РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 228/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 13 март 2013 г.
за определяне на специфични мерки за селското стопанство в най-отдалечените региони на Съюза и за отмяна на Регламент (ЕО) № 247/2006 на Съвета
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 42, първа алинея, член 43, параграф 2 и член 349 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Специфични мерки в селското стопанство за преодоляване на трудностите, причинени от особеното географско положение на най-отдалечените региони на Съюза, посочени в член 349 от Договора за функционирането на Европейския съюз („Договорът“), са установени с Регламент (ЕО) № 247/2006 на Съвета (3). Тези мерки се прилагат чрез програми за подпомагане за всеки регион, които представляват основен инструмент за снабдяването на тези региони със селскостопански продукти. Поради нуждата от актуализиране на настоящите мерки, включително в резултат на влизането в сила на Договора от Лисабон, е необходимо Регламент (ЕО) № 247/2006 да бъде отменен и заменен с нов регламент.
(2)
Необходимо е да се уточнят основните цели, за чието постигане допринася режимът за насърчаване на най-отдалечените региони на Съюза.
(3)
Необходимо е също така да се уточни съдържанието на програмите от специфични мерки за отдалечените региони и за островите (наричани по-нататък „POSEI“), които по силата на принципа на субсидиарност следва да бъдат определени от съответните държави-членки на най-подходящо географско равнище и представени от държавите-членки на Комисията за одобрение.
(4)
За по-ефективното постигане на целите на режима за насърчаване на най-отдалечените региони на Съюза, програмите POSEI следва да включват мерки за осигуряване на снабдяването със земеделски продукти, както и запазване и развитие на местното селскостопанско производство. Необходимо е хармонизиране на ниво планиране в съответните региони и системен подход на партньорство между Комисията и държавите-членки.
(5)
В съответствие с принципа на субсидиарност и от съображения за гъвкавост, които са в основата на програмния подход, приет за режима в полза на най-отдалечените региони, определените от държавата-членка органи могат да предлагат изменения в програмата, за да я адаптират към действителното положение на най-отдалечените региони. Следва да бъде възможно за тези органи да променят програмите POSEI в съответствие с принципа за опростяване на административните процедури, при условие че чрез това те не застрашават ефективността на програмите POSEI и съответните финансови средства, отпускани за тях. Аналогично, процедурата за изменение на програмите следва да е съобразена със степента на значимост на всеки вид изменение.
(6)
С цел гарантиране на снабдяването на най-отдалечените региони с основни селскостопански продукти и за да се компенсират допълнителните разходи, вследствие на отдалечеността им, е целесъобразно да се въведе специфичен режим на снабдяване. В действителност особеното географско разположение на най-отдалечените региони има за резултат допълнителни транспортни разходи за доставката на продукти от основно значение за човешка консумация, за преработка и като производствени суровини за селското стопанство. Освен това други обективни фактори, свързани с крайната им отдалеченост и особено с островния характер и малкото обработваема площ, налагат допълнителни ограничения за икономическите оператори и производителите в най-отдалечените региони, което сериозно затруднява тяхната дейност. Тези затруднения могат да бъдат облекчени с намаляването на цените на посочените продукти от първа необходимост. Въпреки това специфичният режим на снабдяване следва при никакви обстоятелства да не вреди на местните продукти и тяхното развитие.
(7)
За тази цел, независимо от член 28 от Договора, вносът на определени селскостопански продукти от трети държави следва да бъде освободен от приложимите вносни мита. За да се вземе под внимание техният произход и митническите разпоредби, които се отнасят за тях съгласно правото на Съюза, продукти, които са влезли на митническата територия на Съюза по силата на режима за активно усъвършенстване или митнически складови схеми, за да се ползват от преимуществата на специфичния режим на снабдяване, следва да бъдат считани за директен внос.
(8)
За да се постигне ефективно целта за намаляване на цените в най-отдалечените региони, като се компенсират допълнителните разходи вследствие на тяхната крайна отдалеченост, е целесъобразно да се предоставят помощи за снабдяването на най-отдалечените региони с продукти с произход от Съюза. Тези помощи трябва да отчитат допълнителния разход за транспорт до най-отдалечените региони и цените, прилагани за износ в трети държави, а в случаите на суровини за селското стопанство или продукти, предназначени за преработка - и други допълнителни разходи поради крайната отдалеченост, дължащи се по-специално на островния характер, на малката площ, техния неблагоприятен релеф и климат, както и разпръснатостта на островите.
(9)
Подкрепата за традиционните производства е още по-необходима, тъй като тя им позволява да запазят тяхната конкурентоспособност на пазара на Съюза спрямо конкуренцията от трети държави. Въпреки това при изготвянето на своите програми държавите-членки следва да гарантират също така, доколкото е възможно, диверсификацията на селскостопанските дейности в най-отдалечените региони.
(10)
За да се предотвратят спекулации, които биха навредили на крайните потребители в най-отдалечените региони, е целесъобразно да се уточни, че единствено продуктите с добро качество и представителен вид следва да се възползват от предимствата на специфичния режим на снабдяване.
(11)
Необходимо е да се предвидят правила за функционирането на режима, включително създаването на регистър на операторите и на система за сертификати като посочените в членове 130 и 161 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета от 22 октомври 2007 г. за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти („Общ регламент за ООП“) (4).
(12)
Изискванията за контрол на дейностите, които се ползват от специфичния режим на снабдяване, следва да налагат провеждането на административни проверки на съответните продукти при вноса или пристигането им в най-отдалечените региони, както и при техния износ или експедиция от тях. Освен това, за да бъдат постигнати целите на специфичния режим на снабдяване, икономическите предимства от него следва да се отразяват в нивото на производствените разходи и да намаляват цените чак до ниво крайни потребители. Поради това те следва да бъдат предоставяни единствено при условие, че те имат реално отражение и съответно следва да се въведе необходимият контрол.
(13)
Тъй като количествата, обхванати от специфичния режим на снабдяване, са ограничени до потребностите за снабдяване на най-отдалечените региони, този режим не следва да нарушава правилното функциониране на вътрешния пазар. Нито икономическите предимства на специфичния режим на снабдяване следва да предизвикват злоупотреби в търговията със съответните продукти. Експедирането или износът на тези продукти от най-отдалечените региони следва следователно да се забрани. Същевременно следва да се разреши експедирането или износът на тези продукти, ако финансовите облаги, произтичащи от специфичния режим на снабдяване, бъдат възстановени.
(14)
По отношение на преработените продукти е необходимо да се разреши обменът между най-отдалечените региони, за да бъде възможна търговията помежду им. Следва да се вземат под внимание също така и търговските потоци от най-отдалечените региони в рамките на регионалната търговия и традиционния износ и експедиране в останалата част от територията на Съюза или в трети държави и следователно следва да се разреши за всички тези региони износът на преработени продукти, който съответства на традиционните търговски потоци. За по-голяма яснота следва да се определи референтният период за определянето на тези традиционно изнасяни или експедирани количества.
(15)
Едновременно с това следва да бъдат предприети подходящи мерки, които да позволят необходимото преструктуриране на захарно-преработвателния сектор на Азорските острови. Тези мерки следва да вземат под внимание факта, че за да бъде жизнеспособен захарният сектор на Азорските острови, е необходимо да се осигури определено ниво на производство и преработка. При тези условия следва по изключение да разреши на Азорските острови да експедират към останалата част от Съюза захар в количества, които надхвърлят традиционните потоци за ограничен период от пет години, като максимално разрешените годишни количества постепенно се намаляват. Понеже количествата, които могат да бъдат повторно експедирани, ще са пропорционални и ограничени до тези, които са абсолютно необходими за гарантирането на жизнеспособността на местното производство и преработка на захар, това временно експедиране на захар от Азорските острови няма да окаже отрицателно влияние върху вътрешния пазар на Съюза.
(16)
По отношение на извънквотната захар за снабдяването на Азорските острови, Мадейра и Канарските острови, е необходимо да се продължи прилагането на режима за освобождаване от вносни мита. По-специално на Азорските острови следва да бъде разрешено да се възползват от освобождаването от вносно мито за сурова захар от тръстика до прогнозния им баланс за снабдяване.
(17)
Досега Канарските острови се снабдяваха в рамките на специален режим на снабдяване с обезмаслено мляко на прах по код по КН 1901 90 99 (обезмаслено мляко на прах със съдържание на растителни мазнини), предназначени за промишлена преработка. Необходимо е да се разреши продължаването на снабдяването с този продукт, който е вече традиционна част от местната храна.
(18)
Тъй като оризът заема основно място в хранителните навици на остров Реюнион, а преработвателната промишленост и избелването на ориз се развиват в Реюнион от много години и неговото производство не е достатъчно, за да задоволи местните потребности, необходимо е да се продължи освобождаването на остров Реюнион от вносно мито за този продукт.
(19)
Политиката на Съюза за подпомагане на най-отдалечените региони включва множество продукти и мерки за тяхното производство, пласиране на пазара и преработка. Тези мерки се оказаха ефективни и осигуриха развитието на селското стопанство. Съюзът следва да продължи подкрепата си за тази гама продукти, които са ключов фактор за екологичното, социалното и икономическото равновесие на най-отдалечените региони. Опитът показва, че както при политиката за развитие на селските райони, по-тясното партньорство с местните власти може да спомогне за намирането на по-целенасочени решения на специфичните проблеми, които срещат съответните региони. Следователно е необходимо да се продължи подкрепата за местното производство чрез програмите POSEI.
(20)
В подкрепа на предлагането на продуктите от най-отдалечените региони на пазара следва да се въведе подпомагане на търговската им реализация извън региона на тяхното производство, като се вземат предвид високите допълнителни разходи, произтичащи от голямата отдалеченост на потребителските пазари и от необходимостта от двойно съхранение - фактори, които имат за резултат пречка за конкурентоспособността на най-отдалечените региони, засягайки способността им да се конкурират на вътрешния пазар. Тези фактори обосновават необходимостта от преразглеждане на схемата POSEI в близко бъдеще.
(21)
Следва да се определи минимумът елементи, който следва да съдържат програмите POSEI, за да се определят мерките в услуга на местното селскостопанско производство, включително описание на ситуацията, на предлаганата стратегия, цели и мерки. Също следва да се изяснят принципите, които са в основата на съгласуваността между тези мерки и останалите политики на Съюза, за да се избегне несъвместимост и дублиране на помощи.
(22)
За целите на прилагането на настоящия регламент следва също така да бъде възможно програмите POSEI да съдържат мерки за финансиране на проучвания, демонстрационни проекти, обучение и техническа помощ.
(23)
Земеделските стопани в най-отдалечените региони следва да се насърчават да продължат да доставят качествени продукти и пласирането на пазара на тези продукти следва да бъде подпомагано. Полезно за тази цел може да се окаже използването на графичния символ, въведен с настоящия регламент, и на други форми на сертифициране на качеството.
(24)
Налице са сериозни недостатъци в устройството на някои земеделски стопанства или преработвателни и търговски предприятия в най-отдалечените региони и те са изправени пред специфични затруднения. Член 26, параграф 2 и член 28, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета от 20 септември 2005 г. относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (5) предвиждат поради това по-благоприятни нива на подпомагане за някои видове инвестиции в най-отдалечените региони.
(25)
Член 27, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 изключва най-отдалечените региони от ограничението за предоставяне на помощи за горското стопанство, предвидено в посочения регламент.
(26)
Регламент (ЕО) № 1698/2005 определя максималните годишни суми, които отговарят на условията за получаване на помощи за агроекология. За да се вземе под внимание специфичното положение с околната среда на някои много чувствителни пасищни райони в Азорските острови и опазването на пейзажа, на биологичното разнообразие и на традиционните характеристики на земеделската земя, по-конкретно терасовидните насаждения в Мадейра и Канарските острови, както и опазването на каменните стени в най-отдалечените региони, е целесъобразно да се предвиди възможност за някои конкретни мерки, тези суми да бъдат удвоени.
(27)
Може да се предостави дерогация от последователната политика на Комисията на забрана за предоставяне на оперативна държавна помощ в сектора на производство, преработка и пласиране на пазара на селскостопански продукти, включени в приложение I към Договора, за да бъдат компенсирани специфичните трудности за селскостопанското производство в най-отдалечените региони, свързани с тяхната крайна отдалеченост, изолираност, островен характер, малка площ, планински терен и климат и тяхната икономическа зависимост от малко на брой продукти. Селскостопанското производство има жизненоважна функция за съживяване на селските райони и задържане на населението в тях, тъй като най-отдалечените селски райони са особено засегнати от застаряването и от ниската гъстота на населението, а в някои случаи - и от обезлюдяване.
(28)
Здравето на селскостопанските култури в най-отдалечените региони е засегнато от конкретни проблеми, като появата на паразити, свързани с увеличаването на обема на вноса, с климата и с недостатъчния механизъм за контрол, първоначално прилаган там. Поради това следва да се въведат програми за борба с вредителите, включително чрез органични методи, които да бъдат устойчиви и да зачитат околната среда. Следва да се определи финансовото участие на Съюза за такива програми, като се вземе предвид фактът, че в многогодишната финансова рамка се предвижда, че считано от 2014 г. финансирането на тези програми ще бъде преместено в друг бюджетен ред.
(29)
Запазването на лозята, които са най-разпространената култура на Мадейра и на Канарските острови и са много важна култура за Азорските острови, е икономически, социален и екологичен мператив. С оглед на подпомагането на производството, в тези региони не следва да се прилагат нито премиите за изоставяне, нито пазарните механизми, а в случая на Канарските острови - нито режимът на правата на засаждане, предвиден в Регламент (ЕО) № 1234/2007. Въпреки това на Канарските острови следва да е възможно прилагането на мерки за кризисна дестилация в случай на изключителни смущения на пазара, дължащи се на проблеми, свързани с качеството. Също така затруднения от техническо и социално-икономическо естество не позволиха да се извърши цялостно преобразуване в определените срокове на лозовите насаждения на Мадейра и Азорските острови, които са засети с лозя от хибридни сортове, чието отглеждане се забранява с Регламент (ЕО) № 1234/2007. Произведеното от тези лозя вино е предназначено единствено за традиционното местно потребление.
(30)
Преструктурирането на сектора за производство на мляко на Азорските острови все още не е приключило. За да се вземе предвид силната зависимост на Азорските острови по отношение на производството на мляко, заедно с други затруднения поради тяхната крайна отдалеченост и липсата на рентабилно алтернативно производство, е необходимо да се запазят дерогациите от някои разпоредби на Регламент (ЕО) № 1234/2007 относно таксите върху излишъците от мляко и млечни продукти.
(31)
Предвид незаменимия характер на производството на мляко на Азорските острови, където то е една от основните движещи сили на икономиката, социалната стабилност, качеството на околната среда и използването на земята, програмите POSEI са най-добрия инструмент за приемане на всички необходими мерки за запазването на това производство.
(32)
Подпомагането на производството на краве мляко на остров Мадейра и остров Реюнион не бе достатъчно за запазване на баланса между местното и външното снабдяване, главно заради сериозните структурни трудности, засягащи сектора, и трудностите за адаптиране към нови икономически условия. Следователно е необходимо да се запази разрешението за произвеждане на уперизирано мляко, възстановено от мляко на прах с произход от Съюза, с цел по-пълно да се задоволи местното потребление, при условие че това не възпрепятства събирането и продажбата на цялото количество местно произведено мляко, нито усилията за насърчаване на развитието на местното производство. С оглед правилно информиране на потребителя, следва да се въведе задължението за посочване върху етикета за продажба на метода на производство на уперизирано мляко, възстановено от мляко на прах. Настоящата разпоредба следва да може да се прилага и в Мартиника, Френска Гвиана и Гваделупа, ако Франция внесе искане за това, в което са посочени искането на местните заинтересовани лица разпоредбата да се прилага за тях, както и тяхната способност да развиват сектора на млякото.
(33)
Нуждата да се поддържа чрез стимули местното производство на мляко оправдава неприлагането на Регламент (ЕО) № 1234/2007 във френските отвъдморски департаменти и на Мадейра. Това освобождаване следва да се ограничи за Мадейра до 4 000 тона.
(34)
Търговията между най-отдалечените региони следва да се насърчава с оглед удовлетворяване на потребностите във връзка с местното потребление. Следва да се насърчи износът на излишъците от производството от най-отдалечените региони, например млякото, говеждото месо и младите мъжки животни от Азорските острови, към най-отдалечените региони, където тези продукти са дефицитни, с цел засилване на търговията, без това да накърнява развитието на местното производство. Също така следва да се осигурят необходимите условия за честна и справедлива търговия.
(35)
Следва да се окаже подкрепа на традиционните дейности по отглеждане на животни. С оглед посрещането на местните потребителски нужди на френските отвъдморски департаменти и на Мадейра следва да се разреши безмитният внос от трети държави на млади мъжки животни за угояване от рода на едрия рогат добитък, като това следва да става при определени условия и в рамките на максимален годишен лимит.
(36)
Следва да се поднови възможността, въведена с Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета от 19 януари 2009 г. за установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски стопани (6), с цел създаване на възможност за Португалия да прехвърля полагащите ѝ се права за ползване на премия за крави с бозаещи телета от континентална Европа към Азорските острови и този инструмент да бъде приведен в съответствие с новия режим за насърчаване на най-отдалечените региони.
(37)
Отглеждането на тютюн по традиция е много важна дейност за Канарските острови. От икономическа перспектива производството на тютюн продължава да е една от главните промишлени дейности в региона. В социален план отглеждането на тютюн е много трудоемко и се извършва от дребни селскостопански производители. Тази култура обаче не е достатъчно рентабилна и съществува опасност тя да изчезне. Понастоящем тютюн се отглежда само на малка площ на остров Ла Палма за изработване на пури на занаятчийски начала. Поради това следва да се разреши на Испания да продължи да отпуска помощ в допълнение към помощта на Съюза, за да се съхрани тази традиционна земеделска култура и на занаятчийската дейност на нейна основа. Освен това, за да се запази производството на тютюневи изделия, следва да се запази правото на безмитен внос на Канарските острови на суров и полуобработен тютюн в рамките на годишен лимит от 20 000 тона в равностойност на суров тютюн, частично или изцяло очистен от твърдите жилки.
(38)
Прилагането на настоящия регламент не следва да засяга равнището на специална подкрепа, от която са се ползвали досега най-отдалечените региони. За да се приложат подходящите мерки, държавите-членки следва да разполагат със сумите, съответстващи на вече предоставеното от Съюза подпомагане съгласно Регламент (ЕО) № 247/2006.
(39)
Предвид потенциалните последици, които преговорите относно бъдещи търговски споразумения и промени в Общата селскостопанска политика могат да имат за най-отдалечените региони, следва да се обърне особено внимание на специалните характеристики на тези региони в контекста на анализите, проучванията и оценките, извършвани във връзка с оценките на тези преговори и промени.
(40)
От 2006 г. насам потребностите от стоки от първа необходимост са се увеличили в някои най-отдалечени региони, по-специално на Азорските острови и френските отвъдморски департаменти, поради нарастването на добитъка и демографския растеж. Ето защо следва да се увеличи бюджетният дял, който държавите-членки могат да използват за специфичния режим на снабдяване за въпросните региони.
(41)
Социално-икономическата структура на най-отдалечените региони продължава да бъде много крехка и при някои от тях тази структура често е силно зависима от сектора на бананите, който сам по себе си очевидно не е достатъчно конкурентоспособен и трудно реагира на променящите се пазарни условия. За тази цел бюджетът на програмата POSEI, предвиден за сектора на бананите, следва да се увеличи еднократно с ограничена сума, която да бъде изплатена на производителите на банани през финансовата 2013 година.
(42)
С цел гарантиране на правилното функциониране на режима, установен с настоящия регламент, на Комисията следва да се делегират правомощия за приемането на актове в съответствие с член 290 от Договора с оглед допълване или изменение на някои несъществени елементи от настоящия регламент. От особена важност е при подготвителната работа Комисията да провежда подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременно, своевременно и целесъобразно предаване на съответните документи на Европейския парламент и на Съвета.
(43)
С цел да се гарантират еднакви условия за прилагането на програмата POSEI в държавите-членки и да се избегне нелоялна конкуренция или дискриминация между операторите, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да се упражняват в съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите-членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (7).
(44)
За да се осигури бързо прилагане на мерките, предвидени в настоящия регламент, той следва да влезе в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ И ЦЕЛИ
Член 1
Предмет
Настоящият регламент определя някои специфични мерки в областта на селското стопанство за преодоляване на затрудненията, предизвикани от крайната отдалеченост, изолираността, островния характер, малката площ, планинския терен, суровия климат и икономическата зависимост от малко на брой продукти на регионите на Съюза, посочени в член 349 от Договора („най-отдалечените региони“).
Член 2
Цели
1. Специфичните мерки, посочени в член 1, допринасят за постигането на следните цели:
а)
осигуряване снабдяването на най-отдалечените региони с продукти от основно значение за човешка консумация, за преработка и като производствени суровини за селското стопанство, като едновременно се компенсират възникналите допълнителни разходи поради крайната им отдалеченост, без да се засяга местното производство и неговият растеж;
б)
осигуряване на дългосрочно бъдеще и развитие на секторите „Животновъдство“ и „Разнообразие на растителните култури“ в най-отдалечените региони, включително производството, преработката и пазарната реализация на местни продукти;
в)
продължаване на развитието и повишаване на конкурентоспособността на традиционните селскостопански дейности в най-отдалечените региони, включително производството, преработката и пазарната реализация на местни култури и продукти.
2. Целите, изложени в параграф 1, се изпълняват посредством мерките, посочени в глави III, IV и V.
ГЛАВА II
ПРОГРАМИ POSEI
Член 3
Изготвяне на програмите POSEI
1. Мерките, предвидени в член 1, са определени за всеки отделен най-отдалечен регион в Програма от специфични мерки за отдалечените региони и за островите („програма POSEI“), която включва:
а)
специфичен режим на снабдяване, предвиден в глава III, и
б)
специфични мерки за подпомагане на местното селскостопанско производство, предвидени в глава IV.
2. Програмата POSEI се изготвя от заинтересованата държава-членка за географското равнище, преценено като най-целесъобразно. Тя се подготвя от компетентните органи, посочени от съответната държава-членка, която след съгласуване с компетентните органи и организации на подходящото регионално равнище я представя на Комисията за одобрение в съответствие с член 6.
3. Всяка държава-членка може да представи по една програма POSEI за своите най-отдалечени региони.
Член 4
Съвместимост и съгласуваност
1. Предприетите по линия на програмите POSEI мерки трябва да са съобразени с правото на Съюза. Тези мерки са съгласувани с останалите политики на Съюза и с мерките, предприети по линия на тези политики.
2. Гарантира се съгласуваност на мерките, предприети по линия на програмите POSEI, с мерките, предприети по линия на други инструменти на Общата селскостопанска политика, и по-конкретно за общата организация на пазарите, за развитието на селските райони, за качеството на продуктите, за хуманното отношение към животните и за защита на околната среда.
По-специално, мярка съгласно настоящия регламент не може да се финансира като:
а)
допълнително подпомагане към схемите за премии или помощи по линия на общата организация на пазара, освен в изключителни случаи и по обективни причини;
б)
подкрепа за изследователски проекти, мерки за подкрепа за изследователски проекти, или мерки, отговарящи на условията за финансиране от Съюза съгласно Решение 2009/470/ЕО на Съвета от 25 май 2009 г. за разходите в областта на ветеринарното дело (8);
в)
подпомагане на мерките от обхвата на Регламент (ЕО) № 1698/2005.
Член 5
Съдържание на програмите POSEI
Програма POSEI съдържа:
а)
план-график за изпълнение на мерките и обща годишна ориентировъчна финансова таблица за необходимите ресурси;
б)
обосновка за съвместимост и съгласуваност между различните мерки по програмите и критериите и количествените индикатори, които ще се използват за наблюдение и оценка;
в)
предприетите стъпки за гарантиране на ефективното и правилно изпълнение на програмите, включително на мерките за осигуряване на публичност, наблюдение и оценка, и конкретен набор от количествени показатели, които ще се използват за тяхната оценка,
г)
посочване на компетентните органи и институциите, отговорни за изпълнението на програмата, както и на определените на съответното равнище органи или асоциирани институции и социално-икономически партньори, и резултатите от проведените консултации.
Член 6
Одобрение и изменения в програмите POSEI
1. Програмите POSEI са създадени с Регламент (ЕО) № 247/2006 и се финансират в рамките на финансирането, посочено в член 30, параграфи 2 и 3.
Всяка програма съдържа прогнозен баланс за снабдяване с посочване на продуктите, техните количества и сумите на помощта за снабдяване от Съюза, заедно с програма за подпомагане на местните производства.
2. В зависимост от годишната оценка за изпълнението на мерките, включени в програмите POSEI, държавите-членки, след консултация със заинтересованите социално-икономически партньори, могат да представят на Комисията надлежно мотивирани предложения за изменение на тези мерки в рамките на финансирането, посочено в член 30, параграфи 2 и 3, за да отговарят по-добре на изискванията за най-отдалечените региони и на предложената стратегия. Комисията приема актове за изпълнение, уреждащи процедурите за оценка дали предложените изменения съответстват на правото на Съюза и за вземане на решение дали да бъдат одобрени. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
3. Процедурите, уредени с актовете за изпълнение, посочени в параграф 2, могат да вземат под внимание следните елементи: важността на промените, предложени от държавите-членки във връзка с въвеждането на нови мерки, дали измененията на предвидения бюджет за мерките са съществени, промени в количествата и в нивото на помощта за продукти в прогнозните баланси за снабдяването и промени на кодовете и описанията, предвидени в Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 г. относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (9).
4. Актовете за изпълнение, посочени в параграф 2, определят също така за всяка процедура честотата, при която се правят исканията за изменения, както и сроковете за прилагане на одобрените изменения.
Член 7
Изменения относно финансирането
В срок до 22 април 2013 г. държавите-членки предоставят на Комисията проектоизменения на своите програми POSEI, отразяващи промените, въведени с член 30, параграф 5.
Тези изменения влизат в сила един месец след внасянето им, ако през този срок Комисията не направи възражения.
Компетентните органи изплащат помощта, посочена в член 30, параграф 5, не по-късно от 30 юни 2013 г.
Член 8
Мониторинг и последващи действия
Държавите-членки упражняват мониторинг чрез административни проверки и проверки на място. Комисията приема актове за изпълнение относно минималните параметри на проверките, извършвани от държавите-членки.
Комисията приема и актове за изпълнение относно процедурите и физическите и финансови показатели, за да се гарантира ефективно проследяване на изпълнението на програмите.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочено в член 34, параграф 2.
ГЛАВА III
СПЕЦИФИЧЕН РЕЖИМ НА СНАБДЯВАНЕ
Член 9
Прогнозен баланс за снабдяване
1. Въвежда се специфичен режим на снабдяване за селскостопанските продукти, изброени в приложение I към Договора, които са от голямо значение за най-отдалечените региони и са предназначени за човешка консумация, за производство на други продукти или като производствени суровини за селското стопанство.
2. Съответната държава-членка изготвя прогнозен баланс за снабдяване на географското равнище, което тя смята за най-целесъобразно, за да определи количествено годишните потребности за снабдяване на всеки най-отдалечен регион със селскостопанските продукти, изброени в приложение I към Договора.
Оценката на потребностите на предприятията за пакетиране или преработване на продукти, предназначени за местния пазар, традиционно изпращани към останалата част на Съюза или изнасяни към трети държави в рамките на регионална търговия, по смисъла на член 14, параграф 3 или в рамките на традиционна търговия, може да бъде предмет на отделен прогнозен баланс.
Член 10
Функциониране на специфичния режим на доставки
1. В рамките на количествата, определени в прогнозния баланс за снабдяване, прекият внос от трети държави в най-отдалечените региони на продукти, включени в специфичния режим на доставки, не се облага с мита.
За целите на настоящата глава продуктите, които са претърпели активно усъвършенстване или са били обект на митническо складиране на митническата територия на Съюза, се считат за директен внос от трети държави.
2. С оглед задоволяване на потребностите, установени в съответствие с член 9, параграф 2 по отношение на цена и качество, като в същото време се полагат грижи за запазване на дела на Съюза в снабдяването, се предоставя помощ за снабдяване на най-отдалечените региони с продукти от Съюза, съхранявани в публични складове вследствие прилагането на интервенционни мерки или налични на пазара на Съюза.
Тази помощ се определя за всеки съответен вид продукт, като се отчитат допълнителните разходи за транспорт до най-отдалечените региони и цените при износ в трети държави, а в случаите на продукти, предназначени за преработка, и на суровини за селското стопанство - и други разходи, свързани с крайната отдалеченост, и по-специално техния островен характер и малка площ.
3. Не се предоставя подпомагане за снабдяването с продукти, които вече са се възползвали от специфичния режим на снабдяване в друг най-отдалечен регион.
4. Единствено продуктите с добро качество и представителен вид се възползват от предимствата на специфичния режим на снабдяване. Продуктите от трети държави осигуряват еквивалентно ниво на гаранции като това в областта на ветеринарните и фитосанитарни стандарти на Съюза.
Член 11
Изпълнение
При прилагане на специфичния режим на снабдяване се взема предвид по-специално следното:
а)
специфичните потребности на най-отдалечените региони, а при продуктите, предназначени за преработка и суровините за селското стопанство - изискванията за качество;
б)
търговските потоци към останалите части на Съюза;
в)
икономическия аспект на предвижданите помощи;
г)
необходимостта да се гарантира, че съществуващото местно производство няма да бъде дестабилизирано и няма да бъде препятствано в своето развитие.
Член 12
Сертификати
1. Освобождаването от вносно мито или получаването на помощ в рамките на специфичния режим на снабдяване се предоставя при представяне на сертификат.
Сертификати се издават единствено на операторите, вписани в регистър, който водят компетентните органи.
Сертификатите не могат да бъдат прехвърляни.
2. Не се изисква гаранция, когато се подава заявление за лицензии за внос, сертификати за освобождаване или сертификати за помощ. Въпреки това и до степен, необходима за гарантиране на правилното прилагане на настоящия регламент, компетентният орган може да изисква внасянето на гаранция, равна на стойността на предоставеното предимство, посочено в член 13. В такива случаи се прилага член 34, параграфи 1, 4, 5, 6, 7 и 8 от Регламент (ЕО) № 376/2008 на Комисията от 23 април 2008 г. за определяне на общи подробни правила за прилагане на режима на лицензии за внос и износ и сертификати за предварително фиксиране за селскостопанските продукти (10).
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 33, за определяне на условията за регистрация на операторите в регистъра и за предоставяне на операторите на възможността да упражняват изцяло правото си да участват в специфичния режим на снабдяване.
3. Комисията приема актове за изпълнение относно необходимите мерки, за да се гарантира еднаквото прилагане от страна на държавите-членки на настоящия член, по-специално относно прилагането на режима за сертификати и поетите от операторите задължения по време на вписването. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
Член 13
Разпростиране на предимствата
1. Ползването на специфичния режим за снабдяване, изразяващ се в освобождаването от вносно мито или в отпускането на помощ, е подчинено на условието за довеждане на икономическото предимство до крайния потребител, който според случая може да е потребителят на продукти, предназначени за директна консумация, крайният преработвател или пакетиращото предприятие при продукти, предназначени за преработка или опаковане, или земеделският производител при фуражи или суровини за селското стопанство.
Предимството, посочено в първа алинея, се равнява на стойността на освобождаването от вносни мита или на размера на помощта.
2. С оглед гарантирането на еднакво прилагане на параграф 1 Комисията приема актове за изпълнение относно реда и условията за прилагането на правилата, предвидени в параграф 1, и по-специално условията за контрол от страна на държавите-членки на действителното довеждане на предимствата до крайния потребител. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
Член 14
Износ в трети държави и експедиране за останалата част от Съюза
1. Комисията приема актове за изпълнение, за да определи изискванията, в съответствие с които продуктите, обхванати от специфичния режим на снабдяване, могат да се изнасят за трети държави или да се експедират в останалата част на Съюза, които включват заплащането на вносните мита или възстановяването на получената помощ, както е посочено в член 10. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
При износа в трети държави на продукти, ползващи се от специфичния режим на снабдяване, не е необходимо представянето на сертификат.
Първа алинея не се прилага за търговските потоци между френските отвъдморски департаменти (DOM).
2. Параграф 1, първа алинея не се прилага за продукти, преработени в най-отдалечените региони от продукти, които се ползват от специфичния режим на снабдяване и които:
а)
се изнасят за трети държави или се експедират за останалата част от територията на Съюза в рамките на традиционния износ или на традиционните експедирани количества. Комисията приема актове за изпълнение, с които определя тези количества, въз основа на средния обем експедирани количества или на износа, като за референтни се вземат средните данни от трите най-добри години през периода 2005-2012 г. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2;
б)
се изнасят за трети държави в рамките на регионалната търговия;
в)
се експедират между Азорските острови, Мадейра и Канарските острови;
г)
се експедират между отвъдморските департаменти на Франция.
Не се предоставя експортно възстановяване при износ на продукти, посочени в първа алинея, букви а) и б).
За износ в трети държави на продукти, посочени в първа алинея, букви а) и б), не се представя сертификат.
3. За целите на настоящата глава терминът „регионална търговия“ означава търговията на всеки най-отдалечен регион с трети държави, които принадлежат към същата географска зона, в която се вписват тези най-отдалечени региони, както и държавите, с които съществуват исторически търговски връзки. Комисията приема актове за изпълнение, с които изготвя списък на тези държави, като взема предвид обективните искания на държавите-членки, направени след консултация със съответните сектори. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
4. Продуктите, доставяни на френските отвъдморски департаменти, на Азорските острови, Мадейра и Канарските острови, които са се възползвали от специфичния режим на снабдяване и се използват за зареждане с провизии на кораби и самолети, се считат за консумирани на място.
5. С дерогация от разпоредбите на параграф 2, първа алинея, буква а) от Азорските острови към останалите части от територията на Съюза могат да се експедират годишно следните максимални количества захар (с код по КН 1701) през следните пет години:
- през 2011 г.: 3 000 тона,
- през 2012 г.: 2 500 тона,
- през 2013 г.: 2 000 тона,
- през 2014 г.: 1 500 тона,
- през 2015 г.: 1 000 тона.
6. Операции за преработка, които могат да доведат до традиционен или регионален търговски износ или традиционни пратки, трябва да отговарят, mutatis mutandis, на условията за преработка, прилагани по силата на режима за активно усъвършенстване, и на процедурата за обработка под митнически контрол, определена в съответното законодателство на Съюза, с изключение на всички обичайни форми на третиране.
Член 15
Захар
1. През периода, посочен в член 204, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, следната захар, произведена в количества, които превишават посочената в член 61 от същия регламент квота, се освобождава от вносно мито в рамките на прогнозните баланси на снабдяване, посочени в член 9 от настоящия регламент:
a)
внесена за потребление на Мадейра или Канарските острови във вид на бяла захар с код по КН 1701;
б)
рафинирана и потребявана на Азорските острови във вид на сурова захар с код по КН 1701 12 10 (сурова захар от захарно цвекло).
2. На Азорските острови за целите на рафинирането посочените в параграф 1 количества могат да бъдат заменени, в рамките на прогнозния баланс на доставките, от сурова захар с код по КН 1701 11 10 (сурова захар от захарна тръстика).
Когато се определят нуждите на Азорските острови от сурова захар, трябва да се вземе предвид развитието на местното производство на захарно цвекло. Количествата, включени в режима на снабдяване, се определят така, че да се гарантира общият обем захар, рафинирана на Азорските острови всяка година, да не надвишава 10 000 тона.
Член 16
Обезмаслено мляко на прах
Чрез дерогация от член 9 Канарските острови могат да продължат да купуват обезмаслено мляко на прах с код по КН 1901 90 99 (обезмаслено мляко на прах със съдържание на растителни мазнини) за промишлена преработка в рамките на 800 тона годишно. Предоставената помощ за закупуването на този продукт от Съюза не може да надхвърля 210 EUR на тон и е част от лимита, определен в член 30. Този продукт е предназначен единствено за местна консумация.
Член 17
Ориз
Във френския отвъдморски департамент Реюнион не се налага мито върху вноса на предназначени за потребление на място продукти с кодове по КН 1006 10, 1006 20 и 1006 40 00.
Член 18
Контрол и санкции
1. Продуктите, които се ползват от специфичния режим на снабдяване, подлежат на административни проверки при вноса или пристигането им в най-отдалечените региони, както и при техния износ или експедиране от тези региони.
Комисията приема актове за изпълнение относно минималните параметри на проверките, извършвани от държавите-членки. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
2. С изключение на случаите на форсмажорни обстоятелства или на изключителни климатични условия, ако оператор, посочен в член 12, не спазва задълженията, поети в съответствие с член 12, компетентният орган, без да се засягат санкциите, приложими съгласно националното право:
а)
отнема предоставеното на оператора предимство;
б)
спира временно действието или отменя регистрацията на оператора в зависимост от сериозността на нарушението.
3. Освен в случаите на форсмажорни обстоятелства или на изключителни климатични условия, когато операторите, посочени в член 12, не извършат планирания внос или въвеждане на територията, правото им да кандидатстват за лицензии или сертификати се спира от компетентния орган за период от шестдесет дни от изтичането на лицензията или сертификата. След периода на спиране последващи лицензии или сертификати се издават при условието за внасяне на гаранция, равна на стойността на предимството, което се предоставя за период, определен от компетентния орган.
Компетентният орган приема необходимите мерки за повторно използване на всички количества продукти, налични в резултат от неизпълнение, частично изпълнение или отмяната на издадените лицензии и сертификати или от отнемането на предоставено предимство.
ГЛАВА IV
МЕРКИ В ПОДКРЕПА НА МЕСТНИ СЕЛСКОСТОПАНСКИ ПРОДУКТИ
Член 19
Мерки
1. Програмите POSEI включват специфични мерки в полза на местните селскостопански продукти от обхвата на част трета, дял III от Договора, които са необходими за гарантиране на непрекъснатост и разрастване на селскостопанското производство във всеки един от най-отдалечените региони.
2. Частите от програмата, включващи мерките за насърчаване на местното селскостопанско производство и отговарящи на целите, установени в член 2, включват най-малко следните елементи:
a)
количествено описание на положението във въпросното селскостопанско производство, като се вземат предвид резултатите от наличните оценки и се посочват несъответствията, пропуските и потенциала за развитие, използваните финансови ресурси и основните резултати от вече предприетите действия;
б)
описание на предлаганата стратегия, избраните приоритети, количествено представяне на общите и оперативните цели и оценка, показваща очаквания икономически, екологичен и социален ефект, включително въздействието върху заетостта;
в)
описание на предвижданите мерки, и по-конкретно на схемите за подпомагане за тяхното изпълнение, а когато е целесъобразно - и информация за необходимостта от евентуални проучвания, демонстрационни проекти, обучение или техническа помощ, свързани с подготовката, изпълнението или адаптирането на съответните мерки;
г)
списък с помощите, които съставляват директни плащания по смисъла на член 2, буква г) от Регламент (ЕО) № 73/2009;
д)
размерът на помощта, определена за всяка мярка и прогнозната сума, предвидена за всяко действие, с оглед постигане на една или повече от целите на програмата.
3. Комисията приема актове за изпълнение относно изискванията за помощите, описани в параграф 2. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
4. Програмата може да включва мерки за подпомагане на производството, преработката или пазарната реализация на селскостопански продукти от най-отдалечените региони.
Всяка мярка може да е разделена на действия. За всяко действие програмата определя най-малко следните елементи:
a)
бенефициерите;
б)
условията за допустимост;
в)
единичната сума на помощта.
В подкрепа на предлагането на продуктите на пазара извън региона на тяхното производство, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 33 относно условията за определяне на размера на помощта, предоставена за такова предлагане на пазара и, при необходимост, условията за определяне на количествата продукти, за които се отнася тази помощ.
Член 20
Проверки и неправомерни плащания
1. Контролът върху предвидените в настоящата глава мерки се осъществява чрез административни проверки и проверки на място.
2. В случай на неправомерно плащане бенефициерът се задължава да възстанови съответните суми. Член 80 от Регламент (ЕО) № 1122/2009 на Комисията от 30 ноември 2009 г. за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета относно кръстосано спазване, модулация и интегрираната система за администриране и контрол по схемите за директно подпомагане на земеделски производители, предвидени за посочения регламент, както и за прилагане на Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета относно кръстосано спазване по предвидената схема за подпомагане на лозаро-винарския сектор (11) се прилага mutatis mutandis.
ГЛАВА V
СЪПЪТСТВАЩИ МЕРКИ
Член 21
Графичен символ
1. Въвежда се графичен символ, с цел да се осигури по-добро познаване и потребление на качествени селскостопански продукти, натурални или преработени, специфични за най-отдалечените региони.
2. Условията за използване на графичния символ, посочен в параграф 1, се предлагат от заинтересованите търговски организации. Националните органи препращат тези предложения, със становището си по тях, до Комисията.
Използването на графичния символ се контролира от официалния орган или институция, одобрен/а от компетентните национални органи.
3. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 33 относно условията за упражняване на правото на използване на графичния символ и за неговото възпроизвеждане и използване. Тези условия се установяват с цел по-доброто познаване на висококачествените селскостопански продукти от най-отдалечените региони и за насърчаване на консумацията им независимо дали са преработени или натурални.
4. Комисията приема актове за изпълнение относно реда и условията за прилагането на графичния символ и минималните параметри на проверките и наблюдението, което държавите-членки трябва да извършват. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
Член 22
Развитие на селските райони
1. Независимо от член 39, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 максималните годишни суми, отговарящи на условията за помощ от Съюза, определени в приложение I към посочения регламент, могат да бъдат увеличени до два пъти в случая на мярката за защита на езера на Азорските острови и мярката за опазване на ландшафта, биологичното разнообразие и традиционните характеристики на земеделската земя и опазването на каменните стени в най-отдалечените региони.
2. Мерките, планирани съгласно параграф 1 от настоящия член, се описват при необходимост в програмите за тези региони, посочени в член 16 от Регламент (ЕО) № 1698/2005.
Член 23
Държавна помощ
1. За селскостопанските продукти, включени в приложение I към Договора, за които се прилагат членове 107, 108 и 109 от него, Комисията може да разреши в съответствие с член 108 от Договора оперативна помощ в секторите, произвеждащи, преработващи и предлагащи на пазара тези продукти, с цел да се смекчат специфичните ограничения за земеделието в най-отдалечените региони в резултат от тяхната отдалеченост, островен характер и други ограничения, свързани с тяхната крайна отдалеченост.
2. Държавите-членки могат да предоставят допълнително финансиране за изпълнението на програмите POSEI. В тези случаи държавите-членки нотифицират Комисията за държавната помощ, като Комисията може в съответствие с настоящия регламент да ги одобри като част от посочените програми. Така нотифицираните помощи се смятат за нотифицирани по смисъла на член 108, параграф 3, първо изречение от Договора.
3. Франция може да отпуска на сектора на захарта на френските най-отдалечени региони помощ до 90 милиона евро за пазарна година.
Франция информира Комисията в срок от 30 дни след края на всяка пазарна година за размера на действително отпуснатите помощи.
4. Без да се засягат параграфи 1 и 2 от настоящия член и чрез дерогация от член 180, първа алинея от Регламент (ЕО) № 1234/2007 и от член 3 от Регламент (ЕО) № 1184/2006 на Съвета от 24 юли 2006 г. за прилагане на някои правила за конкуренция при производството и търговията със селскостопански продукти (12), членове 107, 108 и 109 от Договора не се прилагат за плащанията съгласно глава IV от настоящия регламент, параграф 3 от настоящия член и съгласно членове 24 и 28 от настоящия регламент, извършвани от държавите-членки при спазване на настоящия регламент.
Член 24
Фитосанитарни програми
1. Държавите-членки представят на Комисията програми за контрол на организмите, вредни за растенията или растителните продукти, съответно в най-отдалечените региони. Програмите определят по-специално целите, които следва да бъдат постигнати, мерките, които да се предприемат, тяхната продължителност и разходите за тях.
Комисията оценява представените програми. Комисията приема актове за изпълнение, с които одобрява или не одобрява тези програми. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
2. Съюзът участва във финансирането на програмите, предвидени в параграф 1, на базата на технически анализ на ситуацията в региона.
Такова участие може да покрива до 75 % от допустимите разходи. Плащанията се извършват на базата на представената от държавите-членки документация. Ако е необходимо, проверки могат да бъдат организирани от Комисията и извършени от нейно име от експертите, посочени в член 21 от Директива 2000/29/ЕО на Съвета от 8 май 2000 г. за мерките за защита срещу внасянето в Общността на организми, вредни за растенията или растителните продукти и срещу тяхното разпространение в Общността (13).
3. Комисията приема актове за изпълнение по отношение на всеки регион и програма въз основа на критериите, установени в параграф 2, и на програмата, представена в съответствие с параграф 1, като определя:
а)
финансовото участие на Съюза, както и размера на помощта;
б)
мерките, допустими за финансиране от Съюза.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
Член 25
Вино
1. Мерките, посочени в членове 103х, 103ц, 103ч и 182a от Регламент (ЕО) № 1234/2007, не се прилагат за Азорските острови и Мадейра.
2. Независимо от разпоредбите на член 120а, параграф 2, втора алинея от Регламент (ЕО) № 1234/2007, грозде от сортове лози, посочени в буква б) от посочената алинея, набрано на Азорските острови и Мадейра, може да бъде използвано за производството на вино, което не може да напуска посочените региони.
Португалия постепенно премахва от насажденията сортовете лози, посочени в член 120а, параграф 2, втора алинея, буква б) от Регламент (ЕО) № 1234/2007 - при необходимост с прибягване към подпомагането, предвидено в член 103р от посочения регламент.
3. Чрез дерогация от член 85е от Регламент (ЕО) № 1234/2007 режимът на преходни права на засаждане се прилага за Канарските острови до 31 декември 2012 г.
Член 26
Мляко
1. С оглед разпределянето на налога върху свръхпроизводството в съответствие с член 79 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, като допринесли за свръхпроизводството се смятат единствено производителите по смисъла на член 65, буква в) от посочения регламент със седалище и производство на Азорските острови, които продават количества, надвишаващи тяхната квота, завишено с процента, посочен в трета алинея от настоящия параграф.
Налогът върху свръхпроизводството е дължим за количествата, надвишаващи квотата, завишена с процента, посочен в трета алинея, след преразпределяне на неизползваните количества в рамките на маржа, възникващ от това завишение, между всички производители по смисъла на член 65, буква в) от Регламент (ЕО) № 1234/2007, със седалище и производство на Азорските острови и пропорционално на квотата за всеки производител.
Процентът в първа алинея е равен на съотношението между количеството от 23 000 тона, считано от годината на предлагане на пазара 2005-2006 г., и сумата от референтните количества, налични във всяко стопанство към 31 март 2010 година. Той се прилага единствено спрямо квотата за стопанството към 31 март 2010 г.
2. Предлаганите на пазара количества мляко или млечен еквивалент, които надвишават квотата, но които отговарят на процента, посочен в параграф 1, трета алинея от настоящия член, след преразпределянето, посочено в същия този параграф, не се вземат предвид при установяване на евентуално превишаване от страна на Португалия на квотата, изчислена в съответствие с член 66 от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
3. Схемата за налози върху свръхпроизводството спрямо производителите на мляко, предвидена в Регламент (ЕО) № 1234/2007, не се прилага във френските отвъдморски департаменти или в Мадейра - в рамките на ограничението за местното производство от 4 000 тона мляко.
4. Независимо от член 114, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 производството в Мадейра и френския отвъдморски департамент Реюнион на уперизирано мляко, възстановено от мляко на прах с произход от Съюза, се разрешава в рамките на нуждите на местното потребление, при условие че тази мярка не възпрепятства събирането и пласмента на местно произведеното мляко. Ако Франция докаже целесъобразността на такава мярка за френските отвъдморски територии Мартиника, Гваделупа и Френска Гвиана, на Комисията се предоставя правомощието да приема при необходимост делегирани актове в съответствие с член 33, за да разшири обхвата на тази мярка и до тези департаменти. Този продукт е предназначен единствено за местна консумация.
Методът за получаване на възстановеното от мляко на прах уперизирано мляко се посочва ясно на етикета за продажба.
Член 27
Животновъдство
1. Докато местният брой на млади мъжки животни от рода на едрия рогат добитък достигне ниво, достатъчно да осигури запазването и развитието на местното производство на месо във френските отвъдморски департаменти и на Мадейра, се разрешава вносът на животни от рода на едрия рогат добитък от трети държави за угояване и консумиране във френските отвъдморски департаменти и на Мадейра без да се прилагат вносните мита от общата митническа тарифа. Комисията приема актове за изпълнение относно мерките, необходими за прилагането на настоящата алинея, и по-специално реда и условията за освобождаване от вносни мита на млади мъжки говеда във френските отвъдморски департаменти и в Мадейра. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
Член 13 и член 14, параграф 1 се прилагат към животни, ползващи се от освобождаването, посочено в първа алинея от настоящия параграф.
2. Броят на животните, ползващи се от освобождаването, посочено в параграф 1, се определя в програмите POSEI, когато е оправдана необходимостта от внос, предвид развитието на местното производство. Тези животни са предназначени приоритетно за производители, от чиито животни за угояване най-малко 50 % са с местен произход.
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 33, с които определя условията за освобождаване от вносни мита. Тези условия отчитат особеностите на местния сектор на говеждото и телешкото месо и свързаните с него производства.
3. В случаите, в които се прилагат член 52 и член 53, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 73/2009, Португалия може да намали компонента на националния таван, отговарящ на плащанията за овце и кози и правата за получаване на премии за крави с бозаещи телета. В този случай Комисията приема актове за изпълнение относно съответната сума, която се прехвърля от таваните, определени в съответствие с член 52 и член 53, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 73/2009, към финансовите средства, предвидени в член 30, параграф 2, второ тире от настоящия регламент. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
Член 28
Държавна помощ за производство на тютюн
Разрешава се на Испания да отпуска помощ за производството на тютюн на Канарските острови. Предоставянето на такава помощ не трябва да води до неравнопоставеност между производителите на островите.
Размерът на помощта не може да надвишава 2 980,62 EUR на тон. Допълнителната помощ се изплаща за количества до 10 тона годишно.
Член 29
Освобождаване на тютюна от мита
1. Не се облага с мито пряк внос в Канарските острови на суров и полуобработен тютюн, включен съответно във:
a)
код по КН 2401; и
б)
в следните подпозиции:
-
2401 10 тютюни, неочистени от твърдите жилки,
-
2401 20 тютюни, частично или изцяло очистени от твърдите жилки,
-
еx24 01 20 обвивки за пури, предлагани върху поставки, на рула, предназначени за производството на тютюн,
-
2401 30 отпадъци от тютюн,
-
еx24 02 10 недовършени необвити пури,
-
еx24 03 10 рязан тютюн (крайни смеси от тютюн за производството на цигари, пурети и пури),
-
еx24 03 91„хомогенизиран“ или „възстановен“ тютюн, дори под формата на листа или на ивици,
-
еx24 03 99 експандиран тютюн.
Освобождаването, предвидено в първа алинея, се предоставя посредством сертификатите, посочени в член 12.
Това освобождаване се прилага към продуктите, посочени в първа алинея, предназначени за преработка на Канарските острови в продукти, готови за пушене в рамките на годишен внос от 20 000 тона суров тютюн, очистен от твърдите жилки.
2. Комисията приема актове за изпълнение относно мерките, необходими за прилагането на параграф 1 и по-специално на мерките за въвеждане на освобождаване от вносни мита за тютюна на Канарските острови. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
ГЛАВА VI
ФИНАНСОВИ РАЗПОРЕДБИ
Член 30
Финансови средства
1. Предвидените в настоящия регламент мерки съставляват интервенция, предназначена да стабилизира селскостопанските пазари по смисъла на член 3, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 г. относно финансирането на Общата селскостопанска политика (14), с изключение на мерките, предвидени във:
а)
член 22; и
б)
член 24, от датата на прилагане на многогодишната финансова рамка за периода 2014-2020 г.
2. За всяка финансова година Съюзът финансира мерките, предвидени в глави III и IV в рамките на годишен размер, равен на:
-
:
за отвъдморските департаменти на Франция
:
278,41 милиона евро,
-
:
за Азорските острови и Мадейра
:
106,21 милиона евро,
-
:
за Канарските острови
:
268,42 милиона евро.
3. Сумите, отпускани за всяка финансова година за финансиране на мерките, предвидени в глава III, не могат да надвишават следния размер:
-
:
за отвъдморските департаменти на Франция
:
26,9 милиона евро,
-
:
за Азорските острови и Мадейра
:
21,2 милиона евро,
-
:
за Канарските острови
:
72,7 милиона евро.
Комисията приема актове за изпълнение, с които определя изискванията, в съответствие с които държавите-членки могат да променят разпределението на ресурсите, отпускани всяка година за различните продукти, които се ползват от специфичния режим на снабдяване. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
4. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 33 относно условията за определяне на максимална годишна сума, която може да бъде отпусната за мерките за финансиране на проучвания, демонстрационни проекти, обучения и мерки за техническа помощ и при условие, че отпуснатата сума е разумно и пропорционално разпределена.
5. За финансовата 2013 година Съюзът отпуска допълнително финансиране за сектора на бананите в най-отдалечените региони до следните пределни размери:
-
:
за отвъдморските департаменти на Франция
:
18,52 милиона евро,
-
:
за Азорските острови и Мадейра
:
1,24 милиона евро,
-
:
за Канарските острови
:
20,24 милиона евро.
ГЛАВА VII
ОБЩИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 31
Национални мерки
Държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да осигурят спазването на настоящия регламент, по-специално по отношение на контрола и административните санкции, и уведомяват за това Комисията.
Член 32
Съобщения и отчети
1. Най-късно до 15 февруари всяка година държавите-членки съобщават на Комисията размера на предоставените им средства, които възнамеряват да похарчат през следващата година в изпълнение на прогнозния баланс за снабдяване и за всяка мярка в подкрепа на местното селскостопанско производство, включена в програмите POSEI.
2. Най-късно до 30 септември всяка година държавите-членки представят на Комисията отчет за изпълнението през предходната година на мерките, предвидени по силата на настоящия регламент.
3. До 30 юни 2015 г., а след тази дата - на всеки пет години Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета общ доклад, който показва въздействието на мерките, предприети по силата на настоящия регламент, включително в сектора на бананите и сектора на млякото, придружен при необходимост от подходящи предложения.
4. Комисията включва в анализите, проучванията и оценките, които извършва в контекста на търговските споразумения и на Общата селскостопанска политика, специална глава за всеки въпрос от особен интерес за най-отдалечените региони.
Член 33
Упражняване на делегирането
1. Правомощията да приема делегирани актове се предоставят на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощията да приема делегираните актове, посочени в член 12, параграф 2, втора алинея, член 19, параграф 4, трета алинея, член 21, параграф 3, член 26, параграф 4, първа алинея, член 27, параграф 2, втора алинея и в член 30, параграф 4, се предоставят на Комисията за срок от 5 години, считано от 21 март 2013 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се удължава мълчаливо за срокове със същата продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не направят възражение срещу такова удължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочени в член 12, параграф 2, втора алинея, член 19, параграф 4, трета алинея, член 21, параграф 3, член 26, параграф 4, първа алинея, член 27, параграф 2, втора алинея и в член 30, параграф 4, може да бъде оттеглено от Европейския парламент или от Съвета по всяко време. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. Решението за оттегляне поражда действие в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз или на посочена в него по-късна дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията уведомява за него едновременно Европейския парламент и Съвета.
5. Делегираните актове, приети съгласно член 12, параграф 2, втора алинея, член 19, параграф 4, трета алинея, член 21, параграф 3, член 26, параграф 4, първа алинея, член 27, параграф 2, втора алинея и в член 30, параграф 4, влизат в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът са направили възражение в двумесечен срок от нотифицирането на съответния акт до Европейския парламент и до Съвета, или ако преди изтичането на посочения срок и Европейският парламент, и Съветът са информирали Комисията за намерението си да не правят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 34
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от Управителния комитет за директните плащания, създаден с член 141 от Регламент (ЕО) № 73/2009, с изключение на прилагането на член 24 от настоящия регламент, за което Комисията се подпомага от Постоянния фитосанитарен комитет, създаден с Решение 76/894/ЕИО на Съвета (15). Посочените комитети са комитети по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 35
Преразглеждане
До края на 2013 г. Комисията преразглежда този режим с оглед на неговата цялостна ефективност и новата рамка на ОСП и, ако е необходимо, излиза с подходящи предложения за преразглеждане на схемата POSEI.
Член 36
Отмяна
Регламент (ЕО) № 247/2006 се отменя.
Позоваванията на отменения регламент се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата за съответствие в приложението.
Член 37
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 13 март 2013 година.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 228/2013
2013 m. kovo 13 d.
kuriuo nustatomos specialios žemės ūkio priemonės atokiausiems Sąjungos regionams ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 247/2006
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 42 straipsnio pirmą pastraipą, 43 straipsnio 2 dalį ir 349 straipsnį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (2),
kadangi:
(1)
Tarybos reglamentu (EB) Nr. 247/2006 (3) buvo nustatytos specialios žemės ūkio priemonės, skirtos sumažinti sunkumus, kurie atsiranda dėl Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau - Sutartis) 349 straipsnyje minimų Sąjungos atokiausių regionų išskirtinės padėties. Tos priemonės įgyvendinamos naudojantis paramos kiekvienam regionui programomis, kurios yra pagrindinis žemės ūkio produktų tiekimo tokiems regionams įrankis. Dėl poreikio atnaujinti esamas priemones, įskaitant tas, kurios atsirado įsigaliojus Lisabonos sutarčiai, reikia panaikinti Reglamentą (EB) Nr. 247/2006 ir jį pakeisti nauju reglamentu;
(2)
reikėtų patikslinti pagrindinius tikslus, prie kurių pasiekimo prisideda atokiausiems Sąjungos regionams taikoma tvarka;
(3)
taip pat reikėtų patikslinti Atokiausiems regionams ir saloms skirtų programų (toliau - POSEI programos), kurias, vadovaujantis subsidiarumo principu, turėtų nustatyti geografinę vietą labiausiai atitinkančios valstybės narės ir kurias valstybės narės pateikia Komisijai tvirtinti, turinį;
(4)
kad Sąjungos atokiausiems regionams taikomos tvarkos siekiai būtų veiksmingiau įgyvendinti, į POSEI programas turėtų būti įtrauktos priemonės, kuriomis būtų užtikrintas žemės ūkio produktų tiekimas bei vietinės žemės ūkio produktų gamybos išsaugojimas ir plėtojimas. Reikėtų suartinti atitinkamų regionų planavimo lygmenis, o Komisijos ir valstybių narių partnerystės politiką padaryti sistemingą;
(5)
taikant subsidiarumo principą ir siekiant lankstumo - šie elementai yra Sąjungos atokiausiems regionams taikomai tvarkai patvirtinto planavimo pagrindas - valstybių narių paskirtosios valdžios institucijos gali siūlyti programos pakeitimus, kad ji būtų pritaikyta prie atokiausių regionų realybės. Šios valdžios institucijos turėtų galėti keisti POSEI programas pagal administracinio supaprastinimo skatinimo principą ir užtikrinant, kad jos taip nekenkia POSEI programų veiksmingumui ir atitinkamiems joms skirtiems finansiniams ištekliams. Vadovaujantis tais pačiais siekiais, programų pakeitimo tvarka turėtų būti pritaikyta prie pakeitimo rūšies pagrįstumo lygmens;
(6)
kad atokiausiems regionams būtų užtikrintas būtiniausių produktų tiekimas ir sumažėtų dėl šių regionų atokumo atsirandančių papildomų išlaidų, reikėtų nustatyti specialią tiekimo tvarką. Dėl atokiausių regionų ypatingos geografinės padėties, tiekiant žmonėms vartoti, perdirbti arba žemės ūkyje naudoti būtiniausius produktus, atsiranda papildomų vežimo išlaidų. Be to, dėl jų ypatingo atokumo, ir visų pirma dėl izoliuotumo ir nedidelių žemės ūkiui tinkančių plotų atsirandantys kiti objektyvūs veiksniai dar labiau suvaržo atokiausių regionų ūkinės veiklos vykdytojus bei gamintojus ir labai kenkia jų veiklai. Tos kliūtys gali būti sušvelnintos sumažinant tų būtiniausių produktų kainą. Tačiau speciali tiekimo tvarka jokiu būdu neturėtų daryti neigiamo poveikio vietos produktams ir jų gamybos plėtrai;
(7)
šiuo tikslu, nepaisant Sutarties 28 straipsnio, tam tikrų žemės ūkio produktų importui iš trečiųjų šalių turėtų būti netaikomi importo muitai. Siekiant atsižvelgti į jų kilmę ir pagal Sąjungos teisės nuostatas jiems taikomus muitinės formalumus, produktai, įvežti į Sąjungos muitų teritoriją pagal įvežimo perdirbti arba muitinės sandėliavimo procedūras, turėtų būti laikomi tiesiogiai importuotais, kad jiems galėtų būti taikoma speciali tiekimo tvarka;
(8)
kad būtų pasiektas tikslas sumažinti kainas atokiausiuose regionuose sumažinant papildomas išlaidas, atsirandančias dėl jų ypatingo atokumo, pagalba turėtų būti teikiama Sąjungos kilmės produktų tiekimui į atokiausius regionus. Teikiant tokią pagalbą turėtų būti atsižvelgiama į papildomas vežimo į atokiausius regionus išlaidas bei eksportui į trečiąsias šalis taikomas kainas ir, jei tai yra žemės ūkyje naudojami ir perdirbimui skirti produktai, į papildomas išlaidas, susijusias su ypatingu atokumu ir visų pirma su jų izoliuotumu ir nedideliu plotu, jų sudėtinga topografija ir klimato bei salų išsisklaidymu;
(9)
parama tradiciniams sektoriams ypač reikalinga dėl to, kad sudaro galimybes jiems likti konkurencingiems Sąjungos rinkoje atsižvelgiant į trečiųjų šalių sudaromą konkurenciją. Kurdamos savo programas, valstybės narės vis dėlto turėtų taip pat pasirūpinti, kad atokiausiuose regionuose būtų kiek įmanoma užtikrinama žemės ūkio veiklos įvairovė;
(10)
kad būtų išvengta spekuliacijų, kurios pakenktų galutiniams atokiausių regionų vartotojams, reikėtų patikslinti, kad speciali tiekimo tvarka turėtų būti taikoma tik geros kokybės ir tinkamiems parduoti produktams;
(11)
reikėtų nustatyti minėtą tvarką reglamentuojančias taisykles, visų pirma, tas, kurios susijusios su ūkinės veiklos vykdytojų registro sudarymu ir sertifikatų sistemos sukūrimu, remiantis 2007 m. spalio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1234/2007, nustatančio bendrą žemės ūkio rinkų organizavimą ir konkrečias tam tikriems žemės ūkio produktams taikomas nuostatas (Bendras bendro žemės ūkio rinkų organizavimo reglamentas) (4), 130 ir 161 straipsniuose nurodytomis licencijomis;
(12)
remiantis operacijų, kurios vykdomos pagal specialią tiekimo tvarką, priežiūros reikalavimais, atitinkamus produktus importuojant ar įvežant į atokiausius regionus, taip pat juos eksportuojant ar išsiunčiant iš jų, reikėtų atlikti administracinius patikrinimus. Kad būtų pasiekti minėtos tvarkos tikslai, šios tvarkos ekonominė nauda turėtų atsispindėti gamybos sąnaudose ir sumažinti kainas visoje gamybos ir paskirstymo grandinėje iki pat galutinio vartotojo. Todėl ji turėtų būti užtikrinama tik jei ja bus faktiškai pasinaudota, ir turėtų būti atliekami būtini patikrinimai;
(13)
atsižvelgiant į tai, kad kiekis, kuriam taikoma speciali tiekimo tvarka, neviršija atokiausių regionų tiekimo poreikių, ta tvarka neturėtų kenkti tinkamam vidaus rinkos veikimui. Be to, specialios tiekimo tvarkos ekonominė nauda neturėtų sukelti susijusių produktų prekybos iškraipymų. Todėl turėtų būti uždrausta išsiųsti arba eksportuoti tuos produktus iš atokiausių regionų. Tačiau reikėtų leisti išsiųsti arba eksportuoti tuos produktus, jei dėl specialios tiekimo tvarkos atsiradęs finansinis pranašumas atlyginamas;
(14)
prekybą perdirbtais produktais tarp atokiausių regionų reikėtų leisti. Taip pat reikėtų atsižvelgti į atokiausių regionų vykdomą regioninę prekybą, tradicinį eksportą ir išsiuntimą į kitas Sąjungos valstybes ar trečiąsias šalis, todėl visiems šiems regionams reikėtų leisti vykdyti perdirbtų produktų eksportą, atitinkantį tradicinės prekybos apimtis. Dėl aiškumo turėtų būti nurodytas referencinis laikotarpis šiam tradiciškai eksportuojamam ar išsiunčiamam kiekiui apibrėžti;
(15)
turėtų būti imtasi tinkamų priemonių, kurios sudarytų sąlygas restruktūrizuoti Azorų salų cukraus gamybos sektorių. Šiose priemonėse turėtų būti atsižvelgiama į tai, kad Azorų salų cukraus sektorius gali būti gyvybingas tik užtikrinus tam tikrą gamybos ir perdirbimo lygį. Atsižvelgiant į tai, išimties tvarka ir toliau turėtų būti leidžiama, kad cukraus srautų, viršijančių tradicinį kiekį, išsiuntimas iš Azorų salų į kitas Sąjungos valstybes ne ilgesniu kaip penkerių metų laikotarpiu viršytų tradicinius srautus, palaipsniui mažinant metinį kiekį. Kadangi kiekis, kurį galima persiųsti, bus proporcingas ir ribojamas tuo, kas tikrai būtina vietos cukraus gamybos ir perdirbimo gyvybingumui užtikrinti, laikinas cukraus išsiuntimas iš Azorų salų neturės neigiamos įtakos Sąjungos vidaus rinkai;
(16)
Azorams, Madeirai ir Kanarų saloms tiekiamam nekvotiniam cukrui ir toliau bus netaikomi importo muitai. Visų pirma į Azorų salas įvežant ne didesnį nei jų prognozuojamame tiekimo balanse nurodytą žaliavinio cukranendrių cukraus kiekį, importo muitai taip pat turėtų būti netaikomi;
(17)
iki šiol taikant specialią tiekimo tvarką Kanarų saloms buvo tiekiami nugriebto pieno milteliai, kurių KN kodas yra 1901 90 99 (nugriebto pieno milteliai su augaliniais riebalais), skirti perdirbti pramoniniu būdu. Reikėtų ir toliau leisti tiekti šį produktą, tapusį tradiciniu vietinės mitybos elementu;
(18)
kadangi ryžiai yra pagrindinis Reuniono mitybos elementas ir ryžių apdorojimo bei poliravimo pramonės įmonės šioje saloje veikia jau daugelį metų, o Reunione jų neužauginama tiek, kad būtų patenkinti poreikiai, reikėtų ir toliau leisti netaikyti importo muitų šiam produktui, jį importuojant į Reunioną;
(19)
Sąjungos politika siekiant padėti vietos gamybai atokiausiuose regionuose buvo taikoma daugeliui produktų ir tų produktų gamybos, prekybos jais ar jų perdirbimo priemonių. Tos priemonės buvo veiksmingos ir užtikrino žemės ūkio veiklos tęstinumą bei plėtrą. Sąjunga turėtų ir toliau remti tokią gamybą - pagrindinį veiksnį užtikrinant aplinkos, socialinę ir ekonominę pusiausvyrą atokiausiuose regionuose. Patirtis rodo, kad, kaip ir kaimo plėtros politikos atveju, glaudesnė partnerystė su vietos valdžios institucijomis gali padėti tikslingiau spręsti konkrečias atitinkamų regionų problemas. Todėl reikėtų remti vietinę gamybą naudojant POSEI programas;
(20)
kad būtų remiama prekyba atokiausių regionų produktais, reikėtų sukurti prekybai minėtais produktais už gamybos regiono ribų skirtą paramos schemą, atsižvelgiant į dideles papildomas išlaidas, kurios susidaro dėl didelių atstumų iki vartojimo rinkų ir dvigubų atsargų būtinybės, veiksnius, lemiančius nepalankią konkurencinę padėtį atokiausiems regionams, trukdančią jiems konkuruoti vidaus rinkoje. Šie veiksniai pagrindžia poreikį artimiausioje ateityje persvarstyti POSEI schemą;
(21)
reikėtų nustatyti būtiniausius duomenis, kurie turėtų būti pateikiami POSEI programose, kad būtų nustatytos priemonės vietinei žemės ūkio produktų gamybai remti, - padėties, siūlomos strategijos, tikslų, priemonių aprašymas. Taip pat reikėtų patikslinti šių priemonių derėjimo su kitų sričių Sąjungos politika principus, kad būtų išvengta bet kokio nesuderinamumo ar pagalbos dubliavimo;
(22)
šio reglamento taikymo tikslais POSEI programose galėtų būti numatytos studijų finansavimo, demonstravimo projektų, mokymo ir techninės pagalbos priemonės;
(23)
atokiausių regionų ūkininkai turėtų būti skatinami toliau tiekti kokybiškus produktus, o prekyba jais turėtų būti palengvinama. Šiuo tikslu gali būti naudingas šiame reglamente nustatyto grafinio simbolio ar kitų rūšių, nustatytų Sąjungos, kokybės sertifikavimo naudojimas;
(24)
atokiausiuose regionuose esančių tam tikrų ūkių arba perdirbimo ir prekybos įmonių struktūros turi didelių trūkumų ir susiduria su specifiniais sunkumais. 2005 m. rugsėjo 20 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1698/2005 dėl Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) paramos kaimo plėtrai (5) 26 straipsnio 2 dalyje ir 28 straipsnio 2 dalyje tam tikroms investicijoms atokiausiuose regionuose numatyti palankesni paramos dydžiai;
(25)
Reglamento (EB) Nr. 1698/2005 27 straipsnio 1 dalyje numatyta, kad atokiausiems regionams netaikomas apribojimas miškams skiriamai paramai, numatytai tame reglamente.
(26)
Reglamente (EB) Nr. 1698/2005 nustatyti agrarinės aplinkosaugos išmokų didžiausi metiniai dydžiai. Siekiant atsižvelgti į tam tikrų labai pažeidžiamų ganyklų plotų Azorų salose konkrečią aplinkos padėtį ir gamtovaizdžio, biologinės įvairovės bei žemės ūkio paskirties žemės, ypač Madeiroje ir Kanarų salose esančių auginimui skirtų terasų, tradicinių savitumų, taip pat akmens sienų atokiausiuose regionuose išsaugojimą, turėtų būti numatyta galimybė tam tikrų specialių priemonių atveju iki dviejų kartų padidinti šiuos dydžius;
(27)
gali būti taikoma nuostata, leidžianti nukrypti nuo Komisijos nuoseklios politikos neleisti teikti valstybės veiklos pagalbos Sutarties I priede nurodytų žemės ūkio produktų gamybai, perdirbimui ir prekybai jais, kad būtų galima sumažinti konkrečias ūkininkavimo atokiausiuose regionuose kliūtis, atsirandančias dėl jų nutolimo, visų pirma - atokumo ir izoliuotumo, mažumo, kalnuotumo, klimato ir jų ekonominės priklausomybės nuo nedaugelio produktų. Žemės ūkio gamyba atlieka itin svarbų vaidmenį didinant kaimo vietovių dinamiškumą ir skatinant gyventojus jose pasilikti, nes atokiausios kaimo vietovės ypač veikiamos gyventojų senėjimo, mažo gyventojų tankumo ir, kai kur, gyventojų skaičiaus mažėjimo;
(28)
atokiausių regionų žemės ūkio pasėlių fitosanitarinei padėčiai turi įtakos konkrečios, tokios kaip parazitų antplūdžio, problemos, susijusios su didėjančia importo iš kitų šalių apimtimi, klimatu ir šiuose departamentuose iki šiol taikytų kontrolės priemonių nepakankamumu. Todėl turėtų būti įgyvendinamos kovos su kenksmingais organizmais, taip pat ir naudojant tvarius ir aplinkos apsaugą užtikrinančius ekologinius metodus, programos. Turėtų būti tiksliai nurodytas Sąjungos finansinis įnašas į tokias programas atsižvelgiant į tai, kad daugiametėje finansinėje programoje numatyta, jog nuo 2014 m. imtinai šių programų finansavimas bus perkeltas į kitą biudžeto išlaidų kategoriją;
(29)
vynuogynų, kurie Madeiros ir Kanarų salų regione yra labiausiai paplitusi ūkininkavimo rūšis ir užima svarbią vietą Azorų salose, išsaugojimas yra būtinas dėl ekonominių, socialinių ir aplinkos apsaugos priežasčių. Siekiant remti gamybą, šiuose regionuose neturėtų būti taikomos išmokos už auginimo nutraukimą, rinkos mechanizmai ir, Kanarų salų atveju, sodinimo teisių sistema, numatyti Reglamente (EB) Nr. 1234/2007. Tačiau Kanarų salose turėtų būti galima taikyti distiliavimo krizės atveju priemones, jeigu rinka ypač sutrikdoma dėl kokybės problemų. Be to, techniniai, socialiniai ir ekonominiai sunkumai sutrukdė per nustatytą laiką visiškai pakeisti Madeiros ir Azorų salų regionų plotus, kurie buvo apsodinti hibridinėmis vynmedžių veislėmis, draudžiamomis pagal Reglamentą (EB) Nr. 1234/2007. Šiuose vynuogynuose pagamintas vynas yra skirtas tik tradiciniam vietiniam vartojimui;
(30)
Azorų salose pieno sektoriaus restruktūrizavimas dar nėra baigtas. Atsižvelgiant į didelę Azorų salų priklausomybę nuo pieno gamybos, taip pat į kitas problemas, susijusias su jų nutolimu ir kitų pelningų gamybos galimybių nebuvimu, turėtų būti ir toliau taikomas nukrypimas nuo tam tikrų Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 nuostatų dėl mokesčio taikymo pieno ir pieno produktų pertekliui;
(31)
atsižvelgiant į nepakeičiamą pieno gamybos pobūdį Azorų salose, kuriose ši gamyba yra pagrindinis ekonomikos, socialinio stabilumo, aplinkos kokybės ir žemės naudojimo variklis, POSEI programos yra geriausios priemonės patvirtinti priemones, kurių reikia siekiant išlaikyti šią gamybą;
(32)
parama karvių pieno gamybai Madeiroje ir Reunione nebuvo pakankama tam, kad būtų pasiekta vidaus ir išorės pasiūlos pusiausvyra, visų pirma dėl didelių struktūrinių sunkumų, su kuriais susiduriama šiame sektoriuje, ir šio sektoriaus problemų siekiant prisitaikyti prie naujos ekonominės aplinkos. Todėl ir toliau turėtų būti leidžiama iš Sąjungos kilmės pieno miltelių gaminti ypač aukšta temperatūra (UHT) apdorotą pieną, kad būtų galima geriau patenkinti vietinius vartojimo poreikius, jei ši priemonė netrukdo surinkti ir parduoti visą vietoje pagamintą pieną ir nekenkia pastangoms skatinti vietos gamybos plėtrą. Siekiant geriau informuoti vartotoją, reikėtų numatyti prievolę ant pardavimo etiketės nurodyti, kad tai yra UHT apdorotas pienas iš pieno miltelių. Šią nuostatą turėtų būti galima taikyti Martinikai, Prancūzijos Gvianai ir Gvadelupai, jei Prancūzija pateikia tokį prašymą, kurį grindžia vietos suinteresuotųjų šalių noru pasinaudoti šia galimybe ir jų gebėjimu vystyti pieno sektorių;
(33)
poreikis išlaikyti vietos pieno gamybą taikant paskatas pateisina Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 netaikymą Prancūzijos užjūrio departamentuose ir Madeiroje. Turėtų būti nustatyta, kad tokia išimtis Madeiroje turėtų būti taikoma iki 4 000 tonų ribos;
(34)
siekiant patenkinti vietos vartojimo poreikius reikėtų skatinti atokiausių regionų prekybą. Norint sustiprinti atokiausių regionų prekybą, reikėtų skatinti kiekvieno atokiausio regiono perteklinės produkcijos, kaip antai pieno, jautienos ir Azorų salų jaunų galvijų patinų, eksportą į atokiausius regionus, kuriuose šios produkcijos trūksta, tačiau reikia vengti, kad tai nepakenktų vietos gamybos augimui. Be to, reikėtų užtikrinti reikiamas sąlygas teisingai ir sąžiningai prekybai;
(35)
turėtų būti remiama tradicinė gyvulininkystė. Siekiant patenkinti Prancūzijos užjūrio departamentų ir Madeiros vietinio vartojimo poreikius, tam tikromis sąlygomis ir neviršijant didžiausio metinio kiekio turėtų būti leidžiama iš trečiųjų šalių be muitų importuoti penėjimui skirtus galvijų patinus;
(36)
reikėtų atnaujinti 2009 m. sausio 19 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 73/2009, nustatančiu bendrąsias tiesioginės paramos schemų pagal bendrą žemės ūkio politiką taisykles ir nustatančiu tam tikras paramos schemas ūkininkams (6), Portugalijai suteiktą galimybę perduoti Azorų saloms žemyne suteikiamą teisę į priemoką už karvę žindenę ir suderinti šią priemonę su paramos atokiausiems regionams schema;
(37)
tabako auginimas Kanarų salose yra istoriškai svarbus. Ekonominiu požiūriu tabako gamyba išlieka viena iš pagrindinių pramoninės veiklos sričių regione. Socialiniu požiūriu tabako auginimas reikalauja daug darbo ir juo užsiima maži ūkiai. Kadangi kultūra nėra pakankamai pelninga, kyla pavojus jai išnykti. Šiuo metu tabakas auginamas tik nedidelėje La Palmos salos dalyje ir yra skirtas nedidelio masto cigarų gamybai. Todėl Ispanijai turėtų būti ir toliau leidžiama teikti pagalbą, papildančią Sąjungos pagalbą, kad ši tradicinė kultūra būtų išsaugota remiant su ja susijusius amatus. Be to, siekiant išlaikyti tabako gaminių gamybą, žaliavinio ir pusiau perdirbto tabako importui į Kanarų salas ir toliau turėtų būti netaikomas muitas, bet ne daugiau kaip 20 000 tonų žaliavinio tabako, iš kurio pašalintos vidurinės gyslos, ekvivalento per metus;
(38)
įgyvendinant šį reglamentą neturėtų būti sumažintas konkrečios paramos, kuri iki šiol buvo skiriama atokiausiems regionams, dydis. Todėl, tam kad būtų įgyvendintos atitinkamos priemonės, valstybės narės turėtų turėti lėšų, atitinkančių pagal Reglamentą (EB) Nr. 247/2006 jau skirtą Sąjungos paramą;
(39)
atsižvelgiant į galimą derybų dėl būsimų prekybos susitarimų ir bendros žemės ūkio politikos pakeitimų poveikį atokiausiems regionams, reikėtų ypatingą dėmesį skirti šių regionų konkretiems ypatumams atliekant analizę, tyrimus ir vertinimus, susijusius su vertinimais, atliekamais dėl šių derybų ir pakeitimų;
(40)
nuo 2006 m. kai kuriuose atokiausiuose regionuose, ypač Azoruose ir Prancūzijos užjūrio departamentuose, būtiniausių produktų poreikis išaugo dėl padidėjusio naminių gyvulių skaičiaus ir dėl demografinių priežasčių. Todėl reikėtų padidinti biudžeto, kurį valstybės narės gali naudoti specialiai tiekimo tvarkai atitinkamuose regionuose, dalį;
(41)
atokiausių regionų socialinė ir ekonominė struktūra tebėra labai pažeidžiama, kai kuriuose iš jų ji dažnai labai priklausoma nuo bananų sektoriaus, kuris pats yra aiškiai nepakankamai konkurencingas ir susiduria su problemomis reaguojant į besikeičiančias rinkos sąlygas. Todėl POSEI biudžeto lėšas, skiriamas bananų sektoriui, reikėtų padidinti vienkartine ribota suma, išmokėtina bananų augintojams 2013 finansiniais metais;
(42)
siekiant užtikrinti tinkamą šiuo reglamentu nustatytos sistemos veikimą, pagal Sutarties 290 straipsnį Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti aktus, kad galėtų papildyti ar iš dalies pakeisti tam tikras neesmines šio reglamento nuostatas. Ypač svarbu, kad Komisija parengiamųjų darbų metu tinkamai konsultuotųsi, įskaitant konsultacijas ekspertų lygiu. Ruošdama ir rengdama deleguotuosius aktus, Komisija turėtų užtikrinti, kad susiję dokumentai būtų tuo pačiu metu tinkamai laiku persiųsti Europos Parlamentui ir Tarybai;
(43)
siekiant užtikrinti vienodas POSEI programos įgyvendinimo sąlygas valstybėse narėse ir išvengti konkurencijos iškraipymų ar ūkinės veiklos vykdytojų diskriminavimo, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai. Šiais įgaliojimais turėtų būti naudojamasi vadovaujantis 2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai (7);
(44)
siekiant užtikrinti greitą numatytų priemonių taikymą, šis reglamentas turėtų įsigalioti kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
DALYKAS IR TIKSLAI
1 straipsnis
Dalykas
Šiuo reglamentu nustatomos specialios žemės ūkio priemonės, skirtos sumažinti sunkumus, kurie atsiranda dėl Sutarties 349 straipsnyje minimų Sąjungos regionų (toliau - atokiausi regionai) ypatingo atokumo, būtent: atokumo, izoliuotumo, mažumo, reljefo, nepalankaus klimato ir ekonominės priklausomybės nuo keleto produktų.
2 straipsnis
Tikslai
1. 1 straipsnyje numatytomis specialiomis priemonėmis prisidedama prie tokių tikslų įgyvendinimo:
a)
užtikrinti būtiniausių žmonėms vartoti, perdirbti arba naudoti žemės ūkyje skirtų produktų tiekimą atokiausiems regionams, sumažinant dėl šių regionų ypatingo atokumo atsirandančias papildomas išlaidas, nedarant neigiamo poveikio vietos gamybai ir jos augimui;
b)
užtikrinti ilgalaikę atokiausių regionų sektorių, skirtų gyvulininkystės ir augalininkystės produkcijai įvairinti, ateitį ir vystymąsi, įskaitant vietinių produktų gamybą, perdirbimą ir prekybą jais;
c)
išsaugoti atokiausių regionų tradicinės žemės ūkio veiklos vystymąsi ir stiprinti konkurencingumą, įskaitant vietinių kultūrų ir produktų gamybą, perdirbimą ir prekybą jais.
2. 1 dalyje išdėstyti tikslai įgyvendinami panaudojant III, IV ir V skyriuose nurodytas priemones.
II SKYRIUS
POSEI PROGRAMOS
3 straipsnis
POSEI programų rengimas
1. 1 straipsnyje numatytos priemonės kiekvienam atokiausiam regionui nustatomos Atokiausiems regionams ir saloms skirtoje programoje (POSEI) (toliau - POSEI programa), apimančioje:
a)
specialią tiekimo tvarką, kaip numatyta III skyriuje; ir
b)
specialias paramos vietos žemės ūkio produktams priemones, kaip numatyta IV skyriuje.
2. Programa POSEI parengiama tokiam geografiniam regionui, kurį suinteresuota valstybė narė mano esant tinkamiausiu. Programą rengia valstybės narės paskirtos kompetentingos institucijos; valstybė narė, pasikonsultavusi su atitinkamo teritorinio lygio kompetentingomis institucijomis ir organizacijomis, programas pateikia Komisijai tvirtinti pagal 6 straipsnį.
3. Valstybė narė gali pateikti tik vieną su jos atokiausiais regionais susijusią POSEI programą.
4 straipsnis
Atitikimas ir suderinamumas
1. Priemonės, kurių imamasi pagal POSEI programas, atitinka Sąjungos teisę. Tokios priemonės yra suderinamos su kitomis Sąjungos politikos kryptimis ir priemonėmis, kurių pagal jas imamasi.
2. Užtikrinamas priemonių, kurių imamasi pagal POSEI programas, suderinamumas su priemonėmis, kurios įgyvendinamos pagal kitas bendros žemės ūkio politikos priemones, ypač bendrą rinkų organizavimą, kaimo plėtrą, produktų kokybės reikalavimus, gyvūnų gerovę ir aplinkos apsaugą.
Pagal šį reglamentą negali būti finansuojama jokia priemonė teikiant:
a)
papildomą paramą išmokų ar pagalbos schemoms, nustatytoms pagal bendrą rinkos organizavimą, nebent remiantis objektyviais kriterijais įrodoma būtinybė daryti išimtį;
b)
paramą mokslinių tyrimų projektams, priemonėms, skirtoms remti mokslinius projektus arba priemonėms, kurios atitinka Sąjungos finansavimo skyrimo reikalavimus pagal 2009 m. gegužės 25 d. Tarybos sprendimą 2009/470/EB dėl išlaidų veterinarijos srityje (8);
c)
paramą priemonėms, kurios patenka į Reglamento (EB) Nr. 1698/2005 taikymo sritį.
5 straipsnis
POSEI programų turinys
Į POSEI programą yra įtraukta:
a)
priemonių įgyvendinimo tvarkaraštis ir bendra metinė orientacinė finansavimo lentelė, kurioje apibendrinami naudotini ištekliai;
b)
įvairių priemonių, kurių imamasi pagal programas, suderinamumo ir nuoseklumo patvirtinimas, taip pat šių priemonių suderinamumo ir nuoseklumo su kriterijais bei kiekybiniais rodikliais, naudojamais atliekant stebėseną ir įvertinimą, patvirtinimas;
c)
priemonės, kurių imtasi siekiant užtikrinti veiksmingą ir tinkamą programų įgyvendinimą, įskaitant reklamos, stebėsenos bei įvertinimo priemones, taip pat konkretūs kiekybiniai rodikliai, naudotini atliekant programos įvertinimą;
d)
kompetentingų institucijų ir už programos įgyvendinimą atsakingų įstaigų nurodymas ir atitinkamo lygio institucijų ar susijusių įstaigų ir socialinių bei ekonominių partnerių nurodymas, taip pat surengtų konsultacijų rezultatai.
6 straipsnis
POSEI programų patvirtinimas ir pakeitimai
1. POSEI programos yra nustatytos Reglamentu (EB) Nr. 247/2006 ir joms skiriamas 30 straipsnio 2 ir 3 dalyse nurodytas finansavimas.
Kiekvieną programą sudaro prognozuojamas tiekimo balansas, kuriame nurodomi produktai, jų kiekis ir Sąjungos tiekimo pagalbos dydis, ir paramos vietos gamybai programos projektas.
2. Remdamosi į POSEI programas įtrauktų priemonių įgyvendinimo metiniu įvertinimu ir atsižvelgdamos į 30 straipsnio 2 ir 3 dalyse nurodytą finansavimą, valstybės narės, pasikonsultavusios su atitinkamais socialiniais ir ekonominiais partneriais, Komisijai gali pateikti tinkamai pagrįstus tų priemonių pakeitimo pasiūlymus, kad programos būtų geriau pritaikytos prie atokiausių regionų poreikių ir siūlomos strategijos. Komisija priima įgyvendinimo aktus, kuriais nustatomos procedūros, skirtos vertinti pasiūlytų pakeitimų atitiktį Sąjungos teisei ir spręsti dėl jų patvirtinimo. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 34 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros
3. Pagal 2 dalyje nurodytus įgyvendinimo aktus nustatytomis procedūromis gali būti atsižvelgiama į šiuos elementus - priklausomai nuo pakeitimų, kuriuos pasiūlė valstybės narės naujų priemonių nustatymo klausimais, svarbos, toms priemonėms skirtų biudžetų pakeitimų svarbą, produktų kiekio ir pagalbos dydžio prognozuojamame tiekimo balanse pakeitimus, taip pat kodų ir aprašymų, pateiktų 1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamente (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo (9), bet kuriuos pakeitimus.
4. 2 dalyje nurodytuose įgyvendinimo aktuose taip pat apibrėžiamas prašymų dėl pakeitimų taikant kiekvieną procedūrą dažnumas ir laikotarpis, per kurį patvirtinti pakeitimai turi būti įgyvendinti.
7 straipsnis
Pakeitimai, susiję su finansiniais asignavimais
Ne vėliau kaip 2013 m. balandžio 22 d. valstybės narės Komisijai pateikia POSEI programos pakeitimų projektus, kuriais siekiama atspindėti pakeitimus, padarytus pagal 30 straipsnio 5 dalį.
Pakeitimai taikomi praėjus vienam mėnesiui nuo jų pateikimo datos, jei per tą laikotarpį Komisija nepareiškia prieštaravimų.
Kompetentingos institucijos pagalbos lėšas, nurodytas 30 straipsnio 5 dalyje, išmoka ne vėliau kaip 2013 m. birželio 30 d.
8 straipsnis
Stebėsena ir patikrinimai
Patikrinimus valstybės narės atlieka vykdydamos administracinius patikrinimus ir patikrinimus vietoje. Komisija priima įgyvendinimo aktus dėl būtiniausių valstybių narių atliekamų patikrinimų specifikacijų.
Komisija priima įgyvendinimo aktus dėl procedūrų ir fizinių bei finansinių rodiklių, kad būtų užtikrinta veiksminga programų įgyvendinimo stebėsena.
Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 34 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
III SKYRIUS
SPECIALI TIEKIMO TVARKA
9 straipsnis
Prognozuojamas tiekimo balansas
1. Nustatoma Sutarties I priede išvardytų žemės ūkio produktų, kurie atokiausiuose regionuose yra būtini žmonių maistui, kitų produktų gamybai arba naudoti žemės ūkyje, speciali tiekimo tvarka.
2. Atitinkama valstybė narė parengia geografiniam regionui, kurį mano esant tinkamiausiu, skirtą prognozuojamą tiekimo balansą, kuriame nurodomas Sutarties I priede išvardintų produktų kiekis, reikalingas kiekvieno atokiausio regiono metiniams poreikiams patenkinti.
Gali būti parengtas atskiras įmonių, kuriose pakuojami ar perdirbami produktai, skirti vietos rinkai, tradiciniam siuntimui į kitas Sąjungos valstybes ar eksportui į trečiąsias šalis vykdant regioninę prekybą, kaip apibrėžta 14 straipsnio 3 dalyje, arba tradicinę prekybą, poreikių prognozuojamas balansas.
10 straipsnis
Specialios tiekimo tvarkos taikymas
1. Į atokiausius regionus iš trečiųjų šalių tiesiogiai importuojamų produktų, kuriems taikoma speciali tiekimo tvarka, prognozuojamame tiekimo balanse nustatytam kiekiui netaikomi jokie muitai.
Šiame skyriuje produktai, įvežti į Sąjungos muitų teritoriją pagal įvežimo perdirbti arba muitinės sandėliavimo tvarką, laikomi tiesiogiai importuotais iš trečiųjų šalių.
2. Siekiant užtikrinti, kad būtų patenkinti pagal 9 straipsnio 2 dalį nustatyti poreikiai, atsižvelgiant į kainą bei kokybę ir rūpinantis, kad būtų išlaikyta Sąjungos tiekimo dalis, turėtų būti teikiama pagalba tiekti atokiausiems regionams Sąjungos produktus, saugomus intervenciniuose sandėliuose, arba Sąjungos rinkoje esančius produktus.
Tokia pagalba nustatoma kiekvienai atitinkamai produktų rūšiai atsižvelgiant į vežimo į atokiausius regionus papildomas išlaidas, į eksportui į trečiąsias šalis taikomas kainas ir, jei tai yra perdirbti ir žemės ūkyje naudoti skirti produktai, į kitas su ypatingu atokumu, ir ypač su jų izoliuotumu ir nedideliu plotu, susijusias išlaidas.
3. Pagalba neskiriama už tiekiamus produktus, kuriems speciali tiekimo tvarka buvo taikoma kitame atokiausiame regione.
4. Speciali tiekimo tvarka taikoma tik geros kokybės ir tinkamiems parduoti produktams. Produktams iš trečiųjų šalių suteikiamos tokio pat lygmens garantijos kaip ir produktams, pagamintiems laikantis Sąjungos veterinarijos ir augalų sveikatos standartų.
11 straipsnis
Įgyvendinimas
Įgyvendinant specialią tiekimo tvarką visų pirma turėtų būti atsižvelgiama į:
a)
atokiausių regionų konkrečius poreikius ir, jei tai yra produktai, skirti perdirbti ar naudoti žemės ūkyje, į konkrečius kokybės reikalavimus;
b)
prekybos su kitomis Sąjungos valstybėmis srautus;
c)
planuojamos pagalbos ekonominį aspektą;
d)
poreikį užtikrinti, jog esama vietos gamyba nedestabilizuota ir nesudarytos kliūtys galimai jos plėtrai.
12 straipsnis
Sertifikatai
1. Importo muitas netaikomas arba pagalba pagal specialaus tiekimo tvarką taikoma pateikus sertifikatą.
Sertifikatai išduodami tik į kompetentingų institucijų registrus įtrauktiems ūkinės veiklos vykdytojams.
Licencijos ir sertifikatai neperleidžiami.
2. Už importo licencijas, atleidimo nuo importo muitų sertifikatus arba pagalbos sertifikatus užstato pateikti nereikia. Tačiau kai reikia užtikrinti tinkamą šio reglamento taikymą, kompetentinga institucija gali reikalauti pateikti užstatą, lygų suteikiamos pagalbos sumai, kaip nurodyta 13 straipsnyje. Tokiais atvejais taikomos 2008 m. balandžio 23 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 376/2008, nustatančio bendrąsias išsamias taisykles dėl importo ir eksporto licencijų ir išankstinio nustatymo sertifikatų sistemos taikymo žemės ūkio produktams (10), 34 straipsnio 1, 4, 5, 6, 7 ir 8 dalys.
Komisijai pagal 33 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais nustatomos ūkinės veiklos vykdytojų įtraukimo į registrą sąlygos ir sąlygos, kurioms esant ūkinės veiklos vykdytojai visiškai pasinaudotų savo teisėmis naudotis specialia tiekimo tvarka.
3. Komisija priima įgyvendinimo aktus dėl priemonių, reikalingų užtikrinti, kad valstybės narės šį straipsnį taikytų vienodai, ypač susijusių su sertifikatų sistemos taikymu ir ūkinės veiklos vykdytojų įsipareigojimais, kuriuos jie prisiima, kai yra įtraukiami į registrą. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 34 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
13 straipsnis
Naudos poveikis
1. Specialios tiekimo tvarkos pranašumą, atsirandantį dėl importo muitų netaikymo arba dėl pagalbos skyrimo, turi sąlygoti faktinis ekonominės naudos poveikis, kurį junta galutinis naudotojas, kuris gali būti paprastas vartotojas, jei tai yra tiesioginiam vartojimui skirti produktai, galutinis perdirbėjas ar pakuotojas, jei tai yra perdirbimo ar pakavimo pramonei skirti produktai, arba ūkininkas, jei tai yra pašarams ar žemės ūkyje naudoti skirti produktai.
Pirmoje pastraipoje nurodyta nauda turi būti lygi importo muitų, nuo kurių buvo atleista, sumai arba pagalbos sumai.
2. Kad 1 dalis būtų taikoma vienodai, Komisija priima įgyvendinimo aktus dėl 1 dalyje nustatytų taisyklių taikymo, ypač dėl sąlygų valstybių narių atliekamai stebėsenai, ar galutinis naudotojas junta faktinį poveikį. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 34 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
14 straipsnis
Eksportas į trečiąsias šalis ir išsiuntimas į kitas Sąjungos valstybes
1. Komisija priima įgyvendinimo aktus, kad būtų nustatyti reikalavimai, kuriais vadovaujantis produktai, kuriems taikoma speciali tiekimo tvarka, gali būti eksportuojami į trečiąsias šalis arba išsiunčiami į kitas Sąjungos valstybes, apimantys importo muito mokėjimą arba gautos pagalbos grąžinimą, kaip numatyta 10 straipsnyje. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 34 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
Į trečiąsias šalis eksportuojamiems produktams, kuriems taikoma speciali tiekimo tvarka, sertifikatas nereikalingas.
Pirma pastraipa netaikoma Prancūzijos užjūrio departamentų tarpusavio prekybos srautams.
2. 1 dalies pirma pastraipa netaikoma atokiausiuose regionuose iš produktų, kuriems taikyta speciali tiekimo tvarka, perdirbtiems produktams, kurie:
a)
yra eksportuojami į trečiąsias šalis ar į kitas Sąjungos valstybes, neviršijant tradicinio išsiuntimo ir tradicinio eksporto kiekio. Komisija priima įgyvendinimo aktus, kuriais nustatomi tie kiekiai, remdamasi išsiuntimų ar eksporto vidurkiu, kuris apskaičiuojamas remiantis patikrintu trejų geriausių metų tarp 2005 ir 2012 m. vidurkiu. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 34 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros;
b)
yra eksportuojami į trečiąsias šalis vykdant regioninę prekybą;
c)
tarp Azorų, Madeiros ir Kanarų salų regionų siunčiami produktai;
d)
tarp Prancūzijos užjūrio departamentų siunčiami produktai.
Už pirmos pastraipos a ir b punktuose nurodytus eksportuotus produktus grąžinamoji išmoka neskiriama.
Eksportuojant pirmos pastraipos a ir b punktuose nurodytus produktus, sertifikatas nereikalingas.
3. Šiame skyriuje „regioninė prekyba“ reiškia kiekvieno atokiausio regiono prekybą su trečiosiomis šalimis, priklausančiomis tai pačiai geografinei teritorijai kaip tie atokiausi regionai, ir su trečiosiomis šalimis, su kuriomis jie turi istorinių prekybinių ryšių. Komisija, atsižvelgusi į objektyvias valstybių narių paraiškas ir pasikonsultavusi su atitinkamų sektorių atstovais, priima įgyvendinimo aktus, kuriais nustato tokių šalių sąrašą. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 34 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
4. Į Prancūzijos užjūrio departamentus, Azorus, Madeirą arba Kanarų salas tiekiami produktai, kuriems taikoma speciali tiekimo tvarka ir kurie skirti laivų ir orlaivių aprūpinimui kuru, laikomi vartojamais vietoje produktais.
5. Nukrypstant nuo 2 dalies pirmos pastraipos a punkto, iš Azorų į kitas Sąjungos valstybes kiekvienais metais galima išsiųsti tokį didžiausią kiekį cukraus (KN kodas 1701) per ateinančius penkerius metus:
- 2011 m.: 3 000 tonų,
- 2012 m.: 2 500 tonų,
- 2013 m.: 2 000 tonų,
- 2014 m.: 1 500 tonų,
- 2015 m.: 1 000 tonų.
6. Perdirbimo operacijos, kurios gali paskatinti tradicinį ar regioninį prekių eksportą arba tradicinį prekių siuntimą, mutatis mutandis turi atitikti atitinkamuose Sąjungos teisės aktuose nustatytas perdirbimo sąlygas, išdėstytas įvežimo perdirbti tvarkos ir perdirbimo prižiūrint muitinei procedūros nuostatose, išskyrus visas įprastines tvarkymo operacijas.
15 straipsnis
Cukrus
1. Per Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 204 straipsnio 2 ir 3 dalyse nustatytą laikotarpį importo muitai netaikomi toliau išvardytam to reglamento 61 straipsnyje nurodytam nekvotiniam cukrui, kai kiekis neviršija šio reglamento 9 straipsnyje minimame prognozuojamame tiekimo balanse nurodyto kiekio:
a)
į Madeiros arba Kanarų salas įvežamam vartoti skirtam baltajam cukrui, kurio KN kodas yra 1701;
b)
Azorų salose rafinuojamam ir vartojamam žaliaviniam cukrui, kurio KN kodas yra 1701 12 10 (žaliavinis runkelių cukrus).
2. Be 1 dalyje nurodyto kiekio ir neviršijant prognozuojamame tiekimo balanse nurodyto kiekio, į Azorų salas galima papildomai įvežti rafinuoti skirtą žaliavinį cukrų, kurio KN kodas yra 1701 11 10 (žaliavinis cukranendrių cukrus).
Nustatant Azorų žaliavinio cukraus poreikius, turėtų būti atsižvelgiama į cukrinių runkelių gamybos salose pokyčius. Kiekis, kuriam taikoma tiekimo tvarka, nustatomas taip, kad kiekvienais metais visas Azorų salose rafinuoto cukraus kiekis nebūtų didesnis kaip 10 000 tonų.
16 straipsnis
Nugriebto pieno milteliai
Nukrypstant nuo 9 straipsnio, į Kanarų salas kasmet gali būti ir toliau tiekiama iki 800 tonų nugriebto pieno miltelių, kurių KN kodas yra 1901 90 99 (nugriebto pieno milteliai su augaliniais riebalais), skirtų perdirbti pramoniniu būdu. Pagalba, suteikiama šiam produktui iš Sąjungos tiekti, negali viršyti 210 EUR už toną ir įskaičiuojama į 30 straipsnyje nurodytą didžiausią leistiną sumą. Šis produktas skiriamas tik vietiniam vartojimui.
17 straipsnis
Ryžiai
Į Reuniono Prancūzijos užjūrio departamentus importuojamiems ten vartoti skirtiems produktams, kurių KN kodai yra 1006 10, 1006 20 ar 1006 40 00, muitas nenustatomas.
18 straipsnis
Patikrinimai ir sankcijos
1. Pagal specialią tiekimo tvarką į atokiausius regionus produktus importuojant ar įvežant, taip pat iš atokiausių regionų juos eksportuojant ar išsiunčiant, atliekami administraciniai patikrinimai.
Komisija priima įgyvendinimo aktus dėl būtiniausių valstybių narių atliekamų patikrinimų specifikacijų. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 34 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
2. Išskyrus force majeure ar išskirtinių gamtos sąlygų atvejus, jei 12 straipsnyje nurodytas ūkinės veiklos vykdytojas nesilaiko pagal 12 straipsnį prisiimtų įsipareigojimų, kompetentinga institucija, nedarydama įtakos jokioms pagal nacionalinę teisę taikomoms sankcijoms:
a)
susigrąžina ūkinės veiklos vykdytojo gautą naudą;
b)
laikinai sustabdo arba panaikina ūkinės veiklos vykdytojo registraciją, atsižvelgdama į pažeidimo rimtumą.
3. Išskyrus force majeure arba išskirtinių gamtos sąlygų atvejus, jei 12 straipsnyje nurodyti ūkinės veiklos vykdytojai neįvykdo planuoto importo arba tiekimo, kompetentinga institucija jų teisę prašyti išduoti licencijas arba sertifikatus sustabdo 60 dienų laikotarpiui nuo tos licencijos arba sertifikato galiojimo pabaigos. Pasibaigus laikinojo sustabdymo laikotarpiui, vėliau licencijos arba sertifikatai išduodami tik pateikus užstatą, kurio suma lygi paramos, suteiktos per kompetentingos institucijos nustatytiną laikotarpį, sumai.
Kompetentinga institucija priima būtinas priemones, užtikrinančias, kad būtų dar kartą panaudotas produktų kiekis, atsiradęs visai arba iš dalies nepasinaudojus išduotomis licencijomis arba sertifikatais, juos panaikinus ar susigrąžinus suteiktą paramą.
IV SKYRIUS
PARAMOS VIETOS ŽEMĖS ŪKIO PRODUKTAMS PRIEMONĖS
19 straipsnis
Priemonės
1. POSEI programose numatytos vietinei žemės ūkio produktų gamybai, kuri patenka į Sutarties III antraštinės dalies trečios dalies taikymo sritį, skirtos specialios priemonės, būtinos vietinės žemės ūkio produktų gamybos tęstinumui ir plėtrai kiekviename atokiausiame regione užtikrinti.
2. Programos dalyse, skirtose vietinės žemės ūkio produktų gamybos priemonėms ir atitinkančiose 2 straipsnyje nurodytus tikslus, nurodoma bent tokia informacija:
a)
kiekybiniais rodikliais apibūdinta esama žemės ūkio gamybos padėtis, atsižvelgiant į turimų įvertinimų rezultatus, kuriuose nurodomi skirtumai, trūkumai ir plėtros galimybės, naudojami finansiniai ištekliai ir veiksmų, kurių imtasi anksčiau, pagrindiniai rezultatai;
b)
siūlomos strategijos, pasirinktų prioritetų ir kiekybinių bendrųjų bei veiklos tikslų apibūdinimas, poveikio, kurio tikimasi ekonomikos, aplinkos ir socialinėje srityse, įskaitant užimtumą, įvertinimas;
c)
planuojamų priemonių, ypač joms įgyvendinti skirtų pagalbos schemų, apibūdinimas ir prireikus - informacijos apie poreikius atlikti tyrimus, demonstravimo projektus, mokymo ir techninės pagalbos veiksmus, susijusius su atitinkamų priemonių rengimu, įgyvendinimu ar pritaikymu, apibūdinimas;
d)
pagalbos priemonių, kurios apima tiesiogines išmokas, kaip numatyta Reglamento (EB) Nr. 73/2009 2 straipsnio d punkte, sąrašas;
e)
kiekvienai priemonei nustatytas pagalbos dydis ir kiekvienos rūšies veiklai numatytas laikinas pagalbos dydis siekiant vieno ar kelių programoje numatytų tikslų.
3. Komisija priima įgyvendinimo aktus dėl 2 dalyje numatytų pagalbos lėšų išmokėjimo reikalavimų. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 34 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
4. Į programą gali būti įtrauktos atokiausių regionų žemės ūkio produktų gamybos, perdirbimo ar prekybos paramos priemonės.
Kiekviena priemonė gali būti skirstoma į veiklos rūšis. Kiekvienai veiklos rūšiai programoje turi būti numatyta bent jau:
a)
pagalbos gavėjai;
b)
atitikties sąlygos;
c)
vienetinė pagalbos suma.
Kad būtų remiama prekyba atokiausių regionų produktais už jų gamybos regiono ribų, Komisijai suteikiami įgaliojimai pagal 33 straipsnį priimti deleguotuosius aktus dėl prekybai skiriamos pagalbos sumos nustatymo sąlygų ir, esant reikalui, produktų, kuriems ši pagalba gali būti taikoma, kiekio nustatymo sąlygų.
20 straipsnis
Patikrinimai ir nepagrįstos išmokos
1. Šiame skyriuje nustatytų priemonių patikrinimai atliekami vykdant administracinius patikrinimus ir patikrinimus vietoje.
2. Nepagrįstų išmokų atveju jos gavėjas privalo grąžinti atitinkamas sumas. 2009 m. lapkričio 30 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1122/2009, kuriuo nustatomos išsamios Tarybos reglamento (EB) Nr. 73/2009 įgyvendinimo taisyklės, susijusios su kompleksiniu paramos susiejimu, moduliavimu ir integruota administravimo ir kontrolės sistema pagal tame reglamente numatytas ūkininkams skirtas tiesioginės paramos schemas, ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1234/2007 įgyvendinimo taisyklės, susijusios su kompleksiniu paramos susiejimu pagal vyno sektoriui numatytą paramos schemą (11), 80 straipsnis taikomas mutatis mutandis.
V SKYRIUS
PAPILDOMOS PRIEMONĖS
21 straipsnis
Grafinis simbolis
1. Grafinis simbolis įvedamas siekiant užtikrinti atokiausiems regionams būdingų aukštos kokybės šviežių arba perdirbtų žemės ūkio produktų geresnį pažinimą ir vartojimą.
2. Sąlygas, kuriomis naudojamas 1 dalyje numatytas grafinis simbolis, pasiūlo atitinkamos profesinės organizacijos. Tokius pasiūlymus ir savo nuomonę nacionalinės valdžios institucijos siunčia Komisijai.
Tokio grafinio simbolio naudojimą stebi kompetentingų nacionalinių valdžios institucijų patvirtinta oficiali institucija arba įstaiga.
3. Komisijai pagal 33 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais ji nustato grafinio simbolio naudojimo teisės ir jo atgaminimo bei naudojimo sąlygas. Tos sąlygos nustatomos siekiant, kad kokybiški atokiausių regionų žemės ūkio produktai būtų labiau žinomi, o jų vartojimas - šviežių ar perdirbtų - būtų skatinamas.
4. Komisija priima įgyvendinimo aktus dėl grafinio simbolio naudojimo taisyklių bei būtiniausių valstybių narių atliekamų patikrinimų ir stebėsenos specifikacijų. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 34 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
22 straipsnis
Kaimo plėtra
1. Nepaisant Reglamento (EB) Nr. 1698/2005 39 straipsnio 4 dalies, to reglamento I priede nurodyti maksimalūs dydžiai, kuriems kasmet gali būti skiriama Sąjungos pagalba, gali būti padidinti iki dviejų kartų, jei tai yra priemonė, skirta Azorų salų ežerams apsaugoti, ir priemonė, skirta gamtovaizdžiui, biologinei įvairovei ir žemės ūkio žemės tradiciniams savitumams ir akmens sienoms atokiausiuose regionuose išsaugoti.
2. Pagal šio straipsnio 1 dalį planuojamos priemonės prireikus įtraukiamos į šių regionų programas, nurodytas Reglamento (EB) Nr. 1698/2005 16 straipsnyje.
23 straipsnis
Valstybės pagalba
1. Komisija, remdamasi Sutarties 108 straipsniu, gali leisti teikti veiklos pagalbą Sutarties I priede nurodytiems žemės ūkio produktams, kuriems taikomi Sutarties 107, 108 ir 109 straipsniai, šių produktų gamybos, perdirbimo ir prekybos sektoriuose, siekiant sumažinti konkrečias ūkininkavimo atokiausiuose regionuose kliūtis, atsirandančias dėl jų nutolimo, izoliuotumo ir kitų su atokumu susijusių kliūčių.
2. Valstybės narės gali skirti papildomą finansavimą POSEI programoms įgyvendinti. Tokiais atvejais jos praneša Komisijai apie valstybės pagalbą, o Komisija pagal šio reglamento nuostatas gali ją patvirtinti kaip minėtų programų dalį. Tokiu būdu nusiųstas pranešimas apie pagalbą yra laikomas pranešimu pagal Sutarties 108 straipsnio 3 dalies pirmą sakinį.
3. Prancūzija atokiausių regionų cukraus sektoriui gali skirti iki 90 mln. EUR per prekybos metus.
Per 30 dienų nuo prekybos metų pabaigos Prancūzija informuoja Komisiją apie teikiant pagalbą faktiškai išmokėtą sumą.
4. Nedarant poveikio šio straipsnio 1 ir 2 dalims ir nukrypstant nuo Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 180 straipsnio pirmos pastraipos ir nuo 2006 m. liepos 24 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1184/2006 dėl tam tikrų konkurencijos taisyklių taikymo žemės ūkio produktų gamybai ir prekybai jais (12) 3 straipsnio, pagal šį reglamentą Sutarties 107, 108 ir 109 straipsniai netaikomi valstybių narių mokėjimams pagal šio reglamento IV skyrių, šio straipsnio 3 dalį ir 24 bei 28 straipsnius.
24 straipsnis
Augalų sveikatos programos
1. Valstybės narės pateikia Komisijai augalams arba augalų produktams kenkiančių organizmų kontrolės atokiausiuose regionuose programas. Programose visų pirma tiksliai apibrėžiami siektini tikslai, vykdytinos priemonės, jų trukmė ir kaina.
Komisija įvertina pateiktas programas. Komisija priima įgyvendinimo aktus dėl tų programų patvirtinimo ar nepatvirtinimo. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 34 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
2. Sąjunga prisideda prie 1 dalyje numatytų programų finansavimo remdamasi regiono padėties technine analize.
Toks įnašas gali sudaryti iki 75 % remtinų išlaidų. Mokėjimas atliekamas remiantis valstybių narių pateiktais dokumentais. Prireikus Komisija gali organizuoti patikrinimus, kuriuos jos vardu gali atlikti 2000 m. gegužės 8 d. Tarybos direktyvos 2000/29/EB dėl apsaugos priemonių nuo augalams ir augaliniams produktams kenksmingų organizmų įvežimo į Bendriją ir išplitimo joje (13) 21 straipsnyje nurodyti ekspertai.
3. Komisija priima įgyvendinimo aktus, kuriais, remiantis 2 dalyje nustatytais kriterijais ir pagal 1 dalį pateikta programa, kiekvienam regionui ir programai nustatomi:
a)
Sąjungos finansavimas, taip pat pagalbos suma;
b)
Sąjungos finansavimo reikalavimus atitinkančios priemonės.
Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 34 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
25 straipsnis
Vynas
1. Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 103v, 103w, 103x ir 182a straipsniuose nurodytos priemonės Azorų ir Madeiros saloms netaikomos.
2. Nukrypstant nuo Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 120a straipsnio 2 dalies antros pastraipos, Azorų ir Madeiros salose iš minėtos pastraipos b punkte nurodytų hibridinių vynmedžių veislių išaugintos vynuogės gali būti naudojamos vynui, kuris turi likti šiuose regionuose, gaminti.
Portugalija pradeda palaipsniui naikinti Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 120a straipsnio 2 dalies antros pastraipos b punkte numatytų vynmedžių veislių auginimą sklypuose, esant reikalui, skirdama paramą, numatytą to reglamento 103q straipsnyje.
3. Nukrypstant nuo Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 85f straipsnio, pereinamojo laikotarpio sodinimo teisių režimas Kanarų saloms taikomas iki 2012 m. gruodžio 31 d.
26 straipsnis
Pienas
1. Pertekliaus mokesčio paskirstymo tikslais remiantis Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 79 straipsniu, tik Azorų salose įsisteigę ir gaminantys gamintojai, kaip apibrėžta to reglamento 65 straipsnio c punkte, kurie prekiauja didesniais kiekiais nei jiems skirta kvota, padidinta šios dalies trečioje pastraipoje nurodytu procentu, laikomi prisidėjusiais prie šio kiekio viršijimo.
Pertekliaus mokestis už kiekį, viršijantį trečioje pastraipoje nurodytu procentu padidintą kvotą, taikomas po to, kai nepanaudoti kiekiai Azorų salose įsisteigusiems ir gaminantiems gamintojams, kaip apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 65 straipsnio c punkte, perskirstomi neperžengiant šio padidinimo ribų ir proporcingai kiekvieno gamintojo turimai kvotai.
Pirmoje pastraipoje nurodytas procentas yra lygus 23 000 tonų kiekio nuo 2005-2006 prekybos metų ir kiekvieno ūkio 2010 m. kovo 31 d. visų turimų referencinių kiekių santykiui. Šis procentas taikomas tik 2010 m. kovo 31 d. turimai kvotai.
2. Nustatant bet kokį kvotos viršijimą Portugalijoje, apskaičiuotą pagal Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 66 straipsnį, neatsižvelgiama į parduotą pieno ar pieno ekvivalento kiekį, viršijantį kvotą, bet atitinkantį 1 dalies trečioje pastraipoje nurodytą procentą, po toje pačioje straipsnio dalyje nurodyto paskirstymo.
3. Reglamente (EB) Nr. 1234/2007 numatyta pieno gamintojams taikoma pertekliaus mokesčio sistema netaikoma Prancūzijos užjūrio departamentuose arba - jeigu vietos gamyba neviršija 4 000 tonų pieno - Madeiroje.
4. Neatsižvelgiant į Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 114 straipsnio 2 dalį, Madeiroje ir Prancūzijos užjūrio departamente Reunione leidžiama, neviršijant vietos vartotojų poreikių, iš Sąjungos kilmės pieno miltelių gaminti UHT apdorotą pieną, jei ši priemonė netrukdo surinkti ir realizuoti vietoje pagaminto pieno. Jei Prancūzija įrodo, kad tokią priemonę tikslinga taikyti Prancūzijos užjūrio departamentuose Martinikoje, Gvadelupoje ir Prancūzijos Gvianoje, Komisijai pagal 33 straipsnį suteikiami įgaliojimai, jei reikia, priimti deleguotuosius aktus, kad šios priemonės taikymas būtų išplėstas įtraukiant minėtuosius departamentus. Šis produktas skiriamas tik vietiniam vartojimui.
Produkto pardavimo etiketėje būtina aiškiai nurodyti tokio iš pieno miltelių gaminamo UHT pieno gamybos būdą.
27 straipsnis
Galvijų auginimas
1. Kol vietoje auginamų jaunų galvijų patinų skaičius pasieks lygį, kurio pakaktų vietinei jautienos gamybai Prancūzijos užjūrio departamentuose ir Madeiroje išlaikyti ir plėsti, nustatoma galimybė iš trečiųjų šalių importuoti, netaikant Bendrajame muitų tarife nustatytų importo muitų, galvijus, skirtus penėti ir vartoti Prancūzijos užjūrio departamentuose bei Madeiroje. Komisija priima įgyvendinimo aktus dėl šiai pastraipai taikyti reikalingų priemonių, visų pirma, importo muitų netaikymo taisyklių į Prancūzijos užjūrio departamentus ir Madeirą importuojant jaunus galvijų patinus. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 34 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
Gyvuliams, kuriems gali būti taikoma šios dalies pirmoje pastraipoje nurodyta išimtis, taikomas 13 straipsnis ir 14 straipsnio 1 dalis.
2. Gyvulių, kuriems gali būti taikoma 1 dalyje nurodyta išimtis, skaičius POSEI programose nustatomas, jei, atsižvelgiant į vietos gamybos plėtrą, importo poreikis yra pagrįstas. Dėl tokių gyvulių pirmenybė teikiama gamintojams, laikantiems bent 50 % vietinės kilmės penėjimui skirtų gyvulių.
Komisijai pagal 33 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais nustatomos atleidimo nuo importo muito sąlygos. Tomis sąlygomis atsižvelgiama į galvijienos sektoriaus ir jo tinklo vietinę specifiką.
3. Taikant Reglamento (EB) Nr. 73/2009 52 straipsnį ir 53 straipsnio 1 dalį, Portugalija gali sumažinti nacionalinės aukščiausios ribos vertę teisėms į išmokas už avį bei ožką ir išmoką už karvę žindenę. Tokiu atveju Komisija priima deleguotuosius aktus dėl atitinkamos sumos iš ribų, nustatytų taikant Reglamento (EB) Nr. 73/2009 52 straipsnį ir 53 straipsnio 1 dalį, perkėlimo į šio reglamento 30 straipsnio 2 dalies antroje įtraukoje numatytus finansinius išteklius. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 34 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
28 straipsnis
Valstybės pagalba tabako gamybai
Ispanijai leidžiama teikti pagalbą tabako gamybai Kanarų salose. Dėl šios pagalbos suteikimo negali būti diskriminuojami skirtingų salų gamintojai.
Ši pagalbos suma negali viršyti 2 980,62 EUR už toną. Papildoma pagalba mokama už ne daugiau kaip 10 tonų per metus.
29 straipsnis
Muitų netaikymas tabakui
1. Muitai netaikomi tiesiogiai importuojant į Kanarų salas žaliavinį ir pusiau perdirbtą tabaką, kuris atitinkamai klasifikuojamas:
a)
KN 2401 pozicijoje ir
b)
šiose subpozicijose:
-
2401 10 - tabakas, iš kurio lapų nepašalintos vidurinės gyslos,
-
2401 20 - tabakas, iš kurio lapų iš dalies arba visiškai pašalintos vidurinės gyslos,
-
ex 2401 20 - išorinė cigarų danga ant atramų, ritėse tabako gamybai,
-
2401 30 - tabako liekanos,
-
ex 2402 10 - nebaigti cigarai be įpakavimo,
-
ex 2403 10 - cigarečių žaliava (gatavi tabako mišiniai, skirti cigarečių, cigarų, cigarų su apipjaustytais galais ir cigarilių gamybai),
-
ex 2403 91 - homogenizuotas arba regeneruotas tabakas, suformuotas arba nesuformuotas į lakštus arba juostas,
-
ex 2403 99 - išplėstas tabakas.
Pirmoje pastraipoje numatytas atleidimas taikomas naudojant 12 straipsnyje numatytus sertifikatus.
Šis atleidimas taikomas pirmoje pastraipoje nurodytiems produktams, skirtiems perdirbimui Kanarų salyne į rūkyti paruoštus produktus, neviršijant metinės 20 000 tonų žaliavinio tabako su pašalintomis vidurinėmis gyslomis ekvivalento importo ribos.
2. Komisija priima įgyvendinimo aktus dėl 1 daliai taikyti reikalingų priemonių, visų pirma, importo muitų netaikymo taisyklių į Kanarų salas importuojant tabaką. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 34 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
VI SKYRIUS
FINANSINĖS NUOSTATOS
30 straipsnis
Finansiniai ištekliai
1. Šiame reglamente numatytos priemonės sudaro intervenciją, kuria siekiama stabilizuoti žemės ūkio rinkas, kaip apibrėžta 2005 m. birželio 21 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1290/2005 dėl bendrosios žemės ūkio politikos finansavimo (14) 3 straipsnio 1 dalies b punkte, išskyrus priemones, numatytas:
a)
22 straipsnyje ir
b)
24 straipsnyje nuo 2014-2020 m. daugiametės finansinės programos taikymo datos.
2. Kiekvienais finansiniais metais Sąjunga finansuoja III ir IV skyriuose nurodytas priemones neviršydama tokios metinės sumos:
-
:
Prancūzijos užjūrio departamentai
:
278,41 mln. EUR,
-
:
Azorų ir Madeiros salos
:
106,21 mln. EUR,
-
:
Kanarų salos
:
268,42 mln. EUR.
3. Sumos, kiekvienais finansiniais metais skiriamos III skyriuje nurodytoms priemonėms finansuoti, negali viršyti:
-
:
Prancūzijos užjūrio departamentai
:
26,9 mln. EUR,
-
:
Azorų ir Madeiros salos
:
21,2 mln. EUR,
-
:
Kanarų salos
:
72,7 mln. EUR.
Komisija priima įgyvendinimo aktus, kuriais nustatomi reikalavimai, pagal kuriuos valstybės narės kiekvienais metais gali pakeisti paskirtų išteklių skyrimą įvairiems produktams, kuriems taikoma speciali tiekimo tvarka. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 34 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
4. Komisijai pagal 33 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais nustatomos didžiausios metinės sumos, kuri gali būti skirta priemonėms, skirtoms studijoms, demonstravimo projektams, mokymui ir techninei pagalbai, su sąlyga, kad tas paskirstymas yra tinkamas ir proporcingas, apibrėžimo sąlygas.
5. Atokiausių regionų bananų sektoriui 2013 finansiniais metais Sąjunga skiria papildomą finansavimą, kurio didžiausios sumos yra tokios:
-
:
Prancūzijos užjūrio departamentai
:
18,52 mln. EUR,
-
:
Azorų ir Madeiros salos
:
1,24 mln. EUR,
-
:
Kanarų salos
:
20,24 mln. EUR.
VII SKYRIUS
BENDROSIOS IR BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
31 straipsnis
Nacionalinės priemonės
Valstybės narės imasi priemonių, būtinų šio reglamento laikymuisi užtikrinti, ypač dėl patikrinimų ir administracinių nuobaudų, ir apie tai praneša Komisijai.
32 straipsnis
Pranešimai ir ataskaitos
1. Valstybės narės kiekvienais metais ne vėliau kaip vasario 15 d. Komisijai praneša apie savo turimus asignavimus, kuriuos kitais metais ketina panaudoti prognozuojamam tiekimo balansui ir kiekvienai vietinei žemės ūkio produkcijai skirtai priemonei, įtrauktai į POSEI programas, įgyvendinti.
2. Valstybės narės ne vėliau kaip kiekvienų metų rugsėjo 30 d. pateikia Komisijai ataskaitą dėl šiame reglamente numatytų priemonių įgyvendinimo praėjusiais metais.
3. Iki 2015 m. birželio 30 d., o vėliau kas penkeri metai Komisija pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai bendrąją ataskaitą apie priemonių, kurių buvo imtasi taikant šį reglamentą, įskaitant priemones bananų ir pieno sektoriuose, poveikį, prireikus pridedant atitinkamus pasiūlymus.
4. Komisija, atlikdama analizes, tyrimus ir vertinimus, susijusius su prekybos susitarimais ir bendra žemės ūkio politika, įtraukia specialų skyrių dėl bet kokio ypatingos svarbos atokiausiems regionams turinčio klausimo.
33 straipsnis
Naudojimasis įgaliojimais
1. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, laikantis šiame straipsnyje nustatytų sąlygų.
2. Įgaliojimai priimti 12 straipsnio 2 dalies antroje pastraipoje, 19 straipsnio 4 dalies trečioje pastraipoje, 21 straipsnio 3 dalyje, 26 straipsnio 4 dalies pirmoje pastraipoje, 27 straipsnio 2 dalies antroje pastraipoje ir 30 straipsnio 4 dalyje nurodytus deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami penkerių metų laikotarpiui nuo 2013 m. kovo 21 d. Komisija parengia ataskaitą dėl įgaliojimų suteikimo likus ne mažiau kaip devyniems mėnesiams iki penkerių metų laikotarpio pabaigos. Įgaliojimų suteikimas automatiškai pratęsiamas tokios pačios trukmės laikotarpiams, išskyrus atvejus, kai Europos Parlamentas ar Taryba pareiškia prieštaravimų dėl tokio pratęsimo likus ne mažiau kaip trims mėnesiams iki kiekvieno tokio laikotarpio pabaigos.
3. Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kuriuo metu atšaukti 12 straipsnio 2 dalies antroje pastraipoje, 19 straipsnio 4 dalies trečioje pastraipoje, 21 straipsnio 3 dalyje, 26 straipsnio 4 dalies pirmoje pastraipoje, 27 straipsnio 2 dalies antroje pastraipoje ir 30 straipsnio 4 dalyje nurodytų įgaliojimų suteikimą. Sprendimu dėl atšaukimo nutraukiamas tame sprendime nurodytų įgaliojimų suteikimas. Jis įsigalioja kitą dieną po sprendimo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis nedaro poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų teisėtumui.
4. Kai tik Komisija priima deleguotąjį aktą, apie tai ji tuo pačiu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
5. Pagal 12 straipsnio 2 dalies antrą pastraipą, 19 straipsnio 4 dalies trečią pastraipą, 21 straipsnio 3 dalį, 26 straipsnio 4 dalies pirmą pastraipą, 27 straipsnio 2 dalies antrą pastraipą ir 30 straipsnio 4 dalį priimti deleguotieji aktai įsigalioja tik tuomet, jeigu per du mėnesius nuo pranešimo apie tą aktą Europos Parlamentui ir Tarybai dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškė prieštaravimų arba jeigu iki to laikotarpio pabaigos tiek Europos Parlamentas, tiek Taryba pranešė Komisijai, kad jie neketina pareikšti prieštaravimų. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva tas laikotarpis pratęsiamas dviems mėnesiams.
34 straipsnis
Komiteto procedūra
1. Komisijai padeda pagal Reglamento (EB) Nr. 73/2009 141 straipsnį įsteigtas Tiesioginių išmokų vadybos komitetas, tačiau įgyvendinant šio reglamento 24 straipsnį Komisijai padeda pagal Tarybos sprendimą 76/894/EEB (15) įsteigtas Augalų sveikatos nuolatinis komitetas. Šie komitetai - komitetai, kaip apibrėžta Reglamente (ES) Nr. 182/2011.
2. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnis.
35 straipsnis
Peržiūra
Komisija peržiūri šią tvarką iki 2013 m. pabaigos, atsižvelgdama į bendrą jos veiksmingumą ir naują BŽŪP politinę sistemą, ir prireikus pateikia atitinkamų pasiūlymų dėl peržiūrėtos POSEI schemos.
36 straipsnis
Panaikinimas
Reglamentas (EB) Nr. 247/2006 panaikinamas.
Nuorodos į panaikintą reglamentą laikomos nuorodomis į šį reglamentą ir skaitomos pagal priede pateiktą atitikties lentelę.
37 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos Oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Strasbūre 2013 m. kovo 13 d.