РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 516/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 16 април 2014 година
за създаване на фонд „Убежище, миграция и интеграция“ и за изменение на Решение 2008/381/ЕО на Съвета и отмяна на решения № 573/2007/ЕО и № 575/2007/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и на Решение 2007/435/ЕО на Съвета
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 78, параграф 2 и член 79, параграфи 2 и 4 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
Целта на Съюза да представлява пространство на свобода, сигурност и правосъдие следва да бъде постигната, inter alia, чрез общи мерки, определящи рамката на политика по въпросите на убежището и имиграцията, която се основава на солидарността между държавите членки и е справедлива спрямо третите държави и техните граждани. Европейският съвет от 2 декември 2009 г. отчете, че финансовите ресурси в Съюза следва да стават все по-гъвкави и съгласувани от гледна точка както на обхвата, така и на приложимостта им, за да подпомагат развитието на политиката в областта на убежището и миграцията.
(2)
С настоящия регламент следва да се създаде фонд „Убежище, миграция и интеграция“ (наричан по-долу „фондът“) с цел да се допринесе за развитието на общата политика на Съюза в областта на убежището и имиграцията, както и за укрепването на пространството на свобода, сигурност и правосъдие, при прилагане на принципите на солидарност и поделяне на отговорностите между държавите членки и на сътрудничество с трети държави.
(3)
Фондът следва да отразява необходимостта от повече гъвкавост и опростяване, като същевременно отговаря на изискванията за предвидимост и осигурява справедливо и прозрачно разпределение на ресурсите за постигането на общите и специфичните цели, установени в настоящия регламент.
(4)
Ръководни принципи при изпълнението на фонда са ефикасността на мерките и качеството на разходите. Освен това изпълнението на фонда следва да бъде по възможно най-ефективния и достъпен начин.
(5)
Новата структура от два стълба на финансирането в областта на вътрешните работи следва да допринесе за опростяването, рационализирането, консолидирането и прозрачността на финансирането в тази област. Следва да се търсят полезни взаимодействия, съгласуваност и взаимно допълване между отделните фондове и програми, включително с цел отпускане на финансиране за общи цели. Въпреки това следва да се избягва припокриването между отделните инструменти за финансиране.
(6)
Фондът следва да създаде гъвкава рамка, която позволява на държавите членки да получават финансови ресурси по своите национални програми в подкрепа на политиките, обхванати от този фонд, в съответствие с конкретното им положение и потребности и предвид общите и специфичните цели на фонда, за които финансовата подкрепа би била най-ефективна и подходяща.
(7)
Фондът следва да изразява солидарност чрез предоставяне на финансова помощ на държавите членки. Той следва да подобри ефективното управление на миграционните потоци към Съюза в областите, в които действията на Съюза имат максимална добавена стойност, и по-специално чрез поделяне на отговорностите между държавите членки и поделяне на отговорностите и засилване на сътрудничеството с трети държави.
(8)
За да допринесат за постигането на общата цел на фонда, държавите членки следва да гарантират, че в националните им програми се включват действия в подкрепа на специфичните цели на настоящия регламент и че разпределението на ресурсите между целите осигурява възможност за постигането на тези цели. В редките случаи на държава членка, която желае да използва дерогация от минималните проценти, установени в настоящия регламент, съответната държава членка следва да представи подробна обосновка в националната си програма.
(9)
За да се гарантира еднородна и висококачествена политика в областта на убежището и да се прилагат по-високи стандарти на международна закрила, фондът следва да допринесе за ефективното функциониране на общата европейска система за убежище, която включва мерки, свързани с политиката, законодателството и изграждането на капацитет, като същевременно се работи в сътрудничество с други държави членки, агенции на Съюза и трети държави.
(10)
Целесъобразно е усилията на държавите членки във връзка с пълното и правилното прилагане на достиженията на правото на Съюза в областта на убежището да бъдат подпомагани и подобрени, и по-специално усилията за предоставяне на подходящи условия за прием на разселените лица, на кандидатите за международна закрила и на лицата, на които е предоставена международна закрила, за осигуряване на правилно определяне на статута в съответствие с Директива 2011/95/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (4), за прилагане на справедливи и ефективни процедури за предоставяне на убежище и за насърчаване на добрите практики в областта на убежището с цел да се защитят правата на лицата, търсещи международна закрила, и да се създадат условия за ефикасна работа на системите за убежище на държавите членки.
(11)
Фондът следва да предоставя подходящо подпомагане за съвместните усилия на държавите членки, насочени към установяване, споделяне и насърчаване на най-добрите практики, както и към изграждане на ефективни структури за сътрудничество с цел повишаване качеството на вземането на решения в рамките на общата европейска система за убежище.
(12)
Фондът следва да допълва и подсилва дейностите, предприемани от Европейската служба за подкрепа в областта на убежището (EASO), създадена с Регламент (ЕС) № 439/2010 на Европейския парламент и на Съвета (5), с цел да се координира практическото сътрудничество между държавите членки в областта на убежището, да се подпомогнат държавите членки, чиито системи за убежище са подложени на особено голям натиск, и да се допринесе за осъществяването на общата европейска система за убежище. Комисията може да използва предоставената от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (6) възможност да възложи на EASO изпълнението на специфични ad hoc задачи, като координацията на действия на държавите членки по презаселване в съответствие с Регламент (ЕС) № 439/2010.
(13)
Фондът следва да подпомага усилията на Съюза и на държавите членки във връзка със засилването на капацитета на държавите членки за разработване, наблюдение и оценка на политиките им в областта на убежището, предвид задълженията им съгласно съществуващото право на Съюза.
(14)
Фондът следва да подпомага усилията, полагани от държавите членки, за предоставяне на международна закрила и постигане на трайно решение на тяхна територия за бежанците и разселените лица, за които Върховният комисар на ООН за бежанците е установил, че отговарят на критериите за презаселване, като например оценката на нуждите от презаселване и прехвърлянето на съответните лица на тяхна територия, с цел да им бъде предоставен сигурен правен статут и да бъде насърчена ефективната им интеграция.
(15)
Фондът следва да осигурява подпомагане за нови подходи относно безопасния достъп до процедури за предоставяне на убежище, по-специално като го насочва към основните държави на транзитно преминаване, например програми за закрила на конкретни групи или определени процедури за разглеждане на молбите за предоставяне на убежище.
(16)
Предвид естеството на фонда той следва да може да подпомага доброволни и съгласувани между държавите членки дейности, насочени към поделяне на тежестта между тях и състоящи се в прехвърляне на лица, на които е предоставена международна закрила, и на кандидати за международна закрила, от една държава членка в друга.
(17)
Партньорствата и сътрудничеството с трети държави, целящи да се гарантира подходящо управление на наплива от хора, подаващи молби за убежище или други форми на международна закрила, са особено важен елемент от политиката на Съюза в областта на убежището. С цел да се осигури достъп до международна закрила и намиране на трайни решения на възможно най-ранен етап, включително в рамките на регионални програми за закрила, фондът следва да включва силно застъпен компонент, свързан с презаселването, на равнището на Съюза.
(18)
С оглед подобряване и засилване на процеса на интегриране в европейските общества фондът следва да улеснява законната миграция към Съюза в съответствие с икономическите и социалните нужди на държавите членки и да предвижда подготовка на процеса на интегриране още в държавата на произход на гражданите на трети държави, идващи в Съюза.
(19)
За да бъде ефикасен и да постигне най-висока добавена стойност, фондът следва да използва по-целенасочен подход, в подкрепа на съгласувани стратегии, специално създадени за насърчаване на интеграцията на граждани на трети държави на национално, местно и/или регионално равнище, където е уместно. Тези стратегии следва да се изпълняват главно от местни или регионални органи и от недържавни участници, като същевременно не се изключват националните органи, по-специално когато специфичната административна организация на държавата членка го налага или когато в дадена държава членка действията за интеграция попадат в областта на споделена компетентност между държавата и децентрализираната администрация. Изпълняващите организации следва да избират от различните мерки, които са на тяхно разположение, най-подходящите за конкретната им ситуация.
(20)
Изпълнението на фонда следва да бъде в съответствие с общите основни принципи на Съюза относно интеграцията, както са уточнени в общата програма за интеграция.
(21)
Обхватът на мерките за интегриране следва да включва и лицата, на които е предоставена международна закрила, за да се гарантира всеобхватен подход към интеграцията, при който се вземат предвид специфичните особености на тези целеви групи. Когато мерките за интегриране са съчетани с мерки по приемане, където е уместно следва да има възможност действията да обхващат и кандидати за международна закрила.
(22)
За да се гарантира последователност на позицията на Съюза по отношение на интегрирането на граждани на трети държави, действията, финансирани от този фонд, следва да са конкретни и да допълват действията, финансирани от Европейския социален фонд. В този контекст от органите на държавите членки, отговарящи за изпълнението на този фонд, следва да се изисква да установят механизми за сътрудничество и координация с органите, определени от държавите членки за целите на управлението на интервенциите на Европейския социален фонд.
(23)
От практически съображения някои действия може да се отнасят до група лица, които за по-голяма ефективност може да се разглеждат като едно цяло, без да се прави разлика между отделните членове на групата. Ето защо ще бъде подходящо да се предвиди възможност за тези държави членки, които желаят, да установят в националните си програми, че действията за интеграция може да обхващат близките роднини на гражданите от трети държави, доколкото това е необходимо за ефективното осъществяване на посочените действия. Под „близки роднини“ ще се разбират съпрузите, партньорите, както и всички лица в преки роднински връзки по низходяща или възходяща линия с гражданина на трета държава, спрямо когото са насочени действията за интеграция, които в противен случай няма да бъдат включени в обхвата на фонда.
(24)
Фондът следва да подпомага държавите членки при изготвянето на стратегии за организиране на законната миграция, които укрепват капацитета им за разработване, изпълнение, наблюдение и оценяване като цяло на всички стратегии, политики и мерки в областта на имиграцията и интеграцията на граждани на трети държави, включително правните инструменти на Съюза. Фондът следва да подпомага също така обмена на информация, най-добрите практики и сътрудничеството между различните структури на администрацията, както и сътрудничеството с други държави членки.
(25)
Съюзът следва да продължи и да разшири използването на партньорствата за мобилност като основна стратегическа, всеобхватна и дългосрочна рамка за сътрудничество при управлението на миграцията с трети държави. Фондът следва да подпомага дейности, извършвани в рамките на партньорствата за мобилност, които се осъществяват в Съюза или в трети държави и които целят задоволяване на потребностите и следване на приоритетите на Съюза, и по-специално действия, осигуряващи непрекъснатост на финансирането, които обхващат както Съюза, така и трети държави.
(26)
Целесъобразно е да продължат подпомагането и насърчаването на усилията на държавите членки за подобряване управлението на връщанията на граждани на трети държави във всичките им аспекти, с оглед на непрекъснато справедливо и ефективно прилагане на общите стандарти за връщане, по-специално както са установени в Директива 2008/115/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (7). Фондът следва да насърчава разработването на стратегии за връщане на национално равнище в рамките на концепцията за интегрирано управление на връщането на лица, както и мерки в подкрепа на ефективното им изпълнение в трети държави.
(27)
По отношение на доброволното връщане на лица, включително лица, които желаят да бъдат върнати, въпреки че не са задължени да напускат територията, следва да се предвидят стимули за връщаните лица, като например преференциално третиране под формата на засилена помощ при връщането. Този вид доброволно връщане е в интерес както на връщаните лица, така и на органите, от гледна точка на неговата икономическа ефективност. Държавите членки следва да бъдат насърчавани да отдават предпочитание на доброволното връщане.
(28)
От гледна точка на политиката обаче доброволното и принудителното връщане са свързани помежду си и имат взаимно подсилващ ефект и поради това държавите членки следва да бъдат насърчавани да подсилват взаимно допълващите се елементи на тези две форми при управлението на връщането на лица. Необходимо е да се извършват действия за извеждане, с цел да се запазят целостта на политиката на Съюза в областта на имиграцията и убежището и системите за имиграция и убежище на държавите членки. Следователно възможността за извеждане е предпоставка, за да се гарантира, че тази политика няма да бъде компрометирана и че се прилагат принципите на правовата държава, които от своя страна са от основно значение за създаването на пространство на свобода, сигурност и правосъдие. По тази причина фондът следва да подпомага действията на държавите членки за улесняване на извеждането в съответствие със стандартите, предвидени в правото на Съюза, където е приложимо, и при пълно зачитане на основните права и достойнството на връщаните лица.
(29)
Много е важно фондът да подпомага специфични мерки за връщаните лица в страната на връщане, за да може да се осигури действителното им връщане в техния град или район на произход при добри условия и да се подпомогне трайната им реинтеграция в тяхната общност.
(30)
Споразуменията на Съюза за обратно приемане са неразделна част от политиката на връщане на Съюза и представляват централен инструмент за ефикасно управление на миграционните потоци, тъй като улесняват бързото връщане на незаконните мигранти. Тези споразумения са съществен елемент от рамката за диалог и сътрудничество с трети държави на произход и на транзитно преминаване на незаконни мигранти и прилагането им в трети държави следва да бъде подпомагано в интерес на ефективните стратегии за връщане на национално равнище и на равнище Съюз.
(31)
Фондът следва да допълва и подсилва дейностите, предприемани от Европейската агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите - членки на Европейския съюз, създадена с Регламент (ЕО) № 2007/2004 на Съвета (8), сред чиито задачи е предоставяне необходимата подкрепа на държавите членки при организация на съвместни операции по връщане и определяне на най-добрите практики в областта на получаването на пътни документи и извеждането на граждани на трети държави, незаконно пребиваващи на териториите на държавите членки, както и подпомагане на държавите членки при обстоятелства, които изискват засилена техническа и оперативна помощ по външните граници, като се отчита обстоятелството, че някои ситуации могат да включват хуманитарни кризи и морски спасителни операции.
(32)
В допълнение към подпомагането за връщане на лица, предвидено в настоящия регламент, фондът следва да подпомага и други мерки за борба с незаконната имиграция или заобикалянето на съществуващите правила за законна миграция, като по този начин се запазва целостта на имиграционните системи на държавите членки.
(33)
Изпълнението на фонда следва да бъде при пълно спазване на правата и принципите, заложени в Хартата на основните права на Европейския съюз, и на основните права, залегнали в съответните международни инструменти, включително съответната съдебна практика на Европейския съд по правата на човека. Допустимите действия следва да отчитат основания на правата на човека подход към закрилата на мигранти, бежанци и лица, търсещи убежище, и по-специално следва да гарантират, че се отделя специално внимание и се осигуряват специализирани мерки за специфичното положение на уязвимите лица, по-специално жени, непридружени малолетни и непълнолетни лица и други изложени на риск малолетни и непълнолетни.
(34)
Понятията „уязвими лица“ и „членове на семейството“ са определени по различен начин в отделните актове със значение за настоящия регламент. Ето защо те следва да се разглеждат със значението си в съответния акт, като се отчита контекстът, в който са използвани. Във връзка с презаселването държавите членки, които го осъществяват, следва да провеждат тесни консултации с Върховния комисар на ООН за бежанците по отношение на понятието „членове на семейството“ при практиките им на презаселване и реалния процес на презаселване.
(35)
Мерките за трети държави или по отношение на трети държави, които се подпомагат чрез фонда, следва да се приемат така, че да се осигурява полезно взаимодействие и съгласуваност с други действия извън Съюза, получаващи подкрепа чрез инструменти на Съюза за външна помощ, както географски, така и тематични. По-специално, при изпълнението на такива действия следва да се търси пълна съгласуваност с принципите и общите цели на външната дейност и външната политика на Съюза по отношение на съответната държава или регион. Мерките не следва да имат за цел да подпомагат дейности, които са пряко насочени към развитието, и следва да допълват финансовата помощ, предоставяна чрез инструментите за външна помощ, когато това е целесъобразно. Следва да се зачита принципът за съгласуваност на политиката за развитие, изложен в точка 35 от Европейския консенсус за развитие. Важно е също така да се гарантира, че прилагането на спешната помощ е в съответствие с хуманитарната политика на Съюза, като по целесъобразност я допълва, и съблюдава хуманитарните принципи, установени в Европейския консенсус относно хуманитарна помощ.
(36)
Значителна част от наличните средства по фонда следва да бъде отпускана пропорционално на носената от всяка държава членка отговорност, изразяваща се в усилията по управлението на миграционните потоци, като се прилагат обективни критерии. За тази цел следва да се използват последните налични статистически данни на Евростат съгласно Регламент (ЕС) № 862/2007 на Европейския парламент и на Съвета (9) относно миграционните потоци, като например броят на подадените за първи път молби за убежище, броят на положителните решения за предоставяне на статут на бежанец или за предоставяне на субсидиарна закрила, броят на презаселените бежанци, броят законно пребиваващи граждани на трети държави, броят граждани на трети държави, които са получили разрешение за пребиваване, издадено от държава членка, броят на решенията за връщане, издадени от националните органи, и броят на извършените връщания.
(37)
В настоящия регламент се определя разпределянето на основните суми между държавите членки. Основната сума се състои от минимална сума и сума, изчислена въз основа на средната стойност на средствата, отпуснати на всяка държава членка за 2011 г., 2012 г. и 2013 г. по Европейския бежански фонд, създаден с Решение № 573/2007/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (10), Европейския фонд за интеграция на граждани на трети страни, създаден с Решение 2007/435/ЕО на Съвета (11) и Европейския фонд за връщане, създаден с Решение № 575/2007/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (12). Изчислението на разпределянето беше направено в съответствие с критериите за разпределяне, установени в Решение № 573/2007/ЕО, Решение 2007/435/ЕО и Решение № 575/2007/ЕО. Предвид заключенията на Европейския съвет от 7 февруари 2013 г.-8 февруари 2013 г., в които се подчертава, че следва да „се постави специален акцент върху островните общества, които са изправени пред несъразмерни предизвикателства, свързани с миграцията“, е целесъобразно да се повишат минималните суми за Кипър и Малта.
(38)
Макар да е целесъобразно отпускането на сумата за всяка държава членка да се извършва въз основа на последните налични статистически данни, част от наличните средства по фонда следва също така да бъде отпускана за изпълнението на специфични действия, които изискват съвместни усилия на държавите членки и водят до значителна добавена стойност за Съюза, както и за изпълнението на програмата на Съюза за презаселване и за прехвърлянето на лица, на които е предоставена международна закрила, от една държава членка в друга.
(39)
За тази цел с настоящия регламент следва да се създаде списък на специфичните действия, които могат да бъдат финансирани по фонда. На онези държави членки, които поемат ангажимент за изпълнението на такива действия, следва да бъдат отпускани допълнителни суми.
(40)
В контекста на постепенното създаване на програма на Съюза за презаселване, фондът следва да предоставя целенасочена помощ под формата на финансови стимули (еднократни суми) за всяко презаселено лице. Комисията, в сътрудничество с EASO и в съответствие със съответните им правомощия, следва да наблюдава ефективното прилагане на действията по презаселване, за които се предоставя подкрепа от фонда.
(41)
С оглед увеличаване на ефекта от усилията на Съюза за презаселване при предоставянето на закрила на нуждаещите се от международна закрила лица и максимално увеличаване на стратегическия ефект от презаселването чрез по-точно определяне на лицата, които най-много се нуждаят от презаселване, следва да бъдат определени общи приоритети в областта на презаселването на равнището на Съюза. Тези общи приоритети следва да се променят само ако има обоснована необходимост от това или във връзка с препоръки на Върховния комисар на ООН за бежанците и въз основа на общите категории, определени в настоящия регламент.
(42)
Като се има предвид особената уязвимост на някои категории лица, нуждаещи се от международна закрила, те следва винаги да бъдат включвани в общите приоритети на Съюза в областта на презаселването.
(43)
Предвид потребностите във връзка с презаселването, установени в общите приоритети на Съюза в областта на презаселването, е необходимо да се предоставят и допълнителни финансови стимули за презаселването на лица по отношение на специфични географски региони и националности, както и на специфични категории лица, които се презаселват, в случай че презаселването е определено като най-подходящото решение за техните специфични нужди.
(44)
С оглед засилването на солидарността и по-доброто поделяне на отговорността между държавите членки, особено по отношение на онези от тях, които са най-засегнати от потоците на търсещите убежище, подобен механизъм, основаващ се на финансови стимули, следва да се въведе и за прехвърлянето на лица, на които е предоставена международна закрила, от една държава членка в друга. Този механизъм следва да ограничи натиска върху държавите членки, които приемат по-голям брой лица, търсещи убежище, и лица, на които е предоставена международна закрила, в абсолютни или относителни стойности.
(45)
Подпомагането, предоставяно от фонда, ще бъде по-ефикасно и ще доведе до по-висока добавена стойност, ако в настоящия регламент се определят ограничен брой задължителни цели, които да се преследват с програмите, изготвяни от всяка държава членка, като се вземат предвид конкретното положение и нужди на съответната държава членка.
(46)
За засилената солидарност е важно фондът да предоставя, по целесъобразност в координация и единодействие с хуманитарната помощ, управлявана от Комисията, допълнително подпомагане за справяне с извънредни ситуации, свързани със силен миграционен натиск в държави членки или в трети държави, или в случай на масово навлизане на разселени лица съгласно Директива 2001/55/ЕО на Съвета (13), чрез отпускане на спешно подпомагане. Спешното подпомагане следва да включва и подпомагане за ad hoc хуманитарни програми за приемане, които имат за цел да се предостави право на временно пребиваване на територията на държава членка в случай на извънредна хуманитарна криза в трета държава. Въпреки това тези други хуманитарни програми за приемане не следва да засягат, нито да застрашават програмата на Съюза за презаселване, която изрично има за цел да предоставя от самото начало трайно решение за нуждаещите се от международна закрила лица, прехвърлени в Съюза от трета държава. За тази цел държавите членки не следва да имат право на допълнителни еднократни суми за лица, на които е предоставено право на временно пребиваване на територията на съответната държава членка по силата на тези други хуманитарни програми за приемане.
(47)
С настоящия регламент следва да се предвиди финансова помощ за дейностите на Европейската мрежа за миграцията, създадена с Решение 2008/381/ЕО на Съвета (14), в съответствие с нейните цели и задачи.
(48)
Ето защо Решение 2008/381/ЕО следва да бъде изменено, за да се съгласуват процедурите и да се улесни предоставянето на подходящо и своевременно финансово подпомагане за националните звена за контакт, предвидени в посоченото решение.
(49)
Като се има предвид целта на предоставянето на финансови стимули на държавите членки под формата на еднократни суми във връзка с презаселването и/или прехвърлянето на лица, на които е предоставена международна закрила, от една държава членка в друга, и тъй като те представляват малка част от действителните разходи, с настоящия регламент следва да се предвидят някои дерогации от правилата за допустимост на разходите.
(50)
С цел допълване или изменение на разпоредбите на настоящия регламент относно еднократните суми за презаселване и прехвърляне на лица, на които е предоставена международна закрила, от една държава членка в друга, и на определението за специфични действия и на общите приоритети на Съюза в областта на презаселването, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС). От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(51)
При прилагането на настоящия регламент, включително изготвянето на делегирани актове, Комисията следва да се консултира с експерти от всички държави членки.
(52)
За да се гарантират еднакви условия за изпълнение на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (15).
(53)
Финансирането от бюджета на Съюза следва да се съсредоточи върху дейности, при които интервенциите на Съюза могат да създадат допълнителна стойност в сравнение със самостоятелните действия на държавите членки. Тъй като Съюзът е в по-добра позиция от държавите членки от гледна точка на това да предостави рамка за изразяване на солидарността на Съюза при управлението на миграционните потоци, предоставяното съгласно настоящия регламент финансово подпомагане следва да допринася по-специално за укрепване на националния капацитет и на капацитета на Съюза в тази област.
(54)
Необходимо е да се увеличи максимално въздействието на финансирането от Съюза чрез мобилизиране, обединяване и привличане на публични и частни финансови ресурси.
(55)
Комисията следва да наблюдава изпълнението на фонда в съответствие с регламент (ЕС) № 514/2014 г. на Европейския парламент и на Съвета (16) с помощта на общи показатели за оценка на резултатите и въздействието. Тези показатели, включващи съответни основни параметри, следва да осигуряват минималната основа за оценка на степента на постигане на целите на фонда.
(56)
За да се отчитат постиженията на фонда, следва да се определят общи показатели по отношение на неговите специфични цели. Общите показатели не следва да засягат факултативния или задължителния характер на изпълнението на свързаните действия, както са посочени в настоящия регламент.
(57)
За целите на управлението и използването му фондът следва да представлява част от съгласувана рамка, която се състои от настоящия регламент и Регламент (ЕС) № 513/2014 г. на Европейския парламент и на Съвета (17) За целите на фонда посоченото в Регламент (ЕС) № 514/2014 г. партньорство следва да включва съответните международни организации, неправителствени организации и социални партньори. Всяка държава членка следва да отговаря за установяването на участниците в партньорството и за практическите механизми за осъществяването му.
(58)
Доколкото целта на настоящия регламент, а именно да допринесе за ефикасното управление на миграционните потоци и за изпълнението, усъвършенстването и развитието на общата политика в областта на убежището в съответствие с общата политика в областта на убежището, субсидиарната закрила и временната закрила и общата политика в областта на имиграцията, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки, а може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз (ДЕС). В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тази цел.
(59)
Съгласно членове 8 и 10 от ДФЕС фондът следва да отчита систематичното включване на принципите за равенство между жените и мъжете и за борба с дискриминацията.
(60)
Решения № 573/2007/ЕО, № 575/2007/ЕО и 2007/435/ЕО следва да бъдат отменени, като се спазват преходните разпоредби, предвидени в настоящия регламент.
(61)
В съответствие с член 3 от Протокол № 21 относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие, приложен към ДЕС и към ДФЕС, и без да се засяга член 4 от посочения протокол, тези държави членки са нотифицирали желанието си да участват в приемането и прилагането на настоящия регламент.
(62)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 22 относно позицията на Дания, приложен към ДЕС и към ДФЕС, Дания не участва в приемането на настоящия регламент и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане.
(63)
Целесъобразно е срокът на прилагане на настоящия регламент да бъде съобразен с този на Регламент (ЕС, Евратом)) № 1311/2013 г. (18) на Съвета*. Поради това настоящият регламент следва да се прилага от 1 януари 2014 г.,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет и обхват
1. С настоящия регламент се създава фонд „Убежище, миграция и интеграция“ („фондът“) за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
2. С настоящия регламент се определят:
а)
целите на финансовото подпомагане и допустимите действия;
б)
общата рамка за изпълнението на допустимите действия;
в)
наличните финансови средства и тяхното разпределение;
г)
принципите и механизмът за установяване на общи приоритети на Съюза в областта на презаселването; и
д)
финансовата помощ за дейностите на Европейската мрежа за миграцията.
3. С настоящия регламент се предвижда прилагането на правилата, установени в Регламент (ЕС) № 514/2014 г., без да се засяга член 4 от настоящия регламент.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„презаселване“ означава процес, при който по искане на Върховния комисар на ООН за бежанците, мотивирано от потребността на дадено лице от международна закрила, граждани на трети държави биват прехвърлени от трета държава и се установяват в държава членка, в която се разрешава пребиваването им с един от следните статути:
i)
„статут на бежанец“ по смисъла на член 2, буква д) от Директива 2011/95/ЕС;
ii)
„статут на субсидиарна закрила“ по смисъла на член 2, буква ж) от Директива 2011/95/ЕС, или
iii)
всеки друг статут, който по силата на националното право и правото на Съюза осигурява подобни права и предимства като статутите, посочени в подточки i) и ii);
б)
„други хуманитарни програми за приемане“ означава ad hoc процес, в рамките на който държава членка допуска определен брой граждани на трета държава да остават временно на нейна територия, с цел да им предостави закрила при извънредни хуманитарни кризи следствие на политически събития или конфликти;
в)
„международна закрила“ означава статут на бежанец и статут на субсидиарна закрила по смисъла на Директива 2011/95/ЕС;
г)
„връщане“ означава процес на връщане на гражданин на трета държава - при доброволно или принудително изпълнение на задължение за връщане, както е определено в член 3 от Директива 2008/115/ЕО;
д)
„гражданин на трета държава“ означава всяко лице, което не е гражданин на Съюза по смисъла на член 20, параграф 1 от ДФЕС. Позоваването на граждани на трети държави се приема, че включва лицата без гражданство и лицата с неопределено гражданство;
е)
„извеждане“ е принудителното изпълнение на задължението за връщане и по-специално физическото транспортиране извън държавата членка, както е определено в член 3 от Директива 2008/115/ЕО;
ж)
„доброволно напускане“ е изпълнение на задължението за връщане в срока, определен за тази цел в решението за връщане, както е определено в член 3 от Директива 2008/115/ЕО;
з)
„непридружено малолетно или непълнолетно лице“ означава гражданин на трета държава възраст под 18 години, който влиза или е влязъл на територията на държава членка, непридружен от пълнолетно лице, което да носи отговорност за него по закон или съгласно националните практики на съответната държава членка, докато грижата за него не бъде реално поета от такова лице; включват се и малолетни или непълнолетни лица, които са оставени непридружени след влизането им на територията на държавите членки;
и)
„уязвимо лице“ означава всеки гражданин на трета държава, който съответства на определението съгласно правото на Съюза в областта на политиката, към която се отнася действието, подпомагано от фонда;
й)
„член на семейството“ означава всеки гражданин на трета държава, който съответства на определението съгласно правото на Съюза в областта на политиката, към която се отнася действието, подпомагано от фонда;
к)
„извънредна ситуация“ означава ситуация, която е резултат от:
i)
силен миграционен натиск в една или повече държави членки, характеризиращ се с голям и несъразмерен приток на граждани на трети държави, който създава сериозни и неотложни проблеми за съоръженията за прием и местата за задържане, за системите и за процедурите за убежище,
ii)
прилагане на механизми за временна закрила по смисъла на Директива 2001/55/ЕО, или
iii)
силен миграционен натиск в трети държави, където бежанци са блокирани вследствие на политически събития или конфликти.
Член 3
Цели
1. Общата цел на фонда е да допринася за ефикасното управление на миграционните потоци и за изпълнението, усъвършенстването и развитието на общата политика в областта на убежището, субсидиарната закрила и временната закрила и на общата имиграционна политика при пълно зачитане на правата и принципите, залегнали в Хартата на основните права на Европейския съюз.
2. В рамките на общата цел, фондът допринася за постигането на следните общи специфични цели:
а)
укрепване и развиване на всички аспекти на общата европейска система за убежище, включително нейното външно измерение;
б)
подпомагане на законната миграция към държавите членки в съответствие с техните икономически и социални нужди, например нуждите на пазара на труда, като същевременно се запазва целостта на имиграционните системи на държавите членки, както и насърчаване на ефективната интеграция на гражданите на трети държави;
в)
насърчаване на справедливи и ефективни стратегии за връщане в държавите членки, които допринасят за борбата с незаконната имиграция, като се обръща особено внимание на трайния характер на връщането и на действителното обратно приемане в страните на произход и транзитно преминаване;
г)
засилване на солидарността и на поделянето на отговорностите между държавите членки, по-специално по отношение на онези от тях, които са най-засегнати от потоците мигранти и търсещи убежище, включително чрез практическо сътрудничество.
Постигането на специфичните цели на този фонд се оценява в съответствие с член 55, параграф 2 от регламент (ЕС) № 514/2014 г., като се използват общите показатели, посочени в приложение IV към настоящия регламент, и специфичните програмни показатели, включени в националните програми.
3. Мерките, предприети с цел изпълнение на посочените в параграфи 1 и 2 цели, изцяло съответстват на мерките, подкрепяни чрез инструменти за външно финансиране на Съюза, и на принципите и общите цели на външната дейност на Съюза.
4. Постигането на целите, посочени в параграфи 1 и 2 от настоящия член, се извършва при отчитане на принципите и целите на хуманитарната политика на Съюза. Съгласуваността с мерките, финансирани чрез инструменти за външно финансиране на Съюза, се осигурява в съответствие с член 24.
Член 4
Партньорство
За целите на фонда посоченото в член 12 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. партньорство включва съответните международни организации, неправителствени организации и социални партньори.
ГЛАВА II
ОБЩА ЕВРОПЕЙСКА СИСТЕМА ЗА УБЕЖИЩЕ
Член 5
Системи за приемане и убежище
1. В рамките на специфичната цел, предвидена в член 3, параграф 2, първа алинея, буква а) от настоящия регламент, с оглед на резултата от диалога по въпросите на политиката, установен в член 13 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. и в съответствие с целите на националните програми, предвидени в член 19 от настоящия регламент, фондът подпомага действия, насочени към една или повече от следните категории граждани на трети държави:
а)
лица, които имат статут на бежанци или статут на субсидиарна закрила по смисъла на Директива 2011/95/ЕС;
б)
лица, които са подали молба за една от формите на международна закрила, посочени в буква а), но още не са получили окончателно решение;
в)
лица, които се ползват от временна закрила по смисъла на Директива 2011/55/ЕО;
г)
лица, които са в процес на презаселване или прехвърляне от държава членка или са били презаселени или прехвърлени.
По отношение на условията за приемане и процедурите за предоставяне на убежище фондът подкрепя по-специално следните действия, насочени към категориите лица, посочени в първа алинея от настоящия параграф:
а)
предоставянето на материална помощ, включително помощ на границата, образование, обучение, помощни услуги, здравеопазване и психологически грижи;
б)
предоставянето на помощни услуги като писмен и устен превод, образование, обучение, включително езиково обучение, и други инициативи, съответстващи на статута на въпросното лице;
в)
създаването и усъвършенстването на административни структури, системи и обучение за персонала и съответните органи, за да се осигури на лицата, търсещи убежище, ефективен и лесен достъп до процедурите за предоставяне на убежище и ефикасни и висококачествени процедури за предоставяне на убежище, по-специално където е необходимо с оглед развитието на достиженията на правото Съюза;
г)
социалното подпомагане, предоставяне на информация или помощ във връзка с административни и/или съдебни формалности, както и информация или консултации относно възможния изход от процедурата по предоставяне на убежище, включително относно аспекти като процедурите за връщане;
д)
предоставянето на правна помощ и представителство;
е)
определянето на уязвимите групи и конкретна помощ за уязвимите лица, по-специално в съответствие с букви а)-д);
ж)
създаването, разработването и подобряването на алтернативни мерки на задържането.
Когато се смята за уместно и когато националната програма на дадената държава членка го предвижда, фондът може да подпомага свързани с интеграцията мерки, като мерките по член 9, параграф 1, във връзка с приемането на лицата, посочени в първа алинея от настоящия параграф.
2. В рамките на специфичната цел, определена в член 3, параграф 2, първа алинея, буква а), и в съответствие с целите на националните програми, определени в член 19, по отношение на инфраструктурата за настаняване и системите за приемане фондът подпомага по-специално следните действия:
а)
подобряването и поддръжката на съществуващите инфраструктури и услуги за настаняване;
б)
укрепването и подобряването на административните структури и системи;
в)
предоставянето на информация на местните общности;
г)
обучение за служителите на органите, включително местните органи, които ще бъдат в контакт с посочените в параграф 1 лица във връзка с приемането им;
д)
изграждането, управлението и развитието на нови инфраструктури и услуги за настаняване, както и на административни структури и системи, по-специално където е необходимо с цел посрещане на структурните нужди на държавите членки.
3. В рамките на специфичните цели, предвидени в член 3, параграф 2, първа алинея, букви а) и г), и в съответствие с целите на националните програми, определени в член 19, фондът подпомага и действия, подобни на изброените в параграф 1 от настоящия член, когато тези действия са свързани с лица, временно пребиваващи:
-
в центрове за транзит и обработка на досиетата на бежанци, по-специално за да подпомага дейности по презаселване в сътрудничество с Върховния комисар на ООН за бежанците, или
-
на територията на държава членка в контекста на други хуманитарни програми за приемане.
Член 6
Капацитет на държавите членки за разработване, наблюдение и оценка на политиките и процедурите им за предоставяне на убежище
В рамките на специфичната цел, предвидена в член 3, параграф 2, първа алинея, буква а) от настоящия регламент, с оглед на резултата от диалога по въпросите на политиката, установен в член 13 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. и в съответствие с целите на националните програми, определени в член 19 от настоящия регламент, по отношение на действията за увеличаване на капацитета на държавите членки да разработват, наблюдават и оценяват политиките и процедурите си за предоставяне на убежище, фондът подпомага по-специално следните действия:
а)
действия за увеличаване капацитета на държавите членки - включително във връзка с механизма за ранно предупреждение, подготвеност и управление на кризи, установен в Регламент (ЕС) № 604/2013 на Европейския парламент и на Съвета (19) - за събиране, анализиране и разпространение на качествени и количествени данни и статистическа информация относно процедурите за предоставяне на убежище, възможностите за приемане, действията по презаселване и прехвърляне на лица, подали молби и/или получили международна закрила, от една държава членка в друга;
б)
действия за увеличаване капацитета на държавите членки за събиране, анализиране и разпространение на информация относно страната на произход;
в)
действия, които допринасят пряко за оценяването на политиките за предоставяне на убежище, като например оценки на въздействието на национално равнище, проучвания сред целевите групи и други заинтересовани страни, разработване на показатели и сравнителни критерии.
Член 7
Презаселване, прехвърляне на лица, подали молби или получили международна закрила, и друг вид ad hoc приемане по хуманитарни съображения
1. В рамките на специфичната цел, предвидена в член 3, параграф 2, първа алинея, букви а) и г) от настоящия регламент, с оглед на резултата от диалога по въпросите на политиката, предвиден в член 13 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г., и в съответствие с целите на националните програми, определени в член 19 от настоящия регламент, фондът подпомага по-специално следните действия във връзка с презаселването на всеки гражданин на трета държава, който е в процес на презаселване или е бил презаселен в държава членка, и във връзка с други хуманитарни програми за приемане:
а)
въвеждане и разработване на национални програми и стратегии за презаселване и на други хуманитарни програми за приемане, включително анализ на потребностите, подобряване на показателите и оценка;
б)
изграждане на подходяща инфраструктура и услуги, за да се гарантира безпрепятственото и ефективно осъществяване на действията по презаселване и на действията във връзка с други хуманитарни програми за приемане, включително езикова помощ;
в)
изграждане на структури и системи и въвеждане на обучение за персонала във връзка с провеждане на мисии в трети държави и/или в други държави членки, провеждане на интервюта, медицински прегледи и проучвания с оглед на сигурността;
г)
оценяване от компетентните органи на държавите членки на потенциални случаи за презаселване и/или случаи за друг вид приемане по хуманитарни съображения, например провеждане на мисии в третата държава, интервюта, медицински прегледи и проучвания с оглед на сигурността;
д)
оценка на здравословното състояние и лечение преди заминаването, мерки за материално подпомагане преди заминаването, мерки за предоставяне на информация и за интеграция преди заминаването, организация на пътуването, включително осигуряване на придружаване от медицински персонал;
е)
предоставяне на информация и помощ при пристигането или малко след това, включително услуги за устен превод;
ж)
действия, целящи да се пристъпи към събиране на семейството на лицата, които са в процес на презаселване в държава членка;
з)
укрепване на инфраструктурата и услугите, свързани с миграцията и убежището, в държавите, определени да изпълняват регионални програми за закрила;
и)
създаване на условия, водещи до интеграция, автономия и независимост на презаселените бежанци в дългосрочен план.
2. В рамките на специфичната цел, предвидена в член 3, параграф 2, първа алинея, буква г) от настоящия регламент, с оглед на резултата от диалога по въпросите на политиката, установен в член 13 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. и в съответствие с целите на националните програми, определени в член 19 от настоящия регламент, фондът подпомага и действия, подобни на изброените в параграф 1 от настоящия член, когато се приема, че те са подходящи с оглед на развитието на политиката в периода на използване на средствата от фонда или когато това е предвидено в националната програма на дадена държава членка, и когато те са свързани с прехвърлянето на лица, подали молби и/или получили международна закрила. Тези действия се извършват със съгласието на въпросните лица от държавата членка, която им е предоставила международна закрила или отговаря за разглеждането на молбите им, в друга заинтересована държава членка, където ще им бъде предоставена равностойна закрила или молбите им за международна закрила ще бъдат разгледани.
ГЛАВА III
ИНТЕГРИРАНЕ НА ГРАЖДАНИ НА ТРЕТИ ДЪРЖАВИ И ЗАКОННА МИГРАЦИЯ
Член 8
Имиграция и мерки преди заминаване
В рамките на специфичната цел, предвидена в член 3, параграф 2, първа алинея, буква б) от настоящия регламент, с оглед на резултата от диалога по въпросите на политиката, установен в член 13 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. и в съответствие с целите на националните програми, определени в член 19 от настоящия регламент, фондът подпомага действия, които се провеждат в трета държава и са насочени към граждани на трети държави, които изпълняват специфичните мерки, предхождащи заминаването, и/или условията, посочени в националното право и съответстващи на правото на Съюза, където е приложимо, включително относно способността им да се интегрират в обществото на дадена държава членка. В този контекст фондът подпомага по-специално следните действия:
а)
разработване на информационни пакети и кампании за повишаване на осведомеността и насърчаване на междукултурния диалог, включително посредством лесни за използване комуникационни и информационни технологии и уебсайтове;
б)
оценка на уменията и квалификациите, както и засилване на прозрачността и съпоставимостта на уменията и квалификациите в трета държава с тези в дадена държава членка;
в)
обучение за увеличаване на пригодността на заетост в държава членка;
г)
провеждане на подробни курсове за гражданска култура и езиково обучение;
д)
помощ във връзка с молби за събиране на семейството по смисъла на Директива 2003/86/ЕО на Съвета (20).
Член 9
Мерки за интеграция
1. В рамките на специфичната цел, предвидена в член 3, параграф 2, първа алинея, буква б) от настоящия регламент, с оглед на резултата от диалога по въпросите на политиката, установен в член 13 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. и в съответствие с целите на националните програми, определени в член 19 от настоящия регламент, фондът подпомага действия, които се провеждат в рамките на съгласувани стратегии, при отчитане на нуждите от интеграция на граждани на трети държави на местно и/или регионално равнище. В този контекст фондът подпомага по-специално следните действия, насочени към граждани на трети държави, които пребивават законно в държава членка или, където е приложимо, които са в процес на придобиване на право на законно пребиваване в държава членка:
а)
създаване и разработване на такива стратегии за интеграция с участието на местни или регионални заинтересовани страни, когато е целесъобразно, включително анализ на потребностите, подобряване на показателите за интеграция и оценка, включително оценка от страна на участниците, за да се установят най-добрите практики;
б)
предоставяне на съвети и подпомагане в области като жилищно настаняване, средства за издръжка, административни и правни насоки, здравни, психологически и социални грижи, грижи за децата и събиране на семейството;
в)
действия за запознаване на граждани на трети държави с приемащото общество, действия, позволяващи на тези граждани да се адаптират към него, действия за информиране на тези граждани за техните права и задължения, както и за предоставяне на възможност за участие в гражданския и културния живот и за споделяне на ценностите, заложени в Хартата на основните права на Европейския съюз;
г)
мерки, насочени към образованието и обучението, включително езиково обучение и подготвителни действия за улесняване на достъпа до пазара на труда;
д)
действия, насочени към насърчаване на самоутвърждаването и предоставяне на възможност за самоиздръжка на граждани на трети държави;
е)
действия за насърчаване на пълноценните контакти и конструктивния диалог между гражданите на трети държави и приемащото общество и действия за насърчаване на приемането им от приемащото общество, включително чрез участие на медиите;
ж)
действия, насърчаващи както равните възможности за достъп, така и равните условия по отношение на резултатите от взаимодействието на гражданите на трети държави с публични и частни служби, включително адаптиране на тези служби за работа с граждани на трети държави;
з)
изграждане на капацитет на бенефициерите, определени в член 2, буква ж) от Регламент (ЕС) № 514/2014 г., включително чрез обмен на опит и най-добри практики и работа в мрежа.
2. Посочените в параграф 1 действия отчитат, когато е необходимо, специфичните нужди на различните категории граждани на трети държави, включително лицата, на които е предоставена международна закрила, презаселените или прехвърлените лица и в особена степен уязвимите лица.
3. В националните програми може да се предвиди възможността в посочените в параграф 1 действия да се включват близките роднини на лицата от целевата група, посочена в същия параграф, доколкото това е необходимо за ефективното осъществяване на тези действия.
4. За целите на програмирането и изпълнението на действията по параграф 1 от настоящия член, партньорството, посочено в член 12 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г., включва органи, определени от държавите членки за целите на управлението на интервенциите на Европейския социален фонд.
Член 10
Практическо сътрудничество и мерки за изграждане на капацитет
В рамките на специфичната цел, предвидена в член 3, параграф 2, първа алинея, буква б) от настоящия регламент, с оглед на резултата от диалога по въпросите на политиката, установен в член 13 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. и в съответствие с целите на националните програми, определени в член 19 от настоящия регламент, фондът подпомага действия, насочени към едно или повече от следните:
а)
изграждане на стратегии за насърчаване на законната миграция с цел улесняване разработването и прилагането на гъвкави процедури за приемане;
б)
подпомагане на сътрудничеството между агенциите за набиране на персонал на трети държави на службите по заетостта и имиграционните служби в държавите членки, както и подпомагане на държавите членки при изпълнение от тяхна страна на правото на Съюза в областта на миграцията, чрез процеси на консултиране със съответните заинтересовани страни и експертни становища или обмен на информация относно подходи, които са насочени към конкретни националности или категории граждани на трети държави, като се съблюдават нуждите на пазарите на труда;
в)
засилване на капацитета на държавите членки за разработване, прилагане, наблюдение и оценка на имиграционните им стратегии, политики и мерки на различните нива и служби в администрациите, и по-специално засилване на капацитета им за събиране, анализиране и разпространяване на подробни и систематични данни и статистическа информация за миграционните потоци и процедурите в областта на миграцията и за разрешенията за пребиваване и разработването на инструменти за наблюдение, схеми за оценка, показатели и критерии за измерване на постиженията на тези стратегии;
г)
обучение на бенефициерите, определени в член 2, буква ж) от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. и персонала, предоставящ обществени и частни услуги, включително образователните институции, насърчаване на обмена на опит и най-добри практики, сътрудничеството, изграждането на мрежи и междукултурен капацитет, както и подобряване качеството на предоставяните услуги;
д)
изграждане на устойчиви организационни структури за интеграция и управление на многообразието, по-специално чрез сътрудничество между различните заинтересовани страни, позволяващо на длъжностни лица от различни нива на националните администрации бързо да получават информация за опита и най-добрите практики на други места и ако е възможно, обединяване на ресурсите на компетентните органи, както и на държавни и неправителствени органи с цел по-ефективно предоставяне на услуги на гражданите на трети държави, наред с другото, чрез обслужване на едно гише (т.е. координирани центрове за подпомагане на интеграцията);
е)
допринасяне за динамичен двустранен процес на взаимодействие, на който се основават стратегиите за интеграция на местно и регионално равнище, чрез разработване на платформи за консултации на граждани на трети държави, обмен на информация между заинтересованите участници и платформи за междукултурен и религиозен диалог между общностите на гражданите на трети държави, между тези общности и приемащото общество и/или между тези общности и органите, определящи политиката или вземащи решения;
ж)
действия за насърчаване и засилване на практическото сътрудничество между компетентните органи на държавите членки с акцент, inter alia, върху обмена на информация, най-добри практики и стратегии и разработването и осъществяването на съвместни действия, включително с цел да се запази надеждността на имиграционните системи на държавите членки.
ГЛАВА IV
ВРЪЩАНЕ
Член 11
Мерки, съпътстващи процедурите за връщане
В рамките на специфичната цел, предвидена в член 3, параграф 2, първа алинея, буква в) от настоящия регламент, с оглед на резултата от диалога по въпросите на политиката, установен в член 13 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. и в съответствие с целите на националните програми, определени в член 19 от настоящия регламент, по отношение на мерките, съпътстващи процедурите за връщане, средствата от фонда се насочват към една или повече от следните категории граждани на трети държави:
а)
граждани на трети държави, които все още не са получили окончателно отрицателно решение във връзка с молбите им за престой, законно пребиваване и/или международна закрила в дадена държава членка и които могат да решат да се възползват от доброволното връщане;
б)
граждани на трети държави, които се ползват от право на престой, законно пребиваване и/или от международна закрила по смисъла на Директива 2011/95/ЕС или временна закрила по смисъла на Директива 2001/55/ЕО в държава членка и които са решили да се възползват от доброволното връщане;
в)
граждани на трети държави, които се намират в държава членка, но не отговарят или са престанали да отговарят на изискванията за влизане и/или престой в държавата членка, включително тези граждани на трети държави, чието извеждане е било отложено съгласно член 9 и член 14, параграф 1 от Директива 2008/115/ЕО.
В този контекст фондът подкрепя по-специално следните действия, насочени към категориите лица, посочени в първа алинея:
а)
въвеждане, разработване и подобряване на алтернативни мерки на задържането;
б)
социално подпомагане, предоставяне на информация или помощ във връзка с административни и/или съдебни формалности, както и предоставяне на информация или консултации;
в)
предоставяне на правна и езикова помощ;
г)
специална помощ за уязвимите лица;
д)
създаване и подобряване на независими и ефективни системи за наблюдение на принудителното връщане, както е предвидено в член 8, параграф 6 от Директива 2008/115/ЕО;
е)
изграждане, поддръжка и подобряване на инфраструктурата, услугите и условията, свързани с настаняването, приемането или задържането;
ж)
изграждане на административни структури и системи, включително инструменти на информационните технологии;
з)
обучение на персонала, с цел да се осигурят безпрепятствено протичащи и ефективни процедури на връщане, включително тяхното управление и изпълнение.
Член 12
Мерки в областта на връщането
В рамките на специфичната цел, предвидена в член 3, параграф 2, буква в) от настоящия регламент, с оглед на резултата от диалога по въпросите на политиката, предвиден в член 13 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. и в съответствие с целите на националните програми, определени в член 19 от настоящия регламент, по отношение на мерките в областта на връщането фондът подпомага действия, насочени към лицата, посочени в член 11 от настоящия регламент. В този контекст фондът подпомага по-специално следните действия:
а)
мерките, необходими за подготовката на операции за връщане, като мерки за установяване на самоличността на граждани на трети държави, издаване на документи за пътуване и издирване на семейството;
б)
сътрудничество с консулските власти и имиграционните служби на трети държави с оглед получаването на документи за пътуване, улесняване на репатрирането и осигуряване на обратно приемане;
в)
мерки за подпомагане на доброволното връщане, включително медицински прегледи и помощ, организиране на пътуването, финансова помощ и консултации и подпомагане преди и след връщането;
г)
операции по извеждане и свързани с това мерки в съответствие с установените в правото на Съюза стандарти, с изключение на технически средства за налагане на принудителни мерки;
д)
мерки за даване ход на процеса на реинтегриране с цел постигане на личностно развитие на връщаното лице, като парични стимули, обучение, помощ при настаняване и наемане на работа и подпомагане при започване на икономическа дейност;
е)
съоръжения и услуги в трети държави, гарантиращи подходящо временно настаняване и приемане при пристигане;
ж)
специална помощ за уязвимите лица.
Член 13
Практическо сътрудничество и мерки за изграждане на капацитет
В рамките на специфичната цел, предвидена в член 3, параграф 2, първа алинея, буква в) от настоящия регламент, с оглед на резултата от диалога по въпросите на политиката, установен в член 13 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. и в съответствие с целите на националните програми, определени в член 19 от настоящия регламент, по отношение на практическото сътрудничество и мерките за изграждане на капацитет фондът подпомага по-специално следните действия:
а)
действия за насърчаване, развиване и засилване на оперативното сътрудничество и обмена на информация между службите, отговарящи за връщането, и другите органи на държавите членки, участващи във връщането, включително що се отнася до сътрудничеството с консулските власти и имиграционните служби на трети държави и съвместните операции за връщане;
б)
действия за подпомагане на сътрудничеството между трети държави и службите на държавите членки, отговарящи за връщането, включително мерки, целящи укрепване на капацитета на третите държави за провеждане на дейности по обратно приемане и реинтегриране, по-специално в рамките на споразумения за обратно приемане;
в)
действия за подобряване на капацитета за разработване на ефективни и устойчиви политики в областта на връщането, по-специално чрез обмен на информация относно ситуацията в страните на връщане, най-добри практики, обмен на опит и обединяване на ресурсите на държавите членки;
г)
действия за подобряване на капацитета за събиране, анализиране и разпространяване на подробни и систематични данни и статистическа информация относно процедурите и мерките в областта на връщането, капацитета за приемане и задържане, принудителното и доброволното връщане, наблюдението и реинтеграцията;
д)
действия, които допринасят пряко за оценяването на политиките в областта на връщането, като например оценки на въздействието на национално равнище, проучвания сред целевите групи, разработването на показатели и критерии за съпоставяне на постигнатите резултати;
е)
информационни мерки и кампании в трети държави, насочени към повишаване на осведомеността за подходящите канали за законна имиграция и за рисковете на незаконната имиграция.
ГЛАВА V
ФИНАНСОВА РАМКА И РАМКА ЗА ПРИЛАГАНЕ
Член 14
Общи средства и изпълнение
1. Общите средства за изпълнението на настоящия регламент се определят на 3 137 млн. евро по текущи цени.
2. Годишните бюджетни кредити за фонда се отпускат от Европейския парламент и Съвета при спазване на многогодишната финансовата рамка.
3. Общите средства се използват за:
а)
национални програми, в съответствие с член 19;
б)
действия на Съюза, в съответствие с член 20;
в)
спешно подпомагане, в съответствие с член 21;
г)
Европейската мрежа за миграцията, в съответствие с член 22;
д)
техническа помощ, в съответствие с член 23.
4. Отпуснатият съгласно настоящия регламент бюджет за действия на Съюза, посочени в член 20 от настоящия регламент, за спешно подпомагане, посочено в член 21 от настоящия регламент, за Европейската мрежа за миграцията, посочена в член 22 от настоящия регламент, и за техническа помощ, посочена в член 23 от настоящия регламент, се изпълнява при пряко управление в съответствие с член 58, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 и непряко управление в съответствие с член 58, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012. Отпуснатият бюджет за национални програми, посочени в член 19 от настоящия регламент, се изпълнява при споделено управление в съответствие с член 58, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
5. Комисията продължава да носи отговорност за изпълнението на бюджета на Съюза в съответствие с член 317 от ДФЕС и информира Европейския парламент и Съвета относно операциите, извършвани от образувания, различни от държавите членки.
6. Без да се засягат правомощията на Европейския парламент и на Съвета, основният референтен финансов пакет се използва индикативно, както следва:
а)
2 752 млн. евро за националните програми на държавите членки;
б)
385 млн. евро за действия на Съюза, спешно подпомагане, Европейската мрежа за миграцията и техническа помощ от страна на Комисията, от които поне 30 % се използват за действия на Съюза и Европейската мрежа за миграцията.
Член 15
Средства за допустими действия в държавите членки
1. На държавите членки се отпуска сумата от 2 752 млн. евро индикативно, както следва:
а)
2 392 млн. евро се отпускат съгласно посоченото в приложение I. Държавите членки отделят най-малко 20 % от тези средства за специфичната цел, посочена в член 3, параграф 2, първа алинея, буква а), и най-малко 20 % за специфичната цел, посочена в член 3, параграф 2, първа алинея, буква б). Държавите членки могат да се отклоняват от тези минимални проценти само ако в националните програми бъде включена подробна обосновка защо отделянето на средства под това равнище не застрашава постигането на дадената цел. По отношение на специфичната цел, посочена в член 3, параграф 2, първа алинея, буква а), тези държави членки със структурни проблеми в областта на настаняването, инфраструктурата и услугите не определят равнище по-ниско от минималния процент, установен в настоящия регламент.
б)
360 млн. евро се отпускат въз основа на механизма за разпределение, за специфичните действия, посочени в член 16, за програмата на Съюза за презаселване, посочена в член 17, и за прехвърлянето на лица, на които е предоставена международна закрила, от една държава членка в друга, посочено в член 18.
2. Със сумата, посочена в параграф 1, буква б), се подпомагат:
а)
специфичните действия, изброени в приложение II,
б)
програмата на Съюза за презаселване съгласно член 17 и/или прехвърлянето на лица, на които е предоставена международна закрила, от една държава членка в друга съгласно член 18.
3. В случай че остане налична сума по параграф 1, буква б) от настоящия член или че е налична друга сума, тя се разпределя в рамките на междинния преглед, предвиден в член 15 от регламент (ЕС) № 514/2014 г., пропорционално на основните суми за националните програми, установени в приложение I към настоящия регламент.
Член 16
Средства за специфични действия
1. На държавите членки може да бъде отпусната допълнителна сума, съгласно член 15, параграф 2, буква а), при условие че тя е заделена като такава в програмата и че се използва за изпълнение на специфичните действия, изброени в приложение II.
2. За да се вземат предвид нови развития в областта на политиката, на Комисията се предоставят правомощията да приема делегирани актове в съответствие с член 26 от настоящия член с цел преработване на приложение II във връзка с междинния преглед, посочен в член 15 от регламент(ЕС) № 514/2014 г. Въз основа на преработения списък на специфичните действия държавите членки могат да получат допълнителна сума, както е предвидено в параграф 1 от настоящия член, при условие че има налични средства.
3. Допълнителните суми, посочени в параграфи 1 и 2 от настоящия член, се отпускат на държавите членки с индивидуалните решения за финансиране, с които се одобряват или преработват националните им програми, в рамките на междинния преглед съгласно предвидената процедура в членове 14 и 15 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. Тези суми се използват единствено за изпълнението на специфичните действия, посочени в приложение II към настоящия регламент.
Член 17
Средства за програмата на Съюза за презаселване
1. В допълнение към отпуснатата им сума, изчислена в съответствие с член 15, параграф 1, буква а), държавите членки получават на всеки две години допълнителна сума в съответствие с член 15, параграф 2, буква б), която се базира на еднократна сума в размер на 6 000 евро за всяко презаселено лице.
2. Посочената в параграф 1 еднократна сума се увеличава на 10 000 евро за всяко лице, което е презаселено в съответствие с общите приоритети на Съюза в областта на презаселването, определени съгласно параграф 3 и изброени в приложение III, и за всяко уязвимо лице съгласно посоченото в параграф 5.
3. Общите приоритети на Съюза в областта на презаселването се основават на следните общи категории лица:
а)
лица от държава или регион, определен(а) за прилагане на регионална програма за закрила;
б)
лица от държава или регион, посочен(а) в прогнозите на Върховния комисар на ООН за бежанците по отношение на презаселването, където общите действия на Съюза биха имали значително въздействие за посрещане на нуждите от закрила;
в)
лица от определена категория, отговарящи на критериите на Върховния комисар на ООН за бежанците по отношение на презаселването.
4. На Комисията се предоставят правомощия да приема делегирани актове в съответствие с член 26 във връзка с изменението на приложение III, въз основа на посочените в параграф 3 от настоящия член общи категории, когато има обоснована необходимост от това или във връзка с препоръки на Върховния комисар на ООН за бежанците.
5. Следните групи уязвими лица също отговарят на изискванията за получаване на еднократната сума, предвидена в параграф 2:
а)
жени и деца, изложени на риск,
б)
непридружени малолетни и непълнолетни лица,
в)
лица с медицински нужди, на които може да се намери решение само чрез презаселване,
г)
лица, нуждаещи се от неотложно или спешно презаселване поради необходимост от правна или физическа закрила, включително жертви на насилие или изтезания.
6. Когато държава членка презаселва дадено лице, което попада в повече от една от категориите, посочени в параграфи 1 и 2, тя получава еднократната сума за това лице само веднъж.
7. По целесъобразност държавите членки може да имат право да получат еднократни суми за членовете на семейството на лицата, посочени в параграфи 1, 3 и 5, при условие че тези членове на семейството са били презаселени в съответствие с настоящия регламент.
8. Чрез актове за изпълнение Комисията определя сроковете и другите условия за изпълнение, свързани с механизма за отпускане на средства за програмата на Съюза за презаселване. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 27, параграф 2.
9. Допълнителните суми, посочени в параграфи 1 и 2 от настоящия член, се отпускат на държавите членки на всеки две години, като първият път това се прави с индивидуалните решения за финансиране, с които се одобряват националните им програми, в съответствие с процедурата, предвидена в член 14 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г., а по-късно - с решение за финансиране, което се прилага към решението за одобряване на националната програма. Тези суми не се прехвърлят към други действия по националната програма.
10. С оглед ефективно преследване на целите на програмата на Съюза за презаселване и в рамките на наличните средства, на Комисията се предоставят правомощия да приема делегирани актове в съответствие с член 26, за да коригира, ако сметне за необходимо, еднократната сума, посочена в параграфи 1 и 2 от настоящия член, по-специално като отчита актуалното равнище на инфлацията, съответното развитие в областта на презаселването, както и факторите, които биха могли да оптимизират използването на финансовите стимули, произтичащи от еднократните суми.
Член 18
Средства за прехвърляне на лица, на които е предоставена международна закрила
1. С оглед прилагането на принципа на солидарност и на справедливо разпределение на отговорностите и в светлината на развитието на политиката на Съюза в рамките на периода на използване на средства от фонда, в допълнение към отпуснатата им сума, изчислена в съответствие с член 15, параграф 1, буква а), държавите членки получават допълнителна сума в съответствие с член 15, параграф 2, буква б), която се базира на еднократна сума в размер на 6 000 евро за всяко прехвърлено от друга държава членка лице, на което е предоставена международна закрила.
2. По целесъобразност държавите членки може да имат право да получат еднократни суми за членовете на семейството на лицата, посочени в параграф 1, при условие че тези членове на семейството са били прехвърлени в съответствие с настоящия регламент.
3. Допълнителните суми, посочени в параграф 1 от настоящия член, се отпускат на държавите членки, като първият път това се прави с индивидуалните решения за финансиране, с които се одобряват националните им програми, в съответствие с процедурата, предвидена в член 14 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г., а по-късно - с решение за финансиране, което се прилага към решението за одобряване на националната програма. Тези суми не се прехвърлят към други действия по националната програма.
4. С оглед ефективно преследване на целите за солидарност и разпределение на отговорностите между държавите членки, посочени в член 80 от Договора за функционирането на ЕС, и в рамките на наличните средства, на Комисията се предоставят правомощията да приема делегирани актове в съответствие с член 26 от настоящия регламент във връзка с коригирането на еднократната сума, посочена в параграф 1 от настоящия член, по-специално като взема предвид актуалното равнище на инфлацията, съответното развитие в областта на прехвърлянето на лица, на които е предоставена международна закрила, от една държава членка в друга, както и факторите, които биха могли да оптимизират използването на финансовите стимули, произтичащи от еднократните суми.
Член 19
Национални програми
1. По националните програмите, които предстои да бъдат разгледани и одобрени в съответствие с член 14 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г., в рамките на целите, предвидени в член 3 от настоящия регламент, и като вземат предвид резултата от диалога по политиката, посочен в член 13 от Регламент (ЕС) № 514/2014, държавите членки се стремят към постигане по-специално на следните цели:
а)
укрепване на изграждането на общата европейска система за убежище чрез осигуряване на ефективно и еднообразно прилагане на достиженията на правото на Съюза в областта на убежището и чрез осигуряване на доброто функциониране на Регламент (ЕС) № 604/2013. Тези действия могат да включват също изготвянето и развитието на програмата на Съюза за презаселване;
б)
въвеждане и развитие на стратегии за интеграция, които да обхващат различни аспекти на двупосочния динамичен процес и да се изпълняват на национално/местно/регионално равнище според необходимостта, като се вземе предвид нуждата от интеграция на граждани на трети държави на местно/регионално равнище, посрещане на специфичните нужди на различните категории мигранти и разработване на ефективни партньорства между заинтересованите страни;
в)
разработване на програма за връщане, която включва елемент относно подпомагането на доброволното връщане и при необходимост - относно реинтеграцията.
2. Държавите членки гарантират, че всички действия, подпомагани по фонда, се осъществяват при пълно зачитане на основните права и човешкото достойнство. По-специално при тези действия се спазват изцяло правата и принципите, заложени в Хартата на основните права на Европейския съюз.
3. При спазване на изискването за изпълнение на посочените по-горе цели и при отчитане на различните обстоятелства, държавите членки се стремят да постигнат справедливо и прозрачно разпределение на средствата между специфичните цели, изложени в член 3, параграф 2.
Член 20
Действия на Съюза
1. По инициатива на Комисията фондът може да бъде използван за финансиране на транснационални действия или действия, представляващи особен интерес за Съюза („действията на Съюза“), които се отнасят до общите и специфичните цели, посочени в член 3.
2. За да отговарят на критериите за финансиране, действията на Съюза подпомагат по-конкретно:
а)
задълбочаването на сътрудничеството в Съюза при прилагането на правото на Съюза и при обмена на най-добри практики в областта на убежището, най-вече във връзка с презаселването и прехвърлянето на лица, подали молби и/или получили международна закрила, от една държава членка в друга, включително чрез работа в мрежа и обмен на информация, със законната миграция, с интеграцията на граждани на трети държави, включително подпомагане при пристигането и координация на дейности за популяризиране на презаселването сред местните общности, които ще приемат презаселените бежанци, и във връзка с връщанията;
б)
създаването на транснационални мрежи за сътрудничество и пилотни проекти, включително иновативни проекти, основаващи се на транснационални партньорства между образувания, намиращи се в две или повече държави членки, предназначени да стимулират нововъведенията и да улесняват обмена на опит и най-добри практики;
в)
проучвания и научни изследвания относно възможните нови форми на сътрудничество в рамките на Съюза в областта на убежището, имиграцията, интеграцията и връщането и съответното право на Съюза, разпространяването и обмена на информация относно най-добрите практики и относно всички други аспекти на политиките в областта на убежището, имиграцията, интеграцията и връщането, включително корпоративна комуникация относно политическите приоритети на Съюза;
г)
разработването и прилагането от страна на държавите членки на общи статистически инструменти, методи и показатели за оценяване развитието на политиката в областта на убежището, законната миграция и интеграцията и връщането;
д)
подпомагане на мерките за подготовка и наблюдение, както и на административната и техническа подкрепа, и разработване на механизъм за оценяване, необходим за провеждането на политиките в областта на убежището и имиграцията;
е)
сътрудничеството с трети държави на основата на глобалния подход на Съюза към миграцията и мобилността, особено в рамките на изпълнението на споразуменията за обратно приемане, партньорствата за мобилност и регионалните програми за закрила;
ж)
информационни мерки и кампании в трети държави, насочени към повишаване на осведомеността за подходящите канали за законна имиграция и за рисковете на незаконната имиграция.
3. Действията на Съюза се изпълняват в съответствие с член 6 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г.
4. Комисията гарантира справедливо и прозрачно разпределение на средствата между целите, посочени в член 3, параграф 2.
Член 21
Спешно подпомагане
1. Фондът предоставя финансова помощ за посрещане на неотложни и специфични нужди в случай на извънредна ситуация, както е определено в член 2, буква к). Прилаганите в трети държави мерки съгласно настоящия член са в съответствие с хуманитарната политика на Съюза, като по целесъобразност я допълват, и съблюдават хуманитарните принципи, установени в Консенсуса относно хуманитарна помощ.
2. Спешното подпомагане се осъществява в съответствие с членове 6 и 7 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г.
Член 22
Европейска мрежа за миграцията
1. Фондът подпомага Европейската мрежа за миграцията и предоставя финансовата помощ, необходима за нейните дейности и бъдещето ѝ развитие.
2. Сумата, предоставена за Европейската мрежа за миграцията от годишните бюджетни кредити на фонда, и работната програма, определяща приоритетите за дейностите ѝ, се приемат от Комисията, след одобрение от управителния съвет, в съответствие с процедурата, посочена в член 4, параграф 5, буква а) от Решение 2008/381/ЕО. Решението на комисията представлява решение за финансиране съгласно член 84 от Регламент (ЕС, Евротом) № 966/2012.
3. Финансовата помощ, предоставяна за дейностите на Европейската мрежа за миграцията, се отпуска по целесъобразност под формата на безвъзмездни средства за националните звена за контакт, посочени в член 3 от Решение 2008/381/ЕО и на обществени поръчки, в съответствие с Регламент (ЕС, Евротом) № 966/2012. Помощта гарантира подходяща и своевременна финансова подкрепа за посочените национални звена за контакт. Направените разходи за изпълнение на действия на националните звена за контакт, подпомагани с безвъзмездни средства, предоставени през 2014 г., могат да отговорят на критериите за финансиране от 1 януари 2014 г.
4. Решение 2008/381/ЕО се изменя, както следва:
а)
Член 4, параграф 5, буква а) се заменя със следното:
„а)
подготвя и одобрява, въз основа на проект от председателя, проекта за работна програма за дейностите, по-специално по отношение на целите и тематичните приоритети, и индикативен размер на бюджета за всяко национално звено за контакт, с цел да се осигури правилното функциониране на ЕММ;“;
б)
Член 6се изменя както следва:
i)
параграф 4 се заменя със следното:
„4. Комисията следи за изпълнението на работната програма за дейностите и докладва редовно за нейното изпълнение и за развитието на ЕММ пред управителния съвет.“;
ii)
параграфи 5-8 се заличават;
в)
Член 11 се заличава.
г)
Член 12 се заличава.
Член 23
Техническа помощ
1. По инициатива и/или от името на Комисията, за техническа помощ се използват ежегодно до 2,5 млн. евро от фонда, в съответствие с член 9 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г.
2. По инициатива на дадена държава членка фондът може да финансира дейности, свързани с техническа помощ, в съответствие с член 20 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. Заделената за техническа помощ сума не надвишава за периода 2014-2020 г. 5,5 % от общата сума, отпусната на дадена държава членка, плюс 1 000 000 евро.
Член 24
Координация
Комисията и държавите членки, при целесъобразност съвместно с Европейската служба за външна дейност, вземат мерки действията в трети държави и по отношение на такива държави да се предприемат при осигуряване на полезно взаимодействие и съгласуваност с други действия извън Съюза, които се подкрепят чрез инструменти на Съюза. Те по-специално правят необходимото за това посочените действия:
а)
да бъдат съгласувани с външната политика на Съюза, да съблюдават принципа за съгласуваност на политиките за развитие и да са в съответствие с документите за стратегическо програмиране за въпросния регион или въпросната страна;
б)
да бъдат насочени към мерки, чиято цел е различна от развитието;
в)
да бъдат в интерес на вътрешните политики на Съюза и да са последователни с дейностите, извършвани в рамките на Съюза.
ГЛАВА VI
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 25
Специални разпоредби относно еднократните суми за презаселване и прехвърляне на лица, на които е предоставена международна закрила, от една държава членка в друга
Чрез дерогация от правилата относно допустимостта на разходите, установени в член 18 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. и по-специално правилата, отнасящи се до еднократните суми и фиксираните ставки, еднократните суми, отпускани на държавите членки за презаселване и/или прехвърляне на лица, на които е предоставена международна закрила, от една държава членка в друга съгласно настоящия регламент:
а)
се освобождават от задължението да бъдат основани на статистически или исторически данни; и
б)
се предоставят, при условие че лицето, във връзка с което се отпуска еднократната сума, е действително презаселено и/или прехвърлено в съответствие с настоящия регламент.
Член 26
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставят на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 16, параграф 2, член 17, параграфи 4 и 10 и член 18, параграф 4, се предоставя на Комисията за срок от седем години, считано от 21 май 2014 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на седемгодишния срок. Делегирането на правомощия се продължава мълчаливо за срок от три години, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на седемгодишния срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 16, параграф 2, член 17, параграфи 4 и 10 и член 18, параграф 4, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 16, параграф 2, член 17, параграфи 4 и 10 и член 18, параграф 4, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 27
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитета за Фондове „Убежище, миграция и интеграция“ и „Вътрешна сигурност“, създаден с член 59, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 4 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 28
Преглед
Въз основа на предложение на Комисията, Европейският парламент и Съветът правят преглед на настоящия регламент до 30 юни 2020 г.
Член 29
Приложимост на Регламент (ЕС) № 514/2014 г.
Разпоредбите на Регламент (ЕС) № 514/2014 г. се прилагат спрямо фонда, без да се засяга член 4 от настоящия регламент.
Член 30
Отмяна
Решения № 573/2007/ЕО, № 575/2007/ЕО и 2007/435/ЕО се отменят, считано от 1 януари 2014 г.
Член 31
Преходни разпоредби
1. Настоящият регламент не засяга продължаването или изменението, включително пълната или частична отмяна, на съответните проекти и годишни програми до тяхното приключване, или на финансови помощи, одобрени от Комисията въз основа на решения № 573/2007/ЕО, № 575/2007/ЕО и 2007/435/ЕО или на друго законодателство, което се прилага спрямо тези помощи към 31 декември 2013 г. Настоящият регламент не засяга продължаването или изменението, включително пълната или частична отмяна, на финансово подпомагане, одобрено от Комисията въз основа на Решение 2008/381/ЕО или на друго законодателство, което се прилага спрямо това подпомагане към 31 декември 2013 г.
2. При приемане на решения за съфинансиране съгласно настоящия регламент, Комисията взема предвид мерките, приети въз основа на решения № 573/2007/ЕО, № 575/2007/ЕО, 2007/435/ЕО и 2008/381/ЕО преди 20 май 2014 г., които имат финансови отражения по време на периода, обхванат от това съфинансиране.
3. Средствата, предвидени за съфинансиране, одобрено от Комисията между 1 януари 2011 г. и 31 декември 2014 г., за които документите, необходими за приключване на действията, не са били изпратени на Комисията до изтичане на крайния срок за внасяне на заключителния доклад, автоматично се отменят от Комисията до 31 декември 2017 г., което води до възстановяване на неоснователно изплатените суми.
4. Сумите, свързани с действия, които са спрени заради съдебни производства или административни обжалвания, които имат суспензивно действие, не се вземат предвид при изчисляването на сумата, която подлежи на автоматично отменяне.
5. До 30 юни 2015 г. държавите членки представят на Комисията докладите за оценка на резултатите и последиците от действията, съфинансирани по силата на решения № 573/2007/ЕО, № 575/2007/ЕО и 2007/435/ЕО за периода 2011 - 2013 г.
6. До 31 декември 2015 г. Комисията представя на Европейския парламент, на Съвета, на Европейския икономически и социален комитет и на Комитета за регионите доклади за последваща оценка по силата на решения № 573/2007/ЕО, № 575/2007/ЕО и 2007/435/ЕО за периода 2011 - 2013 г.
Член 32
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите членки в съответствие с Договорите.
Съставено в Страсбург на 16 април 2014 година.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 516/2014
2014 m. balandžio 16 d.
kuriuo įsteigiamas Prieglobsčio, migracijos ir integracijos fondas ir iš dalies keičiamas Tarybos sprendimas 2008/381/EB ir panaikinami Europos Parlamento ir Tarybos sprendimai Nr. 573/2007/EB ir Nr. 575/2007/EB bei Tarybos sprendimas 2007/435/EB
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 78 straipsnio 2 dalį ir 79 straipsnio 2 bei 4 dalis,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę (2),
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (3),
kadangi:
(1)
Sąjunga turėtų siekti tikslo sukurti laisvės, saugumo ir teisingumo erdvę, inter alia, imdamasi bendrų priemonių, formuojančių prieglobsčio ir imigracijos politiką, grindžiamą valstybių narių solidarumu, kuria būtų užtikrintos vienodos galimybės trečiosioms šalims ir jų piliečiams. 2009 m. gruodžio 2 d. susitikime Europos Vadovų Taryba pripažino, kad Sąjungos finansinius išteklius reikėtų vis lanksčiau ir nuosekliau naudoti tiek apimties, tiek pritaikomumo požiūriu siekiant remti prieglobsčio ir migracijos srityje plėtojamą politiką;
(2)
siekiant prisidėti prie Sąjungos bendros prieglobsčio ir imigracijos politikos plėtojimo ir laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės stiprinimo atsižvelgiant į valstybių narių solidarumo ir atsakomybės pasidalijimo principų taikymą ir bendradarbiavimą su trečiosiomis šalimis, šiuo reglamentu turėtų būti įsteigtas Prieglobsčio, migracijos ir integracijos fondas (toliau - fondas);
(3)
kad būtų pasiekti šiame reglamente nustatyti bendrieji ir konkretūs tikslai, fondas turėtų atitikti didesnio lankstumo ir supaprastinimo poreikį, kartu turėtų būti laikomasi nuspėjamumo reikalavimų ir užtikrinamas teisingas ir skaidrus išteklių paskirstymas;
(4)
priemonių efektyvumas ir išlaidų kokybė yra pagrindiniai fondo įgyvendinimo principai. Be to, fondas taip pat turėtų būti įgyvendinamas kuo veiksmingiau ir naudotojams kuo patogiau;
(5)
nauja dviejų ramsčių finansavimo vidaus reikalų srityje struktūra turėtų padėti supaprastinti, racionalizuoti ir konsoliduoti finansavimą toje srityje ir padidinti tokio finansavimo skaidrumą. Turėtų būti siekiama užtikrinti sąveikumą, suderinamumą ir papildomumą su kitais fondais ir programomis, įskaitant atvejus, kai finansavimo skiriamas bendriems tikslams. Vis dėlto reikėtų vengti skirtingų finansavimo instrumentų dubliavimosi;
(6)
fondu turėtų būti sukurta lanksti sistema, kuria valstybėms narėms būtų sudarytos sąlygos gauti finansinius išteklius pagal jų nacionalines programas, kad būtų remiama atitinkamų sričių politika pagal šį fondą atsižvelgiant į jų konkrečią situaciją bei poreikius ir atsižvelgiant į bendruosius bei konkrečius fondo tikslus, kurių atveju finansinė parama būtų veiksmingiausia ir tikslingiausia;
(7)
fondu turėtų būti įgyvendinamas solidarumas teikiant finansinę paramą valstybėms narėms. Juo turėtų būti gerinamas veiksmingas migracijos į Sąjungą srautų valdymas tose srityse, kuriose Sąjungos dalyvavimas teikia didžiausią naudą, visų pirma valstybėms narėms dalijantis atsakomybe tarpusavyje ir dalijantis atsakomybe bei stiprinant bendradarbiavimą su trečiosiomis šalimis;
(8)
tam, kad prisidėtų siekiant bendrojo fondo tikslo, valstybės narės turėtų užtikrinti, kad jų nacionalinėse programose būtų numatyti veiksmai, kuriais būtų siekiama konkrečių šio reglamento tikslų, ir kad ištekliai tikslams būtų paskirstyti taip, kad tikslus būtų galima pasiekti. Retais atvejais kai valstybė narė norėtų nesilaikyti šiame reglamente nustatyto mažiausio procentinio dydžio, ta valstybė narė savo nacionalinėje programoje turėtų išsamiai tai pagrįsti;
(9)
siekiant užtikrinti vienodą aukštos kokybės prieglobsčio politiką ir taikyti aukštesnius tarptautinės apsaugos standartus, fondo lėšomis turėtų būti prisidedama prie veiksmingo bendros Europos prieglobsčio sistemos veikimo, kuris apima priemones, susijusias su politika, teisės aktais ir gebėjimų stiprinimu, veiklą bendradarbiaujant su kitomis valstybėmis narėmis, Sąjungos agentūromis ir trečiosiomis šalimis;
(10)
tikslinga remti ir gerinti valstybių narių pastangas visiškai ir tinkamai įgyvendinti Sąjungos prieglobsčio srities acquis, visų pirma siekiant perkeltiesiems asmenims ir asmenims, kurie prašo suteikti tarptautinę apsaugą, bei asmenims, kuriems ta apsauga suteikta, sudaryti tinkamas priėmimo sąlygas, užtikrinti, kad būtų tinkamai nustatomas statusas pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2011/95/ES (4), taikyti teisingas bei veiksmingas prieglobsčio procedūras ir propaguoti gerą praktiką prieglobsčio srityje, kad būtų apsaugotos asmenų, kuriems reikalinga tarptautinė apsauga, teisės, o valstybių narių prieglobsčio sistemos galėtų veiksmingai veikti;
(11)
fondo lėšomis turėtų būti teikiama tinkama parama bendriems valstybių narių veiksmams nustatant ir propaguojant geriausios praktikos pavyzdžius bei jais keičiantis, taip pat kuriant veiksmingas bendradarbiavimo struktūras, siekiant pagerinti bendros Europos prieglobsčio sistemos srityje priimamų sprendimų kokybę;
(12)
fondas turėtų papildyti ir sustiprinti Europos prieglobsčio paramos biuro (EASO), įsteigto Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 439/2010 (5), veiklą siekiant koordinuoti valstybių narių tarpusavio praktinį bendradarbiavimą prieglobsčio srityje, remti valstybes nares, kurių prieglobsčio sistemoms tenka ypatingas krūvis, ir prisidėti prie bendros Europos prieglobsčio sistemos įgyvendinimo. Komisija gali pasinaudoti Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 (6) numatyta galimybe EASO patikėti įgyvendinti konkrečias, ad hoc užduotis, pavyzdžiui, valstybių narių vykdomo perkėlimo pagal Reglamentą (ES) Nr. 439/2010 koordinavimą;
(13)
fondo lėšomis turėtų būti remiami Sąjungos ir valstybių narių veiksmai, susiję su valstybių narių gebėjimų plėtoti, stebėti ir vertinti savo prieglobsčio politiką stiprinimu atsižvelgiant į jų įsipareigojimus pagal esamą Sąjungos teisę;
(14)
fondo lėšomis turėtų būti remiamos valstybių narių pastangos savo teritorijose teikti tarptautinę apsaugą ir rasti ilgalaikius sprendimus pabėgėliams ir perkeltiesiems asmenims, kuriuos, Jungtinių Tautų vyriausiojo pabėgėlių reikalų komisaro nuomone, galima perkelti į Europos Sąjungą, pavyzdžiui, perkėlimo į Europos Sąjungą poreikių įvertinimas ir atitinkamų asmenų perkėlimas į jų teritoriją, siekiant suteikti jiems saugų teisinį statusą ir skatinti jų veiksmingą integraciją;
(15)
fondo lėšomis turėtų būti remiami nauji požiūriai, susiję su galimybe saugiau naudotis prieglobsčio procedūromis, visų pirma daugiausia dėmesio sutelkiant į pagrindines tranzito šalis, pavyzdžiui, tam tikroms grupėms skirtos apsaugos programos arba tam tikros prašymų suteikti prieglobstį nagrinėjimo procedūros;
(16)
atsižvelgiant į fondo pobūdį, jo lėšomis turėtų būti teikiama parama savanoriškoms ir valstybių narių bendrai sutartoms naštos pasidalijimo operacijoms, kurių metu iš vienos valstybės narės į kitą valstybę narę perkeliami asmenys, kuriems suteikta tarptautinė apsauga, ir tarptautinės apsaugos prašytojai;
(17)
esminė Sąjungos prieglobsčio politikos sudedamoji dalis - partnerystė ir bendradarbiavimas su trečiosiomis šalimis siekiant užtikrinti tinkamą asmenų, kurie pateikia prašymą dėl prieglobsčio arba kitų formų tarptautinės apsaugos, srautų valdymą. Siekiant suteikti galimybę gauti tarptautinę apsaugą ir naudotis ilgalaikiais sprendimais kuo ankstesniame etape, be kita ko, pagal regionines apsaugos programas, fondas turėtų turėti tvirtą asmenų perkėlimo į Europos Sąjungą komponentą;
(18)
siekiant tobulinti ir stiprinti integracijos procesą Europos visuomenėje, fondas turėtų palengvinti teisėtą migraciją į Sąjungą atsižvelgiant į valstybių narių ekonominius ir socialinius poreikius, o integracijos procesui būtų ruošiamasi jau į Sąjungą atvykstančių trečiųjų šalių piliečių kilmės šalyse;
(19)
tam, kad fondas būtų veiksmingas ir suteiktų kuo didesnę pridėtinę vertę, jis turėtų būti naudojamas laikantis tikslingesnio požiūrio remiant nuoseklias strategijas, specialiai sukurtas trečiųjų šalių piliečių integracijai nacionaliniu, vietos ir (arba) regioniniu lygmeniu, kai taikoma, skatinti. Šias strategijas turėtų įgyvendinti daugiausia vietos arba regioninės valdžios institucijos ir nevalstybiniai subjektai, taip pat nacionalinės valdžios institucijos, visų pirma jeigu to reikia dėl valstybės narės specifinės administracinės struktūros arba kai valstybėje narėje integracijos veiksmai priklauso pasidalijamajai valstybės ir decentralizuoto lygio administracijos kompetencijai. Strategijas įgyvendinančios organizacijos turėtų iš įvairių turimų priemonių pasirinkti jų konkrečiai situacijai tinkamiausias priemones;
(20)
fondas turėtų būti įgyvendinamas laikantis Sąjungos bendrų pagrindinių integracijos principų, kaip nurodyta Bendroje integracijos darbotvarkėje;
(21)
integracijos priemonių taikymo sritis turėtų taip pat apimti asmenis, kuriems suteikta tarptautinė apsauga, kad būtų užtikrintas visapusiškas požiūris į integraciją, atsižvelgiant į tų tikslinių grupių ypatumus. Kai integracijos priemonės taikomos kartu su priėmimo priemonėmis, atitinkamais atvejais veiksmais taip pat turėtų būti sudarytos sąlygos įtraukti tarptautinės apsaugos prašytojus;
(22)
norint užtikrinti, kad Sąjungos veiksmai, susiję su trečiųjų šalių piliečių integracija, būtų nuoseklūs, fondo lėšomis finansuojami veiksmai turėtų būti konkretūs ir papildyti Europos socialinio fondo lėšomis finansuojamus veiksmus. Atsižvelgiant į tai, turėtų būti reikalaujama, kad už fondo įgyvendinimą atsakingos valstybių narių valdžios institucijos sukurtų bendradarbiavimo ir veiklos koordinavimo su valdžios institucijomis, valstybių narių paskirtomis valdyti Europos socialinio fondo intervencijas, mechanizmus;
(23)
dėl praktinių priežasčių kai kurie veiksmai gali būti siejami su asmenų grupe; grupei, kaip visumai, veiksmai gali būti efektyviau taikomi, neišskiriant jos narių. Todėl būtų tikslinga toms valstybėms narėms, kurios to nori, suteikti galimybę savo nacionalinėse programose numatyti, kad integracijos veiksmai gali būti taikomi trečiųjų šalių piliečių tiesioginiams artimiesiems tiek, kiek tai būtina, kad tokie veiksmai būtų veiksmingai įgyvendinti. Tiesioginiai artimieji reikštų trečiosios šalies piliečio, kuriam taikomi integracijos veiksmai, sutuoktinį / partnerį ir bet kurį asmenį, su juo turintį tiesiosios aukštutinės arba tiesiosios žemutinės linijos tiesioginių giminystės ryšių, ir kuris kitu atveju nepatektų į fondo taikymo sritį;
(24)
fondo lėšomis turėtų būti remiamas valstybių narių vykdomas strategijų dėl teisėtos migracijos organizavimo, kuriomis būtų stiprinami jų gebėjimai plėtoti, įgyvendinti, stebėti ir apskritai vertinti visas trečiųjų šalių piliečiams skirtas imigracijos ir integracijos strategijas, politiką ir priemones, įskaitant Sąjungos teisines priemones, rengimas. Fondo lėšomis taip pat turėtų būti remiamas keitimasis informacija, geriausios praktikos pavyzdžiais ir įvairių administracinių įstaigų bendradarbiavimas, be kita ko, ir su kitomis valstybėmis narėmis;
(25)
Sąjunga turėtų toliau ir plačiau naudoti partnerystes judumo srityje kaip pagrindinę strateginę, visapusišką ir ilgalaikę bendradarbiavimo sistemą migracijai valdyti kartu su trečiosiomis šalimis. Fondo lėšomis turėtų būti remiama partnerysčių judumo srityje veikla, vykdoma Sąjungoje arba trečiosiose šalyse, kurios tikslas yra tenkinti Sąjungos poreikius ir siekti jos prioritetų, visų pirma veiksmai, kuriais užtikrinamas finansavimo tęstinumas, apimant tiek Sąjungą, tiek trečiąsias šalis;
(26)
tikslinga toliau remti ir skatinti valstybių narių pastangas gerinti grąžinimo valdymą visais jo aspektais, siekiant nuolat, teisingai ir veiksmingai įgyvendinti bendrus trečiųjų valstybių piliečių grąžinimo standartus, visų pirma nustatytus Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2008/115/EB (7). Fondas turėtų skatinti grąžinimo strategijų plėtojimą nacionaliniu lygmeniu įgyvendinant integruoto grąžinimo valdymo koncepciją, taip pat priemones, kuriomis remiamas jų veiksmingas įgyvendinimas trečiosiose šalyse;
(27)
kalbant apie savanorišką asmenų, įskaitant tuos, kurie norėtų būti grąžinti, nors jiems netaikoma prievolė išvykti iš teritorijos, grįžimą, turėtų būti numatytos jiems taikytinos paskatos, pavyzdžiui, lengvatinės sąlygos teikiant didesnę su grįžimu susijusią paramą. Dėl jo išlaidų efektyvumo tokio pobūdžio savanoriškas grįžimas yra naudingas tiek grįžtantiems asmenims, tiek valdžios institucijoms. Valstybės narės turėtų būti raginamos teikti pirmenybę savanoriškam grįžimui;
(28)
tačiau politikos požiūriu savanoriškas grįžimas ir priverstinis grąžinimas yra tarpusavyje susiję ir vienas kitą papildo, ir dėl šios priežasties valstybės narės turėtų būti skatinamos stiprinti šių abiejų formų papildomumą, vykdant grąžinimo valdymą. Išsiuntimą vykdyti reikia, kad būtų užtikrintas Sąjungos imigracijos bei prieglobsčio politikos ir valstybių narių imigracijos bei prieglobsčio sistemų vientisumas. Todėl išsiuntimo galimybė yra būtina sąlyga siekiant užtikrinti, kad nebūtų pakenkta šiai politikai, ir siekiant užtikrinti teisinės valstybės principo, kuris pats yra labai svarbus laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės kūrimo procesui, įgyvendinimą. Todėl fondo lėšomis turėtų būti remiami valstybių narių veiksmai siekiant palengvinti išsiuntimą laikantis Sąjungos teisėje nustatytų standartų, kai taikoma, ir visapusiškai gerbiant grąžinamų asmenų pagrindines teises ir orumą;
(29)
itin svarbu fondo lėšomis remti konkrečias priemones, taikomas grįžusiems asmenims grąžinimo šalyje, kad būtų užtikrintas veiksmingas jų grįžimas geromis sąlygomis į jų kilmės miestą arba regioną ir kad būtų sustiprinta jų ilgalaikė reintegracija į jų bendruomenę;
(30)
Sąjungos readmisijos susitarimai yra neatsiejamas Sąjungos grąžinimo politikos komponentas ir viena iš pagrindinių veiksmingo migrantų srautų valdymo priemonių, nes jie palengvina greitą nelegalių migrantų grąžinimą. Tie susitarimai yra svarbus dialogo ir bendradarbiavimo su nelegalių migrantų kilmės ir tranzito trečiosiomis šalimis elementas, ir turėtų būti remiamas jų įgyvendinimas trečiosiose šalyse, kad nacionaliniu ir Sąjungos lygmeniu grąžinimo strategijos būtų veiksmingos;
(31)
fondas turėtų papildyti ir sustiprinti Europos operatyvaus bendradarbiavimo prie Europos Sąjungos valstybių narių išorės sienų valdymo agentūros, įsteigtos Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2007/2004 (8), veiklą; dalis agentūros užduočių yra teikti reikiamą paramą valstybėms narėms organizuojant bendras grąžinimo operacijas ir nustatyti geriausią praktiką, susijusią su kelionės dokumentų įgijimu ir nelegaliai valstybių narių teritorijose esančių trečiųjų šalių piliečių išsiuntimu, taip pat padėti valstybėms narėms tais atvejais, kai prie išorės sienų reikia didesnės techninės pagalbos ir pagalbos veiklai atsižvelgiant į tai, kad kai kuriose situacijose gali susidaryti ekstremalioji humanitarinė padėtis ir gali reikėti atlikti gelbėjimo darbus jūroje;
(32)
be paramos grąžinant asmenis, kaip numatyta šiame reglamente, fondo lėšomis taip pat turėtų būti remiamos kitos kovos su nelegalia imigracija ar esamų teisėtos migracijos taisyklių nesilaikymu priemonės tokiu būdu užtikrinant valstybių narių imigracijos sistemų vientisumą;
(33)
fondo veikla turėtų būti įgyvendinama visapusiškai laikantis Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje nustatytų teisių bei principų ir atitinkamuose tarptautiniuose dokumentuose nustatytų pagrindinių teisių, įskaitant atitinkamą Europos žmogaus teisių teismo praktiką. Tinkamais finansuoti veiksmais turėtų būti laikomasi žmogaus teisėmis grindžiamo požiūrio į migrantų, pabėgėlių ir prieglobsčio prašytojų apsaugą, ir visų pirma jais turėtų būti užtikrinta, kad specifinei pažeidžiamų asmenų, visų pirma moterų, nelydimų nepilnamečių ir kitų nepilnamečių, kuriems kyla rizika, padėčiai būtų skiriamas ypatingas dėmesys ir numatyti konkrečiai jų padėčiai spręsti skirti veiksmai;
(34)
terminai „pažeidžiami asmenys“ ir „šeimos nariai“ skirtinguose aktuose, susijusiuose su šiuo reglamentu, yra apibrėžti skirtingai. Todėl jie turėtų būti suprantami taip, kaip apibrėžta atitinkamame akte, atsižvelgiant į kontekstą, kuriame jie yra vartojami. Kalbant apie perkėlimą, perkėlimą vykdančios valstybės narės turėtų glaudžiai konsultuotis su Jungtinių Tautų vyriausiojo pabėgėlių reikalų komisaro biuru dėl sąvokos „šeimos nariai“ taikymo savo perkėlimo praktikoje ir vykdant faktinį perkėlimo procesą;
(35)
fondo lėšomis remiamos priemonės, taikomos trečiosioms šalims, ir su jomis susijusios priemonės turėtų būti patvirtintos užtikrinant sąveiką ir suderinamumą su kitais už Sąjungos ribų vykdomais veiksmais, kurie remiami pagal Sąjungos išorės pagalbos tiek geografines, tiek temines priemones. Įgyvendinant tokius veiksmus visų pirma turėtų būti siekiama visapusiško suderinamumo su Sąjungos išorės veiksmų ir užsienio politikos, susijusios su tam tikra šalimi ar regionu, principais ir bendraisiais tikslais. Priemonėmis neturėtų būti siekiama remti veiksmus, kurie yra tiesiogiai orientuoti į vystymąsi, ir jie, kai tinkama, turėtų papildyti pagal išorės pagalbos priemones teikiamą finansinę paramą. Turėtų būti laikomasi politikos suderinamumo vystymosi labui pricipo, kaip nustatyta Europos konsensuso dėl vystymosi 35 punkte. Taip pat svarbu užtikrinti, kad pagalba ekstremaliosios situacijos atveju būtų suderinama su Sąjungos humanitarine politika ir, kai tinka, ją papildytų ir kad teikiant tokią pagalbą būtų laikomasi Europos konsensuse dėl humanitarinės pagalbos įtvirtintų humanitarinių principų;
(36)
didelė dalis fondo išteklių turėtų būti skiriama remiantis objektyviais kriterijais proporcingai kiekvienos valstybės narės atsakomybei, jai tenkančiai valdant migracijos srautus. Tuo tikslu turėtų būti naudojami turimi naujausi statistiniai duomenys, renkami Eurostato pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 862/2007 (9), susiję su migrantų srautais, pavyzdžiui, pirmą kartą pateiktų prašymų suteikti prieglobstį skaičius, teigiamų sprendimų, kuriais suteikiamas pabėgėlio statusas arba papildoma apsauga, skaičius, į Europos Sąjungą perkeltų pabėgėlių skaičius, teisėtai gyvenančių trečiųjų šalių piliečių skaičius, trečiųjų šalių piliečių, gavusių valstybių narių išduotą leidimą gyventi, skaičius, nacionalinių valdžios institucijų priimtų sprendimų grąžinti skaičius ir faktiškai įvykdytų grąžinimų skaičius;
(37)
šiame reglamente yra nustatyta bazinių sumų skyrimo tvarka valstybėms narėms. Bazinę sumą sudaro minimali suma ir suma, apskaičiuota remiantis 2011 m., 2012 m. ir 2013 m. asignavimų kiekvienai valstybei narei iš Europos pabėgėlių fondo, įsteigto Europos Parlamento ir Tarybos sprendimu Nr. 573/2007/EB (10), Europos fondo trečiųjų šalių piliečių integracijai, įsteigto Tarybos sprendimu 2007/435/EB (11), ir Europos grąžinimo fondo, įsteigto Europos Parlamento ir Tarybos sprendimu Nr. 575/2007/EB (12), vidurkiu. Asignavimai apskaičiuoti laikantis paskirstymo kriterijų, nustatytų Sprendime Nr. 573/2007/EB, Sprendime 2007/435/EB ir Sprendime Nr. 575/2007/EB. Atsižvelgiant į 2013 m. vasario 7-8 d. Europos Vadovų Tarybos išvadas, kuriose buvo pabrėžta, kad ypač daug dėmesio bus skiriama salose gyvenančioms bendruomenėms, kurios susiduria su neproporcingomis migracijos problemomis, yra tikslinga padidinti Kiprui ir Maltai skirtas minimalias sumas;
(38)
nors kiekvienai valstybei narei suma turėtų būti skiriama remiantis naujausiais turimais statistiniais duomenimis, dalis turimų fondo išteklių taip pat turėtų būti skiriama konkretiems veiksmams, kuriems reikia bendrų valstybių narių pastangų ir kurie duoda Sąjungai didelę papildomą naudą, vykdyti, taip pat Sąjungos programai dėl perkėlimo į Europos Sąjungą vykdyti ir asmenų, kuriems suteikta tarptautinė apsauga, perkėlimui iš vienos valstybės narės į kitą valstybę narę;
(39)
todėl šiuo reglamentu turėtų būti nustatytas konkrečių veiksmų, tinkamų finansuoti fondo lėšomis, sąrašas. Papildomos sumos turėtų būti skiriamos toms valstybėms narėms, kurios įsipareigoja vykdyti tokius veiksmus;
(40)
atsižvelgiant į laipsnišką Sąjungos programos dėl perkėlimo į Europos Sąjungą rengimą, iš fondo lėšų turėtų būti teikiama tikslinė parama finansinių paskatų (vienkartinių išmokų) už kiekvieną perkeltą asmenį forma. Komisija, bendradarbiaudama su Europos prieglobsčio paramos biuru ir pagal savo atitinkamą kompetenciją turėtų stebėti, kad fondo remiami perkėlimo veiksmai būtų įgyvendinami veiksmingai;
(41)
siekiant padidinti Sąjungos veiksmų perkėlimo į Europos Sąjungą srityje, kuriais teikiama apsauga asmenims, kuriems reikalinga tarptautinė apsauga, poveikį, taip pat siekiant kuo labiau padidinti strateginį perkėlimo poveikį tikslingiau perkeliant asmenis, kuriems to labiausiai reikia, Sąjungos lygiu turėtų būti nustatomi bendri perkėlimo srities prioritetai. Tie bendri prioritetai turėtų būti iš dalies keičiami tik tada, kai yra akivaizdžių priežasčių tą daryti, arba atsižvelgus į Jungtinių Tautų pabėgėlių reikalų vyriausiojo komisaro rekomendacijas, remiantis šiame reglamente nustatytomis bendromis kategorijomis;
(42)
atsižvelgiant į kai kurių kategorijų asmenų, kuriems reikalinga tarptautinė apsauga, ypatingą pažeidžiamumą, jie visuomet turėtų būti įtraukiami į bendrus Sąjungos prioritetus perkėlimo į Europos Sąjungą srityje;
(43)
atsižvelgiant į perkėlimo į Europos Sąjungą poreikius, nustatytus bendruose Sąjungos prioritetuose perkėlimo į Europos Sąjungą srityje, taip pat būtina suteikti papildomas finansines paskatas tokiam asmenų perkėlimui, atsižvelgiant į konkrečius geografinius regionus, tautybes ir konkrečias perkeltinų asmenų kategorijas, jeigu nustatoma, kad toks perkėlimas yra tinkamiausias šių asmenų ypatingų poreikių sprendimas;
(44)
siekiant stiprinti valstybių narių solidarumą ir geresnį dalijimąsi atsakomybe, visų pirma kiek tai susiję su valstybėmis narėmis, kurioms prieglobsčio prašytojų srautai daro didžiausią poveikį, taip pat turėtų būti sukurtas panašus finansinėmis paskatomis pagrįstas mechanizmas, skirtas perkelti asmenis, kuriems suteikta tarptautinė apsauga, iš vienos valstybės narės į kitą valstybę narę. Tokiu mechanizmu turėtų būti absoliučiai arba proporcingai sumažintas spaudimas valstybėms narėms, priimančioms daugiau prieglobsčio prašytojų ir asmenų, kuriems suteikta tarptautinė apsauga;
(45)
fondo lėšomis teikiama parama bus veiksmingesnė ir teiks daugiau pridėtinės vertės, jeigu šiame reglamente bus nustatytas ribotas skaičius privalomų tikslų, kurių turi būti siekiama programomis, kurias parengs kiekviena valstybė narė ir atsižvelgiant į jos konkrečią padėtį ir poreikius;
(46)
siekiant didesnio solidarumo svarbu tai, kad iš fondo būtų teikiama, kai tinka koordinuojant ir derinant su humanitarine pagalba, už kurią atsakinga Komisija, papildoma parama, kad būtų priimami sprendimai ekstremaliosios situacijos atvejais, kai valstybėse narėse arba trečiosiose šalyse smarkiai padidėja migracijos spaudimas arba esant masiniam perkeltųjų asmenų srautui pagal Tarybos direktyvą 2001/55/EB (13). Pagalba ekstremaliosios situacijos atveju taip pat turėtų apimti paramą ad hoc priėmimo dėl humanitarinių priežasčių programoms, kurių tikslas - humanitarinės krizės trečiosiose šalyse, į kurią būtina skubiai reaguoti, atveju leisti laikinai apsigyventi valstybės narės teritorijoje. Tačiau tokios kito pobūdžio priėmimo dėl humanitarinių priežasčių programos nedaro poveikio ir neturėtų trukdyti perkėlimo į Sąjungą programai, kurios aiškus tikslas - į Sąjungą iš trečiųjų šalių perkeltiems asmenims, kuriems reikalinga tarptautinė apsauga, nuo pat pradžių suteikti ilgalaikį sprendimą. Tuo tikslu valstybės narės neturi turėti teisės gauti papildomas vienkartines išmokas asmenų, kuriems leidžiama laikinai apsigyventi valstybės narės teritorijoje pagal kitas priėmimo dėl humanitarinių priežasčių programas, atžvilgiu;
(47)
pagal šį reglamentą turėtų būti teikiama finansinė parama Tarybos sprendimu 2008/381/EB (14) sukurto Europos migracijos tinklo veiklai, atsižvelgiant į jo tikslus ir uždavinius;
(48)
todėl Sprendimas 2008/381/EB turėtų būti iš dalies pakeistas, kad būtų suderintos procedūros ir sudarytos palankesnės sąlygos tinkamai ir laiku teikti finansinę paramą nacionaliniams informacijos centrams, kurie yra nurodyti tame sprendime;
(49)
atsižvelgiant į valstybėms narėms skirtų finansinių paskatų asmenų perkėlimui į Europos Sąjungą ir (arba) asmenų, kuriems suteikta tarptautinė apsauga, perkėlimui iš vienos valstybės narės į kitą vienkartinių išmokų forma paskirtį ir į tai, kad jos sudaro nedidelę dalį tikrųjų sąnaudų, šiuo reglamentu turėtų būti numatytos tam tikros nukrypti nuo finansuoti tinkamų išlaidų taisyklių leidžiančios nuostatos;
(50)
siekiant papildyti arba iš dalies keisti šio reglamento nuostatas dėl perkėlimui į Europos Sąjungą ir (arba) asmenų, kuriems suteikta tarptautinė apsauga, perkėlimui iš vienos valstybės narės į kitą skirtų vienkartinių išmokų ir dėl konkrečių veiksmų ir bendrų Sąjungos prioritetų perkėlimo į Europos Sąjungą srityje apibrėžties, pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 290 straipsnį Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti aktus. Ypač svarbu, kad atlikdama parengiamąjį darbą Komisija tinkamai konsultuotųsi, taip pat ir su ekspertais. Atlikdama su deleguotaisiais aktais susijusį parengiamąjį darbą ir rengdama jų tekstus Komisija turėtų užtikrinti, kad atitinkami dokumentai būtų vienu metu, laiku ir tinkamai perduodami Europos Parlamentui ir Tarybai;
(51)
šio reglamento taikymo srityje, įskaitant deleguotųjų aktų rengimą, Komisija turėtų konsultuotis su visų valstybių narių ekspertais;
(52)
siekiant užtikrinti vienodas šio reglamento įgyvendinimo sąlygas, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai. Tais įgaliojimais turėtų būti naudojamasi laikantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 182/2011 (15);
(53)
daugiausia lėšų iš Sąjungos biudžeto reikėtų skirti veiklai, kurios srityje Sąjungos masto intervenciniai veiksmai gali duoti papildomos naudos, palyginti su pavieniui veikiančių valstybių narių veiksmais. Kadangi Sąjunga turi geresnes galimybes nei valstybės narės sudaryti sąlygas Sąjungos solidarumui valdant migrantų srautus parodyti, pagal šį reglamentą teikiama finansinė parama turėtų visų pirma padėti stiprinti šios srities nacionalinio ir Sąjungos lygmenų gebėjimus;
(54)
būtina maksimaliai padidinti Sąjungos finansavimo poveikį mobilizuojant, bendrai sutelkiant ir panaudojant viešojo ir privataus sektorių finansinius išteklius;
(55)
Komisija turėtų stebėti fondo įgyvendinimą pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 514/2014 (16), rezultatų ir poveikio vertinimui pasitelkdama bendrus rodiklius. Tie rodikliai, įskaitant atitinkamas bazines vertes, turėtų būti minimalus fondo tikslų įgyvendinimo masto vertinimo pagrindas;
(56)
tam, kad būtų įvertinti fondo pasiekimai, turėtų būti nustatyti su kiekvienu jo konkrečiu tikslu susiję bendri rodikliai. Bendri rodikliai neturėtų turėti poveikio susijusių veiksmų vykdymo privalomam arba neprivalomam pobūdžiui, kaip nustatyta šiame reglamente;
(57)
kad būtų galima valdyti fondą ir jį įgyvendinti, jis turėtų būti dalis nuoseklios sistemos, kurią sudaro šis reglamentas ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 513/2014 (17). Įgyvendinant fondo tikslus, Reglamente (ES) Nr. 514/2014 nurodyta partnerystė turėtų apimti atitinkamas tarptautines organizacijas, nevyriausybines organizacijas ir socialinius partnerius. Kiekviena valstybė narė turėtų būti atsakinga už partnerystės sudėties ir jos įgyvendinimo praktinės tvarkos nustatymą;
(58)
kadangi šio reglamento tikslo, t. y. prisidėti prie veiksmingo migrantų srautų valdymo ir bendros prieglobsčio, papildomos apsaugos, laikinos apsaugos politikos ir bendros imigracijos politikos įgyvendinimo, stiprinimo ir plėtojimo valstybės narės negali deramai pasiekti, o to tikslo būtų geriau siekti Sąjungos lygmeniu, laikydamasi Europos Sąjungos (toliau - ES sutartis) 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti;
(59)
pagal SESV 8 ir 10 straipsnius fondas turėtų atsižvelgti į moterų ir vyrų lygybės aspekto integravimą ir kovos su diskriminacija principus;
(60)
laikantis šiame reglamente nustatytų pereinamojo laikotarpio nuostatų, sprendimai Nr. 573/2007/EB, Nr. 575/2007/EB ir 2007/435/EB turėtų būti panaikinti;
(61)
pagal prie ES sutarties ir SESV pridėto Protokolo Nr. 21 dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės 3 straipsnį ir nedarant poveikio to protokolo 4 straipsniui, tos valstybės narės pranešė apie savo pageidavimą dalyvauti priimant ir taikant šį reglamentą;
(62)
pagal prie ES sutarties ir SESV pridėto Protokolo Nr. 22 dėl Danijos pozicijos 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šį reglamentą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas,
(63)
tikslinga suderinti šio reglamento taikymo trukmę su Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 1311/2013 (18) taikymo trukme. Todėl šis reglamentas turėtų būti taikomas nuo 2014 m. sausio 1 d.,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
BENDROSIOS NUOSTATOS
1 straipsnis
Tikslas ir taikymo sritis
1. Šiuo reglamentu įsteigiamas Prieglobsčio, migracijos ir integracijos fondas (toliau - fondas) 2014 m. sausio 1 d.-2020 m. gruodžio 31 d. laikotarpiui.
2. Šiuo reglamentu nustatoma:
a)
finansinės paramos tikslai ir tinkami finansuoti veiksmai;
b)
bendroji tinkamų finansuoti veiksmų įgyvendinimo sistema;
c)
turimi finansiniai ištekliai ir jų paskirstymas;
d)
bendrų Sąjungos prioritetų perkėlimo į Europos Sąjungą srityje nustatymo principai ir mechanizmas ir
e)
finansinė parama, numatyta Europos migracijos tinklo veiklai.
3. Šiame reglamente numatoma, kad taikomos Reglamente (ES) Nr. 514/2014 išdėstytos taisyklės, nedarant poveikio šio reglamento 4 straipsniui.
2 straipsnis
Apibrėžtys
Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys:
a)
perkėlimas į Europos Sąjungą - procesas, kai Jungtinių Tautų vyriausiojo pabėgėlių reikalų komisaro prašymu, pagrįstu būtinybe suteikti asmeniui tarptautinę apsaugą, trečiųjų šalių piliečiai perkeliami iš trečiosios šalies ir įkurdinami valstybėje narėje, kurioje jiems leidžiama gyventi turint vieną iš toliau nurodytų statusų:
i)
pabėgėlio statusą, kaip apibrėžta Direktyvos 2011/95/ES 2 straipsnio e punkte;
ii)
papildomos apsaugos statusą, kaip apibrėžta Direktyvos 2011/95/ES 2 straipsnio g punkte, arba
iii)
bet kokį kitą statusą, kuriuo pagal nacionalinę ir Sąjungos teisę suteikiamos teisės ir privilegijos, panašios į suteiktąsias i ir ii papunkčiuose nurodytais statusais;
b)
kitos priėmimo dėl humanitarinių priežasčių programos - ad hoc procesas, kuriuo valstybė narė priima tam tikrą skaičių trečiosios šalies piliečių laikinai apsigyventi savo teritorijoje siekiant juos apsaugoti nuo humanitarinės krizės, į kurią reikia skubiai reaguoti, susidariusios dėl tokių įvykių kaip politiniai pokyčiai ar konfliktai;
c)
tarptautinė apsauga - pabėgėlio statusas ir papildomos apsaugos statusas, kaip apibrėžta Direktyvoje 2011/95/ES;
d)
grąžinimas - trečiosios šalies piliečio grįžimo į savo šalį procesas - savanoriškai vykdant prievolę grįžti arba priverstinai - kaip apibrėžta Direktyvos 2008/115/EB 3 straipsnyje;
e)
trečiosios šalies pilietis - bet kuris asmuo, kuris nėra Sąjungos pilietis, kaip apibrėžta SESV 20 straipsnio 1 dalyje. Nuoroda į trečiosios šalies piliečius apima asmenis be pilietybės ir nenustatytos pilietybės asmenis;
f)
išsiuntimas - priverstinis prievolės grįžti įvykdymas, tai yra fizinis išvežimas iš valstybės narės, kaip apibrėžta Direktyvos 2008/115/EB 3 straipsnyje;
g)
savanoriškas išvykimas - prievolės grįžti įvykdymas per sprendime grąžinti tam tikslui nustatytą laikotarpį, kaip apibrėžta Direktyvos 2008/115/EB 3 straipsnyje;
h)
nelydimas nepilnametis - jaunesnis nei 18 metų amžiaus trečiosios šalies pilietis, kuris į valstybių narių teritoriją atvyksta ar atvyko nelydimas pagal atitinkamos valstybės narės teisę ar nacionalinę praktiką už jį atsakingo suaugusio asmens, ir tol, kol toks asmuo faktiškai ima jį prižiūrėti; priskiriami ir nepilnamečiai, atvykę į valstybės narės teritoriją ir joje palikti be priežiūros;
i)
pažeidžiamas asmuo - trečiosios šalies pilietis, kuris atitinka apibrėžtį pagal Sąjungos teisę, susijusią su politikos sritimi, kurioje vykdomi fondo lėšomis remiami veiksmai;
j)
šeimos narys - trečiosios šalies pilietis, kuris atitinka apibrėžtį pagal Sąjungos teisę, susijusią su fondo lėšomis remiamų veiksmų politikos sritimi;
k)
ekstremalioji situacija - situacija, kylanti dėl:
i)
didelio migracijos spaudimo vienoje arba keliose valstybėse narėse, kai dėl didelio ir neproporcingo trečiųjų šalių piliečių antplūdžio atsiranda didelių ir skubių poreikių, susijusių priėmimo ir sulaikymo infrastruktūra, prieglobsčio sistemomis ir procedūromis,
ii)
laikinos apsaugos mechanizmų įgyvendinimo, kaip apibrėžta Direktyvoje 2001/55/EB, arba
iii)
didelio migracijos spaudimo trečiosiose šalyse, iš kurių pabėgėliai negali išvykti dėl, pavyzdžiui, politinių įvykių arba konfliktų.
3 straipsnis
Tikslai
1. Bendrasis fondo tikslas - prisidėti prie veiksmingo migracijos srautų valdymo ir bendros politikos prieglobsčio, papildomos apsaugos bei laikinos apsaugos klausimais ir bendros imigracijos politikos įgyvendinimo, stiprinimo ir plėtojimo visapusiškai laikantis Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje įtvirtintų teisių ir principų.
2. Įgyvendinant bendrąjį tikslą fondas padeda siekti šių bendrų konkrečių tikslų:
a)
stiprinti ir plėtoti visus bendros Europos prieglobsčio sistemos aspektus, įskaitant jos išorės dimensiją;
b)
remti į valstybes nares nukreiptą teisėtą migraciją, atitinkančią jų ekonominius ir socialinius poreikius, pavyzdžiui, darbo rinkos poreikius, kartu užtikrinant valstybių narių imigracijos sistemų vientisumą, ir skatinti veiksmingą trečiųjų šalių piliečių integraciją;
c)
stiprinti teisingas ir veiksmingas valstybių narių grąžinimo strategijas, kuriomis būtų padedama kovoti su neteisėta imigracija ir kuriose būtų akcentuojamas grąžinimo tvarumas ir veiksminga readmisija kilmės ir tranzito šalyse;
d)
stiprinti valstybių narių solidarumą ir dalijimąsi atsakomybe, visų pirma kiek tai susiję su valstybėmis narėmis, kurioms migrantų ir prieglobsčio prašytojų srautai daro didžiausią poveikį, įskaitant praktinį bendradarbiavimą.
Fondo konkrečių tikslų pasiekimas vertinamas pagal Reglamento (ES) Nr. 514/2014 55 straipsnio 2 dalį taikant šio reglamento IV priede išdėstytus bendrus rodiklius ir į nacionalines programas įtrauktus su konkrečiomis programomis susietus rodiklius.
3. Priemonės, kurių imamasi siekiant įgyvendinti 1 ir 2 dalyse nurodytus tikslus, turi būti visiškai suderinamos su priemonėmis, remiamomis pagal Sąjungos išorės finansavimo priemones, ir su bendrais Sąjungos išorės veiksmų tikslais ir principais.
4. Šio straipsnio 1 ir 2 dalyse nurodyti tikslai įgyvendinami laikantis Sąjungos humanitarinės politikos tikslų bei principų. Suderinamumas su priemonėmis, kurios finansuojamos Sąjungos išorės finansavimo priemonių lėšomis, užtikrinamas pagal 24 straipsnį.
4 straipsnis
Partnerystė
Įgyvendinant fondo tikslus, Reglamento (ES) Nr. 514/2014 12 straipsnyje nurodyta partnerystė apima atitinkamas tarptautines organizacijas, nevyriausybines organizacijas ir socialinius partnerius.
II SKYRIUS
BENDRA EUROPOS PRIEGLOBSČIO SISTEMA
5 straipsnis
Priėmimo ir prieglobsčio sistemos
1. Įgyvendinant šio reglamento 3 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos a punkte nustatytą konkretų tikslą, atsižvelgiant į Reglamento (ES) Nr. 514/2014 13 straipsnyje numatyto politinio dialogo rezultatą ir laikantis šio reglamento 19 straipsnyje nustatytų nacionalinių programų tikslų, fondo lėšomis remiami veiksmai, kuriais daugiausia dėmesio skiriama vienos ar kelių toliau nurodytų kategorijų trečiųjų šalių piliečiams:
a)
kurie turi pabėgėlio statusą arba papildomos apsaugos statusą, kaip apibrėžta Direktyvoje 2011/95/ES;
b)
kurie pateikė prašymą dėl vienos iš a punkte nurodytų tarptautinės apsaugos formų, ir kurių atžvilgiu dar nėra priimtas galutinis sprendimas;
c)
kuriems suteikta laikina apsauga, kaip apibrėžta Direktyvoje 2001/55/EB;
d)
kurie perkeliami arba perkelti iš valstybės narės.
Kiek tai susiję su priėmimo sąlygomis ir prieglobsčio procedūromis, fondo lėšomis remiami visų pirma šie veiksmai, kuriais daugiausia dėmesio skiriama šios dalies pirmoje pastraipoje nurodytų kategorijų asmenims:
a)
materialinės pagalbos, įskaitant pagalbą pasienyje, švietimo, mokymo, paramos paslaugų, sveikatos priežiūros ir psichologinės pagalbos teikimas;
b)
tokių paramos paslaugų kaip vertimas raštu ir žodžiu, švietimas, mokymas, įskaitant kalbų mokymą, teikimas ir kitos atitinkamo asmens statusą atitinkančios iniciatyvos;
c)
administracinių struktūrų, sistemų kūrimas ir tobulinimas bei susijusių institucijų personalo mokymo organizavimas ir tobulinimas siekiant užtikrinti, kad prieglobsčio prašytojai lengvai ir veiksmingai galėtų naudotis veiksmingomis ir kokybiškomis prieglobsčio procedūromis, visų pirma siekiant, kai būtina, remti Sąjungos acquis raidą;
d)
socialinės pagalbos, informacijos arba pagalbos administraciniams ir (arba) teisminiams formalumams atlikti teikimas, informavimas apie galimą prieglobsčio procedūros baigtį ar konsultavimas šiuo klausimu, įskaitant tokius aspektus kaip grąžinimo procedūros;
e)
teisinės pagalbos teikimas ir teisinis atstovavimas;
f)
pažeidžiamų grupių nustatymas ir specifinė pagalba pažeidžiamiems asmenims, visų pirma laikantis a-e punktų;
g)
sulaikymą pakeičiančių priemonių rengimas, plėtojimas ir tobulinimas.
Kai tai laikoma tikslinga ir kai tai numatyta valstybės narės nacionalinėje programoje, fondo lėšomis taip pat gali būti remiamos su integracija susijusios priemonės, pavyzdžiui, nurodytosios 9 straipsnio 1 dalyje, kiek tai susiję su šios dalies pirmoje pastraipoje nuodytų asmenų priėmimu.
2. Įgyvendinant 3 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos a punkte apibrėžtą konkretų tikslą ir laikantis 19 straipsnyje apibrėžtų nacionalinių programų tikslų, kiek tai susiję su apgyvendinimo infrastruktūra ir priėmimo sistemomis, fondo lėšomis remiami visų pirma šie veiksmai:
a)
esamos apgyvendinimo infrastruktūros ir paslaugų tobulinimas ir išlaikymas;
b)
administracinių struktūrų ir sistemų stiprinimas ir tobulinimas;
c)
vietos bendruomenių informavimas;
d)
valdžios institucijų, įskaitant vietos valdžios institucijas, kurios bendraus su 1 dalyje nurodytais asmenimis jų priėmimo klausimais, personalo mokymas;
e)
naujos apgyvendinimo infrastruktūros ir paslaugų, taip pat administracinių struktūrų ir sistemų kūrimas, veikimo užtikrinimas ir plėtojimas, visų pirma siekiant, kai būtina, patenkinti valstybių narių struktūrinius poreikius.
3. Įgyvendinant 3 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos a ir d punktuose apibrėžtus konkrečius tikslus ir laikantis 19 straipsnyje apibrėžtų nacionalinių programų tikslų, fondo lėšomis taip pat remiami veiksmai, panašūs į šio straipsnio 1 dalyje išvardytus veiksmus, jei tokie veiksmai yra susiję su asmenimis, kurie yra laikinai apsistoję:
-
pabėgėlių tranzito ir įforminimo centruose, visų pirma remiant perkėlimo į Europos Sąjungą operacijas bendradarbiaujant su Jungtinių Tautų vyriausiuoju pabėgėlių reikalų komisaru arba
-
valstybės narės teritorijoje įgyvendinant kitas priėmimo dėl humanitarinių priežasčių programas.
6 straipsnis
Valstybių narių gebėjimai plėtoti, stebėti ir vertinti savo prieglobsčio politiką ir procedūras
Įgyvendinant šio reglamento 3 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos a punkte nustatytą konkretų tikslą, atsižvelgiant į Reglamento (ES) Nr. 514/2014 13 straipsnyje numatyto politinio dialogo rezultatą ir laikantis šio reglamento 19 straipsnyje apibrėžtų nacionalinių programų tikslų, kiek tai susiję su veiksmais, susijusiais su valstybių narių gebėjimų plėtoti, stebėti ir vertinti savo prieglobsčio politiką ir procedūras stiprinimu, fondo lėšomis remiami visų pirma šie veiksmai:
a)
veiksmai, kuriais stiprinami valstybių narių gebėjimai - įskaitant susiję su Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 604/2013 (19) nustatytu ankstyvojo perspėjimo, pasirengimo ir krizių valdymo mechanizmu - rinkti, analizuoti ir skleisti kokybinius ir kiekybinius duomenis bei statistinę informaciją apie prieglobsčio procedūras, priėmimo pajėgumus, perkėlimo į Europos Sąjungą ir tarptautinės apsaugos prašytojų ir (arba) asmenų, kuriems suteikta tarptautinė apsauga, perkėlimo iš vienos valstybės narės į kitą veiksmus;
b)
veiksmai, kuriais stiprinami valstybių narių gebėjimai rinkti, analizuoti ir skleisti informaciją apie kilmės šalį;
c)
veiksmai, kuriais tiesiogiai prisidedama prie prieglobsčio politikos vertinimo, pavyzdžiui, nacionaliniai poveikio vertinimai, tikslinių grupių ir kitų atitinkamų suinteresuotųjų subjektų apklausos bei rodiklių ir lyginamoji analizė.
7 straipsnis
Perkėlimas į Europos Sąjungą, tarptautinės apsaugos prašytojų ir asmenų, kuriems suteikta tarptautinė apsauga, perkėlimas ir kitoks ad hoc priėmimas dėl humanitarinių priežasčių
1. Įgyvendinant šio reglamento 3 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos a ir d punktuose nustatytą konkretų tikslą, atsižvelgiant į Reglamento (ES) Nr. 514/2014 13 straipsnyje numatyto politinio dialogo rezultatą ir laikantis šio reglamento 19 straipsnyje apibrėžtų nacionalinių programų tikslų, fondo lėšomis remiami visų pirma šie veiksmai, susiję su bet kurio trečiosios šalies piliečio, kuris yra perkeliamas arba buvo perkeltas į valstybę narę, perkėlimu į Europos Sąjungą ir su kitomis priėmimo dėl humanitarinių priežasčių programomis:
a)
nacionalinių perkėlimo į Europos Sąjungą programų ir strategijų bei kitų priėmimo dėl humanitarinių priežasčių programų rengimas ir plėtojimas, įskaitant poreikių analizę, rodiklių tobulinimą ir vertinimą;
b)
tinkamos infrastruktūros ir paslaugų sukūrimas, kad perkėlimo į Europos Sąjungą veiksmai ir veiksmai, susiję su kitomis perkėlimo dėl humanitarinių priežasčių programomis, įskaitant kalbinę pagalbą, būtų vykdomi sklandžiai ir efektyviai;
c)
struktūrų, sistemų kūrimas ir personalo mokymas siekiant rengti vizitus į trečiąsias šalis ir (arba) kitas valstybes nares, kad būtų rengiami pokalbiai, medicininės apžiūros ir patikimumo patikrinimai;
d)
valstybių narių kompetentingų valdžios institucijų atliekamas galimų perkėlimo į Europos Sąjungą atvejų ir (arba) kitokio priėmimo dėl humanitarinių priežasčių atvejų įvertinimas, pavyzdžiui, vizitai į trečiąją šalį, pokalbiai, medicininės apžiūros ir patikimumo patikrinimai;
e)
sveikatos būklės įvertinimas ir medicininis gydymas iki išvykimo, materialinis aprūpinimas iki išvykimo, informavimo ir integracijos priemonės iki išvykimo ir kelionės organizavimas, įskaitant lydinčių medikų paslaugų teikimą;
f)
informavimas ir pagalba atvykus arba netrukus po atvykimo, be kita ko, vertimo žodžiu paslaugos;
g)
veiksmai, kuriais siekiama sujungti į Europos Sąjungos valstybę narę perkeliamų asmenų šeimas;
h)
su migracija ir prieglobsčiu susijusios infrastruktūros ir paslaugų teikimo šalyse, kuriose numatoma vykdyti regionines apsaugos programas, stiprinimas;
i)
perkeltų pabėgėlių integracijai, autonomijai ir savarankiškumui palankių ilgalaikių sąlygų sukūrimas.
2. Įgyvendinant šio reglamento 3 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos d punkte nustatytą konkretų tikslą, atsižvelgiant į Reglamento (ES) Nr. 514/2014 13 straipsnyje numatyto politinio dialogo rezultatus bei laikantis šio reglamento 19 straipsnyje apibrėžtų nacionalinių programų tikslų, fondo lėšomis taip pat remiami su tarptautinės pagalbos prašytojų ir (arba) asmenų, kuriems suteikta tarptautinė pagalba, perkėlimu susiję veiksmai, panašūs į išvardytuosius šio straipsnio 1 dalyje, kai tai laikoma tikslinga atsižvelgiant į politikos pokyčius fondo įgyvendinimo laikotarpiu arba kai tai numatyta valstybės narės nacionalinėje programoje. Tokios operacijos vykdomos, jiems davus sutikimą, perkeliant iš valstybės narės, kuri suteikė jiems tarptautinę apsaugą arba yra atsakinga už jų prašymų nagrinėjimą į kitą suinteresuotą valstybę narę, kurioje jiems bus suteikta lygiavertė apsauga arba kurioje bus nagrinėjami jų prašymai dėl tarptautinės apsaugos.
III SKYRIUS
TREČIŲJŲ ŠALIŲ PILIEČIŲ INTEGRACIJA IR TEISĖTA MIGRACIJA
8 straipsnis
Imigracija ir iki išvykimo taikomos priemonės
Įgyvendinant šio reglamento 3 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos b punkte nustatytą konkretų tikslą, atsižvelgiant į Reglamento (ES) Nr. 514/2014 13 straipsnyje numatyto politinio dialogo rezultatus ir laikantis šio reglamento 19 straipsnyje apibrėžtų nacionalinių programų tikslų, fondo lėšomis remiami veiksmai, kurie vykdomi trečiojoje šalyje ir kuriais daugiausia dėmesio skiriama trečiųjų šalių piliečiams, kurie laikosi konkrečių iki išvykimo taikomų priemonių ir (arba) sąlygų, nustatytų nacionalinės teisės aktuose ir atitinkamais atvejais pagal Sąjungos teisę, be kita ko, susijusių su gebėjimu integruotis valstybės narės visuomenėje. Atsižvelgiant į tai, fondo lėšomis remiami visų pirma šie veiksmai:
a)
informacinių paketų rengimas ir kampanijos, skirtos informuotumui didinti ir kultūrų dialogui skatinti, be kita ko, naudojant naudotojams patogias ryšių ir informacines technologijas ir interneto svetaines;
b)
gebėjimų bei kvalifikacijos vertinimas ir trečiojoje šalyje įgytų gebėjimų bei kvalifikacijos skaidrumo ir atitikties valstybės narės pripažįstamiems gebėjimams ir kvalifikacijai didinimas;
c)
mokymas, kuriuo didinamos įsidarbinimo valstybėje narėje galimybės;
d)
išsamūs kursai apie piliečių teises bei pareigas ir kalbų mokymas;
e)
parama, susijusi su prašymais dėl šeimos susijungimo, kaip apibrėžta Tarybos direktyvoje 2003/86/EB (20).
9 straipsnis
Integracijos priemonės
1. Įgyvendinant šio reglamento 3 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos b punkte nustatytą konkretų tikslą, atsižvelgiant į Reglamento (ES) Nr. 514/2014 13 straipsnyje numatyto politinio dialogo rezultatus ir laikantis šio reglamento 19 straipsnyje apibrėžtų nacionalinių programų tikslų, fondo lėšomis remiami veiksmai, kurie vykdomi laikantis nuoseklių strategijų, atsižvelgiant į trečiųjų šalių piliečių integracijos poreikius vietos ir (arba) regiono lygiu. Atsižvelgiant į tai, fondo lėšomis remiami visų pirma šie veiksmai, kuriais daugiausia dėmesio skiriama trečiųjų šalių piliečiams, kurie teisėtai gyvena valstybėje narėje arba atitinkamais atvejais yra pradėję teisėto apsigyvenimo valstybėje narėje procesą:
a)
tokių integracijos strategijų, įskaitant poreikių analizę, rengimas ir plėtojimas, kai tinka, dalyvaujant vietos arba regionų subjektams, integracijos rodiklių gerinimas ir vertinimas, įskaitant dalyvaujamuosius vertinimus siekiant įvardyti geriausią praktiką;
b)
patarimų ir pagalbos teikimas tokiose srityse kaip būstas, pragyvenimo lėšos, administraciniai ir teisiniai patarimai, sveikata, psichologinė pagalba ir socialinė rūpyba, vaikų priežiūra ir šeimos susijungimas;
c)
veiksmai, kuriais trečiųjų šalių piliečiai supažindinami su priimančiąja visuomene, ir veiksmai, kuriais jiems padedama adaptuotis joje, gauti informacijos apie jų teises ir pareigas, dalyvauti pilietiniame bei kultūriniame gyvenime ir puoselėti Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje nustatytas vertybes;
d)
į švietimą ir mokymą orientuotos priemonės, įskaitant kalbų mokymą ir pasirengimo veiksmus, kuriais palengvinamos galimybės įsidarbinti;
e)
veiksmai, kuriais siekiama skatinti įgalinimą ir sudaryti trečiųjų šalių piliečiams galimybes save išlaikyti;
f)
veiksmai, kuriais skatinami trečiųjų šalių piliečių ir priimančiosios visuomenės prasmingi ryšiai ir konstruktyvus dialogas, ir veiksmai, kuriais skatinamas jų pripažinimas priimančiojoje visuomenėje, be kita ko, šiam tikslui pasitelkiant žiniasklaidą;
g)
veiksmai, kuriais skatinamos vienodos trečiųjų šalių piliečių galimybės kreiptis ir gauti vienodus rezultatus tvarkant reikalus viešosiose tarnybose ir privačiose įmonėse, įskaitant šių tarnybų pritaikymą darbui su trečiųjų šalių piliečiais;
h)
paramos gavėjų gebėjimų stiprinimas, kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 514/2014 2 straipsnio g punkte, be kita ko, keičiantis patirtimi bei geriausia praktika ir kuriant tinklus.
2. Vykdant 1 dalyje nurodytus veiksmus, kai tai būtina, atsižvelgiama į įvairių kategorijų trečiųjų šalių piliečių, įskaitant asmenis, kuriems suteikta tarptautinė apsauga, į Europos Sąjungą perkeltus asmenis ir visų pirma pažeidžiamus asmenis, specifinius poreikius.
3. Nacionalinėse programose gali būti numatyta į 1 dalyje nurodytų veiksmų taikymo sritį įtraukti toje dalyje nurodytai tikslinei grupei priklausančių asmenų tiesioginius artimuosius tiek, kiek tai būtina siekiant veiksmingai įgyvendinti tuos veiksmus.
4. Siekiant programuoti ir įgyvendinti šio straipsnio 1 dalyje nurodytus veiksmus, Reglamento (ES) Nr. 514/2014 12 straipsnyje nurodyta partnerystė apima valdžios institucijas, valstybių narių paskirtas Europos socialinio fondo intervencijų valdymo tikslu.
10 straipsnis
Praktinis bendradarbiavimas ir gebėjimų stiprinimo priemonės
Įgyvendinant šio reglamento 3 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos b punkte nustatytą konkretų tikslą, atsižvelgiant į Reglamento (ES) Nr. 514/2014 13 straipsnyje numatyto politinio dialogo rezultatus ir laikantis šio reglamento 19 straipsnyje apibrėžtų nacionalinių programų tikslų, fondo lėšomis remiami veiksmai, kuriais daugiausia dėmesio skiriama vienai ar kelioms toliau nurodytoms kategorijoms:
a)
strategijų, kuriomis būtų skatinama teisėta migracija, kūrimas siekiant palengvinti lanksčių priėmimo procedūrų plėtojimą ir įgyvendinimą;
b)
trečiųjų šalių įdarbinimo agentūrų ir valstybių narių užimtumo tarnybų bei imigracijos tarnybų bendradarbiavimo rėmimas, taip pat parama valstybėms narėms joms įgyvendinant Sąjungos migracijos teisę, vykdant konsultacijų procesus su atitinkamais suinteresuotaisiais subjektais ir gaunant ekspertų patarimus arba keičiantis informacija apie metodus, taikomus konkrečių pilietybių arba kategorijų trečiųjų šalių piliečių atžvilgiu atsižvelgiant į darbo rinkų poreikius;
c)
valstybių narių gebėjimų rengti, įgyvendinti, stebėti ir vertinti savo imigracijos strategijas, politiką bei priemones įvairiais institucijų lygmenimis ir įvairiuose jų padaliniuose stiprinimas, visų pirma jų gebėjimų rinkti, analizuoti ir skleisti išsamius ir sistemingus duomenis bei statistinę informaciją apie migracijos procedūras, srautus ir leidimus gyventi stiprinimas, ir stebėjimo priemonių, vertinimo schemų, rodiklių bei standartų, naudojamų šių strategijų rezultatams vertinti, plėtojimas;
d)
paramos gavėjų, kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 514/2014 2 straipsnio g punkte, ir personalo, teikiančių viešąsias ir privačias paslaugas, įskaitant švietimo įstaigas, mokymas, keitimosi patirtimi ir geriausia praktika, bendradarbiavimo ir tinklų kūrimo bei tarpkultūrinių gebėjimų skatinimas, taip pat teikiamų paslaugų kokybės gerinimas;
e)
tvarių integracijos ir įvairovės valdymo organizacinių struktūrų kūrimas, visų pirma bendradarbiaujant įvairiems suinteresuotiesiems subjektams, kad įvairių nacionalinių administracijų lygmenų pareigūnai galėtų greitai gauti informacijos apie kitų šalių patirtį bei geriausią praktiką, ir, jei įmanoma, kad atitinkamos valdžios institucijos ir Vyriausybinės bei nevyriausybinės organizacijos drauge telktų išteklius siekiant efektyviau teikti paslaugas trečiųjų šalių piliečiams, inter alia, pasitelkiant vieno langelio principu veikiančius centrus (t. y. koordinuotos paramos integracijai centrus);
f)
bendradarbiavimas įgyvendinant dinamišką abipusės sąveikos procesą, kuriuo grindžiamos vietos ir regioninio lygio integracijos strategijos, plėtojant trečiųjų šalių piliečių konsultavimo platformas, suinteresuotųjų subjektų keitimąsi informacija, taip pat trečiųjų šalių piliečių bendruomenių, tų bendruomenių ir priimančiosios visuomenės ir (arba) šių bendruomenių ir politiką formuojančių ir sprendimus priimančių valdžios institucijų dialogą tarpkultūriniais bei religiniais klausimais;
g)
valstybių narių atitinkamų valdžios institucijų praktinio bendradarbiavimo skatinimo ir stiprinimo veiksmai, kuriais daugiausia dėmesio būtų skiriama, inter alia, keitimuisi informacija, geriausios praktikos pavyzdžiais bei informacija apie strategijas ir bendrų veiksmų rengimui bei vykdymui, be kita ko, siekiant užtikrinti valstybių narių imigracijos sistemų vientisumą.
IV SKYRIUS
GRĄŽINIMAS
11 straipsnis
Priemonės, kuriomis papildomos grąžinimo procedūros
Įgyvendinant šio reglamento 3 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos c punkte nustatytą konkretų tikslą, atsižvelgiant į Reglamento (ES) Nr. 514/2014 13 straipsnyje numatyto politinio dialogo rezultatus ir laikantis šio reglamento 19 straipsnyje apibrėžtų nacionalinių programų tikslų, kiek tai susiję su priemonėmis, kuriomis papildomos grąžinimo procedūros, fondo lėšomis remiami veiksmai, kuriais daugiausia dėmesio skiriama vienos ar kelių toliau nurodytų kategorijų trečiųjų šalių piliečiams:
a)
trečiųjų šalių piliečiams, kurie dar nėra gavę galutinio neigiamo sprendimo dėl jų prašymo būti, teisėtai gyventi ir (arba) gauti tarptautinę apsaugą valstybėje narėje ir kurie gali nuspręsti pasinaudoti savanoriško grįžimo galimybe;
b)
trečiųjų šalių piliečiams, kurie naudojasi teise būti, teisėtai gyventi ir (arba) teise į tarptautinę apsaugą, kaip apibrėžta Direktyvoje 2011/95/ES, arba laikiną apsaugą, kaip apibrėžta Direktyvoje 2001/55/EB, valstybėje narėje, ir kurie nusprendė pasinaudoti savanoriško grįžimo galimybe;
c)
trečiųjų šalių piliečiams, kurie yra valstybėje narėje ir neatitinka arba nebeatitinka atvykimo ir (arba) buvimo valstybėje narėje sąlygų, įskaitant tuos trečiųjų šalių piliečius, kurių išsiuntimas atidėtas pagal Direktyvos 2008/115/EB 9 straipsnį ir 14 straipsnio 1 dalį.
Atsižvelgiant į tai, fondo lėšomis remiami visų pirma šie veiksmai, kuriais daugiausia dėmesio skiriama pirmoje pastraipoje nurodytų kategorijų asmenims:
a)
sulaikymą pakeičiančių priemonių rengimas, plėtojimas ir tobulinimas;
b)
socialinės paramos, informacijos arba pagalbos, susijusios su administraciniais ir (arba) teisminiais formalumais, teikimas ir informavimas arba konsultacijų teikimas;
c)
teisinės ir kalbinės pagalbos teikimas;
d)
specifinė pagalba pažeidžiamiems asmenims;
e)
nepriklausomų ir veiksmingų priverstinio grąžinimo stebėsenos sistemų, nurodytų Direktyvos 2008/115/EB 8 straipsnio 6 dalyje, kūrimas ir tobulinimas;
f)
apgyvendinimo, priėmimo arba sulaikymo infrastruktūros, paslaugų ir sąlygų kūrimas, priežiūra ir gerinimas;
g)
administracinių struktūrų ir sistemų, įskaitant IT priemones, sukūrimas;
h)
personalo mokymas siekiant užtikrinti sklandžias ir veiksmingas grąžinimo procedūras, įskaitant jų valdymą ir vykdymą.
12 straipsnis
Grąžinimo priemonės
Įgyvendinant šio reglamento 3 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos c punkte nustatytą konkretų tikslą, atsižvelgiant į Reglamento (ES) Nr. 514/2014 13 straipsnyje numatyto politinio dialogo rezultatus ir laikantis šio reglamento 19 straipsnyje apibrėžtų nacionalinių programų tikslų, kiek tai susiję su grąžinimo priemonėmis, fondo lėšomis remiami veiksmai, kuriais daugiausia dėmesio skiriama šio reglamento 11 straipsnyje nurodytiems asmenims. Atsižvelgiant į tai, fondo lėšomis remiami visų pirma šie veiksmai:
a)
priemonės, reikalingos norint pasirengti grąžinimo operacijoms, pavyzdžiui, priemonės, kuriomis užtikrinamas trečiųjų šalių piliečių tapatybės nustatymas, kelionės dokumentų išdavimas ir šeimos narių paieška;
b)
bendradarbiavimas su trečiųjų šalių konsulinėmis įstaigomis ir imigracijos tarnybomis siekiant gauti kelionės dokumentus, palengvinti repatriaciją ir užtikrinti readmisiją;
c)
remiamo savanoriško grįžimo priemonės, įskaitant sveikatos patikrinimus ir medicinos pagalbą, kelionės organizavimą, finansines išmokas ir konsultavimą bei pagalbą prieš grįžimą ir po jo;
d)
išsiuntimo operacijos, įskaitant susijusias priemones, laikantis Sąjungos teisės aktuose nustatytų standartų, išskyrus priverstiniams veiksmams naudojamą įrangą;
e)
priemonėmis, skirtomis pradėti grįžusio asmens reintegracijos procesą jo asmeninio vystymosi labui, pvz., piniginėmis paskatomis, mokymu, įsidarbinimo pagalba ir pradine parama ekonominei veiklai;
f)
infrastruktūra ir paslaugos trečiosiose šalyse, kuriomis būtų užtikrinamas tinkamas laikinas apgyvendinimas ir priėmimas atvykus;
g)
specifinė pagalba pažeidžiamiems asmenims.
13 straipsnis
Praktinis bendradarbiavimas ir gebėjimų stiprinimo priemonės
Įgyvendinant šio reglamento 3 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos c punkte nustatytą konkretų tikslą, atsižvelgiant į Reglamento (ES) Nr. 514/2014 13 straipsnyje numatyto politinio dialogo rezultatus, ir laikantis šio reglamento 19 straipsnyje apibrėžtų nacionalinių programų tikslų, kiek tai susiję su praktiniu bendradarbiavimu ir gebėjimų stiprinimo priemonėmis, fondo lėšomis remiami visų pirma šie veiksmai:
a)
veiksmai, kuriais skatinamas, plėtojamas ir stiprinamas valstybių narių grąžinimo tarnybų ir kitų valdžios institucijų, dalyvaujančių su grąžinimu susijusioje veikloje, veiklos bendradarbiavimas ir keitimasis informacija, įskaitant bendradarbiavimą su trečiųjų šalių konsulinėmis įstaigomis bei imigracijos tarnybomis ir bendras grąžinimo operacijas;
b)
veiksmai, kuriais remiamas trečiųjų šalių ir valstybių narių grąžinimo tarnybų bendradarbiavimas, įskaitant priemones, kuriomis siekiama stiprinti trečiųjų šalių gebėjimus vykdyti veiklą readmisijos ir reintegracijos srityje, visų pirma readmisijos susitarimų srityje;
c)
veiksmai, kuriais stiprinami gebėjimai plėtoti efektyvią ir tvarią grąžinimo politiką, visų pirma valstybėms narėms keičiantis informacija apie padėtį grąžinimo šalyse, geriausios praktikos pavyzdžiais, dalijantis patirtimi ir telkiant išteklius;
d)
veiksmai, kuriais stiprinami gebėjimai rinkti, analizuoti ir skleisti išsamius ir sistemingus duomenis bei statistinę informaciją apie grąžinimo procedūras ir priemones, priėmimo ir sulaikymo gebėjimus, priverstinį grąžinimą ir savanorišką grįžimą, stebėjimą ir reintegraciją;
e)
veiksmai, kuriais tiesiogiai prisidedama prie grąžinimo politikos vertinimo, pavyzdžiui, nacionaliniai poveikio vertinimai, tikslinių grupių apklausos, rodiklių plėtojimas ir lyginamoji analizė;
f)
informavimo priemonės ir kampanijos trečiosiose šalyse, kuriomis siekiama didinti informuotumą apie atitinkamus teisėtus imigracijos kanalus ir neteisėtos imigracijos pavojus.
V SKYRIUS
FINANSINĖ IR ĮGYVENDINIMO SISTEMA
14 straipsnis
Bendri ištekliai ir įgyvendinimas
1. Šiam reglamentui įgyvendinti skiriama 3 137 mln. EUR bendrų išteklių dabartinėmis kainomis.
2. Fondui skirtus metinius asignavimus tvirtina Europos Parlamento ir Taryba, neviršydami daugiametės finansinės programos ribų.
3. Bendri ištekliai naudojami pasitelkiant tokias priemones:
a)
nacionalines programas, vadovaujantis 19 straipsniu;
b)
Sąjungos veiksmus, vadovaujantis 20 straipsniu;
c)
pagalbą ekstremaliosios situacijos atveju, vadovaujantis 21 straipsniu;
d)
Europos migracijos tinklą, vadovaujantis 22 straipsniu;
e)
techninę pagalbą, vadovaujantis 23 straipsniu.
4. Pagal šį reglamentą jo 20 straipsnyje nurodytiems Sąjungos veiksmams, šio reglamento 21 straipsnyje nurodytai pagalbai ekstremaliosios situacijos atveju, šio reglamento 22 straipsnyje nurodytam Europos migracijos tinklui ir šio reglamento 23 straipsnyje nurodytai techninei pagalbai skirtas biudžetas vykdomas tiesioginio valdymo būdu, kaip numatyta Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 58 straipsnio 1 dalies a punkte ir, kai tinkama, netiesioginio valdymo būdu, kaip numatyta Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 58 straipsnio 1 dalies c punkte. Šio reglamento 19 straipsnyje nurodytoms nacionalinėms programoms skirtas biudžetas vykdomas pasidalijamojo valdymo būdu, kaip numatyta Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 58 straipsnio 1 dalies b punkte.
5. Komisija lieka atsakinga už Sąjungos biudžeto vykdymą, remiantis SESV 317 straipsniu, ir informuoja Europos Parlamentą bei Tarybą apie kitų subjektų nei valstybės narės vykdytas operacijas.
6. Nepažeidžiant Europos Parlamento ir Tarybos prerogatyvų, pirminis orientacinis finansinis paketas preliminariai naudojamas taip:
a)
2 752 mln. EUR - valstybių narių nacionalinėms programoms;
b)
385 mln. EUR - Sąjungos veiksmams, pagalbai ekstremaliosios situacijos atveju, Europos migracijos tinklui ir Komisijos teikiamai techninei pagalbai, iš kurių bent 30 % turi būti panaudota sąjungos veiksmams ir Europos migracijos tinklui.
15 straipsnis
Ištekliai tinkamiems finansuoti veiksmams valstybėse narėse
1. 2 752 mln. EUR sumos orientacinis paskirstymas valstybėms narėms:
a)
skiriama 2 392 mln. EUR, kaip nurodyta I priede. Valstybės narės bent 20 % šių išteklių skiria 3 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos a punkte nurodytam konkrečiam tikslui ir bent 20 % - 3 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos b punkte nurodytam konkrečiam tikslui. Valstybės narės šių minimalių procentinių dydžių gali nesilaikyti tik tais atvejais, kai nacionalinėje programoje pateikiamas išsamus paaiškinimas, kodėl skiriant mažiau lėšų nekyla grėsmė, kad tikslas nebus pasiektas. Kalbant apie 3 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos a punkte nurodytą konkretų tikslą, valstybės narės, kurios susiduria su struktūriniu apgyvendinimo, infrastruktūros ir paslaugų trūkumu, išteklių neturi skirti mažiau nei šiame reglamente nustatytas minimalus procentinis dydis;
b)
skiriama 360 mln. EUR, remiantis paskirstymo mechanizmu, skirtu konkretiems veiksmams, kaip nurodyta 16 straipsnyje - Sąjungos programai dėl perkėlimo į Europos Sąjungą, kaip nurodyta 17 straipsnyje, ir asmenų, kuriems suteikta tarptautinė apsauga, perkėlimui iš vienos valstybės narės į kitą, kaip nurodyta 18 straipsnyje.
2. 1 dalies b punkte nurodyta suma naudojama remiant:
a)
II priede išvardytus konkrečius veiksmus;
b)
Sąjungos programą dėl perkėlimo į Europos Sąjungą, kaip numatyta 17 straipsnyje, ir (arba) asmenų, kuriems suteikta tarptautinė apsauga, perkėlimą iš vienos valstybės narės į kitą, kaip numatyta 18 straipsnyje.
3. Tuo atveju, jei pagal šio straipsnio 1 dalies b punktą liktų nepanaudota tam tikra suma arba jei liktų nepanaudota kita suma, ta suma bus paskirta vykdant laikotarpio vidurio peržiūrą, numatytą Reglamento (ES) Nr. 514/2014 15 straipsnyje, proporcingai pagal šio reglamento I priede nurodytas bazines sumas nacionalinėms programoms.
16 straipsnis
Konkretiems veiksmams skirti ištekliai
1. 15 straipsnio 2 dalies a punkte nurodyta papildoma suma gali būti skirta valstybėms narėms su sąlyga, kad ji pagal programą numatyta šiam tikslui, ir naudojama konkretiems veiksmams, išvardytiems II priede, vykdyti.
2. Siekiant atsižvelgti į naujus politikos pokyčius, Komisijai pagal šio reglamento 26 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus dėl II priedo tikslinimo vykdant laikotarpio vidurio peržiūrą, numatytą Reglamento (ES) Nr. 514/2014 15 straipsnyje. Patikslinto konkrečių veiksmų sąrašo pagrindu valstybės narės gali gauti papildomą sumą, kaip nustatyta šio straipsnio 1 dalyje, atsižvelgiant į turimus išteklius.
3. Šio straipsnio 1 ir 2 dalyse nurodytos papildomos sumos skiriamos valstybėms narėms atskirais finansavimo sprendimais, kuriais Reglamento (ES) Nr. 514/2014 14 ir 15 straipsniuose nustatyta tvarka vykdant laikotarpio vidurio peržiūrą patvirtinama arba peržiūrimos jų nacionalinės programos. Tos sumos naudojamos tik konkretiems veiksmams, išvardytiems šio reglamento II priede, vykdyti.
17 straipsnis
Sąjungos programai dėl perkėlimo į Europos Sąjungą skirti ištekliai
1. Be asignavimų, apskaičiuotų pagal 15 straipsnio 1 dalies a punktą, valstybės narės kas dvejus metus gauna papildomą sumą, kaip nustatyta 15 straipsnio 2 dalies b punkte, pagrįstą vienkartine 6 000 EUR išmoka už kiekvieną į Europos Sąjungą perkeltą asmenį.
2. 1 dalyje nurodyta vienkartinė išmoka padidinama iki 10 000 EUR už kiekvieną asmenį, perkeltą į Europos Sąjungą pagal bendrus Sąjungos prioritetus perkėlimo į Europos Sąjungą srityje, nustatytus pagal 3 dalį ir išvardytus III priede, ir už kiekvieną pažeidžiamą asmenį, kaip nustatyta 5 dalyje.
3. Bendri perkėlimo į Europos Sąjungą prioritetai grindžiami šiomis bendrosiomis asmenų kategorijomis:
a)
asmenys iš šalies ar regiono, kuriame numatyta įgyvendinti regioninę apsaugos programą;
b)
asmenys iš šalies ar regiono, kuris Jungtinių Tautų vyriausiojo pabėgėlių reikalų komisaro įtrauktas į asmenų perkėlimo prognozes ir kuriame Sąjungos bendri veiksmai padarytų didelį poveikį tenkinant apsaugos poreikius;
c)
asmenys, priklausantys konkrečiai kategorijai, atitinkančiai Jungtinių Tautų vyriausiojo pabėgėlių reikalų komisaro perkėlimo kriterijus.
4. Komisijai pagal 26 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais būtų iš dalies keičiamas, remiantis šio straipsnio 3 dalyje išdėstytomis bendrosiomis kategorijomis, III priedas, tais atvejais, kai yra akivaizdžių priežasčių tai daryti, arba atsižvelgiant į Jungtinių Tautų vyriausiojo pabėgėlių reikalų komisaro rekomendacijas.
5. Toliau išvardytos pažeidžiamos asmenų grupės taip pat atitinka 2 dalyje numatytos vienkartinės išmokos skyrimo kriterijus:
a)
moterys ir vaikai, kuriems kyla rizika;
b)
nelydimi nepilnamečiai;
c)
asmenys, turintys medicininių poreikių, kurie gali būti patenkinti tik juos perkėlus;
d)
asmenys, kuriuos reikia neatidėliotinai arba skubos tvarka perkelti į Europos Sąjungą dėl teisinių arba fizinės apsaugos priežasčių, įskaitant smurto arba kankinimo aukas.
6. Jeigu valstybė narė į Europos Sąjungą perkelia asmenį, kuris priklauso daugiau nei vienai iš 1 ir 2 dalyse nurodytų kategorijų, ji gauna vienkartinę išmoką už tą asmenį tik vieną kartą.
7. Atitinkamais atvejais valstybės narės taip pat gali būti laikomos atitinkančiomis vienkartinės išmokos skyrimo kriterijus už 1, 3 ir 5 dalyse nurodytų asmenų šeimos narius, su sąlyga, kad tie šeimos nariai perkelti į Europos Sąjungą pagal šį reglamentą.
8. Komisija įgyvendinimo aktais nustato tvarkaraštį ir kitas įgyvendinimo sąlygas, susijusias su išteklių skyrimo Sąjungos programai dėl perkėlimo į Europos Sąjungą mechanizmu. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 27 straipsnio 2 dalyje nurodytos patariamosios procedūros.
9. Šio straipsnio 1 ir 2 dalyse nurodytos papildomos sumos pirmą kartą skiriamos valstybėms narėms kas dvejus metus atskirais finansavimo sprendimais, kuriais Reglamento (ES) Nr. 514/2014 14 straipsnyje nustatyta tvarka patvirtinamos jų nacionalinės programos, o vėliau finansavimo sprendimu, kuris turi būti pridėtas prie sprendimų, kuriais patvirtinamos jų nacionalinės programos. Šios sumos neperkeliamos kitiems veiksmams pagal nacionalinę programą.
10. Siekiant veiksmingai įgyvendinti Sąjungos programos dėl perkėlimo į Europos Sąjungą tikslus, neviršijant turimų išteklių, Komisijai pagal 26 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kad prireikus būtų patikslintos šio straipsnio 1 ir 2 dalyse nurodytos vienkartinių išmokų sumos, visų pirma atsižvelgiant į esamus infliacijos lygius, atitinkamus pokyčius perkėlimo į Europos Sąjungą srityje ir veiksnius, kuriais gali būti optimizuotas finansinės paskatos, kurią suteikia vienkartinės išmokos, naudojimas.
18 straipsnis
Ištekliai asmenų, kuriems suteikta tarptautinė apsauga, perkėlimui į Europos Sąjungą
1. Siekiant įgyvendinti solidarumo ir teisingo atsakomybės pasidalijimo principą ir atsižvelgiant į Sąjungos politikos pokyčius fondo įgyvendinimo laikotarpiu, be asignavimų, apskaičiuotų pagal 15 straipsnio 1 dalies a punktą, valstybės narės gauna papildomą sumą, kaip nustatyta 15 straipsnio 2 dalies b punkte, pagrįstą vienkartine 6 000 EUR išmoka už kiekvieną asmenį, kuriam suteikta tarptautinė apsauga, perkeltą į Europos Sąjungą iš kitos valstybės narės.
2. Atitinkamais atvejais valstybės narės taip pat gali būti laikomos atitinkančiomis vienkartinės išmokos skyrimo kriterijus už 1 dalyje nurodytų asmenų šeimos narius, su sąlyga, kad tie šeimos nariai perkelti į Europos Sąjungą pagal šį reglamentą.
3. Šio straipsnio 1 dalyje nurodytos papildomos sumos pirmą kartą skiriamos valstybėms narėms atskirais finansavimo sprendimais, kuriais Reglamento (ES) Nr. 514/2014 14 straipsnyje nustatyta tvarka patvirtinamos jų nacionalinės programos, o vėliau finansavimo sprendimu, kuris turi būti pridėtas prie sprendimų, kuriais patvirtinamos jų nacionalinės programos. Šios sumos neperkeliamos kitiems veiksmams pagal nacionalinę programą.
4. Siekiant veiksmingai įgyvendinti solidarumo ir atsakomybės pasidalijimo tarp valstybių narių tikslus, nurodytus SESV 80 straipsnyje, neviršijant turimų išteklių, Komisijai pagal šio reglamento 26 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais būtų tikslinama šio straipsnio 1 dalyje nurodyta vienkartinės išmokos suma, visų pirma atsižvelgiant į esamus infliacijos lygius, atitinkamus pokyčius asmenų, kuriems suteikta tarptautinė apsauga, perkėlimo iš vienos valstybės narės į kitą srityje ir veiksnius, kuriais gali būti optimizuotas finansinės paskatos, kurią suteikia vienkartinių išmokų, naudojimas.
19 straipsnis
Nacionalinės programos
1. Pagal nacionalines programas, kurios turi būti išnagrinėtos ir patvirtintos vadovaujantis Reglamento (ES) Nr. 514/2014 14 straipsniu, valstybės narės, įgyvendindamos šio reglamento 3 straipsnyje nustatytus tikslus ir atsižvelgdamos į Reglamento (ES) Nr. 514/2014 13 straipsnyje nurodyto politinio dialogo rezultatus, visų pirma siekia šių tikslų:
a)
stiprinti bendros Europos prieglobsčio sistemos kūrimą užtikrinant veiksmingą ir vienodą Sąjungos acquis prieglobsčio srityje taikymą ir tinkamą Reglamento (ES) Nr. 604/2013 veikimą. Tokie veiksmai taip pat gali apimti Sąjungos programos dėl perkėlimo į Europos Sąjungą nustatymą ir plėtojimą;
b)
nustatyti ir plėtoti įvairius dinamiško abipusės sąveikos proceso aspektus apimančias integracijos strategijas, įgyvendintinas atitinkamai nacionaliniu / vietos / regiono lygiais atsižvelgiant į trečiųjų šalių piliečių integracijos poreikius vietos / regiono lygiu, kuriomis būtų tenkinami įvairių kategorijų migrantų konkretūs poreikiai ir plėtojamos veiksmingos atitinkamų suinteresuotųjų subjektų partnerystės;
c)
plėtoti grąžinimo programą, kuri apimtų remiamo savanoriško grįžimo komponentą ir atitinkamais atvejais reintegracijos komponentą.
2. Valstybės narės užtikrina, kad visi šio fondo lėšomis remiami veiksmai būtų vykdomi visapusiškai gerbiant pagrindines teises ir žmogaus orumą. Visų pirma, vykdant tokius veiksmus turi būti visapusiškai gerbiamos Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje įtvirtintos teisės ir principai.
3. Su sąlyga, kad laikomasi reikalavimo siekti pirmiau nurodytų tikslų, taip pat atsižvelgiant į konkrečias aplinkybes jose, valstybės narės siekia išteklius 3 straipsnio 2 dalyje išdėstytiems konkretiems tikslams paskirstyti teisingai ir skaidriai.
20 straipsnis
Sąjungos veiksmai
1. Komisijos iniciatyva fondo lėšos gali būti naudojamos tarptautiniams veiksmams arba Sąjungai ypač svarbiems veiksmams (toliau - Sąjungos veiksmai), susijusiems su 3 straipsnyje nurodytais bendraisiais ir konkrečiais tikslais, finansuoti.
2. Sąjungos veiksmai laikomi tinkamais finansuoti, kai jais visų pirma remiama:
a)
Sąjungos bendradarbiavimo, vykdomo įgyvendinant Sąjungos teisę ir keičiantis geriausia praktika prieglobsčio srityje, visų pirma perkėlimo į Europos Sąjungą ir tarptautinės apsaugos prašytojų ir (arba) asmenų, kuriems suteikta tarptautinė apsauga, perkėlimo iš vienos valstybės narės į kitą klausimais, be kita ko, pasitelkiant bendradarbiavimą tinkluose ir keitimąsi informacija, taip pat teisėtos migracijos, trečiųjų šalių piliečių integracijos, įskaitant paramos atvykus ir koordinavimo veiklą, kuria siekiama informuoti bendruomenes, kuriose norima apgyvendinti į Europos Sąjungą perkeltus pabėgėlius, ir grąžinimo srityse, plėtojimas;
b)
tarptautinių bendradarbiavimo tinklų ir bandomųjų projektų, įskaitant novatoriškus projektus, grindžiamų įstaigų, esančių dviejose ar daugiau valstybių narių, tarptautinėmis partnerystėmis, kuriomis siekiama skatinti inovacijas ir sudaryti geresnes sąlygas keitimuisi patirtimi ir geriausia praktika, kūrimas;
c)
tyrimai ir moksliniai tyrimai, susiję su galimomis naujomis Sąjungos bendradarbiavimo prieglobsčio, imigracijos, integracijos, grąžinimo ir atitinkamos Sąjungos teisės srityse formomis, informacijos apie geriausią praktiką ir visus kitus prieglobsčio, imigracijos, integracijos ir grąžinimo politikos aspektus platinimas ir keitimasis ja, įskaitant institucinį informavimą apie Sąjungos politikos prioritetus;
d)
valstybių narių vykdomas bendrų statistinių priemonių, metodų ir rodiklių, skirtų politikos pokyčiams prieglobsčio, teisėtos migracijos, integracijos ir grąžinimo srityje vertinti, plėtojimas ir taikymas;
e)
parengiamoji, stebėsenos, administracinė ir techninė parama ir vertinimo mechanizmo, reikalingo prieglobsčio ir imigracijos politikai įgyvendinti, plėtojimas;
f)
bendradarbiavimas su trečiosiomis šalimis, grindžiamas Sąjungoje priimtu visuotiniu požiūriu į migraciją ir judumą, visų pirma įgyvendinant readmisijos susitarimus, partnerystes judumo srityje ir regionines apsaugos programas;
g)
informavimo priemonės ir kampanijos trečiosiose šalyse, kuriomis siekiama didinti informuotumą apie atitinkamus teisėtus imigracijos kanalus ir neteisėtos imigracijos pavojus.
3. Sąjungos veiksmai vykdomi pagal Reglamento (ES) Nr. 514/2014 6 straipsnį.
4. Komisija užtikrina, kad ištekliai 3 straipsnio 2 dalyje išdėstytiems konkretiems tikslams būtų paskirstyti teisingai ir skaidriai.
21 straipsnis
Pagalba ekstremaliosios situacijos atveju
1. Fondo lėšomis finansinė parama teikiama susiklosčius 2 straipsnio k punkte apibrėžtai ekstremaliajai situacijai, kai reikia tenkinti skubius ir konkrečius poreikius. Pagal šį straipsnį trečiosiose šalyse įgyvendinamos priemonės turi derėti su Sąjungos humanitarine politika ir, kai tinka, ją papildyti, ir jas įgyvendinant turi būti laikomasi Konsensuse dėl humanitarinės pagalbos įtvirtintų humanitarinių principų.
2. Pagalba ekstremaliosios situacijos atveju teikiama pagal Reglamento (ES) Nr. 514/2014 6 ir 7 straipsnius.
22 straipsnis
Europos migracijos tinklas
1. Fondo lėšomis remiamas Europos migracijos tinklas ir teikiama jo veiklai bei būsimam jo plėtojimui būtina finansinė parama.
2. Sumą, skiriamą Europos migracijos tinklui pagal metinius fondo asignavimus ir darbo programą, kurioje nustatomi tinklo veiklos prioritetai, patvirtina Komisija, Sprendimo 2008/381/EB 4 straipsnio 5 dalies a punkte numatyta tvarka pritarus valdybai. Komisijos sprendimas yra finansavimo sprendimas, kaip numatyta Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 84 straipsnyje.
3. Finansinė parama Europos migracijos tinklo veiklai teikiama kaip dotacijos, skirtos nacionaliniams informacijos centrams, nurodytiems Sprendimo 2008/381/EB 3 straipsnyje ir sudarant viešųjų pirkimų sutartis, kaip nustatyta Reglamente (ES, Euratomas) Nr. 966/2012. Teikiant paramą užtikrinama, kad tiems nacionaliniams informacijos centrams skirta finansinė parama būtų tinkama ir teikiama laiku. Tų nacionalinių informacijos centrų veiksmų, remiamų 2014 m. skirtomis dotacijomis, įgyvendinimo išlaidos finansavimo reikalavimus atitinka nuo 2014 m. sausio 1 d.
4. Sprendimas 2008/381/EB iš dalies keičiamas taip:
a)
4 straipsnio 5 dalies a punktas pakeičiamas taip:
„a)
remdamasi pirmininko pateiktu projektu, rengia ir tvirtina veiklos programos projektą, kuriame visų pirma nurodomi tikslai, teminiai prioritetai ir nustatomos preliminarios kiekvienam nacionaliniam informacijos centrui skirtos biudžeto sumos, kad būtų užtikrintas tinkamas EMT veikimas;“;
b)
6 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
i)
4 dalis pakeičiama taip:
„4. Komisija stebi, kaip vykdoma veiklos programa, ir teikia reguliarias jos vykdymo ir EMT plėtojimo ataskaitas valdybai.“;
ii)
5-8 dalys išbraukiamos;
c)
11 straipsnis išbraukiamas;
d)
12 straipsnis išbraukiamas.
23 straipsnis
Techninė pagalba
1. Komisijos iniciatyva ir (arba) jos vardu iki 2,5 mln. EUR fondo lėšų kasmet naudojama techninei pagalbai, vadovaujantis Reglamento (ES) Nr. 514/2014 9 straipsniu.
2. Valstybės narės iniciatyva fondo lėšomis gali būti finansuojama techninės pagalbos veikla, vadovaujantis Reglamento (ES) Nr. 514/2014 20 straipsniu. Techninei pagalbai skirta suma 2014-2020 m. laikotarpiu negali viršyti 5,5 % visos valstybėms narėms skirtos sumos, pridėjus 1 000 000 EUR.
24 straipsnis
Koordinavimas
Komisija ir valstybės narės kartu su Europos išorės veiksmų tarnyba prireikus užtikrina, kad trečiosiose šalyse vykdomų arba su jomis susijusių veiksmų būtų imamasi užtikrinant sąveiką ir suderinamumą su kitais už Sąjungos ribų vykdomais veiksmais, kurie remiami pagal Sąjungos priemones. Jos visų pirma užtikrina, kad tie veiksmai:
a)
būtų suderinami su Sąjungos išorės politika, jais būtų laikomasi politikos suderinamumo vystymosi labui principo ir jie būtų suderinami su konkrečiam regionui ar šaliai taikomais strateginiais programavimo dokumentais;
b)
būtų sutelkti į priemones, kurios nėra orientuotos į vystymąsi;
c)
jais būtų paisoma Sąjungos vidaus politikos sričių interesų ir jie derėtų su veikla, vykdoma Sąjungos teritorijoje.
VI SKYRIUS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
25 straipsnis
Specialios nuostatos dėl vienkartinių išmokų už perkėlimą į Europos Sąjungą ir asmenų, kuriems suteikta tarptautinė apsauga, perkėlimą iš vienos valstybės narės į kitą
Nukrypstant nuo išlaidų tinkamumo finansuoti taisyklių, nustatytų Reglamento (ES) Nr. 514/2014 18 straipsnyje, visų pirma kiek tai susiję su vienkartinėmis išmokomis ir fiksuoto dydžio sumomis, vienkartinėms išmokoms, skiriamoms valstybėms narėms perkėlimui į Europos Sąjungą ir (arba) asmenų, kuriems suteikta tarptautinė apsauga, perkėlimui iš vienos valstybės narės į kitą vadovaujantis šiuo reglamentu, taikomos šios sąlygos:
a)
joms netaikomas įpareigojimas, kad jos turi būti grindžiamos statistiniais arba ankstesnio laikotarpio duomenimis, ir
b)
jos teikiamos su sąlyga, kad asmuo, už kurį skiriama vienkartinė išmoka, buvo perkeltas į Europos Sąjungą ir (arba) perkeltas Europos Sąjungoje vadovaujantis šiuo reglamentu.
26 straipsnis
Įgaliojimų delegavimas
1. Įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami šiame straipsnyje nustatytomis sąlygomis.
2. 16 straipsnio 2 dalyje, 17 straipsnio 4 ir 10 dalyse ir 18 straipsnio 4 dalyje nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami septynerių metų laikotarpiui nuo 2014 m. gegužės 21 d. Likus ne mažiau kaip devyniems mėnesiams iki septynerių metų laikotarpio pabaigos Komisija parengia naudojimosi deleguotaisiais įgaliojimais ataskaitą. Įgaliojimai savaime pratęsiami trejų metų laikotarpiams, išskyrus atvejus, kai Europos Parlamentas arba Taryba pareiškia prieštaravimų dėl tokio pratęsimo likus ne mažiau kaip trims mėnesiams iki septynerių metų laikotarpio pabaigos.
3. Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kada atšaukti 16 straipsnio 2 dalyje, 17 straipsnio 4 ir 10 dalyse ir 18 straipsnio 4 dalyje nurodytus deleguotuosius įgaliojimus. Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo nutraukiami tame sprendime nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus. Sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis nedaro poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų galiojimui.
4. Apie priimtą deleguotąjį aktą Komisija nedelsdama vienu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
5. Pagal 16 straipsnio 2 dalį, 17 straipsnio 4 ir 10 dalis ir 18 straipsnio 4 dalį priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuo atveju, jeigu per du mėnesius nuo pranešimo Europos Parlamentui ir Tarybai apie šį aktą dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškia prieštaravimų arba jeigu dar nepasibaigus šiam laikotarpiui ir Europos Parlamentas, ir Taryba praneša Komisijai, kad prieštaravimų nereikš. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis laikotarpis pratęsiamas dviem mėnesiais.
27 straipsnis
Komiteto procedūra
1. Komisijai padeda Prieglobsčio, migracijos ir integracijos fondo ir Vidaus saugumo fondo komitetas, įsteigtas pagal Reglamento (ES) Nr. 514/2014 59 straipsnio 1 dalį.
2. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 4 straipsnis.
28 straipsnis
Peržiūra
Europos Parlamentas ir Taryba, remdamiesi Komisijos pasiūlymu, nė vėliau kaip 2020 m. birželio 30 d. peržiūri šį reglamentą.
29 straipsnis
Reglamento (ES) Nr. 514/2014 taikomumas
Fondui taikomos Reglamento (ES) Nr. 514/2014 nuostatos, nedarant poveikio šio reglamento 4 straipsniui.
30 straipsnis
Panaikinimas
Sprendimai Nr. 573/2007/EB, Nr. 575/2007/EB ir 2007/435/EB panaikinami nuo 2014 m. sausio 1 d.
31 straipsnis
Pereinamojo laikotarpio nuostatos
1. Šis reglamentas nedaro poveikio atitinkamų projektų ir metinių programų tęsimui arba keitimui, įskaitant visišką ar dalinį panaikinimą, iki jų užbaigimo, arba finansinės paramos, kurią Komisija patvirtina remdamasi sprendimais Nr. 573/2007/EB, Nr. 575/2007/EB ir 2007/435/EB arba bet kuriuo kitu tai paramai 2013 m. gruodžio 31 d. taikomu teisės aktu, tęsimui arba keitimui, įskaitant visišką ar dalinį panaikinimą. Šis reglamentas nedaro poveikio finansinės paramos, kurią Komisija patvirtino remdamasi Sprendimu 2008/381/EB arba bet kuriuo kitu tai paramai 2013 m. gruodžio 31 d. taikomu teisės aktu, tęsimui arba keitimui, įskaitant visišką ar dalinį panaikinimą.
2. Priimdama sprendimus dėl bendro finansavimo pagal šį reglamentą Komisija atsižvelgia į priemones, patvirtintas remiantis sprendimais Nr. 573/2007/EB, Nr. 575/2007/EB, 2007/435/EB ir 2008/381/EB prieš 2014 m. gegužės 20 d., kurios turi finansinių pasekmių tokio bendro finansavimo laikotarpiu.
3. Bendram finansavimui skirtas sumas, kurias Komisija patvirtina nuo 2011 m. sausio 1 d. iki 2014 m. gruodžio 31 d. ir kurių atveju veiksmams užbaigti reikalingi dokumentai nebuvo išsiųsti Komisijai iki galutinės ataskaitos pateikimo termino, Komisija automatiškai panaikina ne vėliau kaip 2017 m. gruodžio 31 d., o neteisėtai išmokėtos sumos turi būti grąžinamos.
4. Apskaičiuojant automatiškai panaikintiną sumą neatsižvelgiama į sumas, susijusias su veiksmais, kurie buvo sustabdyti dėl teismo proceso arba administracinio skundo, turinčio sustabdomąjį poveikį.
5. Ne vėliau kaip 2015 m. birželio 30 d. valstybės narės pateikia Komisijai veiksmų, bendrai finansuotų pagal sprendimus Nr. 573/2007/EB, Nr. 575/2007/EB ir 2007/435/EB, 2011-2013 m. laikotarpio rezultatų ir poveikio vertinimo ataskaitas.
6. Ne vėliau kaip 2015 m. gruodžio 31 d. Komisija pateikia Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui 2011-2013 m. laikotarpio ex post vertinimo ataskaitas pagal sprendimus Nr. 573/2007/EB, Nr. 575/2007/EB ir 2007/435/EB.
32 straipsnis
Įsigaliojimas ir taikymas
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2014 m. sausio 1 d.
Šis reglamentas pagal Sutartis privalomas visas ir tiesiogiai taikomas valstybėse narėse.
Priimta Strasbūre 2014 m. balandžio 16 d.