ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 499/2014 НА КОМИСИЯТА
от 11 март 2014 година
за допълване на регламенти (ЕС) № 1308/2013 и (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета чрез изменение на Регламент за изпълнение (ЕС) № 543/2011 на Комисията по отношение на секторите на плодовете и зеленчуците и на преработените плодове и зеленчуци
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. за установяване на обща организация на пазарите на селскостопански продукти и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 922/72, (ЕИО) № 234/79, (ЕО) № 1037/01 и (ЕО) № 1234/07 на Съвета (1), и по-специално член 37, буква в), подточка iv) и буква г), подточка xiii), член 173, параграф 1, букви б), в) и е), член 181, параграф 2 и член 231, параграф 1 от него,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. относно финансирането, управлението и мониторинга на общата селскостопанска политика и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 352/78, (ЕО) № 165/94, (ЕО) № 2799/98, (ЕО) № 814/00, (ЕО) № 1290/05 и (ЕО) № 485/2008 на Съвета (2), и по-специално член 64, параграф 6 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент за изпълнение (ЕС) № 543/2011 (3) на Комисията беше приет въз основа на Регламент (ЕО) № 1234/2007 (4) на Съвета, който беше отменен и заменен с Регламент (ЕС) № 1308/2013.
(2)
Регламент (ЕС) № 1308/2013 съдържа някои нови разпоредби относно секторите на плодовете и зеленчуците и на преработените плодове и зеленчуци. Тези разпоредби трябва да бъдат допълнени по отношение на финансовите вноски на членовете на организация на производители в сектора на плодовете и зеленчуците („организация на производители“), предлагането на пазара на цялата продукция чрез организацията на производители, възлагането на дейности на външни изпълнители, демократичната отчетност, определянето на тавани за разходите за управление и предотвратяване на кризи, условията за презасаждане на овощни градини като мярка за управление и предотвратяване на кризи, някои елементи на процедурата в случай на неспазване на критериите за признаване и прилагането на системата на входни цени, както и условия за предоставяне на гаранция.
(3)
Член 160 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 предвижда уставът на организацията на производителите да изисква от производителите, които са нейни членове, да предлагат на пазара цялата си съответна продукция посредством организацията на производителите. За да се осигури гъвкавост в сектора на плодовете и зеленчуците, е целесъобразно да се позволи на производителите при определени условия да предлагат на пазара продукцията си извън организацията на производителите.
(4)
Съгласно член 26 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 543/2011 основната дейност на организацията на производители е свързана с концентриране на предлагането и предлагане на пазара на продуктите на членовете ѝ, за които е призната. Необходимо е да се изясни как се извършва тази дейност, по-специално в случай на възлагане на дейности на външни изпълнители. Освен това, за да се позволи на държавите членки да осъществяват необходимия контрол, организациите на производители следва да съхраняват водената отчетност, която осигурява възможност на държавите членки да установяват, че организацията на производители е изпълнила своите задачи.
(5)
Член 27 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 543/2011 изисква организацията на производители да продължава да бъде отговорна за възложените на външни изпълнители дейности. Целесъобразно е по-подробното уточняване на средствата, чрез които се гарантира, че възложените на външни изпълнители дейности продължават да бъдат контролирани от организацията на производители, която е възложила тези дейности.
(6)
Член 31 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 543/2011 изисква от държавите членки да предприемат всички мерки, които считат за необходими, за да предотвратят злоупотреба с власт или влияние от страна на един или няколко от членовете на организация на производители. Организациите на производители следва да предоставят доказателства на държавите членки за своята демократична отчетност по отношение на производители, които са техни членове. Във връзка с това следва да се ограничи максималният процент за правото на глас и дяловете, които всяко физическо или юридическо лице може да притежава в организация на производители.
(7)
Член 153, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕС) № 1308/2013 изисква уставът на организацията на производители да предвижда налагането на задължение на членовете за финансови вноски, необходими за нейното финансиране. За да се гарантира, че членовете на организацията на производители заплащат финансовите вноски, необходими за създаването и захранването на оперативния фонд, предвиден в член 32 от регламента, е необходимо да се предвиди включване на такова задължение в устава на организацията на производители.
(8)
С цел да се избегнат ситуации, в които мерките за предотвратяване и управление на кризи видят до неравномерно финансиране в рамките на асоциация на организации на производители, на равнището на всяка членуваща организация на производители следва да се изчислят тавани на разходите за предотвратяване и управление на кризи по оперативните програми на асоциации на организации на производители. Освен това следва да се установят и условия за презасаждане на овощни градини като мярка за управление и предотвратяване на кризи. За да се избегне неравномерно финансиране на оперативни програми, следва да се определи максимален процент на разходите, които могат да се предвидят за презасаждане на овощни градини.
(9)
В член 114 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 543/2011 се установяват санкциите, които да се прилагат при неспазване на критериите за признаване. Съгласно член 154, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 държавите членки трябва да извършват редовни проверки, за да потвърдят, че организациите на производители спазват критериите за признаване, налагат санкции на тези организации при неспазване или нередности и при необходимост вземат решение за оттегляне на признаването. По-ефективна би била системата, при която се прави разграничаване на съществените и незначителните нередности при спазването на критериите за признаване, като така би се избегнало различното тълкуване от страна на държавите членки. Поради това е целесъобразно да се установи опростена процедура или система със степени на санкции, както се предвижда в член 64 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, за да се избегне неправомерното възползване от подпомагане от Съюза от страна на организации на производители, които вече не отговарят на изискванията за признаване.
(10)
Член 181 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 предвижда прилагане на Митническия кодекс за митническо оформяне на стоки по системата на входни цени. Тъй като въпросните стоки са малотрайни и стойността им в момента на митническото оформяне невинаги е установена, е необходимо на Комисията да се предостави възможност да приеме правила с цел проверка на достоверността на декларираната входна цена на съответна партида спрямо фиксирана стойност при вноса, за да се ускорят процедурите за митническо оформяне. Освен това опитът, придобит при прилагането на системата на входни цени, показа, че е целесъобразно да се поиска предоставяне на гаранция, когато митническата стойност, определена в съответствие с договорната стойност, посочена в член 29 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета (5), надвишава с повече от 8 % стандартната стойност при вноса, изчислена от Комисията.
(11)
Поради това Регламент за изпълнение (ЕС) № 543/2011 следва да бъде съответно изменен.
(12)
За да се гарантира плавен преход при оперативните програми, одобрени съгласно Регламент (ЕО) № 1234/2007, в новите правила на Регламент (ЕС) № 1308/2013 следва да бъдат предвидени преходни разпоредби.
(13)
Разпоредбите относно предотвратяването и управлението на кризи следва да се прилагат от 1 януари 2014 г., т.е. датата, от която се прилагат съответните нови разпоредби на Регламент (ЕС) № 1308/2013. С цел да се осигури възможност на организациите на производители да се адаптират към новите правила относно изискванията за възлагане на дейности на външни изпълнители и за демократична отчетност, съответните разпоредби следва да се прилагат едва от 1 януари 2015 г. Член 181 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 се прилага от 1 октомври 2014 г. нататък и поради това съответните нови разпоредби на този регламент относно проверката на достоверността на декларираната входна цена на партида и условията за предоставяне на гаранция следва да се прилагат от същата дата,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент за изпълнение (ЕС) № 543/2011 се изменя, както следва:
1.
В член 26, параграф 1 се добавят следните втора и трета алинеи:
„Пускането на пазара се извършва от организацията на производители или под контрола на организацията на производители в случай на възлагане на дейности на външни изпълнители съгласно член 27. Това включва решението за продукта, който ще се продава, избора на канал на разпространение и освен ако продажбата не се извършва чрез търг, договарянето на неговото количество и цена.
Организациите на производители съхраняват водената отчетност, включително счетоводни документи, в продължение на поне 5 години, с които се доказва, че организацията на производители е концентрирала предлагането и е пускала на пазара продуктите на членове, за които е призната“
2.
Вмъква се следният член 26а:
„Член 26а
Предлагане на пазара на продукцията извън организацията на производители
Когато организацията на производители позволява това и когато се спазват условията, определени от организацията на производители, членуващите производители могат:
1)
да продават не повече от определен процент от своята продукция или продукти пряко или извън стопанства на производители, в които участват, на потребители за техни лични нужди, като процентите се определят от държавите членки в размер на не по-малко от 10 %;
2)
да предлагат на пазара сами или чрез друга организация на производители, определена от тяхната собствена организация, количества продукти, които са незначителни спрямо обема на предлаганата на пазара продукция от собствената им организация;
3)
да предлагат на пазара сами и чрез друга организация на производители, определена от тяхната собствена организация, продукти, които поради своите характеристики не се включват обичайно в търговската дейност на съответната организация на производители.“
3.
Член 27 се заменя със следния текст:
„Член 27
Възлагане на дейности на външни изпълнители
1. Дейностите, чието възлагане на външни изпълнители може да бъде разрешено от държавите членки в съответствие с член 155 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета (6), са свързани с целите на организациите на производители, определени в член 152, параграф 1, буква в) от посочения регламент, и могат да включват, наред с другото, събиране, съхраняване, пакетиране и предлагане на пазара на продукта на членовете на организацията на производители.
2. Организация на производители, която възлага дейност на външни изпълнители, сключва търговско споразумение чрез писмен договор с друг субект, включително един или няколко от своите членове или дъщерно дружество, с цел извършване на съответната дейност. Организацията на производители продължава да бъде отговорна за гарантиране на изпълнението на възложената на външни изпълнителни дейност, както и за контрола върху цялостното управление и наблюдението на търговското споразумение за извършване на дейността.
3. Контролът върху цялостното управление и наблюдението, посочени в параграф 2, се извършват ефективно, като се изисква договорът за възлагане на дейности на външни извършители:
а)
да позволява на организацията на производители да издава обвързващи инструкции и да включва условия, позволяващи на организацията на производители да прекратява договора, ако доставчикът на услуги не спазва сроковете и условията на договора за възлагане на дейности на външни изпълнители,
б)
да съдържа подробни условия, включително задължения за докладване и крайни срокове, които позволяват на организацията на производители да извършва оценка и да упражнява действителен контрол над възложените на външни изпълнители дейности.
Договорите за възлагане на дейности на външни изпълнители, както и докладите, посочени в буква б), се съхраняват от организацията на производители поне 5 години за целите на последващи проверки и са достъпни за всички членове при поискване от тяхна страна.
(6) Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. за установяване на обща организация на пазарите на селскостопански продукти и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 922/72, (ЕИО) № 234/79, (ЕО) № 1037/01 и (ЕО) № 1234/2007 на Съвета (ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 671).“" 						
4.
Член 31 се заменя със следния текст:
„Член 31
Демократична отчетност на организациите на производители
1. Държавите членки определят максимален процент за правото на глас и дяловете, които всяко физическо или юридическо лице може да притежава в организация на производители. Максималният процент за право на глас и дялове трябва да бъде под 50 % от общите права на глас и под 50 % от дяловете. В надлежно обосновани случаи държавите членки могат да определят по-висок максимален процент за дяловете, които юридическо лице може да притежава в организация на производители, при условие че е избегната всякаква възможност за злоупотребата с власт от страна на това юридическо лице.
Посредством дерогация от първа алинея, когато организации на производители изпълняват оперативна програма към 17 май 2014 г., максималният процент на дяловете, определен от държавата членка за изпълнението на първа алинея, се прилага едва след края на срока на оперативната програма.
2. Органите на държавите членки извършват проверки на правата на глас и дяловете, включващи проверки на самоличността на физическите или юридическите лица, притежаващи дялове на членовете на организацията на производители, които от своя страна са юридически лица.
3. Когато организация на производители е ясно обособена част от юридическо лице, държавите членки приемат мерки, с които се ограничават или забраняват правомощията на това юридическо лице да изменя, одобрява или отхвърля решения на организацията на производители.“
5.
В член 53 се добавя следният параграф 3:
„3. Уставът на организация на производители в сектора на плодовете и зеленчуците изисква членуващите в нея производители да заплащат финансовите вноски, предвидени в нейния учредителен акт, за създаването и попълването на оперативния фонд, предвиден в член 32 от Регламент (ЕС) № 1308/2013.“
6.
В член 62 се добавя следният параграф 5:
„5. Таванът на разходите за управление и предотвратяване на кризи, посочен в член 33, параграф 3, четвърта алинея от Регламент (ЕС) № 1308/2013, по оперативните програми на асоциации на организации на производители се изчислява на равнището на всяка членуваща организация на производители.“
7.
Вмъква се следният член 89а:
„Член 89а
Презасаждане на овощни градини поради задължително изкореняване
Когато държавите членки включат в националната си стратегия презасаждането на овощни градини поради задължително изкореняване по съображения, свързани със здравето на човека или растенията, като мярка при кризи, те определят видовете и при необходимост сортовете, които са допустими за тази мярка, и условията, свързани с нейното прилагане. В случай на изкореняване поради съображения, свързани със здравето на растенията, мерките, предприети от държавите членки за презасаждане на овощни градини, са съобразени с Директива 2000/29/ЕО на Съвета (7).
За презасаждането на овощни градини не се изразходват повече от 20 % от общите разходи по оперативната програма. Държавите членки могат да вземат решение за определяне на по-нисък процент.
(7) Директива 2000/29/ЕС на Съвета от 8 май 2000 г. относно защитните мерки срещу въвеждането в Общността на вредители по растенията или растителните продукти и срещу тяхното разпространение в Общността (ОВ L 169, 10.7.2000 г., стр. 1).“" 						
8.
Член 114 се заменя със следния текст:
„Член 114
Неспазване на критериите за признаване
1. Ако държава членка установи, че организация на производители не спазва някой от критериите за признаване, свързани с изискванията от членове 21, 23, член 26, параграфи 1 и 2 и член 31, тя изпраща на въпросната организация на производители, не по-късно от 2 месеца след установяване на неспазването, предупредително писмо с препоръчана поща, в което се посочва установената нередност, коригиращите мерки и срокът, в рамките на който се предприемат тези мерки, като той не трябва да надвишава 4 месеца. От момента на установяване на неспазването държавите членки преустановяват плащанията на помощи, докато не бъдат предприети удовлетворяващи ги коригиращи мерки.
2. Неспазването на критериите за признаване, посочени в параграф 1, в рамките на определения от държавата членка срок, води до спиране на признаването на организацията на производители. Държавата членка уведомява организацията на производители за периода на спиране, който не надвишава 12 месеца от датата на получаване на предупредителното писмо от страна на организацията на производители. Тази мярка се прилага, без да се засяга прилагането на хоризонталното национално законодателство, което може да предвижда спирането на такива действия след започване на свързани съдебни производства.
В периода на спиране на признаването организацията на производители може да продължи да извършва дейност, но плащанията на помощи се преустановяват до отмяната на спирането на признаването. Годишната стойност на помощта се намалява с 2 % за всеки започнат календарен месец, през който е спряно признаването.
Спирането на признаването се прекратява в деня на проверката, която показва, че въпросните критерии за признаване са изпълнени.
3. Ако критериите не са изпълнени до края на срока за спиране на признаването, определен от компетентния орган на държавата членка, държавата членка оттегля признаването, считано от датата, на която условията за признаване не са изпълнени, или, ако не е възможно тази дата да бъде установена, от датата на установяване на нередността. Тази мярка се прилага, без да се засяга прилагането на хоризонталното национално законодателство, което може да предвижда спирането на такива действия след започване на свързани съдебни производства. Дължимите помощи не се изплащат, а неправомерно платените помощи се възстановяват.
4. Ако държава членка установи, че организация на производители не спазва някой от другите критерии за признаване, установени в член 154 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, освен посочените в параграф 1, тя изпраща на въпросната организация на производители, не по-късно от 2 месеца след установяване на неспазването, предупредително писмо с препоръчана поща, в което се посочва установената нередност, коригиращите мерки и срокът, в рамките на който се предприемат тези мерки, като той не трябва да надвишава 4 месеца.
5. Непредприемането на коригиращите мерки, посочени в параграф 4, в рамките на определения от държавата членка срок, води до временно преустановяване на плащанията и намаляване на размера на годишната помощ с 1 % за всеки започнат календарен месец, който надвишава този срок. Тази мярка се прилага, без да се засяга прилагането на хоризонталното национално законодателство, което може да предвижда спирането на такива действия след започване на свързани съдебни производства.
6. Когато обаче организация на производители предостави на държавата членка доказателства, че поради природни бедствия, неблагоприятни климатични условия, болести или нашествия от вредители, въпреки че е предприела необходимите мерки за предотвратяване на риска, тя не е в състояние да спазва условията за признаване, предвидени в член 154, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) № 1308/2013 по отношение на минималния обем или стойност на предлаганата на пазара продукция, определени от държавата членка, държавата членка може за въпросната година да приложи дерогация от минималния обем или стойност на предлаганата на пазара продукция за тази организация на производители.
7. В случаите когато се прилагат параграфи 1, 2, 4 и 5, държавите членки може да извършват плащания след крайния срок, посочен в член 70, когато това е необходимо за прилагането на този член. Тези плащания обаче не могат да бъдат извършвани по-късно от 15 октомври през втората година след годината на изпълнение на програмата.“
9.
Член 137 се заменя със следния текст:
„Член 137
Основа за входни цени
1. Член 181, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 се прилага по отношение на продуктите, изброени в приложение XVI.
2. Когато митническата стойност на продуктите, изброени в част A на приложение XVI, се определя според договорната стойност, посочена в член 29 от Регламент (ЕИО) № 2913/92, и тази митническа стойност е по-висока с повече от 8 % от фиксираната стойност, изчислена от Комисията като стандартната стойност при вноса в момента на съставяне на декларацията за допускане на продуктите за свободно обращение, вносителят трябва да предостави гаранцията, посочена в член 248, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 2454/93. За тази цел размерът на вносното мито, което в крайна сметка би се дължало за продуктите, изброени в част А от приложение XVI, се равнява на дължимото мито, ако въпросният продукт е бил класифициран въз основа на съответната стандартна стойност при вноса.
Първа алинея не се прилага, когато съответната стандартна стойност при вноса е по-висока от входните цени, изброени в приложение I, част III, раздел I, приложение 2 към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета (8) и когато заявителят изисква незабавното вписване в сметките на размера на митото, което може в крайна сметка да е дължимо за стоките, вместо предоставяне на гаранция.
3. Когато митническата стойност на продуктите, изброени в част А от приложение XVI, се изчислява в съответствие с член 30, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕИО) № 2913/92, приспадането на митото се извършва при условията, предвидени в член 136, параграф 1 от настоящия регламент. В такъв случай вносителят предоставя гаранция съгласно член 248, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 2454/93, която е равна на размера на митото, което той би платил, ако класификацията на продуктите се правеше на основата на стандартната стойност при вноса.
4. Митническата стойност на стоките, внесени на консигнация, се определя директно в съответствие с член 30, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕИО) № 2913/92, като за тази цел по време на срока, в който е в сила, се прилага стандартната стойност при вноса, изчислена в съответствие с член 136.
5. Вносителят разполага с един месец от продажбата на въпросните продукти, като се спазва максималният срок от четири месеца от датата на приемане на декларацията за допускане за свободно обращение, да докаже, че партидата е освободена според условия, потвърждаващи правилното определяне на цените, посочени в член 29 от Регламент (ЕИО) № 2913/92, или да определи митническата стойност, посочена в член 30, параграф 2, буква в) от този регламент. Неспазването на един от тези крайни срокове води до загуба на предоставената гаранция, без да се засяга прилагането на параграф 6.
Предоставената гаранция се освобождава, при условие че се предоставя удовлетворяващо митническите органи доказателство за условията на освобождаване. В противен случай гаранцията се задържа посредством плащане на вносни мита.
За да се докаже, че партидата е освободена съгласно условията, посочени в първа алинея, освен фактурата вносителят предоставя всички документи, необходими за извършването на съответната митническа проверка по отношение на продажбата и освобождаването на всеки продукт от въпросната партида, включително документите, свързани с транспорта, застраховката, обработката и съхраняването на партидата.
Когато пазарните стандарти, посочени в член 3, изискват сортът на продукта или търговският вид на плодовете и зеленчуците да бъдат посочени на опаковката, сортът на продукта или търговският вид на плодовете и зеленчуците, които съставляват част от партидата, се посочват на документите, свързани с транспорта, фактурите и ордера за доставка.
6. Максималният срок от четири месеца, посочен в параграф 5, първа алинея, може да бъде удължен от компетентните органи на държавата членка максимум с три месеца по искане на вносителя, което трябва да бъде надлежно обосновано.
Ако при проверка компетентните органи на държавите членки установят, че изискванията на настоящия член не са спазени, те събират дължимото мито по член 220 от Регламент (ЕИО) № 2913/92. Размерът на митата, които следва да бъдат събрани или които остава да бъдат събрани, включва лихва от датата на допускане на стоките за свободно обращение до датата на събиране на дължимите мита. Прилаганият лихвен процент е този, който е в сила за операциите по събиране на вземания съгласно националното законодателство.
(8) Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 г. относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (ОВ L 256, 7.9.1987 г., стр. 1).“" 						
Член 2
Преходни разпоредби
Когато държава членка е одобрила оперативна програма съгласно член 64, параграф 2, трета алинея от Регламент за изпълнение (ЕС) № 543/2011 преди 20 януари 2014 г., тази оперативна програма се счита за одобрена съгласно Регламент (ЕО) № 1234/2007.
Без да се засягат членове 65 и 66 от изменя Регламент за изпълнение (ЕС) № 543/2011, по искане на организация на производители оперативна програма, одобрена съгласно Регламент (ЕО) № 1234/2007, може:
а)
да продължи да се изпълнява до приключването ѝ;
б)
да бъде изменена, така че да отговаря на изискванията на Регламент (ЕС) № 1308/2013; или
в)
да бъде заменена с нова оперативна програма, одобрена съгласно Регламент (ЕС) № 1308/2013.
Член 3
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 1, параграфи 6 и 7 и член 2 се прилагат от 1 януари 2014 г.
Член 1, параграф 9 се прилага от 1 октомври 2014 г.
Член 1, параграфи 3 и 4 се прилагат от 1 януари 2015 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 11 март 2014 година.
KOMISIJOS DELEGUOTASIS REGLAMENTAS (ES) Nr. 499/2014
2014 m. kovo 11 d.
kuriuo, iš dalies keičiant Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 543/2011 dėl vaisių bei daržovių ir perdirbtų vaisių bei daržovių sektorių, papildomi Europos Parlamento ir Tarybos reglamentai (ES) Nr. 1308/2013 ir (ES) Nr. 1306/2013
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1308/2013, kuriuo nustatomas bendras žemės ūkio produktų rinkų organizavimas ir panaikinami Tarybos reglamentai (EEB) Nr. 922/72, (EEB) Nr. 234/79, (EB) Nr. 1037/2001 ir (EB) Nr. 1234/2007 (1), ypač į jo 37 straipsnio c punkto iv papunktį ir d punkto xiii papunktį, 173 straipsnio 1 dalies b, c ir f punktus, 181 straipsnio 2 dalį ir 231 straipsnio 1 dalį,
atsižvelgdama į 2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1306/2013 dėl bendros žemės ūkio politikos finansavimo, valdymo ir stebėsenos, kuriuo panaikinami Tarybos reglamentai (EEB) Nr. 352/78, (EB) Nr. 165/94, (EB) Nr. 2799/98, (EB) Nr. 814/2000, (EB) Nr. 1290/2005 ir (EB) Nr. 485/2008 (2), ypač į jo 64 straipsnio 6 dalį,
kadangi:
(1)
Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 543/2011 (3) buvo priimtas remiantis Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1234/2007 (4), kuris buvo panaikintas ir pakeistas Reglamentu (ES) Nr. 1308/2013;
(2)
į Reglamentą (ES) Nr. 1308/2013 įtraukta keletas naujų nuostatų, susijusių su vaisių bei daržovių ir perdirbtų vaisių bei daržovių sektoriais. Šios nuostatos turėtų būti papildytos nuostatomis dėl vaisių ir daržovių sektoriaus gamintojų organizacijos (toliau - gamintojų organizacija) narių finansinio įnašo, visos produkcijos pardavimo per gamintojų organizaciją, užsakomųjų paslaugų pirkimo, demokratinės atskaitomybės, krizių valdymo ir prevencijos išlaidų viršutinių ribų nustatymo, sodų persodinimo (kaip krizių prevencijos ir valdymo priemonės) sąlygų, tam tikrų procedūros, taikomos pripažinimo kriterijų nepaisymo atveju, aspektų, įvežimo kainų sistemos taikymo ir užstatų pateikimo sąlygų;
(3)
Reglamento (ES) Nr. 1308/2013 160 straipsnyje numatyta, kad gamintojų organizacijos įstatuose turi būti numatytas reikalavimas, kad jos gamintojai nariai visą atitinkamą savo produkciją parduotų per gamintojų organizaciją. Siekiant suteikti lankstumo vaisių ir daržovių sektoriui, tikslinga leisti gamintojams savo produkciją tam tikromis sąlygomis parduoti ne per gamintojų organizaciją;
(4)
pagal Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 543/2011 26 straipsnį pagrindinė gamintojų organizacijos veikla turi būti susijusi su jos narių produktų, su kuriais susijęs jai suteiktas pripažinimas, pasiūlos koncentravimu ir jų tiekimu rinkai. Reikia paaiškinti, kaip ši veikla yra vykdoma, visų pirma, kai naudojamasi užsakomosiomis paslaugomis. Be to, kad valstybės narės galėtų atlikti reikiamą kontrolę, gamintojų organizacija turėtų registruoti duomenis, pagal kuriuos valstybė narė galėtų patikrinti, ar gamintojų organizacija vykdo savo užduotis;
(5)
Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 543/2011 27 straipsnyje nustatyta, kad gamintojų organizacijos turi ir toliau atsakyti už veiklą, vykdomą naudojantis užsakomosiomis paslaugomis. Tikslinga išsamiau aptarti priemones, kuriomis būtų užtikrinama, kad paslaugas užsakiusi gamintojų organizacija ir toliau kontroliuotų naudojantis tomis paslaugomis vykdomą veiklą;
(6)
Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 543/2011 31 straipsnyje nustatyta, kad valstybės narės turi imtis visų, jų nuomone, reikalingų priemonių, siekdamos išvengti vieno ar daugiau gamintojų organizacijos narių piktnaudžiavimo įgaliojimais ar įtaka. Gamintojų organizacijos turėtų pateikti valstybėms narėms įrodymų, kad jos yra demokratiškai atskaitingos savo nariams gamintojams. Todėl didžiausia procentinė balsavimo teisių ir akcijų dalis, kurią gamintojų organizacijoje gali turėti fiziniai ar juridiniai asmenys, turėtų būti ribojama;
(7)
Reglamento (ES) Nr. 1308/2013 153 straipsnio 2 dalies b punkte nustatyta, kad gamintojų organizacijos įstatuose turi būti numatytas reikalavimas nariams mokėti gamintojų organizacijai finansuoti reikalingus finansinius įnašus. Siekiant užtikrinti, kad gamintojų organizacijos nariai mokėtų to reglamento 32 straipsnyje numatytam veiklos fondui įsteigti ir papildyti reikalingus finansinius įnašus, reikia numatyti, kad šis įpareigojimas būtų įtrauktas į gamintojų organizacijos įstatus;
(8)
siekiant išvengti atvejų, kai krizės prevencijos ir valdymo priemonėms įgyvendinti toje pačioje gamintojų organizacijų asociacijoje būtų skiriamas nevienodas finansavimas, kiekvienai gamintojų organizacijai narei reikėtų nustatyti viršutines krizių valdymo ir prevencijos išlaidų, patiriamų įgyvendinant gamintojų organizacijų asociacijų veiklos programas, ribas. Be to, turėtų būti nustatytos sodų persodinimo (kaip krizių prevencijos ir valdymo priemonės) sąlygos. Siekiant išvengti nevienodo veiklos programų finansavimo, turėtų būti nustatyta didžiausia lėšų, kurias būtų galima skirti sodams atsodinti, procentinė dalis;
(9)
Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 543/2011 114 straipsnyje nustatytos sankcijos, taikytinos pripažinimo kriterijų nepaisymo atveju. Pagal Reglamento (ES) Nr. 1308/2013 154 straipsnio 4 dalį valstybės narės turi reguliariai atlikti patikrinimus, kad įsitikintų, jog gamintojų organizacijos atitinka pripažinimo kriterijus, neatitikties ar pažeidimų atvejais toms organizacijoms skirti nuobaudas ir prireikus spręsti, ar panaikinti pripažinimą. Veiksmingiau būtų taikyti sistemą, pagal kurią būtų galima skirti esminius ir neesminius neatitikties pripažinimo kriterijams atvejus ir išvengti skirtingo interpretavimo valstybėse narėse. Todėl tikslinga nustatyti supaprastintą procedūrą ir laipsnišką sankcijų taikymą, kaip numatyta Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 64 straipsnyje, kad būtų užkirstas kelias pripažinimo kriterijų nebesilaikančioms gamintojų organizacijoms neteisėtai naudotis Sąjungos parama;
(10)
Reglamento (ES) Nr. 1308/2013 181 straipsnyje numatyta, kad prekių, kurioms taikoma įvežimo kainų sistema, muitiniam įforminimui būtų taikomas Muitinės kodeksas. Atsižvelgiant į tai, kad tos prekės greitai genda ir jų vertė atliekant muitinį įforminimą ne visada nustatoma, reikia sudaryti Komisijai sąlygas priimti taisykles, pagal kurias, siekiant paspartinti muitinio įforminimo procedūras, siuntos deklaruotos įvežimo kainos teisingumas būtų tikrinamas remiantis fiksuoto dydžio importo verte. Be to, taikant įvežimo kainų sistemą sukaupta patirtis parodė, kad, jei muitinė vertė, nustatyta pagal Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92 (5) 29 straipsnyje nurodytą sandorio vertę, daugiau nei 8 % viršija Komisijos apskaičiuotą standartinę importo vertę, tikslinga reikalauti pateikti užstatą;
(11)
todėl Įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 543/2011 turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas;
(12)
kad pagal Reglamentą (EB) Nr. 1234/2007 patvirtintoms veiklos programoms būtų pradėtos sklandžiai taikyti Reglamente (ES) Nr. 1308/2013 nustatytos naujos taisyklės, reikėtų numatyti pereinamojo laikotarpio nuostatas;
(13)
krizių prevencijos ir valdymo nuostatos turėtų būti taikomos nuo 2014 m. sausio 1 d., t. y. nuo susijusių naujų Reglamento (ES) Nr. 1308/2013 nuostatų taikymo dienos. Kad gamintojų organizacijos galėtų prisitaikyti prie naujų taisyklių, susijusių su veiklai, vykdomai naudojantis užsakomosiomis paslaugomis, taikomais reikalavimais ir demokratine atskaitomybe, susijusios nuostatos turėtų būti taikomos nuo 2015 m. sausio 1 d. Reglamento (ES) Nr. 1308/2013 181 straipsnis taikomas nuo 2014 m. spalio 1 d., todėl atitinkamos naujos šio reglamento nuostatos, susijusios su siuntos deklaruotos įvežimo kainos teisingumo tikrinimu ir užstato teikimo sąlygomis, turėtų būti taikomos nuo tos pačios datos,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 543/2011 iš dalies keičiamas taip:
1)
26 straipsnio 1 dalis papildoma antra ir trečia pastraipomis:
„Produktus rinkai tiekia gamintojų organizacija arba, jei naudojamasi 27 straipsnyje nustatytomis užsakomosiomis paslaugomis, jie tiekiami gamintojų organizacijai prižiūrint. Ši veikla apima sprendimo dėl parduotino produkto priėmimą, platinimo kanalo pasirinkimą ir, jei produktas parduodamas ne aukcione, derybas dėl jo kiekio ir kainos.
Registruojamus duomenis, įskaitant apskaitos dokumentus, iš kurių matyti, kad gamintojų organizacijos koncentravo savo narių produktų, su kuriais susijęs joms suteiktas pripažinimas, pasiūlą ir juos tiekė rinkai, gamintojų organizacijos saugo bent 5 metus.“
2)
Įterpiamas šis 26a straipsnis:
„26a straipsnis
Produkcijos pardavimas ne per gamintojų organizaciją
Gamintojų organizacijai leidžiant, gamintojai nariai, laikydamiesi gamintojų organizacijos nustatytų sąlygų, gali:
1)
tiesiogiai arba už savo ūkio ribų vartotojų asmeninėms reikmėms parduoti ne daugiau kaip nustatytą procentinę savo produkcijos arba produktų dalį; šią procentinę dalį nustato valstybės narės ir ji negali būti mažesnė negu 10 %;
2)
patys arba per savo gamintojų organizacijos paskirtą kitą gamintojų organizaciją parduoti nedidelius, palyginti su savo organizacijos parduodamos produkcijos apimtimis, produktų kiekius;
3)
savarankiškai arba per savo gamintojų organizacijos paskirtą kitą gamintojų organizaciją parduoti produktus, kurie dėl savo savybių į tos organizacijos komercinės veiklos sritį paprastai nepatenka.“
3)
27 straipsnis pakeičiamas taip:
„27 straipsnis
Užsakomosios paslaugos
1. Veikla, kurią valstybė narė pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1308/2013 (6) 155 straipsnį gali leisti vykdyti naudojantis užsakomosiomis paslaugomis, yra susijusi su to reglamento 152 straipsnio 1 dalies c punkte nustatytais gamintojų organizacijos tikslais ir gali, be kita ko, apimti gamintojų organizacijos narių gaminamo produkto rinkimą, laikymą, pakavimą ir pardavimą.
2. Užsakomąsias paslaugas perkanti gamintojų organizacija raštu sudaro komercinį susitarimą su kitu subjektu, įskaitant vieną ar kelis jo narius ar patronuojamąją įmonę, dėl atitinkamos veiklos vykdymo. Gamintojų organizacija ir toliau atsako už veiklos vykdymą naudojantis užsakomosiomis paslaugomis, bendrą valdymo kontrolę ir komercinio susitarimo dėl veiklos vykdymo priežiūrą.
3. 2 dalyje nurodyta bendra valdymo kontrolė ir priežiūra atliekamos veiksmingai ir reikalaujama, kad užsakomųjų paslaugų sutartyje būtų:
a)
numatyta galimybė gamintojų organizacijai parengti privalomus nurodymus ir numatytos nuostatos, pagal kurias gamintojų organizacija galėtų nutraukti sutartį, jei paslaugų teikėjas nesilaiko užsakomųjų paslaugų sutarties sąlygų;
b)
nustatomos išsamios sąlygos, įskaitant ataskaitų teikimo prievoles ir terminus, pagal kurias gamintųjų organizacija galėtų vertinti naudojantis užsakomosiomis paslaugomis vykdomą veiklą ir ją iš tiesų kontroliuoti.
Užsakomųjų paslaugų sutartis ir b punkte nurodytas ataskaitas gamintojų organizacija ex post tikrinimo tikslais laiko bent 5 metus ir su jomis, pateikę prašymą, gali susipažinti visi nariai.
(6) 2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1308/2013, kuriuo nustatomas bendras žemės ūkio produktų rinkų organizavimas ir panaikinami Tarybos reglamentai (EEB) Nr. 922/72, (EEB) Nr. 234/79, (EB) Nr. 1037/2001 ir (EB) Nr. 1234/2007 (OL L 347, 2013 12 20, p. 671).“" 						
4)
31 straipsnis pakeičiamas taip:
„31 straipsnis
Demokratinė gamintojų organizacijų atskaitomybė
1. Valstybės narės nustato gamintojų organizacijoje fiziniams ar juridiniams asmenims leidžiamą turėti didžiausią procentinę balsavimo teisių ir akcijų dalį. Didžiausia procentinė balsavimo teisių ir akcijų dalis privalo atitinkamai sudaryti mažiau kaip 50 % visų balsavimo teisių ir mažiau kaip 50 % akcijų. Tinkamai pagrįstais atvejais valstybės narės gali nustatyti didesnę procentinę juridiniam asmeniui gamintojų organizacijoje leidžiamą turėti akcijų dalį su sąlyga, kad bet kuriuo atveju būtų išvengta tokio juridinio asmens piknaudžiavimo įgaliojimais.
Nukrypstant nuo pirmos pastraipos, 2014 m. gegužės 17 d. veiklos programą jau įgyvendinančios gamintojų organizacijos didžiausią procentinę akcijų dalį, kurią valstybė narė nustato taikydama pirmą pastraipą, taiko tik pasibaigus veiklos programai.
2. Valstybių narių institucijos atlieka su turimomis balsavimo teisėmis ir akcijomis susijusias patikras, įskaitant gamintojų organizacijos narių, kurie patys yra juridiniai asmenys, akcijų turinčių fizinių ar juridinių asmenų tapatybės patikras.
3. Jei gamintojų organizacija yra aiškiai apibrėžta teisinio subjekto dalis, valstybės narės priima priemones, kuriomis būtų apribojama arba panaikinama to teisinio subjekto teisė keisti, tvirtinti arba atmesti gamintojų organizacijos priimtus sprendimus.“
5)
53 straipsnis papildomas šia 3 dalimi:
„3. Vaisių ir daržovių sektoriaus gamintojų organizacijos įstatuose reikalaujama, kad jos gamintojai nariai mokėtų tos organizacijos narystės taisyklėse numatytus finansinius įnašus, skirtus Reglamento (ES) Nr. 1308/2013 32 straipsnyje numatytam veiklos fondui įsteigti ir papildyti.“
6)
62 straipsnis papildomas šia 5 dalimi:
„5. Pagal gamintojų organizacijų asociacijų veiklos programas įgyvendinamų krizių prevencijos ir valdymo priemonių išlaidų, nurodytų Reglamento (ES) Nr. 1308/2013 33 straipsnio 3 dalies ketvirtoje pastraipoje, viršutinė riba apskaičiuojama kiekvienos asociacijai priklausančios gamintojų organizacijos lygmeniu.“
7)
Įterpiamas šis 89a straipsnis:
„89 a straipsnis
Sodų atsodinimas po privalomo išnaikinimo
Valstybės narės, į savo nacionalinę strategiją kaip krizės priemonę įtraukiančios sodų atsodinimo po privalomo išnaikinimo dėl sveikatos ir fitosanitarinių priežasčių priemonę, nustato tos priemonės reikalavimus atitinkančias rūšis ir, jei reikia, veisles ir su tos priemonės taikymu susijusias sąlygas. Išnaikinimo dėl fitosanitarinių priežasčių atveju, priemonės, kurių valstybės narės imasi sodams atsodinti, turi atitikti Tarybos direktyvą 2000/29/EB (7).
Sodų atsodinimo išlaidos turi sudaryti ne daugiau kaip 20 % visų pagal veiklos programas patiriamų išlaidų. Valstybės narės gali nuspręsti nustatyti mažesnę procentinę dalį.
(7) 2000 m. gegužės 8 d. Tarybos direktyva 2000/29/EB dėl apsaugos priemonių nuo augalams ir augaliniams produktams kenksmingų organizmų įvežimo į Bendriją ir išplitimo joje (OL L 169, 2000 7 10, p. 1).“" 						
8)
114 straipsnis pakeičiamas taip:
„114 straipsnis
Pripažinimo kriterijų nepaisymas
1. Valstybė narė, nustačiusi, kad gamintojų organizacija nepaiso vieno iš pripažinimo kriterijų, susijusių su 21 ir 23 straipsnių, 26 straipsnio 1 ir 2 dalių ir 31 straipsnio reikalavimais, ne vėliau kaip per 2 mėnesius nuo nepaisymo atvejo nustatymo dienos atitinkamai gamintojų organizacijai registruotu paštu nusiunčia įspėjamąjį raštą, kuriame nurodo nustatytą atvejį, taisomąsias priemones ir terminus, per kuriuos turi būti imamasi šių priemonių ir kurie neviršija 4 mėnesių. Nustačiusios pripažinimo kriterijų nepaisymo atvejį, valstybės narės iš karto sustabdo pagalbos išmokas iki tol, kol bus imtasi jas tenkinančių taisomųjų priemonių.
2. Jei per valstybės narės nustatytą laikotarpį 1 dalyje nurodytų pripažinimo kriterijų nepradedama paisyti, gamintojų organizacijai suteikto pripažinimo galiojimas sustabdomas. Valstybė narė gamintojų organizacijai praneša apie pripažinimo galiojimo sustabdymo laikotarpį, kuris neviršija 12 mėnesių nuo dienos, kurią gamintojų organizacija gavo įspėjamąjį raštą. Tai neturi poveikio horizontaliųjų nacionalinių teisės aktų, kuriuose gali būti numatyta pripažinimą sustabdyti dėl pradėto susijusio teismo proceso, taikymui.
Sustabdžius pripažinimo galiojimą, gamintojų organizacija gali tęsti savo veiklą, tačiau pagalba nemokama tol, kol pripažinimo galiojimo sustabdymas nepanaikinamas. Už kiekvieną prasidėjusį kalendorinį mėnesį, per kurį yra sustabdytas pripažinimo galiojimas, metinė pagalbos suma sumažinama 2 %.
Sustabdymas baigiasi patikros, per kurią nustatoma, kad atitinkami pripažinimo kriterijai yra tenkinami, dieną.
3. Jei iki valstybės narės kompetentingos institucijos nustatyto sustabdymo laikotarpio pabaigos pripažinimo kriterijai netenkinami, valstybė narė pripažinimą panaikina nuo dienos, nuo kurios nepaisyta pripažinimo sąlygų, arba, jei tos dienos nustatyti neįmanoma, - nuo dienos, kurią nustatytas nepaisymo atvejis. Tai neturi poveikio horizontaliųjų nacionalinių teisės aktų, kuriuose gali būti numatyta pripažinimą sustabdyti dėl pradėto susijusio teismo proceso, taikymui. Nesumokėta pagalbos suma neišmokama, o nepagrįstai sumokėta pagalba susigrąžinama.
4. Valstybė narė, nustačiusi, kad gamintojų organizacija nepaiso bet kurio kito Reglamento (ES) Nr. 1308/2013 154 straipsnyje nustatyto pripažinimo kriterijaus, išskyrus nurodytuosius 1 dalyje, ne vėliau kaip per 2 mėnesius nuo nepaisymo atvejo nustatymo dienos atitinkamai gamintojų organizacijai registruotu paštu nusiunčia įspėjamąjį raštą, kuriame nurodo nustatytą atvejį, taisomąsias priemones ir terminus, per kuriuos turi būti imamasi šių priemonių ir kurie neviršija 4 mėnesių.
5. Jei per valstybės narės nustatytą laikotarpį 4 dalyje nurodytų taisomųjų priemonių nesiimama, išmokos sustabdomos, o metinė pagalbos suma sumažinama 1 % už kiekvieną po to laikotarpio prasidėjusį kalendorinį mėnesį. Tai neturi poveikio horizontaliųjų nacionalinių teisės aktų, kuriuose gali būti numatyta pripažinimą sustabdyti dėl pradėto susijusio teismo proceso, taikymui.
6. Tačiau, jei gamintojų organizacija valstybei narei pateikia įrodymą, kad, nors ji ir ėmėsi reikalingų rizikos prevencijos priemonių, dėl gaivalinių nelaimių, pavojingų meteorologinių reiškinių, ligų ar kenkėjų antplūdžio ji Reglamento (ES) Nr. 1308/2013 154 straipsnio 1 dalies b punkte nustatytų pripažinimo kriterijų, susijusių su valstybės narės nustatytu mažiausiu parduodamos produkcijos kiekiu ar verte, laikytis negali, valstybė narė šiai gamintojų organizacijai konkrečiais metais gali leisti nesilaikyti mažiausio parduodamos produkcijos kiekio ar vertės kriterijaus.
7. Jei taikomos 1, 2, 4 ir 5 dalys ir jei tai būtina taikant šį straipsnį, valstybės narės mokėjimus gali atlikti po 70 straipsnyje nustatyto termino. Tačiau šie mokėjimai negali būti atliekami vėliau nei antrų metų, einančių po programos įgyvendinimo metų, spalio 15 d.“
9)
137 straipsnis pakeičiamas taip:
„137 straipsnis
Įvežimo kainos pagrindas
1. XVI priede išvardytiems produktams taikoma Reglamento (ES) Nr. 1308/2013 181 straipsnio 1 dalis.
2. Kai XVI priedo A dalyje išvardytų produktų muitinė vertė nustatoma pagal Reglamento (EEB) Nr. 2913/92 29 straipsnyje nurodytą sandorio vertę ir jei muitinė vertė daugiau nei 8 % viršija fiksuoto dydžio vertę, kurią Komisija apskaičiavo kaip standartinę importo vertę, taikomą tuo metu, kai teikiama produktų išleidimo į laisvą apyvartą deklaracija, importuotojas turi pateikti Reglamento (EEB) Nr. 2454/93 248 straipsnio 1 dalyje nurodytą užstatą. Šiuo tikslu importo muito, kuris gali būti taikomas XVI priedo A dalyje išvardytiems produktams, galutinis dydis lygus muito, kuris turėtų būti mokamas, jei atitinkamas produktas būtų buvęs klasifikuojamas pagal atitinkamą standartinę importo vertę, dydžiui.
Pirma pastraipa netaikoma, jei standartinė importo vertė viršija Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 (8) I priedo III dalies I skirsnio 2 priede nurodytas įvežimo kainas ir deklarantas reikalauja, kad vietoj užstato į apskaitą iš karto būtų įtrauktas muito, kuris gali būti taikomas prekėms, galutinis dydis.
3. Kai XVI priedo A dalyje išvardytų produktų muitinė vertė apskaičiuojama pagal Reglamento (EEB) Nr. 2913/92 30 straipsnio 2 dalies c punktą, muitas atimamas taip, kaip numatyta šio reglamento 136 straipsnio 1 dalyje. Tokiu atveju importuotojas pateikia užstatą, kaip nurodyta Reglamento (EEB) Nr. 2454/93 248 straipsnio 1 dalyje, lygų muito, kurį jis būtų sumokėjęs, jei produktai būtų buvę klasifikuojami pagal taikomą standartinę importo vertę, dydžiui.
4. Siuntomis importuojamų prekių muitinė vertė yra tiesiogiai nustatoma pagal Reglamento (EEB) Nr. 2913/92 30 straipsnio 2 dalies c punktą ir nustatytais laikotarpiais šiuo tikslu taikoma pagal 136 straipsnį apskaičiuota standartinė importo vertė.
5. Importuotojas per vieną mėnesį nuo šių produktų pardavimo, bet ne vėliau kaip per keturis mėnesius nuo išleidimo į laisvą apyvartą deklaracijos priėmimo dienos, turi įrodyti, kad partija realizuota laikantis sąlygų, patvirtinančių Reglamento (EEB) Nr. 2913/92 29 straipsnyje nurodytų kainų teisingumą, arba nustatyti to reglamento 30 straipsnio 2 dalies c punkte nurodytą muitinę vertę. Nedarant poveikio 6 dalies taikymui, jei vieno iš šių terminų nesilaikoma, sumokėtas užstatas negrąžinamas.
Sumokėtas užstatas grąžinamas, jei pateikiami muitinę tenkinantys įrodymai apie produktų realizavimo sąlygas. Priešingu atveju užstatas negrąžinamas ir panaudojamas importo mokesčiams sumokėti.
Siekdamas įrodyti, kad partija realizuota laikantis pirmoje pastraipoje nustatytų sąlygų, importuotojas kartu su sąskaita faktūra pateikia visus dokumentus, reikalingus atitinkamam muitiniam tikrinimui atlikti, susijusius su kiekvieno atitinkamos partijos produkto pardavimu ir realizavimu, įskaitant su partijos vežimu, draudimu, tvarkymu ir laikymu susijusius dokumentus.
Jei pagal 3 straipsnyje nurodytus prekybos standartus reikalaujama ant pakuotės nurodyti vaisių ir daržovių veislę ar prekinį tipą, partiją sudarančių vaisių ir daržovių veislė ar prekinis tipas nurodomas vežimo dokumentuose, sąskaitose faktūrose ir pristatymo užsakyme.
6. Deramai pagrįstu importuotojo prašymu keturių mėnesių laikotarpį, nurodytą 5 dalies pirmoje pastraipoje, kompetentingos valstybės narės institucijos gali pratęsti daugiausia dar trims mėnesiams.
Jeigu atlikdamos patikrą valstybių narių kompetentingos institucijos nustato, kad nebuvo laikomasi šio straipsnio reikalavimų, jos susigrąžina mokėtiną muitą pagal Reglamento (EEB) Nr. 2913/92 220 straipsnį. Į muito sumą, kurią reikia susigrąžinti arba kurią liko susigrąžinti, įskaičiuojamos palūkanos nuo tos dienos, kai prekės buvo išleistos į laisvą apyvartą, iki susigrąžinimo dienos. Taikoma tokia palūkanų norma, kuri pagal nacionalinę teisę taikoma susigrąžinimo operacijoms.
(8) 1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo (OL L 256, 1987 9 7, p. 1).“" 						
2 straipsnis
Pereinamojo laikotarpio taisyklės
Veiklos programa, kurią valstybė narė pagal Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 543/2011 64 straipsnio 2 dalies trečią pastraipą patvirtino iki 2014 sausio 20 d., laikoma patvirtinta pagal Reglamentą (EB) Nr. 1234/2007.
Nepažeidžiant Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 543/2011 65 ir 66 straipsnių, pagal Reglamentą (EB) Nr. 1234/2007 patvirtinta veiklos programa gamintojų organizacijos prašymu gali būti:
a)
įgyvendinama iki jos pabaigos;
b)
keičiama, siekiant, kad ji atitiktų Reglamento (ES) Nr. 1308/2013 reikalavimus, arba
c)
pakeista nauja pagal Reglamentą (ES) Nr. 1308/2013 patvirtinta veiklos programa.
3 straipsnis
Įsigaliojimas ir taikymas
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
1 straipsnio 6 bei 7 dalys ir 2 straipsnis taikomi nuo 2014 m. sausio 1 d.
1 straipsnio 9 dalis taikoma nuo 2014 m. spalio 1 d.
1 straipsnio 3 ir 4 dalys taikomos nuo 2015 m. sausio 1 d.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2014 m. kovo 11 d.