РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 22 януари 2013 година
за разрешаване на засилено сътрудничество в областта на данъка върху финансовите сделки
(2013/52/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 329, параграф 1 от него,
като взе предвид исканията, отправени от Кралство Белгия, Федерална република Германия, Република Естония, Република Гърция, Кралство Испания, Френската република, Италианската република, Република Австрия, Португалската република, Република Словения и Словашката република,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като взе предвид одобрението на Европейския парламент,
като има предвид, че:
(1)
В съответствие с член 3, параграф 3 от Договора за Европейския съюз (ДЕС) Съюзът установява вътрешен пазар.
(2)
В съответствие с член 113 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) Съветът приема разпоредби за хармонизиране на законодателството относно данъците върху оборота, акцизите и другите форми на косвено данъчно облагане, в степента, в която такава хармонизация е необходима за осигуряване създаването и функционирането на вътрешния пазар и за предотвратяване на нарушаването на конкуренцията.
(3)
През 2011 г. Комисията взе под внимание дискусията на всички нива относно допълнително облагане на финансовия сектор. Тази дискусия е израз на желанието да се гарантира, че финансовият сектор поема справедлив и съществен дял от разходите, свързани с кризата, и че в бъдеще ще подлежи на равнопоставено облагане спрямо други сектори, както и на стремежа да се премахнат стимулите за прекомерно рискови дейности на финансовите институции, да се допълнят регулаторните мерки, с които се цели избягване на бъдещи кризи, и да се генерират допълнителни приходи за общите бюджети или за конкретни политически цели.
(4)
В този контекст на 28 септември 2011 г. Комисията прие предложение за Директива на Съвета относно обща система на данък върху финансовите сделки и за изменение на Директива 2008/7/ЕО (1). Основната цел на предложението беше да се осигури правилно функциониране на вътрешния пазар и да се избегне нарушаване на конкуренцията.
(5)
На заседанието на Съвета от 22 юни 2012 г. беше установено, че липсва единодушна подкрепа за предложената от Комисията обща система за данък върху финансовите сделки (ДФС). На заседанието си от 29 юни 2012 г. Европейският съвет заключи, че предложената директива няма да бъде приета от Съвета в разумен срок. На заседанието на Съвета на 10 юли 2012 г. бяха отбелязани оставащите съществени различия в мненията по отношение на необходимостта от създаване на обща система на ДФС на равнището на Съюза и беше потвърдено, че принципът на хармонизирано данъчно облагане на финансовите сделки няма в близко бъдеще да получи единодушна подкрепа в рамките на Съвета.
(6)
При тези обстоятелства единадесет държави-членки, а именно Белгия, Германия, Естония, Гърция, Испания, Франция, Италия, Австрия, Португалия, Словения и Словакия отправиха искания до Комисията с писма, получени между 28 септември и 23 октомври 2012 г., в които се посочва, че желаят да установят засилено сътрудничество помежду си в областта на ДФС. Тези държави-членки поискаха обхватът и целите на засиленото сътрудничество да се основават на предложението на Комисията за директива от 28 септември 2011 г. Отбелязана беше по-специално необходимостта от предотвратяване на действия за избягване на данъчно облагане, данъчни нарушения и прехвърляне към други юрисдикции.
(7)
Засиленото сътрудничество следва да осигури необходимата правна уредба за създаването на обща система на ДФС в участващите държави-членки и да гарантира, че са хармонизирани основните данъчни характеристики. Следва, доколкото е възможно, да бъдат избегнати стимулите за данъчен арбитраж и изкривяванията при разпределяне на средствата между финансовите пазари, както и възможностите за двойно данъчно облагане или двойно необлагане, а също и действията за избягване на данъчно облагане.
(8)
Условията, установени в член 20 от ДЕС и в членове 326 и 329 от ДФЕС, са изпълнени.
(9)
На заседанието на Съвета от 29 юни 2012 г. беше посочено, че целта за приемане на обща система за ДФС не може да бъде постигната в разумен срок от Съюза като цяло и това беше потвърдено на заседанието на Съвета от 10 юли 2012 г. Следователно е изпълнено изискването по член 20, параграф 2 от ДЕС, според което засиленото сътрудничество може да бъде установено единствено като крайна мярка.
(10)
Материалноправната област, в която ще се осъществява засиленото сътрудничество - а именно създаването на обща система на ДФС в рамките на Съюза, попада в обхвата на член 113 от ДФЕС и следователно в обхвата на Договорите.
(11)
Засиленото сътрудничество в областта на създаването на обща система на ДФС има за цел да осигури правилното функциониране на вътрешния пазар. Чрез това сътрудничество се избягва едновременното съществуване на различни национални режими, а оттам - ненужното фрагментиране на пазара, както и последващите проблеми под формата на нарушаване на конкуренцията, отклонения в търговията между различните продукти, участници и географски региони, и стимули, насърчаващи стопанските субекти да избягват данъчното облагане чрез операции с ниска икономическа стойност. Тези въпроси са от особено значение във финансовата област, която се отличава с високо мобилни данъчни основи. По този начин засиленото сътрудничество благоприятства осъществяването на целите на Съюза, защитава интересите му и засилва процеса на интеграция в съответствие с член 20, параграф 1 от ДЕС.
(12)
Създаването на обща хармонизирана система на ДФС не е включено в списъка с областите от изключителната компетентност на Съюза, установен в член 3, параграф 1 от ДФЕС. Тъй като тя служи за функционирането на вътрешния пазар, съгласно член 113 от ДФЕС тя попада в обхвата на споделената компетентност на Съюза по смисъла на член 4 от ДФЕС и следователно не е от изключителната компетентност на Съюза.
(13)
Засиленото сътрудничество във въпросната област е в съответствие с Договорите и с правото на Съюза съгласно член 326, първа алинея от ДФЕС. Съгласно член 326, втора алинея от ДФЕС то няма да засяга вътрешния пазар, нито икономическото, социалното и териториалното сближаване, не представлява пречка, нито дискриминация спрямо търговията между държавите-членки и не предизвиква нарушения на конкуренцията между тях.
(14)
В съответствие с член 327 от ДФЕС засиленото сътрудничество в съответната област зачита компетентността, правата и задълженията на държавите-членки, които не участват в него. Тази система няма да попречи на неучастващите държави-членки да запазят или да въведат ДФС въз основа на нехармонизирани национални правила. Общата система на ДФС ще определи данъчните права на участващите държави-членки единствено въз основа на подходящи критерии за привързване.
(15)
При изпълнение на всяко от условията за участие, изложени в настоящото решение, и в съответствие с член 328 от ДФЕС засиленото сътрудничество в посочената в решението област е отворено по всяко време за всички държави-членки, желаещи да спазват вече приетите в тази насока актове,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
На Кралство Белгия, Федерална република Германия, Република Естония, Република Гърция, Кралство Испания, Френската република, Италианската република, Република Австрия, Португалската република, Република Словения и Словашката република се разрешава да установят засилено сътрудничество помежду си в областта на създаването на обща система на данък върху финансовите сделки, като за целта прилагат съответните разпоредби на Договорите.
Член 2
Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
Съставено в Брюксел на 22 януари 2013 година.
TARYBOS SPRENDIMAS
2013 m. sausio 22 d.
kuriuo leidžiamas tvirtesnis bendradarbiavimas finansinių sandorių mokesčio srityje
(2013/52/ES)
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ir ypač į jos 329 straipsnio 1 dalį,
atsižvelgdama į Belgijos Karalystės, Vokietijos Federacinės Respublikos, Estijos Respublikos, Graikijos Respublikos, Ispanijos Karalystės, Prancūzijos Respublikos, Italijos Respublikos, Austrijos Respublikos, Portugalijos Respublikos, Slovėnijos Respublikos ir Slovakijos Respublikos prašymus,
atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
atsižvelgdama į Europos Parlamento pritarimą,
kadangi:
(1)
pagal Europos Sąjungos sutarties (ES sutartis) 3 straipsnio 3 dalį Sąjunga sukuria vidaus rinką;
(2)
pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 113 straipsnį Taryba priima nuostatas dėl apyvartos mokesčius, akcizą ir kitas netiesioginio apmokestinimo formas reglamentuojančių teisės aktų suderinimo, būtino užtikrinti, kad bus sukurta ir ims veikti vidaus rinka bei bus išvengta konkurencijos iškraipymo;
(3)
2011 m. Komisija atsižvelgė į vykstančias visų lygių diskusijas dėl papildomo finansų sektoriaus apmokestinimo. Šias diskusijas lėmė noras užtikrinti, kad finansų sektorius deramai ir iš esmės prisidėtų prie krizės padarinių šalinimo išlaidų padengimo ir kad ateityje šio sektoriaus apmokestinimas būtų teisingas kitų sektorių atžvilgiu, sukurti kliūtis per daug rizikingai finansų įstaigų veiklai, papildyti reguliavimo priemones, kuriomis siekiama ateityje išvengti krizių, ir gauti papildomų įplaukų bendriesiems biudžetams arba specialioms politikos priemonėms finansuoti;
(4)
atsižvelgdama į tai Komisija 2011 m. rugsėjo 28 d. priėmė pasiūlymą dėl Tarybos direktyvos dėl bendros finansinių sandorių mokesčio sistemos ir kuria iš dalies keičiama Direktyva 2008/7/EB (1). Pagrindinis to pasiūlymo tikslas buvo užtikrinti tinkamą vidaus rinkos veikimą ir išvengti konkurencijos iškraipymo;
(5)
2012 m. birželio 22 d. Tarybos posėdyje nustatyta, kad vieningos paramos bendrai finansinių sandorių mokesčio (FSM) sistemai, kurios pasiūlymą pateikė Komisija, nėra. 2012 m. birželio 29 d. Europos Vadovų Taryba padarė išvadą, kad per pagrįstą laiką siūlomos direktyvos Taryba nepriims. 2012 m. liepos 10 d. Tarybos posėdyje pažymėta, kad vis dar yra esminių nuomonių skirtumų dėl poreikio nustatyti Sąjungos lygio bendrą FSM sistemą, ir patvirtinta, kad artimiausioje ateityje vieningos paramos suderinto finansinių sandorių apmokestinimo principui Taryboje nebus;
(6)
tokiomis aplinkybėmis 11 valstybių narių, konkrečiai: Belgija, Vokietija, Estija, Graikija, Ispanija, Prancūzija, Italija, Austrija, Portugalija, Slovėnija ir Slovakija, raštais, kurie gauti nuo 2012 m. rugsėjo 28 d. iki spalio 23 d., pateikė Komisijai prašymus, kuriuose nurodė, kad nori pradėti tvirčiau bendradarbiauti tarpusavyje FSM srityje. Šios valstybės narės prašė, kad tvirtesnio bendradarbiavimo taikymo sritis ir tikslai būtų pagrįsti 2011 m. rugsėjo 28 d. Komisijos pasiūlymu dėl direktyvos. Be to, konkrečiai nurodytas poreikis išvengti mokesčių slėpimo, konkurencijos iškraipymo ir veiklos perkėlimo į kitas jurisdikcijas;
(7)
tvirtesnis bendradarbiavimas turėtų būti teisinė sistema, būtina norint dalyvaujančiose valstybėse narėse nustatyti bendrą FSM sistemą ir užtikrinti, kad būtų suderinti pagrindiniai mokesčio požymiai. Todėl, kiek įmanoma, reikėtų vengti paskatų pasinaudoti mokesčių skirtumu ir lėšų paskirstymo iškraipymų finansų rinkose, taip pat dvigubo apmokestinimo arba neapmokestinimo galimybių ir mokesčių slėpimo;
(8)
ES sutarties 20 straipsnyje ir SESV 326 ir 329 straipsniuose nustatytos sąlygos įvykdytos;
(9)
2012 m. birželio 29 d. Tarybos posėdyje užfiksuota, o 2012 m. liepos 10 d. patvirtinta, kad per pagrįstą laiką visai Sąjungai neįmanoma pasiekti tikslą - priimti bendrą FSM sistemą. Todėl laikomasi ES sutarties 20 straipsnio 2 dalyje nustatyto reikalavimo, kad leidžiama tvirčiau bendradarbiauti tik kai nėra kitos išeities;
(10)
sritis, kurioje būtų tvirčiau bendradarbiaujama, t. y. bendros FSM sistemos nustatymas Sąjungoje, yra sritis, kuriai taikomas SESV 113 straipsnis, kitaip tariant - Sutartys;
(11)
tvirtesnio bendradarbiavimo nustatant bendrą FSM sistemą tikslas - užtikrinti tinkamą vidaus rinkos veikimą. Šio bendradarbiavimo srityje išvengiama skirtingų nacionalinių režimų koegzistavimo, o kartu ir netinkamo rinkos suskaidymo, taip pat su tuo susijusių problemų, pvz., konkurencijos iškraipymo, atskirų produktų, rinkos dalyvių ir geografinių teritorijų prekybos srautų nukreipimo ir paskatų veiklos vykdytojams vengti mokesčių vykdant nedidelės ekonominės vertės operacijas. Šios problemos yra ypač svarbios aptariamoje srityje, kuriai būdingos labai paslankios mokesčių bazės. Taigi, laikantis ES sutarties 20 straipsnio 1 dalies, taip prisidedama prie Sąjungos tikslų įgyvendinimo, saugomi jos interesai ir stiprinamas jos integracijos procesas;
(12)
bendros suderintos FSM sistemos nustatymas neįtrauktas į SESV 3 straipsnio 1 dalyje pateiktą Sąjungos išimtinės kompetencijos sričių sąrašą. Kadangi jis naudingas vidaus rinkos veikimui, pagal SESV 113 straipsnį jis priklauso pasidalijamajai Sąjungos kompetencijai, kaip apibrėžta SESV 4 straipsnyje, ir kartu Sąjungos neišimtinei kompetencijai;
(13)
laikantis SESV 326 straipsnio pirmos dalies, tvirtesnis bendradarbiavimas aptariamoje srityje atitinka Sutartis ir Sąjungos teisę. Laikantis SESV 326 straipsnio antros dalies, jis nesusilpnins vidaus rinkos ar ekonominės, socialinės ir teritorinės sanglaudos ir dėl jo neatsiras kliūčių valstybių narių prekybai, nebus diskriminuojama prekiaujant ir nebus iškraipoma konkurencija tarp valstybių narių;
(14)
laikantis SESV 327 straipsnio, tvirčiau bendradarbiaujant aptariamoje srityje nepažeidžiama nedalyvaujančių valstybių narių kompetencija, teisės ir įsipareigojimai. Tokia sistema neturėtų poveikio nedalyvaujančių valstybių narių galimybei išlaikyti arba įvesti FSM remiantis nesuderintomis nacionalinėmis taisyklėmis. Pagal bendrą FSM sistemą apmokestinimo teisės dalyvaujančioms valstybėms narėms būtų priskiriamos tik remiantis tinkamais priskyrimo veiksniais;
(15)
laikantis SESV 328 straipsnio, jei laikomasi visų šiame sprendime nustatytų dalyvavimo sąlygų, pradėti tvirčiau bendradarbiauti jame nurodytoje srityje bet kuriuo metu gali visos valstybės narės, kurios sutinka laikytis pagal šią sistemą jau priimtų aktų,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Belgijos Karalystei, Vokietijos Federacinei Respublikai, Estijos Respublikai, Graikijos Respublikai, Ispanijos Karalystei, Prancūzijos Respublikai, Italijos Respublikai, Austrijos Respublikai, Portugalijos Respublikai, Slovėnijos Respublikai ir Slovakijos Respublikai leidžiama taikant atitinkamas Sutarčių nuostatas pradėti tvirčiau bendradarbiauti tarpusavyje nustatant bendrą finansinių sandorių mokesčio sistemą.
2 straipsnis
Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.
Priimta Briuselyje 2013 m. sausio 22 d.