildytuvams, kuriems taikoma Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2010/75/ES (5);
d)
kombinuotiesiems šildytuvams, kaip apibrėžta Komisijos reglamento (ES) Nr. 813/2013 (6) 2 straipsnyje;
e)
vandens šildytuvams, kurie neatitinka bent apkrovos profilio, kurio atskaitinė energija yra mažiausia, kaip nurodyta III priedo 1 lentelėje;
f)
vandens šildytuvams, kurie suprojektuoti tik karštiems gėrimams ir (arba) maistui ruošti;
g)
vandens šildytuvams skirtiems šilumos generatoriams, ir vandens šildytuvų korpusams, kuriuose įmontuojami tokie šilumos generatoriai, kurie rinkai tiekiami iki 2018 m. sausio 1 d., kad jais būtų pakeisti tapatūs šilumos generatoriai ir tapatūs vandens šildytuvų korpusai. Ant pakaitinio gaminio arba jo pakuotės aiškiai nurodyta, su kokiu vandens šildytuvu jis skirtas naudoti.
2 straipsnis
Apibrėžtys
Be nustatytųjų Direktyvos 2009/125/EB 2 straipsnyje, šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys:
1) vandens šildytuvas- įrenginys,
2) šilumos generatorius- vandens šildytuvo dalis, gaminanti šilumą vienu iš šių būdų arba keliais šiais būdais:
jei šilumos generatorius suprojektuotas vandens šildytuvui ir vandens šildytuvo korpusui, kuriame įmontuojamas toks šilumos generatorius, jis taip pat laikomas vandens šildytuvu;
3) vandens šildytuvo korpusas- vandens šildytuvo dalis, suprojektuota taip, kad joje būtų galima įrengti šilumos generatorių;
4) vardinis šilumos atidavimas- deklaruotas vandens šildytuvo šilumos atidavimas (kWh), kai vanduo šildomas standartinėmis veikimo sąlygomis;
5) talpa (V)- karšto vandens talpyklos arba kaupiamojo vandens šildytuvo vardinė talpa (litrais);
6) standartinės veikimo sąlygos- vandens šildytuvų veikimo sąlygos, kuriomis nustatomas vardinis šilumos atidavimas, energijos vandeniui šildyti vartojimo efektyvumas, garso galios lygis ir išmetamo azoto oksido kiekis; pagal standartines veikimo sąlygas nustatomas karšto vandens talpyklų savaiminis nuostolis;
7) biomasė- biologiškai skaidi biologinės kilmės produktų, atliekų ir liekanų, gaunamų žemės ūkyje (įskaitant augalinės ir gyvulinės kilmės medžiagas), miškų ūkyje ir susijusiose pramonės šakose, įskaitant žuvininkystę ir akvakultūrą, dalis, taip pat biologiškai skaidi pramoninių ir buitinių atliekų dalis;
8) biomasės kuras- iš biomasės pagamintas dujinis arba skystasis kuras;
9) iškastinis kuras- dujinis arba skystasis iškastinis kuras;
10) įprastas vandens šildytuvas- vandens šildytuvas, kuriuo šiluma gaminama deginant iškastinį ir (arba) biomasės kurą ir (arba) išgaunant kaitinimo elementų elektrinės varžos Džaulio šilumą;
11) vandens šildytuvas su šilumos siurbliu- vandens šildytuvas, kuriuo šiluma gaminama naudojant aplinkos šilumą iš oro šaltinio, vandens šaltinio arba grunto šaltinio ir (arba) šilumingųjų atliekų;
12) saulės energijos vandens šildytuvas- vandens šildytuvas, turintis vieną arba daugiau saulės energijos kolektorių, saulės energijos karšto vandens talpyklas, šilumos generatorius ir galintis turėti siurblius kolektoriaus kontūre bei kitas dalis. Saulės energijos vandens šildytuvas rinkai tiekiamas kaip blokas;
13) karšto vandens talpykla- rezervuaras, kuriame laikomas vandeniui ir (arba) patalpai šildyti naudojamas karštas vanduo (su visais priedais) ir kuriame neįrengtas šilumos generatorius, tačiau gali būti vienas arba daugiau pagalbinių panardinamųjų kaitintuvų;
14) pagalbinis panardinamasis kaitintuvas- kaitinimo elementų elektrinės varžos Džaulio šilumą duodantis šildytuvas, kuris yra karšto vandens talpyklos dalis ir gamina šilumą tik tada, kai išorinis šilumos šaltinis sutrikdomas (įskaitant techninės priežiūros laikotarpiais) arba neveikia; toks šildytuvas gali būti saulės energijos karšto vandens talpyklos dalis, tiekianti šilumą, kai saulės energijos šaltinio nepakanka būtinam patogumui pagal nustatytą lygį užtikrinti;
15) energijos vandeniui šildyti vartojimo efektyvumas (ηwh )- vandens šildytuvo tiekiamos naudingosios energijos ir jos gamybai būtinos energijos santykis (%);
16) garso galios lygis (LWA )- A svertinis garso galios lygis patalpoje ir (arba) lauke (dB);
17) savaiminis nuotolis (S)- esant tam tikrai vandens ir aplinkos temperatūrai prarasta karšto vandens talpyklos šiluminė galia (W);
18) perskaičiavimo koeficientas (CC)- koeficientas, atitinkantis Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2012/27/ES (7) nurodytą apskaičiuotą 40 % ES energijos gamybos efektyvumo vidurkį. Perskaičiavimo koeficiento reikšmė yra CC = 2,5.
Papildomos II ir VI prieduose vartojamų terminų apibrėžtys pateiktos I priede.
3 straipsnis
Ekologinio projektavimo reikalavimai ir jų taikymo tvarkaraštis
1. Vandens šildytuvų ir karšto vandens talpyklų ekologinio projektavimo reikalavimai pateikti II priede.
2. Ekologinio projektavimo reikalavimai taikomi pagal šį tvarkaraštį:
a)
nuo 2015 m. rugsėjo 26 d.:
i)
vandens šildytuvai atitinka II priedo 1.1 punkto a papunkčio, 1.2, 1.3, 1.4 ir 1.6 punktų reikalavimus;
ii)
karšto vandens talpyklos atitinka II priedo 2.2 punkto reikalavimus;
b)
nuo 2017 m. rugsėjo 26 d.:
i)
vandens šildytuvai atitinka II priedo 1.1 punkto b papunkčio reikalavimus;
ii)
karšto vandens talpyklos atitinka II priedo 2.1 punkto reikalavimus;
c)
nuo 2018 m. rugsėjo 26 d.:
i)
vandens šildytuvai atitinka II priedo 1.1 punkto c papunkčio reikalavimus;
ii)
vandens šildytuvai atitinka II priedo 1.5 punkto a papunkčio reikalavimus.
3. Atitiktis ekologinio projektavimo reikalavimams nustatoma ir reikalingas skaičiavimas atliekamas pagal III ir IV prieduose išdėstytus reikalavimus.
4 straipsnis
Atitikties vertinimas
1. Direktyvos 2009/125/EB 8 straipsnio 2 dalyje nurodyta atitikties vertinimo procedūra - tai tos direktyvos IV priede nustatyta projektavimo vidaus kontrolės sistema arba V priede nustatyta valdymo sistema.
2. Atliekant atitikties vertinimą į techninius dokumentus įtraukiama šio reglamento II priedo 1.6 punkte nurodyta informacija apie gaminį.
5 straipsnis
Rinkos priežiūros tikslais taikoma patikros procedūra
Atlikdamos Direktyvos 2009/125/EB 3 straipsnio 2 dalyje nurodytus patikrinimus, kuriuos privaloma atlikti vykdant rinkos priežiūrą ir kuriais nustatoma, ar laikomasi šio reglamento II priede nustatytų reikalavimų, valstybių narių institucijos taiko šio reglamento V priede aprašytą patikros procedūrą.
6 straipsnis
Etalonai
Įsigaliojant šiam reglamentui efektyviausių rinkoje esančių vandens šildytuvų ir karšto vandens talpyklų etalonai pateikti VI priede.
7 straipsnis
Peržiūra
1. Komisija ne vėliau kaip per penkerius metus nuo šio reglamento įsigaliojimo dienos jį peržiūri atsižvelgdama į vandens šildytuvų ir karšto vandens talpyklų technologijų pažangą ir pateikia tos peržiūros rezultatus Ekologinio projektavimo konsultacijų forumui. Peržiūrint reglamentą įvertinami visų pirma šie aspektai:
a)
ar dera nustatyti ekologinio projektavimo reikalavimus, taikomus su šaldalais susijusių išmetamųjų šiltnamio efektą sukeliančių dujų išmetimui;
b)
kokio lygmens ekologinio projektavimo reikalavimai, taikomi anglies monoksido išmetimui, galėtų būti nustatyti atsižvelgiant į rengiamus matavimo metodus;
c)
ar dera nustatyti griežtesnius ekologinio projektavimo reikalavimus, susijusius su išmetamų azoto oksidų kiekiu;
d)
ar dera nustatyti ekologinio projektavimo reikalavimus, taikomus vandens šildytuvams, kurie specialiai suprojektuoti naudoti daugiausia iš biomasės gautą dujinį arba skystąjį kurą;
e)
ar pagrįsta perskaičiavimo koeficiento reikšmė;
f)
ar dera nustatyti trečiųjų šalių sertifikavimą.
2. Be to, Komisija ne vėliau kaip per trejus metus nuo šio reglamento įsigaliojimo dienos jį peržiūri atsižvelgdama į vandens šildytuvų technologijų pažangą ir pateikia tos peržiūros rezultatus Ekologinio projektavimo konsultacijų forumui. Peržiūrint reglamentą svarstoma tik tai, ar dera nustatyti skirtingus įvairių tipų vandens šildytuvų ekologinio projektavimo reikalavimus.
8 straipsnis
Pereinamojo laikotarpio nuostatos
1. Iki 2015 m. rugsėjo 26 d. valstybės narės gali leisti rinkai tiekti ir (arba) atiduoti eksploatuoti vandens šildytuvus, kurie atitinka šio reglamento priėmimo metu galiojusias nacionalines nuostatas dėl energijos vandeniui šildyti vartojimo efektyvumo ir garso galios lygio.
2. Iki 2018 m. rugsėjo 26 d. valstybės narės gali leisti rinkai tiekti ir (arba) atiduoti eksploatuoti vandens šildytuvus, kurie atitinka šio reglamento priėmimo metu galiojusias nacionalines nuostatas dėl išmetamų azoto oksidų.
3. Iki 2017 m. rugsėjo 26 d. valstybės narės gali leisti rinkai tiekti ir (arba) atiduoti eksploatuoti karšto vandens talpyklas, kurios atitinka šio reglamento priėmimo metu galiojusias nacionalines nuostatas dėl savaiminio nuostolio.
9 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2013 m. rugpjūčio 2 d.