РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 526/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 21 май 2013 година
относно Агенцията на Европейския съюз за мрежова и информационна сигурност (ENISA) и за отмяна на Регламент (ЕО) № 460/2004
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 114 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Електронните съобщения, инфраструктура и услуги представляват както пряко, така и косвено съществени фактори за икономическото и социалното развитие. Те играят ключова роля за обществото и сами по себе си са се превърнали в широко използвани комунални услуги, подобно на електро- и водоснабдяването, а освен това представляват изключително важни фактори за снабдяването с електричество, вода и други услуги от основно значение. Съобщителните мрежи функционират като катализатори в социалния живот и по отношение на иновациите, като умножават въздействието на технологиите и формират поведението на потребителите, бизнес моделите, отраслите, както и гражданската позиция и участието в политическия живот. Тяхното смущаване би могло да причини значителни физически, социални и икономически щети, което подчертава значението на мерките за повишаване на защитата и устойчивостта с цел осигуряване на непрекъснатост на критични услуги. Сигурността на електронните съобщения, инфраструктура и услуги, по-специално тяхната цялост, наличност и поверителност, са изправени пред постоянно нарастващи предизвикателства, които са свързани наред с другото с индивидуалните компоненти на съобщителната инфраструктура и със софтуера за контрол на тези компоненти, инфраструктурата като цяло и услугите, предоставяни чрез тази инфраструктура. Това е повод за нарастващо обществено безпокойство, не на последно място заради възможността от възникване на проблеми поради сложността на системата, повреди, системни сривове, инциденти, грешки и атаки, които могат да имат последствия за електронната и физическата инфраструктура, осигуряваща услуги от огромно значение за благосъстоянието на европейските граждани.
(2)
Картината на заплахите постоянно претърпява промени и инцидентите, свързани със сигурността, могат да подкопаят доверието на потребителите в технологиите, мрежите и услугите, като по този начин засегнат способността им да се възползват от пълния потенциал на вътрешния пазар и широко разпространеното ползване на информационните и комуникационните технологии (ИКТ).
(3)
В този смисъл редовното оценяване на състоянието на мрежовата и информационната сигурност в Съюза въз основа на надеждни данни на Съюза, както и систематичното прогнозиране на бъдещи събития, предизвикателства и заплахи както на равнище на Съюза, така и на световно равнище, е важно за разработването на политика, за индустрията и потребителите.
(4)
С Решение 2004/97/ЕО, Евратом (3), прието на срещата на Европейския съвет на 13 декември 2003 г., представителите на държавите членки решиха седалището на Европейската агенция за мрежова и информационна сигурност (ENISA), която трябваше да бъде създадена въз основа на внесеното от Комисията предложение, да бъде установено в град в Гърция, който да бъде определен от гръцкото правителство. Въз основа на посоченото решение гръцкото правителство определи за седалище на ENISA Ираклион, Крит.
(5)
Споразумението за централата („Споразумение за седалището“) беше сключено между Агенцията и приемащата държава членка на 1 април 2005 г.
(6)
Приемащата Агенцията държава членка следва да осигури възможно най-добрите условия за безпроблемното и ефективно функциониране на Агенцията. За правилното и ефикасно изпълнение на задачите на Агенцията, за целите на набирането на персонал и задържането му и за подобряване на ефикасността на дейностите за осъществяване на връзки е наложително Агенцията да се установи в подходящо местоположение, което наред с другото да предоставя подходящи транспортни връзки и съоръжения за съпрузите и децата, придружаващи членовете на персонала на Агенцията. Необходимите разпоредби следва да бъдат определени в споразумение между Агенцията и приемащата държава членка, което се сключва след получаване на одобрението на управителния съвет на Агенцията.
(7)
С цел подобряване на оперативната ефикасност на Агенцията, тя създаде клон в района на столицата Атина, който следва да се поддържа със съгласието и подкрепата на приемащата държава членка и където следва да се установи оперативният персонал на Агенцията. Персоналът, ангажиран предимно в администрацията на Агенцията (включително изпълнителният директор), в отделите за финанси, проучване и анализ на документи, ИТ и управление на съоръженията, човешки ресурси, обучение, комуникации и връзки с обществеността, следва да се установи в Ираклион.
(8)
Агенцията има право да определя своята организация, за да гарантира правилното и ефикасно изпълнение на своите задачи, при спазване на разпоредбите относно седалището и клона в Атина, предвидени в настоящия регламент. По-специално за изпълнението на задачите, които включват взаимодействие с ключови заинтересовани страни, като например институциите на Съюза, Агенцията следва да уреди необходимите практически условия за подобряване на оперативната ефикасност.
(9)
През 2004 г. Европейският парламент и Съветът приеха Регламент (ЕО) № 460/2004 (4) относно създаване на ENISA с цел подпомагане на стремежа към осигуряване на високо ниво на мрежова и информационна сигурност в рамките на Съюза и създаване на култура на мрежова и информационна сигурност в полза на гражданите, потребителите, предприятията и държавните администрации. През 2008 г. Европейският парламент и Съветът приеха Регламент (ЕО) № 1007/2008 (5) за удължаване на мандата на Агенцията до март 2012 г. С Регламент (ЕС) № 580/2011 (6) мандатът на Агенцията се удължава до 13 септември 2013 г.
(10)
Агенцията следва да бъде правоприемник на ENISA, така както е създадена с Регламент (ЕО) № 460/2004. В рамките на Решението на представителите на държавите членки, заседаващи в рамките на Европейския съвет от 13 декември 2003 г., приемащата държава членка следва да запази и доразвие съществуващите понастоящем практически ред и условия, за да осигури безпрепятствено и ефикасно функциониране на Агенцията, включително на клона ѝ в Атина, и да улеснява набирането и запазването на висококвалифициран персонал.
(11)
През периода след създаването на ENISA предизвикателствата, свързани с мрежовата и информационната сигурност, се променяха успоредно с развитието на технологиите, пазарните и социално-икономическите условия и бяха обект на допълнително разглеждане и дебати. В отговор на променящите се предизвикателства Съюзът актуализира своите приоритети относно политиката за мрежовата и информационната сигурност. Настоящият регламент има за цел укрепването на Агенцията, така че успешно да подпомага усилията на институциите на Съюза и на държавите членки за изграждането на европейски капацитет за справяне с предизвикателствата в сферата на мрежовата и информационната сигурност.
(12)
Мерките в рамките на вътрешния пазар в областта на сигурността на електронните съобщения и по-общо на мрежовата и информационната сигурност изискват различни форми на технически и организационни приложения от страна на институциите на Съюза и на държавите членки. Разнородното прилагане на тези изисквания може да доведе до неефикасни решения и да създаде препятствия пред вътрешния пазар. Това налага създаването на център за експертни знания на равнището на Съюза, който да дава насоки, съвети и да предоставя помощ по въпросите на мрежовата и информационната сигурност, на която могат да разчитат институциите на Съюза и държавите членки. Агенцията може да отговори на тези нужди чрез разработване и поддържане на високо ниво на експертни знания и подпомагане на институциите на Съюза, на държавите членки и бизнес средите, за да им помогне да изпълнят правните и регулаторните изисквания относно мрежовата и информационната сигурност, както и идентифицира и разглежда въпроси, свързани с мрежовата и информационната сигурност, като по този начин се подпомага правилното функциониране на вътрешния пазар.
(13)
Агенцията следва да изпълнява задачите, възложени ѝ от правните актове на Съюза в областта на електронните съобщения, и в по-общ план да допринася за увеличаване нивото на сигурност на електронните съобщения, както и на защитата на неприкосновеността на личния живот и на личните данни, като наред с други неща предоставя и експертни знания и консултации и насърчава обмена на най-добри практики, а също и прави предложения за политики.
(14)
Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 г. относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (Рамковата директива) (7) изисква доставчиците на обществени електронни съобщителни мрежи или обществени електронни съобщителни услуги да предприемат подходящи мерки за защита на тяхната цялост и сигурност и се въвежда задължение националните регулаторни органи по целесъобразност да информират Агенцията наред с другото за всеки пробив в сигурността или за нарушаване на целостта, оказали значително въздействие върху функционирането на мрежите или предоставянето на услугите, и да представят на Комисията и Агенцията годишен обобщителен доклад за получените уведомления и предприетите действия. Освен това в Директива 2002/21/ЕО Агенцията се призовава чрез предоставяне на мнения да допринася за хармонизирането на подходящите технически и организационни мерки за сигурност.
(15)
В Директива 2002/58/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 юли 2002 г. относно обработката на лични данни и защита на правото на неприкосновеност на личния живот в сектора на електронните комуникации (Директива за правото на неприкосновеност на личния живот и електронни комуникации) (8) се изисква доставчиците на публично достъпни електронни съобщителни услуги да предприемат необходимите технически и организационни мерки за защита на сигурността на своите услуги и също така се изисква поддържане на поверителност на съобщенията и свързаните с тях данни за трафик. Директива 2002/58/ЕО въвежда изискванията за доставчиците на електронни съобщителни услуги да информират и уведомяват за нарушение на сигурността на личните данни. Тя също така изисква Комисията да се консултира с Агенцията по всякакви технически мерки за изпълнение, които следва да бъдат приети във връзка с обстоятелствата или формата на изискванията за информиране и уведомяване и приложимите към това процедури. Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (9) изисква държавите членки да гарантират, че администраторът прилага подходящи технически и организационни мерки за защита на личните данни от случайно или незаконно унищожаване или случайна загуба, промяна, неразрешено оповестяване или достъп, особено когато обработката им включва преноса на данни по мрежа, както и от всички други незаконни форми на обработка.
(16)
Агенцията следва да допринася за постигането на високо ниво на мрежова и информационна сигурност, за подобряването на защитата на неприкосновеността на личния живот и на личните данни и за създаването и насърчаването на култура на мрежова и информационна сигурност в полза на гражданите, потребителите, предприятията и организациите от публичния сектор в Съюза, като по този начин подпомага правилното функциониране на вътрешния пазар. За да се постигне това, на Агенцията следва да се предоставят необходимите бюджетни средства.
(17)
Като се има предвид нарастващото значение на електронните мрежи и съобщения, които понастоящем представляват гръбнака на европейската икономика, както и реалният размер на цифровата икономика, следва да се увеличават финансовите и човешките ресурси, предоставени на Агенцията, за да бъдат отразени нейните нараснали роля и задачи, както и нейната ключова позиция по отношение на защитата на европейската цифрова екосистема.
(18)
Агенцията следва да функционира като отправна точка, като създава условия за увереност и доверие благодарение на своята независимост, качеството на консултациите, които предоставя, и на информацията, която разпространява, прозрачността на процедурите и методите ѝ на работа, както и старанието ѝ при изпълнението на възложените ѝ задачи. Агенцията следва да надгради националните усилия и тези на Съюза и по този начин да изпълнява своите задачи в пълно сътрудничество с институциите, органите, службите и агенциите на Съюза и държавите членки, да бъде отворена за контакти с бизнес средите и други съответни заинтересовани страни. Освен това Агенцията следва да надгради приноса от и сътрудничеството с частния сектор, който играе важна роля за сигурността на електронните съобщения, инфраструктурата и услугите.
(19)
Набор от задачи следва да посочи как Агенцията да постигне своите цели, като същевременно с това ѝ даде възможност за гъвкаво функциониране. Реализираните от Агенцията задачи следва да включват събирането на подходяща информация и данни, необходими за извършването на анализи на рисковете за сигурността и устойчивостта на електронните съобщения, инфраструктурата и услугите, както и за оценяването, в сътрудничество с държавите членки, Комисията и, по целесъобразност, със съответните заинтересовани страни, на състоянието на мрежовата и информационната сигурност в Съюза. Агенцията следва да осигури координация и сътрудничество с институциите, органите, службите и агенциите на Съюза и с държавите членки и да засили сътрудничеството между заинтересованите страни в Европа, по-специално чрез привличане на компетентни държавни органи и органи на Съюза и експерти на високо равнище от частния сектор в съответните области към своите дейности, по специално доставчици на електронни съобщителни мрежи и услуги, производители на мрежово оборудване и търговци на софтуер, като се има предвид, че мрежовите и информационните системи представляват съвкупности от хардуер, софтуер и услуги. Агенцията следва да окаже съдействие на институциите на Съюза и на държавите членки в диалога им с индустрията с цел решаване на свързани със сигурността проблеми с хардуерни и софтуерни продукти, като по този начин подпомогне съвместния подход към мрежовата и информационната сигурност.
(20)
Стратегиите за мрежова и информационна сигурност, оповестени публично от институция, орган, служба или агенция на Съюза или от държава членка, следва да бъдат предоставени за сведение на Агенцията с цел избягване дублирането на усилия. Агенцията следва да анализира стратегиите и да насърчава представянето им под форма, която улеснява съпоставимостта. Тя следва да предостави електронен достъп за обществеността до стратегиите и анализите си.
(21)
Агенцията следва да подпомага Комисията чрез становища, мнения и анализи по всички въпроси на Съюза, свързани с разработването на политиката в областта на мрежовата и информационната сигурност, включително защитата на критичната информационна инфраструктура и устойчивостта. Агенцията следва също така да подпомага институциите, органите, службите и агенциите на Съюза и, когато е необходимо, държавите членки по тяхно искане, в усилията им за разработване на политика и капацитет за мрежова и информационна сигурност.
(22)
Агенцията следва да вземе под внимание в пълна степен текущата научноизследователска и развойна дейност и дейностите за оценка на технологиите, по-специално тези, извършвани от различните научноизследователски инициативи на Съюза, за да дава съвети на институциите, органите, службите и агенциите на Съюза и, когато е необходимо, на държавите членки по тяхно искане, относно необходимостта от научни изследвания в областта на мрежовата и информационната сигурност.
(23)
Агенцията следва да подпомага институциите, органите, службите и агенциите на Съюза, както и държавите членки в усилията им за изграждане и увеличаване на трансграничната способност и подготвеност за предотвратяване, установяване и реагиране на проблеми и инциденти, свързани с мрежовата и информационната сигурност. В това отношение Агенцията следва да улесни сътрудничеството между самите държави членки и между Комисията и институциите, органите, службите и агенциите на Съюза и държавите членки. За тази цел Агенцията следва да подкрепя държавите членки в постоянните им усилия за подобряване на тяхната способност за реагиране, както и за организиране и провеждане на европейски учения за инциденти, свързани със сигурността, а по молба от държава членка - и на национални учения.
(24)
С цел по-добро разбиране на предизвикателствата в сферата на мрежовата и информационната сигурност Агенцията трябва да анализира текущите и нововъзникващите рискове. За целта тя следва в сътрудничество с държавите членки и, по целесъобразност, със статистически органи и други организации да събира съответната информация. Освен това Агенцията следва да подпомага институциите, органите, службите и агенциите на Съюза и държавите членки в усилията им за събиране, анализиране и разпространение на данни за мрежовата и информационната сигурност. Събирането на подходяща статистическа информация и данни, необходими за извършването на анализи на рисковете за сигурността и устойчивостта на електронните съобщения, инфраструктура и услуги, следва да се осъществява въз основа на информацията, предоставена от държавите членки, и наблюденията на Агенцията върху инфраструктурата за ИКТ на институциите на Съюза съгласно разпоредбите на Съюза и националните разпоредби и при спазване на правото на Съюза. Въз основа на тази информация Агенцията следва да поддържа осведоменост относно актуалното състояние на мрежовата и информационната сигурност в Съюза и свързаните с нея тенденции в полза на институциите, органите, службите и агенциите на Съюза и на държавите членки.
(25)
При осъществяването на своите задачи Агенцията следва да улесни сътрудничеството между Съюза и държавите членки за подобряване на осведомеността относно състоянието на мрежовата и информационната сигурност в Съюза.
(26)
Агенцията следва да улесни сътрудничеството между компетентните независими регулаторни органи на държавите членки, по-специално в подкрепа на разработването, популяризирането и обмена на най-добри практики и стандарти за образователни програми и схеми за повишаване на осведомеността. Увеличаването на информационния обмен между държавите членки ще улесни подобна дейност. Агенцията следва да допринася за повишаване на осведомеността на индивидуалните потребители на електронни съобщения, инфраструктура и услуги, включително като подпомага държавите членки, в случаите, в които те са избрали да използват платформата за информация от обществен интерес, предвидена в Директива 2002/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 г. относно универсалната услуга и правата на потребителите във връзка с електронните съобщителни мрежи и услуги (Директива за универсалната услуга) (10), да изготвят съответната информация от обществен интерес по отношение на мрежовата и информационната сигурност, а също и като спомага за предоставянето на такава информация, която се включва в доставката на нови устройства, предназначени за употреба в обществените съобщителни мрежи. Агенцията следва също така да подкрепи сътрудничеството между заинтересованите страни на равнището на Съюза, отчасти чрез насърчаване на споделянето на информация, кампании за повишаване на осведомеността и образователни и обучителни програми.
(27)
Агенцията, наред с другото, следва да подпомага съответните институции, органи, служби и агенции на Съюза и държавите членки при създаването и реализирането на обществени образователни кампании за крайните потребители, насочени към насърчаването на по-безопасно лично поведение онлайн и повишаване на осведомеността относно потенциалните заплахи в киберпространството, включително кибернетични престъпления, като фишинг, ботмрежи, финансови и данъчни измами, както и съвети относно основната автентификация и защитата на данните.
(28)
С цел гарантиране на пълно постигане на своите цели Агенцията следва да си сътрудничи със съответните органи, включително с тези, които работят в областта на киберпрестъпността, като например Европол, и с органите за защита на неприкосновеността на личния живот, за да обменя ноу-хау и най-добри практики и да предоставя консултативна помощ по въпроси, свързани с мрежовата и информационната сигурност, които биха могли да окажат влияние върху тяхната работа. Агенцията следва да насърчи постигането на синергии между усилията на тези органи и собствените ѝ усилия за насърчаване на подобрена мрежова и информационна сигурност. Представителите на органите за прилагане на националното право и правото на Съюза и за защита на неприкосновеността на личния живот следва да имат правото да бъдат представлявани в Постоянната група на заинтересовани страни на Агенцията. При сътрудничеството си с правоприлагащите органи по въпроси на мрежовата и информационната сигурност, които биха могли да окажат влияние върху тяхната работа, Агенцията следва да спазва съществуващите информационни канали и изградени мрежи.
(29)
Комисията постави началото на Европейско публично-частно партньорство за устойчивост под формата на гъвкава платформа в целия Съюз за сътрудничество за устойчивост на инфраструктурата на ИКТ, в която Агенцията следва да играе посредническа роля, обединявайки заинтересованите страни с цел обсъждане на обществените политически приоритети, икономическите и пазарните измерения на предизвикателствата и мерките за устойчивост на ИКТ.
(30)
За да се насърчи мрежовата и информационната сигурност и нейната публичност, Агенцията следва да улеснява сътрудничеството между компетентните публични органи на държавите членки, по-специално като подкрепя разработването и обмена на най-добри практики и схеми за повишаване на осведомеността и като подкрепя техните дейности, насочени към обществеността. Агенцията следва също така да подкрепя сътрудничеството между заинтересовани страни и институциите на Съюза отчасти чрез насърчаване на споделянето на информация и дейностите за повишаване на осведомеността.
(31)
С цел подкрепа на едно високо равнище на мрежова и информационна сигурност в Съюза, Агенцията следва да насърчава сътрудничеството и обмена на информация и най-добри практики между съответните организации, като екипите за реагиране при инциденти в компютърната сигурност (CSIRT) и екипите за незабавно реагиране при компютърни инциденти (CERT).
(32)
Системата на Съюза от правилно функциониращи CERT следва да представлява крайъгълен камък на инфраструктурата на ЕС за мрежова и информационна сигурност. Агенцията следва да подкрепя CERT на държавите членки и CERT на Съюза да работят в една мрежа от CERT, включваща членовете на Групата на европейските правителствени екипи за незабавно реагиране при компютърни инциденти. С цел да съдейства за гарантирането, че всеки CERT има достатъчно разширени възможности и тези възможности съответстват, доколкото е възможно, на възможностите на най-развитите CERT, Агенцията следва да насърчава създаването и функционирането на системата за партньорска оценка. Наред с това Агенцията следва да насърчава и подкрепя сътрудничеството между съответните CERT в случай на инциденти, атаки или нарушения в работата на мрежите или инфраструктурата, управлявана или защитавана от CERT, и които засягат или биха могли да засегнат най-малко два CERT.
(33)
Ефикасните политики на мрежова и информационна сигурност следва да се основават на добре разработени методи за оценяване на риска както в публичния, така и в частния сектор. Методите и процедурите за оценка на риска се използват на различни нива, без да има обща практика по начина за ефикасното им прилагане. Насърчаването и развитието на най-добри практики за оценяване на риска и за оперативно съвместими решения за управление на риска в организациите от публичния и частния сектор ще повишат нивото на сигурност на мрежите и информационните системи в Съюза. За целта Агенцията следва да подкрепя сътрудничеството между заинтересовани страни на равнището на Съюза, като улеснява техните усилия, свързани с въвеждането и използването на европейски и международни стандарти за управление на риска и за измерима сигурност на електронните продукти, системи, мрежи и услуги, които наред със софтуера формират мрежовите и информационните системи.
(34)
В случаите, когато е уместно и полезно за изпълнението на целите и задачите ѝ, Агенцията следва да споделя опит и обща информация с институциите, органите, службите и агенциите на Съюза, занимаващи се с въпросите на мрежовата и информационната сигурност. Агенцията следва да допринася за определяне на приоритетите в научноизследователската работа на равнището на Съюза в областта на устойчивостта на мрежите и мрежовата и информационната сигурност, както и да предоставя информация относно нуждите на сектора на съответни изследователски институти.
(35)
Агенцията следва да насърчава държавите членки и доставчиците на услуги да повишават общите си стандарти за сигурност, така че всички потребители на Интернет да вземат необходимите мерки за осигуряване на собствената си кибернетична сигурност.
(36)
Проблемите на мрежовата и информационната сигурност са глобални. Съществува необходимост от по-тясно международно сътрудничество с цел подобряване на стандартите за сигурност, включително определянето на общи норми за поведение и етични кодекси и обмен на информация, насърчаване на по-бързо международно сътрудничество за реагиране, както и общ глобален подход към въпросите на мрежовата и информационната сигурност. За тази цел Агенцията следва да подкрепя по-задълбоченото ангажиране на Съюза и сътрудничеството с трети държави и международни организации, като осигурява, където е уместно, необходимия експертен опит и анализи на съответните институции, органи, служби и агенции на Съюза.
(37)
Агенцията следва да развива дейността си в съответствие с принципа на субсидиарност, чрез който се гарантира подходяща степен на координация между държавите членки по свързани с мрежовата и информационната сигурност въпроси и се подобрява ефективността на националните политики, осигурявайки по този начин добавена стойност, и в съответствие с принципа на пропорционалност, като не се надхвърля необходимото за постигане на целите, определени в настоящия регламент. Изпълнението на задачите на Агенцията следва да укрепва, но да не нарушава компетенциите, нито да изземва, възпрепятства или припокрива съответните правомощия и задачи на националните регулаторни органи, както е предвидено в директивите, свързани с електронните съобщителни мрежи и услуги, както и тези на Органа на европейските регулатори за електронни съобщения (ОЕРЕС), създаден с Регламент (ЕО) № 1211/2009 (11), и Комитета по регулиране на съобщенията, посочен в Директива 2002/21/ЕО, на европейските органи по стандартизация, националните органи по стандартизация и Постоянния комитет, както е посочено в Директива 98/34/ЕО (12), както и на независимите надзорни органи в държавите членки, както е определено в Директива 95/46/ЕО.
(38)
Необходимо е да се прилагат определени принципи по отношение на управлението на Агенцията с цел спазване на съвместното изявление и общия подход, договорен от междуинституционалната работна група за децентрализираните агенции на ЕС през юли 2012 г., целта на изявлението и подхода е усъвършенстването на дейността на агенциите и подобряването на тяхната ефективност.
(39)
Съвместното изявление и общият подход следва да се отчитат, по целесъобразност, в работните програми на Агенцията, нейните оценки, както и в докладването и административната практика на Агенцията.
(40)
С оглед на правилното функциониране на Агенцията Комисията и държавите членки следва да гарантират, че лицата, назначени в управителния съвет, притежават подходящ експертен опит. Държавите членки и Комисията следва също да положат усилия за ограничаване на смените на съответните им представители в управителния съвет, за да се гарантира непрекъснатост на работата му.
(41)
От съществено значение е Агенцията да създаде и поддържа репутация на безпристрастност, почтеност и високи професионални стандарти. Във връзка с това управителният съвет следва да приеме всеобхватни правила, обхващащи цялата Агенция, за предотвратяване и управление на конфликти на интереси.
(42)
Като се имат предвид конкретните обстоятелства около Агенцията и сериозните предизвикателства, пред които тя е изправена, организационната структура на Агенцията следва да бъде опростена и укрепена, за да се гарантират по-голяма ефикасност и ефективност. Поради това, наред с други неща, следва да бъде създаден изпълнителен съвет с цел да се даде възможност на управителния съвет да се съсредоточи върху въпроси със стратегическо значение.
(43)
Управителният съвет следва да назначи счетоводител в съответствие с правилата, приети съгласно Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 (13) (Финансовия регламент).
(44)
С цел да се гарантира ефективността на Агенцията държавите членки и Комисията следва да бъдат представени в управителен съвет, който следва да определи общата насока на дейността на Агенцията и да гарантира, че тя извършва своите задачи в съответствие с настоящия регламент. Управителният съвет следва да получи правомощията, необходими за определяне на бюджета, проверка на неговото изпълнение, приемане на подходящи финансови правила, установяване на прозрачни работни процедури за вземане на решения от страна на Агенцията, приемане на работната програма на Агенцията, приемане на свои собствени процедурни правила и на вътрешен правилник за дейността на Агенцията, назначаване на изпълнителния директор, вземане на решение за удължаването на мандата на изпълнителния директор след получаването на становището на Европейския парламент и вземане на решение за прекратяването на мандата. Управителният съвет следва да сформира изпълнителен съвет, който да му оказва съдействие при изпълнението на неговите задачи в областта на административните и бюджетните въпроси.
(45)
Гладкото функциониране на Агенцията налага нейният изпълнителен директор да се назначава въз основа на своите заслуги и документирани административни и управленски умения, както и на компетентност и опит, свързани с мрежовата и информационната сигурност, и задълженията на изпълнителния директор да се изпълняват с пълна независимост от организацията на вътрешното функциониране на Агенцията. За целта изпълнителният директор следва да изготви предложение за работна програма на Агенцията след предварителни консултации с Комисията и да предприеме всички необходими стъпки за гарантиране на правилното изпълнение на работната програма на Агенцията. Изпълнителният директор следва да изготвя ежегоден доклад, който да бъде представян на управителния съвет, да съставя проект на разчета за предвидените приходи и разходи на Агенцията, както и да изпълнява бюджета.
(46)
Изпълнителният директор следва да разполага с възможността да сформира работни ad hoc групи за решаване на специфични въпроси, по-специално с научен, технически или правен, или социално-икономически характер. При сформирането на работни ad hoc групи изпълнителният директор следва да събира и използва уместни външни експертни знания, необходими за обезпечаването на Агенцията с най-актуалната налична информация за предизвикателствата пред сигурността, произтичащи от непрекъснато развиващото се информационно общество. Изпълнителният директор следва да гарантира, че членовете на работните ad hoc групи се избират съобразно най-високите стандарти за експертни знания, като надлежно се отчита балансът при представянето на всички страни в зависимост от конкретния въпрос между държавните администрации на държавите членки, институциите на Съюза и частния сектор, включително индустрията, потребителите и академични експерти в областта на мрежовата и информационната сигурност. В зависимост от конкретния случай изпълнителният директор следва да може, ако е подходящо, да кани отделни експерти, признати като компетентни в съответната област, да участват в заседанията на работните групи. Техните разходи следва да се покриват от Агенцията в съответствие с нейния процедурен правилник и при спазване на правилата, приети съгласно Финансовия регламент.
(47)
Агенцията следва да разполага с Постоянна група на заинтересовани страни в ролята на консултативен орган, за да се гарантира редовен диалог с частния сектор, потребителските организации и други уместни заинтересовани страни. Постоянната група на заинтересовани страни, сформирана от управителния съвет по предложение на изпълнителния директор, следва да се съсредоточи върху въпроси, засягащи заинтересованите страни, и да насочи вниманието на Агенцията към тях. Когато е уместно и в съответствие с дневния ред на заседанията, изпълнителният директор следва да може да кани за участие в заседанията на групата представители на Европейския парламент и на други уместни органи.
(48)
Тъй като има разпоредба за адекватно представителство на заинтересованите страни в Постоянната група на заинтересованите страни, с която се извършват консултации по-специално относно проекта на работна програма, повече не е необходимо да се предвиди представителство на заинтересованите страни в управителния съвет.
(49)
Агенцията следва да прилага съответните разпоредби на Съюза относно публичния достъп до документи, както е посочено в Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета (14). Информацията, обработвана от Агенцията за цели, свързани с вътрешното ѝ функциониране, както и информацията, обработвана при изпълнение на нейните задачи, следва да се обработват съгласно разпоредбите на Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (15).
(50)
Агенцията следва да съблюдава разпоредбите, приложими за институциите на Съюза, както и националното законодателство относно обработването на чувствителни документи.
(51)
С оглед гарантирането на пълната автономност и независимост на Агенцията и за да може тя да изпълнява допълнителни и нови задачи, включително непредвидени задачи в спешни случаи, на Агенцията следва да бъде предоставен достатъчен и автономен бюджет, чиито приходи произтичат най-вече от вноска на Съюза и вноски на трети държави, вземащи участие в работата на Агенцията. По-голямата част от персонала на Агенцията следва да е пряко ангажирана с оперативното изпълнение на мандата на Агенцията. Приемащата държава членка или всяка друга държава членка следва да могат да правят доброволни вноски към приходите на Агенцията. Бюджетната процедура на Съюза следва да остане приложима по отношение на всякакви субсидии, платими от общия бюджет на Европейския съюз. Освен това Сметната палата следва да одитира финансовите отчети на Агенцията, за да се гарантират прозрачност и отчетност.
(52)
С оглед на постоянно променящия се контекст на заплахите и развитието на политиката на Съюза в областта на мрежовата и информационната сигурност и за да се приведе в съответствие с многогодишната финансова рамка, продължителността на мандата на Агенцията следва да бъде за ограничен срок от седем години с възможност за удължаването му.
(53)
Дейностите на Агенцията следва да бъдат оценявани от независим орган. Оценката следва да отчита ефективността на Агенцията за постигане на целите ѝ, нейните работни практики и значението на задачите ѝ, за да се установи дали целите на Агенцията продължават да са валидни, или са отпаднали и на тази основа да се определи дали мандатът ѝ следва да бъде удължен и за какъв период.
(54)
Ако към края на срока на мандата на Агенцията Комисията не е внесла предложение за удължаване на мандата, Агенцията и Комисията следва да предприемат съответните мерки, насочени по-специално към въпросите, свързани с договорите за наемане на персонал и бюджетните ред и условия.
(55)
Тъй като целта на настоящия регламент, а именно създаване на Агенция на Европейския съюз за мрежова и информационна сигурност, с цел да се допринесе за високо ниво на мрежова и информационна сигурност в Съюза и с оглед повишаване на осведомеността и създаване и популяризиране на култура на мрежова и информационна сигурност сред обществото в полза на гражданите, потребителите, предприятията и организациите от публичния сектор в Съюза, като по този начин се подпомогне установяването и правилното функциониране на вътрешния пазар, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки и съответно може да бъде постигната по-добре на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, установен в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.
(56)
Регламент (ЕО) № 460/2004 следва да бъде отменен.
(57)
Европейският надзорен орган по защита на данните беше консултиран в съответствие с член 28, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 45/2001 и прие становище на 20 декември 2010 г. (16),
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
РАЗДЕЛ 1
ОБХВАТ, ЦЕЛИ И ЗАДАЧИ
Член 1
Предмет и обхват
1. С настоящия регламент се учредява Агенция на Европейския съюз за мрежова и информационна сигурност (ENISA, наричана по-долу „Агенцията“), която да изпълнява възложените ѝ задачи с цел допринасяне за високо ниво на мрежова и информационна сигурност в рамките на Съюза и с оглед повишаване на осведомеността за мрежовата и информационната сигурност и създаване и популяризиране на култура на мрежова и информационна сигурност сред обществото в полза на гражданите, потребителите, предприятията и организациите от публичния сектор в Съюза, като по този начин се подпомогне установяването и правилното функциониране на вътрешния пазар.
2. Целите и задачите на Агенцията не накърняват компетенциите на държавите членки относно мрежовата и информационната сигурност и във всеки случай дейностите, свързани с обществената сигурност, отбраната, националната сигурност (включително икономическото благосъстояние на държавата, когато въпросите се отнасят до аспекти на националната сигурност) и дейностите на държавата в областта на наказателното право.
3. За целите на настоящия регламент „мрежова и информационна сигурност“ означава способността на дадена мрежа или информационна система да проявява устойчивост, при определено равнище на доверие, спрямо случайни събития или незаконни или злонамерени действия, които излагат на риск наличността, автентичността, целостта и поверителността на съхранявани или пренасяни данни и на свързаните с тях услуги, предлагани от или достъпни посредством тези мрежи и системи.
Член 2
Цели
1. Агенцията развива и поддържа високо ниво на експертни знания.
2. Агенцията подпомага институциите, органите, службите и агенциите на Съюза при разработването на политики за мрежова и информационна сигурност.
3. Агенцията подпомага институциите, органите, службите и агенциите на Съюза и държавите членки при изпълнението на политиките, необходими за спазването на правните и регулаторните изисквания на мрежовата и информационната сигурност съгласно действащите и бъдещите правни актове на Съюза, като по този начин допринася за правилното функциониране на вътрешния пазар.
4. Агенцията подпомага Съюза и държавите членки при укрепването и засилването на способността и подготвеността им за предотвратяване, установяване и реагиране на проблеми и инциденти, свързани с мрежовата и информационната сигурност.
5. Агенцията използва своите експертни знания и умения за стимулиране на широко сътрудничество между участниците от публичния и частния сектор.
Член 3
Задачи
1. В рамките на целта, посочена в член 1, и за постигане на целите, установени в член 2, като се спазва член 1, параграф 2, Агенцията изпълнява следните задачи:
а)
подкрепа за разработването на политиката и правото на Съюза посредством:
i)
подпомагане и консултиране по всички въпроси, отнасящи се до политиката и правото на Съюза за мрежова и информационна сигурност;
ii)
осигуряване на подготвителна работа, консултации и анализи, свързани с разработването и актуализирането на политиката и правото на Съюза за мрежова и информационна сигурност;
iii)
анализиране на обществено достъпните стратегии за мрежова и информационна сигурност и насърчаване на тяхното публикуване;
б)
подкрепа за изграждането на капацитет посредством:
i)
подкрепа за държавите членки, по тяхно искане, в усилията им за развиване и подобряване на предотвратяването, откриването, анализа и способността за реагиране на проблеми и инциденти в областта на мрежовата и информационната сигурност, както и предоставяне на необходимите знания;
ii)
насърчаване и улесняване на сътрудничеството между държавите членки и между институциите, органите, службите и агенциите на Съюза и държавите членки в усилията им за предотвратяване, откриване и реагиране на проблеми и инциденти, свързани с мрежовата и информационната сигурност, когато те имат трансгранично отражение;
iii)
подпомагане на институциите, органите, службите и агенциите на Съюза в техните усилия за развиване на предотвратяването, откриването, анализа и способността за реагиране на проблеми и инциденти в областта на мрежовата и информационната сигурност, по-специално чрез подпомагане на функционирането на екипите за незабавно реагиране при компютърни инциденти (CERT);
iv)
подкрепа за повишаване на нивото на възможностите на националните/правителствените CERT и CERT на Съюза, включително чрез насърчаване на диалога и обмена на информация, с оглед да се гарантира, че съобразно състоянието на техниката всеки CERT отговаря на общ набор от минимални възможности и работи в съответствие с най-добрите практики;
v)
подкрепа за организирането и провеждането на учения на Съюза в областта на мрежовата и информационната сигурност и консултиране на държавите членки, по тяхно искане, относно национални учения;
vi)
подпомагане на институциите, органите, службите и агенциите на Съюза и на държавите членки в техните усилия за събиране, анализ и, в съответствие с изискванията за сигурност на държавите членки, разпространение на релевантни данни относно мрежовата и информационната сигурност; а също така въз основа на информацията, предоставена от институциите, органите, службите и агенциите на Съюза и от държавите членки в съответствие с разпоредбите на правото на Съюза и националните разпоредби при спазване на правото на Съюза, поддържане на осведомеността на институциите, органите, службите и агенциите на Съюза, както и на държавите членки относно актуалното състояние на мрежовата и информационната сигурност в Съюза в тяхна полза;
vii)
подпомагане на разработката на механизъм на Съюза за ранно предупреждаване, който има допълващ характер спрямо механизмите на държавите членки;
viii)
предоставяне на обучение в областта на мрежовата и информационната сигурност за съответните публични органи, когато е целесъобразно, в сътрудничество със заинтересованите публични и частни страни;
в)
подпомагане на доброволното сътрудничество сред компетентните публични органи и между заинтересованите страни, включително университети и научноизследователски центрове в Съюза, както и подкрепа за осведомеността, наред с другото посредством:
i)
насърчаване на сътрудничеството между националните и правителствените CERT или екипите за реагиране при инциденти с компютърната сигурност (CSIRT), в т.ч. CERT за институциите, органите, службите и агенциите на Съюза;
ii)
насърчаване на развитието и споделянето на най-добри практики с цел постигане на високо ниво на мрежова и информационна сигурност;
iii)
улесняване на диалога и усилията за разработване и обмен на най-добри практики;
iv)
насърчаване на най-добрите практики в обмена на информация и повишаването на осведомеността;
v)
подпомагане на институциите, органите, службите и агенциите на Съюза и, по тяхно искане, на държавите членки и и техните съответни органи при организирането на дейности за повишаване на осведомеността, включително на равнище на отделните потребители, и други дейности, насочени към обществеността, за да се повишат мрежовата и информационната сигурност и нейната публичност чрез предоставянето на най-добри практики и насоки;
г)
подпомагане на научната и развойната дейност и стандартизацията посредством:
i)
улесняване на въвеждането и използването на европейски и международни стандарти за управление на риска и за сигурност на електронните продукти, мрежи и услуги;
ii)
консултиране на Съюза и държавите членки относно нуждата от научни изследвания в областта на мрежовата и информационната сигурност, за да може да се реагира ефективно на настоящите и нововъзникващите рискове и заплахи за мрежовата и информационната сигурност, в т.ч. по отношение на нови и нововъзникващи информационни и комуникационни технологии и с оглед на ефективното използване на технологиите за предотвратяване на риска;
д)
сътрудничество с институциите, органите, службите и агенциите на Съюза, включително с работещите в областта на киберпрестъпленията и защитата на неприкосновеността на личния живот и на личните данни, с оглед решаване на въпроси от общ интерес, включително посредством:
i)
обмен на ноу-хау и най-добри практики;
ii)
предоставяне на съвети относно съответните аспекти на мрежовата и информационната сигурност с оглед разработването на взаимодействия;
е)
допринасяне за усилията на Съюза за сътрудничество с трети държави и международни организации с оглед насърчаване на международното сътрудничество по въпросите на мрежовата и информационната сигурност, включително посредством:
i)
участие, когато това е целесъобразно, като наблюдател и при организацията на международни учения, както и извършване на анализ и докладване за резултатите от такива учения;
ii)
улесняване на обмена на най-добри практики между съответните организации;
iii)
предоставяне на експертни становища за институциите на Съюза.
2. Институциите, органите, службите и агенциите на Съюза и органите на държавите членки могат да потърсят съвет от Агенцията в случай на пробив в сигурността или накърняване на целостта, имащи значително въздействие върху функционирането на мрежите и услугите.
3. Агенцията изпълнява задачи, които са ѝ възложени по силата на правни актове на Съюза.
4. Агенцията изразява независимо своите заключения, насоки и съвети по въпроси в рамките на обхвата и целите на настоящия регламент.
РАЗДЕЛ 2
ОРГАНИЗАЦИЯ
Член 4
Състав на Агенцията
1. Агенцията се състои от:
а)
управителен съвет;
б)
изпълнителен директор и персонал; и
в)
постоянна група на заинтересованите страни.
2. С оглед допринасяне за увеличаването на ефективността и ефикасността на дейността на Агенцията управителният съвет назначава изпълнителен съвет.
Член 5
Управителен съвет
1. Управителният съвет определя общата насока на дейността на Агенцията и гарантира, че тя реализира своите задачи в съответствие с правилата и принципите, заложени в настоящия регламент. Той също така гарантира съгласуваността на работата на Агенцията с дейностите, осъществявани от държавите членки, както и на нивото на Европейския съюз.
2. Управителният съвет приема годишната и многогодишната работна програма на Агенцията.
3. Управителният съвет приема годишен доклад за дейностите на Агенцията и го изпраща най-късно до 1 юли на следващата година на Европейския парламент, Съвета, Комисията и Сметната палата. Годишният доклад включва отчетите и описва как Агенцията е изпълнила своите показатели за изпълнение. Годишният доклад е обществено достъпен.
4. Управителният съвет приема стратегия за борба с измамите, която е съразмерна на опасността от измами, вземайки предвид анализа разходи - ползи от мерките, които подлежат на прилагане.
5. Управителният съвет осигурява подходящи мерки за съобразяване с резултатите и препоръките от разследванията на Европейската служба за борба с измамите (OLAF) и различните вътрешни и външни одитни доклади и оценки.
6. Управителният съвет приема правила за предотвратяването и управлението на конфликти на интереси.
7. По отношение на служителите на Агенцията управителният съвет упражнява правомощията, предоставени от Правилника за длъжностните лица и от Условията за работа на другите служители на Европейския съюз („Правилник за длъжностните лица“ и „Условия за работа на другите служители“), предвидени в Регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 259/68 (17) на органа по назначаването и съответно на органа, оправомощен да сключва трудови договори.
Управителният съвет приема в съответствие с процедурата по член 110 от Правилника за длъжностните лица решение, основаващо се на член 2, параграф 1 от Правилника за длъжностните лица и на член 6 от Условията за работа на другите служители, с което делегира съответните правомощия на орган по назначаването на изпълнителния директор. Изпълнителният директор може да пределегира тези правомощия.
Ако това се изисква от извънредни обстоятелства, управителният съвет може да оттегли делегирането на правомощията на органа по назначаването, предоставено на изпълнителния директор, и пределегирането, извършено от изпълнителния директор. В такъв случай управителният съвет може да ги делегира за ограничен период от време на един от своите членове или на член на персонала, различен от изпълнителния директор.
8. Управителният съвет приема подходящи правила за прилагане на Правилника за длъжностните лица и Условията за работа на другите служители в съответствие с процедурата, предвидена в член 110 от Правилника за длъжностните лица.
9. Управителният съвет назначава изпълнителния директор и може да удължи неговия мандат или да го свали от длъжност в съответствие с член 24 от настоящия регламент.
10. След консултация с Комисията управителният съвет приема свой правилник за дейността и такъв на изпълнителния съвет. Тези правилници за дейността предвиждат ускорено вземане на решения чрез писмена процедура или чрез провеждане на телеконференция.
11. Управителният съвет също така приема вътрешния правилник на Агенцията след консултация със службите на Комисията. Този правилник е обществено достъпен.
12. Управителният съвет приема финансовите правила, приложими за Агенцията. Те не могат да се отклоняват от Регламент (ЕО, Евратом) № 2343/2002 на Комисията от 19 ноември 2002 г. относно рамковия Финансов регламент за органите, посочени в член 185 от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (18), освен ако такова отклонение не се налага специално за дейността на Агенцията и Комисията е дала предварителното си съгласие.
13. Управителният съвет приема многогодишния план за политика по отношение на персонала след консултация със службите на Комисията и след като надлежно е информирал Европейския парламент и Съвета.
Член 6
Състав на управителния съвет
1. Съставът на управителния съвет включва по един представител на всяка държава членка и двама представители, назначени от Комисията. Всеки от представителите има право на глас.
2. Всеки член на управителния съвет има заместник, който го представлява при отсъствие.
3. Членовете на управителния съвет и техните заместници се назначават съобразно техните познания за задачите и целите на Агенцията, като се вземат предвид съответните управленски, административни и бюджетни умения за изпълнението на задачите, посочени в член 5. Комисията и държавите членки би следвало да полагат усилия за ограничаване на текучеството на своите представители в управителния съвет, за да се осигури непрекъснатост на работата му. Комисията и държавите членки се стремят към постигането на балансирано представителство между мъже и жени в управителния съвет.
4. Мандатът на членовете на управителния съвет и на техните заместници е четири години. Този мандат подлежи на подновяване.
Член 7
Председател на управителния съвет
1. Управителният съвет избира свой председател и заместник-председател измежду членовете си за срок от три години, като този срок може да бъде подновяван. Заместник-председателят замества служебно председателя, ако последният не е в състояние да изпълнява своите задължения.
2. Председателят може да бъде поканен да направи изявление пред съответната(ите) комисия(и) на Европейския парламент и да отговори на въпроси на членовете.
Член 8
Заседания
1. Заседанията на управителния съвет се свикват от неговия председател.
2. Управителният съвет провежда редовно заседание поне веднъж годишно. Той провежда и извънредни заседания по искане на председателя или по искане на най-малко една трета от членовете си.
3. Изпълнителният директор взема участие в събранията на управителния съвет без право на глас.
Член 9
Гласуване
1. Управителният съвет взема решенията си с абсолютно мнозинство на членовете си.
2. За приемането на процедурния правилник на управителния съвет, вътрешния правилник за дейността на Агенцията, бюджета, годишната и многогодишната работна програма, назначаването, удължаването на мандата или освобождаването от длъжност на изпълнителния директор и определянето на председателя на управителния съвет е необходимо мнозинство от две трети от всички членове на управителния съвет.
Член 10
Изпълнителен съвет
1. Управителният съвет се подпомага от изпълнителен съвет.
2. Изпълнителният съвет подготвя решения единствено по административни и бюджетни въпроси, които се приемат от управителния съвет.
Заедно с управителния съвет той осигурява подходящи мерки за съобразяване с резултатите и препоръките от разследванията на OLAF и различните вътрешни и външни одитни доклади и оценки.
Без да се засягат отговорностите на изпълнителния директор по член 11, изпълнителният съвет подпомага и съветва изпълнителния директор при изпълнението на решенията на управителния съвет по административни и бюджетни въпроси.
3. Изпълнителният съвет се състои от петима членове, назначени измежду членовете на управителния съвет, като един от тях е председателят на управителния съвет, който може също така да бъде председател на изпълнителния съвет, и един от представителите на Комисията.
4. Мандатът на членовете на изпълнителния съвет е със същата продължителност като мандата на членовете на управителния съвет, установен в член 6, параграф 4.
5. Изпълнителният съвет заседава най-малко веднъж на всеки три месеца. Председателят на изпълнителния съвет свиква допълнителни заседания по искане на членовете на съвета.
Член 11
Задължения на изпълнителния директор
1. Агенцията се ръководи от изпълнителен директор, който е независим при изпълнението на своите задължения.
2. Изпълнителният директор отговаря за:
а)
ежедневното управление на Агенцията;
б)
изпълнението на решенията, приети от управителния съвет;
в)
след като се консултира с управителния съвет, за изготвянето на годишната работна програма и многогодишната работна програма и представянето им пред управителния съвет след консултация с Комисията;
г)
изпълнението на годишната работна програма и многогодишната работна програма и докладване пред управителния съвет за това;
д)
изготвянето на годишния доклад относно дейностите на Агенцията и представянето му на управителния съвет за одобрение;
е)
изготвянето на план за действие за съобразяване със заключенията от оценки за изминал период, и докладване за напредъка на всеки две години пред Комисията;
ж)
защитата на финансовите интереси на Съюза чрез прилагането на превантивни мерки срещу измами, корупция и всякакви други незаконни дейности, посредством ефективни проверки и, при наличие на нередности, чрез събирането на недължимо платените суми, а също така, когато това е целесъобразно, чрез ефективни, съразмерни и възпиращи административни и финансови санкции;
з)
изготвянето на стратегия на Агенцията за борба с измамите и представянето ѝ на управителния съвет за одобрение;
и)
гарантирането, че Агенцията осъществява своите дейности в съответствие с изискванията на потребителите на нейните услуги, по-специално що се отнася до целесъобразността на предоставяните услуги;
й)
установяването и поддържането на контакт с институциите, органите, службите и агенциите на Съюза;
к)
установяването и поддържането на контакт с бизнес общността и потребителските организации с цел осигуряване на редовен диалог със съответните заинтересовани страни;
л)
други задачи, възложени на изпълнителния директор с настоящия регламент.
3. При необходимост и в рамките на целите и задачите на Агенцията изпълнителният директор може да сформира ad hoc работни групи, съставени от експерти, включително от компетентните органи на държавите членки. Управителният съвет се информира предварително за това. Процедурите, по-специално относно състава, назначаването на експертите от изпълнителния директор и дейността на ad hoc работните групи, се определят във вътрешния правилник за дейността на Агенцията.
4. Изпълнителният директор осигурява на управителния съвет и на изпълнителния съвет административен помощен персонал и други налични ресурси, когато е необходимо.
Член 12
Постоянна група на заинтересованите страни
1. По предложение на изпълнителния директор управителният съвет учредява Постоянна група на заинтересовани страни, съставена от доказани експерти, представляващи съответните заинтересовани страни, например отрасъла на ИКТ, доставчиците на обществени електронни съобщителни мрежи или услуги, потребителски групи, академични експерти в областта на мрежовата и информационната сигурност и представители на националните регулаторни органи, нотифицирани съгласно Директива 2002/21/ЕО, както и правоприлагащите органи и органите за защита на неприкосновеността на личния живот.
2. Процедурите, по-специално процедурите относно броя, състава и назначаването на членовете на Постоянната група на заинтересованите страни от управителния съвет, предложението на изпълнителния директор и дейността на групата, се определят във вътрешния правилник за дейността на Агенцията и се публикуват.
3. Постоянната група на заинтересованите страни се председателства от изпълнителния директор или лице, определено от изпълнителния директор за всеки конкретен случай.
4. Мандатът на членовете на Постоянната група на заинтересованите страни е с продължителност две години и половина. Членовете на управителния съвет не могат да бъдат членове на Постоянната група на заинтересованите страни. Експертите на Комисията и от държавите членки имат право да присъстват на заседанията на Постоянната група на заинтересованите страни и да участват в нейната работа. Представители на други органи, които не са членове на Постоянната група на заинтересованите страни, но за които изпълнителният директор счете, че имат отношение по въпроса, могат да бъдат поканени да присъстват на заседанията на Постоянната група на заинтересованите страни и да участват в работата ѝ.
5. Постоянната група на заинтересованите страни консултира Агенцията при изпълнението на нейните дейности. По-специално тя консултира изпълнителния директор относно изготвянето на предложение за работна програма на Агенцията и гарантирането на диалог със съответните заинтересовани страни по всички въпроси, свързани с работната програма.
РАЗДЕЛ 3
ДЕЙНОСТ
Член 13
Работна програма
1. Агенцията извършва дейността си в съответствие със своята годишна и многогодишна работна програма, която съдържа всички планирани дейности.
2. Работната програма включва специфични показатели за изпълнението, даващи възможност за ефективна оценка на постигнатите резултати по отношение на целите.
3. Изпълнителният директор отговаря за изготвянето на проект на работна програма на Агенцията след предварителни консултации със службите на Комисията. В срок до 15 март всяка година изпълнителният директор представя на управителния съвет проекта на работна програма за следващата година.
4. В срок до 30 ноември всяка година управителният съвет приема работната програма на Агенцията за следващата година, след като е получил становището на Комисията. Работната програма съдържа многогодишна перспектива. Управителният съвет гарантира съвместимостта на работната програма с целите на Агенцията, както и със законодателните и политическите приоритети на Съюза в областта на мрежовата и информационната сигурност.
5. Работната програма се организира в съответствие с принципа на управление по дейности. Тя съответства на прогнозните отчети за приходите и разходите на Агенцията и на бюджета на Агенцията за същата финансова година.
6. След приемането ѝ от управителния съвет изпълнителният директор изпраща работната програма на Европейския парламент, на Съвета, на Комисията и на държавите членки и я публикува. По покана на съответната комисия на Европейския парламент изпълнителният директор представя и участва в размяна на мнения относно приетата годишна работна програма.
Член 14
Искания до Агенцията
1. Искания за консултации и помощ, попадащи в обхвата на целите и задачите на Агенцията, се отправят към изпълнителния директор и се придружават с обща информация, разясняваща въпроса, който трябва да бъде разгледан. Изпълнителният директор уведомява управителния съвет и изпълнителния съвет за получените искания, за потенциалното отражение върху ресурсите и, в разумен срок, за предприетите във връзка с тях последващи действия. Ако Агенцията отхвърли искане, тя мотивира отказа си.
2. Исканията, посочени в параграф 1, могат да се отправят от:
а)
Европейския парламент;
б)
Съвета;
в)
Комисията;
г)
всеки компетентен орган, посочен от държава членка, като например национален регулаторен орган, определен в член 2 от Директива 2002/21/ЕО.
3. Практическите ред и условия за прилагането на параграфи 1 и 2, по-специално относно представянето, подреждането в приоритетен ред, последващите действия и информирането на управителния съвет и изпълнителния съвет относно исканията до Агенцията, се регламентират от управителния съвет във вътрешния правилник за дейността на Агенцията.
Член 15
Деклариране на интерес
1. Членовете на управителния съвет, изпълнителният директор и длъжностните лица, временно командировани от държавите членки, представят декларация за ангажираност и декларация за липса или наличие на преки или косвени интереси, които биха могли да се считат за накърняващи тяхната независимост. Тези декларации са точни и изчерпателни, правят се писмено всяка година и се актуализират при необходимост.
2. Членовете на управителния съвет, изпълнителният директор и външните експерти, участващи в ad hoc работни групи, декларират точно и изчерпателно най-късно в началото на всяко заседание наличието на интереси, които биха могли да се считат за засягащи тяхната независимост по отношение на точките в дневния ред, и се въздържат от участие в обсъждането на тези точки и гласуването по тях.
3. Агенцията установява във вътрешния правилник за дейността си практическите ред и условия за прилагане на правилата за деклариране на интереси, посочени в параграфи 1 и 2.
Член 16
Прозрачност
1. Агенцията гарантира, че тя осъществява дейността си при високо ниво на прозрачност и в съответствие с членове 17 и 18.
2. Агенцията гарантира, че на обществеността и на заинтересованите страни се предоставя целесъобразна, обективна, достоверна и леснодостъпна информация, по-специално по отношение на резултатите от нейната дейност. Освен това тя оповестява публично декларациите за интереси, направени в съответствие с член 15.
3. По предложение на изпълнителния директор управителният съвет може да разреши на заинтересовани страни да наблюдават хода на някои от дейностите на Агенцията.
4. Агенцията установява във вътрешния правилник за дейността си практическите ред и условия за прилагане на правилата на прозрачност, посочени в параграфи 1 и 2.
Член 17
Поверителност
1. Без да се засяга член 18, Агенцията няма право да разкрива на трети страни информация, която обработва или получава, за която е отправено обосновано искане за поверително цялостно или частично обработване.
2. Членове на управителния съвет, изпълнителният директор, членовете на Постоянната група на заинтересовани страни, участващите в работните ad hoc групи външни експерти и членове на персонала на Агенцията, включително временно командированите от държавите членки длъжностни лица, са задължени да спазват изискванията за поверителност съгласно член 339 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), дори и след приключване на службата им.
3. Агенцията установява във вътрешния правилник за дейността си практическите ред и условия за прилагане на правилата на поверителност, посочени в параграфи 1 и 2.
4. Ако това се изисква за изпълнението на задачите на Агенцията, управителният съвет решава да позволи на Агенцията да работи с класифицирана информация. В такъв случай управителният съвет в споразумение със службите на Комисията приема вътрешен правилник за дейността, като прилага принципите относно сигурността, установени в Решение 2001/844/ЕО, ЕОВС, Евратом на Комисията от 29 ноември 2001 г. за изменение на нейния процедурен правилник (19). Посоченият правилник обхваща наред с другото разпоредби за обмена, обработката и съхранението на класифицирана информация.
Член 18
Достъп до документи
1. Регламент (ЕО) № 1049/2001 се прилага за документи, притежавани от Агенцията.
2. Управителният съвет приема реда за прилагането на Регламент (ЕО) № 1049/2001 в срок до шест месеца от създаването на Агенцията.
3. Срещу решенията, взети от Агенцията съгласно член 8 от Регламент (ЕО) № 1049/2001, може да се подава жалба до омбудсмана по реда и при условията на член 228 от ДФЕС или те може да се обжалват пред Съда на Европейския съюз по реда и при условията на член 263 от ДФЕС.
РАЗДЕЛ 4
ФИНАНСОВИ РАЗПОРЕДБИ
Член 19
Приемане на бюджета
1. Приходите на Агенцията се състоят от вноска от бюджета на Съюза, вноски от трети държави, вземащи участие в работата на Агенцията, предвидени в член 30, и доброволни парични или непарични вноски от държави членки. Държавите членки, осигуряващи доброволни вноски, не могат да предявяват претенции за особени права или услуги в резултат от тези вноски.
2. Разходите на Агенцията се състоят от разходи за персонал, административна и техническа поддръжка, разходи за инфраструктура и оперативни разходи, както и разходи в резултат от договори, сключени с трети страни.
3. В срок до 1 март всяка година изпълнителният директор изготвя проект на разчета за предвидените приходи и разходи на Агенцията за следващата финансова година и го изпраща на управителния съвет заедно с проект на щатно разписание.
4. Разходите трябва да съответстват на приходите.
5. Въз основа на проект на разчета за предвидените приходи и разходи, изготвен от изпълнителния директор, управителният съвет ежегодно изготвя разчет за предвидените приходи и разходи на Агенцията за следващата финансова година.
6. Управителния съвет изпраща в срок до 31 март всяка година този разчет за предвидените средства, който включва проект на щатно разписание, заедно с проект на работна програма, на Комисията и на третите държави, с които Европейският съюз е сключил споразумения в съответствие с член 30.
7. Комисията предава разчета на Европейския парламент и на Съвета заедно с проекта за общ бюджет на Съюза.
8. Въз основа на този разчет Комисията включва в проекта за бюджет на Съюза прогнозните средства, които прецени за необходими за щатното разписание, и размера на субсидията, която се заделя от общия бюджет, и ги представя на Европейския парламент и на Съвета в съответствие с член 314 от ДФЕС.
9. Европейският парламент и Съветът разрешават отпускането на бюджетни кредити за субсидията, предназначена за Агенцията.
10. Европейският парламент и Съветът приемат щатното разписание за Агенцията.
11. Заедно с работната програма управителният съвет приема бюджета на Агенцията. Той става окончателен след окончателното приемане на общия бюджет на Съюза. Когато е уместно, управителният съвет коригира бюджета и работната програма на Агенцията в съответствие с общия бюджет на Съюза. Управителният съвет незабавно изпраща бюджета на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията.
Член 20
Борба с измамите
1. За улесняване на борбата с измамите, корупцията и други неправомерни дейности в рамките на Регламент (ЕО) № 1073/1999 (20) в срок от шест месеца от деня на започване на дейността си Агенцията се присъединява към Междуинституционалното споразумение от 25 май 1999 г. относно вътрешните разследвания от Европейската служба за борба с измамите (OLAF) (21) и приема подходящите разпоредби, приложими по отношение на всички служители на Агенцията, като използва образеца в приложението към посоченото споразумение.
2. Сметната палата има правомощия за извършване на одити по документи и на място на всички бенефициери на безвъзмездни средства, изпълнители и подизпълнители, които са получили средства на Съюза от Агенцията.
3. OLAF може да извършва разследвания, включително проверки и инспекции на място, в съответствие с разпоредбите и процедурите, предвидени в Регламент (ЕО) № 1073/1999 и Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета от 11 ноември 1996 г. относно контрола и проверките на място, извършвани от Комисията за защита на финансовите интереси на Европейските общности срещу измами и други нередности (22), с цел да се установи дали е налице измама, корупция или друга незаконна дейност, накърняваща финансовите интереси на Съюза, във връзка с безвъзмездни средства или поръчка, финансирани от Агенцията.
4. Без да се засягат параграфи 1, 2 и 3, споразуменията за сътрудничество с трети държави и международни организации, договорите, споразуменията и решенията на Агенцията за отпускане на безвъзмездни средства съдържат разпоредби, с които Сметната палата и OLAF изрично се упълномощават да провеждат такива одити и разследвания съгласно съответните техни компетенции.
Член 21
Изпълнение на бюджета
1. Изпълнителният директор отговаря за изпълнението на бюджета на Агенцията.
2. Вътрешният одитен орган на Комисията се ползва със същите правомощия спрямо Агенцията като тези спрямо отделите на Комисията.
3. До 1 март на следващата финансова година (1 март на година N + 1) счетоводителят на Агенцията изпраща на счетоводителя на Комисията предварителните отчети заедно с доклада за бюджетното и финансовото управление за изминалата финансова година. Счетоводителят на Комисията консолидира предварителните отчети на институциите и децентрализираните органи в съответствие с член 147 от Финансовия регламент.
4. До 31 март на година N + 1 счетоводителят на Комисията изпраща на Сметната палата предварителните отчети на Агенцията заедно с доклада за бюджетното и финансовото управление за изминалата финансова година. Докладът за бюджетното и финансовото управление за финансовата година се изпраща и на Европейския парламент и на Съвета.
5. След получаване на констатациите на Сметната палата относно предварителните отчети на Агенцията съгласно член 148 от Финансовия регламент изпълнителният директор изготвя окончателните отчети на Агенцията на своя собствена отговорност и ги предава на управителния съвет за становище.
6. Управителният съвет дава становище относно окончателните отчети на Агенцията.
7. В срок до 1 юли на година N + 1 изпълнителният директор изпраща на Европейския парламент, на Съвета, на Комисията и на Сметната палата окончателните отчети, включително доклада относно бюджетното и финансовото управление за тази финансова година и констатациите на Сметната палата, заедно със становището на управителния съвет.
8. Изпълнителният директор публикува окончателните отчети.
9. Изпълнителният директор изпраща на Сметната палата отговор на нейните констатации в срок до 30 септември на година N + 1, а на управителния съвет - копие от отговора.
10. Изпълнителният директор представя на Европейския парламент по искане на последния цялата информация, необходима за безпрепятственото изпълнение на процедурата по освобождаване от отговорност за въпросната финансова година, както е предвидено в член 165, параграф 3 от Финансовия регламент.
11. До 15 май на година N + 2 по препоръка на Съвета Европейският парламент освобождава изпълнителния директор от отговорност по отношение на изпълнението на бюджета за година N.
РАЗДЕЛ 5
ПЕРСОНАЛ
Член 22
Общи разпоредби
Правилникът за длъжностните лица и Условията за работа на другите служители, както и правилата за прилагането им, приети чрез споразумение между институциите на Съюза, се прилагат за персонала на Агенцията.
Член 23
Привилегии и имунитет
Протокол № 7 за привилегиите и имунитетите на Европейския съюз, приложен към Договора за Европейския съюз и към ДФЕС, се прилага за Агенцията и нейния персонал.
Член 24
Изпълнителен директор
1. Изпълнителният директор се назначава като срочно нает служител на Агенцията съгласно член 2, буква а) от Условията за работа на другите служители.
2. Изпълнителният директор се назначава от управителния съвет от списък с кандидати, предложен от Комисията, след открита и прозрачна процедура по подбор.
За целите на сключването на договора на изпълнителния директор Агенцията се представлява от председателя на управителния съвет.
Преди назначаването избраният от управителния съвет кандидат се поканва да направи изявление пред съответната комисия на Европейския парламент и да отговори на въпроси на членовете.
3. Мандатът на изпълнителния директор е пет години. Към края на този период Комисията предприема оценка, която взема предвид оценката на работата на изпълнителния директор и бъдещите цели и предизвикателства пред Агенцията.
4. Управителният съвет, като действа по предложение от Комисията, в което се взема предвид оценката, посочена в параграф 3, и след като получи мнението на Европейския парламент, може да продължи еднократно мандата на изпълнителния директор за не повече от пет години.
5. Управителният съвет уведомява Европейския парламент за намерението си да удължи мандата на изпълнителния директор. Най-късно три месеца преди такова удължаване изпълнителният директор, ако бъде поканен, прави изявление пред съответната комисия на Европейския парламент и отговаря на въпроси на членовете.
6. Изпълнителен директор, чийто мандат е бил удължен, не може да участва в нова процедура за подбор за същата длъжност.
7. Изпълнителният директор може да бъде отстранен от длъжност само с решение на управителния съвет.
Член 25
Командировани национални експерти и други служители
1. Агенцията може да се ползва от експертизата на командировани национални експерти или друг персонал, който не е нает от Агенцията. Правилникът за длъжностните лица и Условията за работа на другите служители не се прилагат за такъв персонал.
2. Управителният съвет приема решение за определяне на правилата относно командироването на национални експерти в Агенцията.
РАЗДЕЛ 6
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 26
Правен статус
1. Агенцията е орган на Съюза. Тя притежава юридическа правосубектност.
2. Във всяка от държавите членки Агенцията има най-широките законови правомощия, давани на юридическите лица съгласно законодателството на съответната държава членка. Тя може по-специално да придобива и да се разпорежда с движимо и недвижимо имущество и да бъде страна по съдебни производства.
3. Агенцията се представлява от нейния изпълнителен директор.
4. Клонът на Агенцията, създаден в района на столицата Атина, се запазва, за да се подобри оперативната ефикасност на Агенцията.
Член 27
Отговорност
1. Договорната отговорност на Агенцията се урежда от законодателството, приложимо към съответния договор.
Съдът на Европейския съюз е компетентен да се произнася по силата на всяка арбитражна клауза, съдържаща се в сключен от Агенцията договор.
2. В случай на извъндоговорна отговорност, съгласно общите принципи, общи за правните системи на държавите членки, Агенцията поправя всяка вреда, причинена от нея или от нейните служители при изпълнението на техните задължения.
Съдът на Европейския съюз е компетентен по отношение на всякакви спорове, отнасящи се до поправянето на такива вреди.
3. По отношение на личната отговорност на служителите спрямо Агенцията се прилагат съответните условия, приложими по отношение на служителите на Агенцията.
Член 28
Езици
1. За Агенцията се прилага Регламент № 1 от 15 април 1958 г. за определяне на езиковия режим на Европейската икономическа общност (23). Държавите членки и другите органи, определени от тях, могат да се обръщат към Агенцията и да получават отговор на избран от тях официален език на институциите на Съюза.
2. Преводаческите услуги, необходими за функционирането на Агенцията, се извършват от Центъра за преводи към органите на Европейския съюз.
Член 29
Защита на личните данни
1. При обработка на данни, отнасящи се до физически лица, по-специално при изпълнението на задачите си, Агенцията спазва принципите за защита на личните данни в разпоредбите на Регламент (ЕО) № 45/2001 и е обект на тези разпоредби.
2. Управителният съвет приема мерките по прилагане, посочени в член 24, параграф 8 от Регламент (ЕО) № 45/2001. Управителният съвет може да приеме допълнителни мерки, необходими за прилагането на Регламент (ЕО) № 45/2001 от Агенцията.
Член 30
Участие на трети държави
1. Агенцията е отворена за участие на трети държави, които са сключили споразумения с Европейския съюз, по силата на които те са приели и прилагат правните актове на Съюза в областта, обхваната от настоящия регламент.
2. Съгласно съответните клаузи на тези споразумения се изготвят разпоредби, уточняващи по-специално естеството, степента и начина, по който тези държави ще участват в работата на Агенцията, включително разпоредби, свързани с участието в инициативите, предприемани от Агенцията, финансовите вноски и персонала.
Член 31
Правила за сигурност относно защитата на класифицирана информация
Агенцията прилага принципите за сигурност, съдържащи се в правилата за сигурност на Комисията за защита на класифицирана информация на Европейския съюз и чувствителна некласифицирана информация, установена в приложението към Решение 2001/844/ЕО, ЕОВС, Евратом. Това обхваща, наред с другото, разпоредби за обмена, обработката и съхранението на такава информация.
РАЗДЕЛ 7
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 32
Оценка и преглед
1. До 20 юни 2018 г. Комисията възлага оценка за оценяване по-специално на въздействието, ефективността и ефикасността на Агенцията и нейните работни практики. Оценката разглежда също евентуалната необходимост от изменение на мандата на Агенцията и финансовите последици от такова изменение.
2. Оценката, посочена в параграф 1, взема предвид всякаква получена в Агенцията информация в резултат на нейните дейности.
3. Комисията изпраща доклада за оценка заедно със своите заключения на Европейския парламент, Съвета и управителния съвет. Резултатите от оценката се правят обществено достояние.
4. Като част от оценката следва да се извърши също така оценка на постигнатите от Агенцията резултати във връзка с нейните цели, мандат и задачи. Ако Комисията счете, че продължаването на съществуването на Агенцията е обосновано по отношение на поставените ѝ цели, мандат и задачи, тя може да предложи удължаване на мандата на Агенцията, установен в член 36.
Член 33
Сътрудничество на приемащата държава членка
Приемащата Агенцията държава членка предоставя най-добрите възможни условия за гарантиране на правилното функциониране на Агенцията, включително на достъпност на мястото, наличие на съответната учебна инфраструктура за децата на служителите, подходящ достъп до пазара на труда, социално осигуряване и медицински услуги както за децата, така и за съпрузите.
Член 34
Административен контрол
Дейността на Агенцията подлежи на надзор от омбудсмана в съответствие с член 228 от ДФЕС.
Член 35
Отмяна и правоприемство
1. Регламент (ЕО) № 460/2004 се отменя.
Позоваванията на Регламент (ЕО) № 460/2004 и на ENISA се считат за позовавания на настоящия регламент и на Агенцията.
2. Агенцията е правоприемник на агенцията, учредена с Регламент (ЕО) № 460/2004, по отношение на цялата собственост, споразумения, правни задължения, трудови договори, финансови ангажименти и задължения.
Член 36
Срок
Агенцията се учредява за срок от седем години считано от 19 юни 2013 г.
Член 37
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 21 май 2013 година.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 526/2013
2013 m. gegužės 21 d.
dėl Europos Sąjungos tinklų ir informacijos apsaugos agentūros (ENISA), kuriuo panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 460/2004
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 114 straipsnį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (2),
kadangi:
(1)
elektroniniai ryšiai, infrastruktūra ir paslaugos tiesiogiai ir netiesiogiai yra esminiai ekonominės ir socialinės plėtros veiksniai. Jų vaidmuo visuomenei ypač svarbus ir jie patys savaime paplito taip pat kaip elektros energijos arba vandens tiekimo sistemos ir taip pat yra gyvybiškai svarbūs veiksniai tiekiant elektros energiją, vandenį ir teikiant kitas ypač svarbias paslaugas. Komunikacijos tinklai veikia kaip socialiniai ir inovacijų katalizatoriai, stiprinantys technologijų poveikį ir formuojantys vartotojų elgseną, verslo modelius, įmones, taip pat pilietiškumą ir politinį aktyvumą. Sutrikdžius jų veikimą būtų padaryta didelė fizinė, socialinė ir ekonominė žala, todėl būtina pabrėžti, kokios svarbios apsaugos ir atsparumo didinimo priemonės, kuriomis siekiama užtikrinti ypač svarbių paslaugų teikimo tęstinumą. Elektroninių ryšių, infrastruktūros ir paslaugų saugumo, ypač jų vientisumo, prieinamumo ir konfidencialumo iššūkiai vis didesni ir jie, be kita ko, susiję su atskirais ryšių infrastruktūros komponentais ir su tuos komponentus valdančia programine įranga, infrastruktūra apskritai ir paslaugomis, teikiamomis naudojant tą infrastruktūrą. Visuomenei tai rūpi vis labiau ir todėl, kad dėl sistemų sudėtingumo, blogo veikimo, sisteminių sutrikimų, avarijų, klaidų arba atakų gali kilti problemų, galinčių turėti pasekmių elektroninei ir fizinei infrastruktūrai, kuria naudojantis teikiamos Europos piliečių gerovei ypač svarbios paslaugos;
(2)
aplinkybės, kuriomis kyla grėsmė, nuolat keičiasi, o saugumo incidentai gali neigiamai paveikti naudotojų pasitikėjimą technologijomis, tinklais ir paslaugomis ir tokiu būdu pakenkti jų gebėjimui visapusiškai naudotis vidaus rinkos teikiamomis galimybėmis ir plačiai paplitusiam naudojimuisi informacinėmis ir ryšių technologijomis (toliau - IRT);
(3)
todėl patikimais Sąjungos duomenimis ir sistemingomis tiek Sąjungos, tiek pasaulinio lygio ateities pokyčių, sunkumų ir grėsmių prognozėmis grindžiamas reguliarus tinklų ir informacijos saugumo būklės Sąjungoje vertinimas svarbus už politinius sprendimus atsakingiems asmenims, sektoriaus atstovams ir naudotojams;
(4)
Sprendimu 2004/97/EB, Euratomas (3), kuris buvo priimtas 2003 m. gruodžio 13 d. Europos Vadovų Tarybos susitikime, valstybių narių atstovai nusprendė, kad Europos tinklų ir informacijos apsaugos agentūros (toliau - ENISA), kurią buvo rengiamasi steigti pagal Komisijos pateiktą pasiūlymą, būstinė bus viename iš Graikijos miestų, dėl kurio nuspręs Graikijos Vyriausybė. Remdamasi tuo sprendimu Graikijos Vyriausybė nusprendė, kad ENISA būstinė turėtų būti Heraklione, Kretoje;
(5)
2005 m. balandžio 1 d. agentūra ir priimančioji valstybė narė sudarė susitarimą dėl pagrindinės būstinės (toliau - susitarimas dėl būstinės);
(6)
agentūrą priimančioji valstybė narė turėtų užtikrinti kiek įmanoma geresnes agentūros sklandžios ir veiksmingos veiklos sąlygas. Kad agentūra tinkamai ir veiksmingai vykdytų savo užduotis, samdytų ir išsaugotų darbuotojus bei vykdytų tinklų kūrimo veiklą, būtina, jog agentūra būtų įkurdinta tinkamoje vietovėje, be kita ko, užtikrinant tinkamas transporto jungtis ir infrastruktūrą agentūros darbuotoją lydintiems sutuoktiniams ir vaikams. Agentūros ir priimančiosios valstybės narės susitarime, sudarytame gavus agentūros valdančiosios tarybos pritarimą, turėtų būti nustatytos reikiamos nuostatos;
(7)
siekdama pagerinti savo veiklos veiksmingumą, agentūra Atėnų didmiesčio zonoje įsteigė filialo biurą, kuris sutikus ir pritarus priimančiajai valstybei narei turėtų būti išsaugotas ir kuriame turėtų dirbti jos darbuotojai. Darbuotojai, visų pirma atliekantys agentūros administravimo funkcijas (įskaitant vykdomąjį direktorių), su finansais susijusią veiklą, dokumentų tyrimus ir analizę, atsakingi už IT ir įrangos valdymą, žmogiškuosius išteklius, mokymus ir ryšius bei viešuosius reikalus, turėtų dirbti Heraklione;
(8)
agentūra turi teisę pati nustatyti savo organizacinę struktūrą, kad galėtų užtikrinti tinkamą ir veiksmingą savo užduočių vykdymą laikantis šiame reglamente nustatytų nuostatų dėl būstinės ir Atėnų filialo biuro. Visų pirma, kad galėtų vykdyti užduotis bendradarbiaudama su pagrindiniais suinteresuotaisiais subjektais, kaip antai Sąjungos institucijomis, agentūra turėtų imtis būtinų praktinių priemonių tokiam veiklos efektyvumui padidinti;
(9)
2004 m. Europos Parlamentas ir Taryba priėmė Reglamentą (EB) Nr. 460/2004 (4), įsteigiantį ENISA, siekdami prisidėti prie šių tikslų įgyvendinimo: užtikrinti aukštą Sąjungos tinklų ir informacijos saugumo lygį ir piliečių, vartotojų, įmonių ir viešojo sektoriaus organizacijų labui formuoti tinklų ir informacijos saugumo kultūrą. 2008 m. Europos Parlamentas ir Taryba priėmė Reglamentą (EB) Nr. 1007/2008 (5), kuriuo agentūros įgaliojimai pratęsti iki 2012 m. kovo mėn. Reglamentu (ES) Nr. 580/2011 (6) agentūros įgaliojimai pratęsti iki 2013 m. rugsėjo 13 d.;
(10)
agentūra turėtų pakeisti Reglamentu (EB) Nr. 460/2004 įsteigtą ENISA. Pagal valstybių narių atstovų, susitikusių 2003 m. gruodžio 13 d. Europos Vadovų Taryboje, sprendimą priimančioji valstybė narė turėtų išlaikyti ir toliau plėtoti esamą praktinę tvarką, kad užtikrintų sklandžią ir veiksmingą agentūros, įskaitant jos Atėnų filialo biurą, veiklą ir sudarytų palankias sąlygas aukštos kvalifikacijos darbuotojams įdarbinti ir išlaikyti;
(11)
nuo ENISA įsteigimo tinklų ir informacijos saugumo iššūkiai keitėsi su technologijų, rinkos ir socialine bei ekonomine raida, todėl buvo toliau svarstomi ir aptariami. Atsižvelgdama į pasikeitusius iššūkius, Sąjunga atnaujino savo tinklų ir informacijos saugumo politikos prioritetus. Šiuo reglamentu siekiama stiprinti agentūrą, kad būtų sėkmingai prisidėta prie Sąjungos institucijų ir valstybių narių pastangų sukurti Europos pajėgumus tinklų ir informacijos saugumo iššūkiams spręsti;
(12)
elektroninių ryšių ir bendrai tinklų ir informacijos saugumo priemones Sąjungos institucijos ir valstybės narės turi įgyvendinti skirtingomis techninėmis ir organizacinėmis formomis. Nevienodai taikomi šie reikalavimai gali tapti ne tokie veiksmingi ir gali sudaryti kliūčių vidaus rinkoje. Todėl būtinas Sąjungos lygio kompetencijos centras, kuriuo galėtų pasikliauti Sąjungos institucijos ir valstybės narės ir kuris nustatytų gaires, teiktų patarimus ir pagalbą tinklų ir informacijos saugumo klausimais. Tuos poreikius agentūra gali patenkinti sukurdama ir išsaugodama aukštą ekspertinių žinių lygį ir remdama Sąjungos institucijas, valstybes nares ir verslo bendruomenę, kad joms būtų lengviau laikytis tinklų ir informacijos saugumo teisinių ir reguliavimo reikalavimų bei nustatyti ir spręsti tinklų ir informacijos saugumo problemas, taip prisidedant prie tinkamo vidaus rinkos veikimo;
(13)
agentūra turėtų vykdyti užduotis, pavestas jai elektroninių ryšių srities Sąjungos teisės aktais, ir apskritai prisidėti prie aukštesnio elektroninių ryšių saugumo lygio, taip pat privatumo ir asmens duomenų apsaugos, be kitų dalykų, teikdama ekspertines žinias ir patarimus, skatindama keitimąsi geriausia praktika ir teikdama pasiūlymus dėl politikos;
(14)
2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2002/21/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų bendrosios reguliavimo sistemos (Pagrindų direktyva) (7) reikalaujama, kad viešųjų ryšių tinklų arba viešai prieinamų elektroninių ryšių paslaugų teikėjai imtųsi atitinkamų priemonių, kad apsaugotų jų vientisumą ir saugumą, o nacionalinėms reguliavimo institucijoms nustatoma pareiga atitinkamais atvejais informuoti, inter alia, agentūrą apie saugumo pažeidimų ar vientisumo praradimo atvejus, kurie turi didelės įtakos tinklų veikimui ar paslaugų teikimui, ir pateikti Komisijai ir agentūrai metines apibendrintas gautų pranešimų ir įvykdytų veiksmų ataskaitas. Direktyvoje 2002/21/EB taip pat raginama, kad teikdama nuomones agentūra dalyvautų derinant atitinkamas technines ir organizacines saugumo priemones;
(15)
2002 m. liepos 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/58/EB dėl asmens duomenų tvarkymo ir privatumo apsaugos elektroninių ryšių sektoriuje (Direktyva dėl privatumo ir elektroninių ryšių) (8) reikalaujama, kad viešai prieinamų elektroninių ryšių paslaugų teikėjas imtųsi tinkamų techninių ir organizacinių priemonių, kad užtikrintų savo paslaugų saugumą, ir taip pat reikalaujama, kad būtų išsaugotas pranešimų ir su jais susijusio duomenų srauto konfidencialumas. Direktyva 2002/58/EB elektroninių ryšių paslaugų teikėjams nustatyti asmens duomenų pažeidimo informacijos ir pranešimo reikalavimai. Ja taip pat reikalaujama, kad Komisija su agentūra aptartų visas technines įgyvendinimo priemones, kurias ketinama priimti dėl informacijos bei pranešimo reikalavimų aplinkybių arba formato ir informacijos ir pranešimo procedūrų. 1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo (9) reikalaujama, kad valstybės narės numatytų, kad duomenų valdytojas privalėtų įgyvendinti tinkamas technines ir organizacines priemones, skirtas apsaugoti asmens duomenis nuo atsitiktinio ar neteisėto jų sunaikinimo arba atsitiktinio jų netekimo, pakeitimo, neleistino atskleidimo ar prieigos prie jų, ypač tada, kai duomenų tvarkymo procesas apima duomenų perdavimą per tinklus, bei nuo kitų neteisėtų jų tvarkymo būdų;
(16)
agentūra turėtų prisidėti prie aukšto tinklų ir informacijos saugumo lygio, geresnės privatumo ir asmens duomenų apsaugos bei prie tinklų ir informacijos saugumo kultūros formavimo ir skatinimo Sąjungos piliečių, vartotojų, verslo ir viešojo sektoriaus organizacijų labui ir taip prisidėti prie tinkamo vidaus rinkos veikimo. Siekiant šio tikslo agentūrai reikėtų skirti būtinų biudžeto lėšų;
(17)
atsižvelgiant į vis didėjančią elektroninių tinklų ir komunikacijų, kurie šiandien sudaro Europos ekonomikos pagrindą, svarbą ir dabartinę skaitmeninės ekonomikos apimtį, reikėtų padidinti agentūrai skiriamus finansinius ir žmogiškuosius išteklius, kurie atitiktų jos didesnį vaidmenį ir uždavinius ir labai svarbų jos vaidmenį ginant Europos skaitmeninę ekosistemą;
(18)
agentūra turėtų veikti kaip referencinis punktas ir įkvėpti atsakomybės ir pasitikėjimo, būdama nepriklausoma, teikdama kokybiškas konsultacijas ir informaciją, užtikrindama savo procedūrų ir veiklos būdų skaidrumą bei uoliai atlikdama savo užduotis. Agentūra turėtų remtis nacionalinėmis ir Sąjungos pastangomis, todėl savo užduotis turėtų atlikti visapusiškai bendradarbiaudama su Sąjungos institucijomis, įstaigomis, tarnybomis ir agentūromis bei valstybėmis narėmis ir būti atvira kontaktams su sektoriaus ir su kitais susijusiais suinteresuotaisiais subjektais. Be to, agentūra turėtų remtis privačiojo sektoriaus indėliu ir bendradarbiavimu su juo, nes tai svarbu siekiant apsaugoti elektroninius ryšius, infrastruktūros objektus ir paslaugas;
(19)
užduočių sąraše turėtų būti nurodyta, kaip agentūra turi pasiekti savo tikslus, tačiau jos veiklos sąlygos turėtų būti lanksčios. Viena iš agentūros užduočių turėtų būti rinkti reikiamą informaciją ir duomenis, būtinus elektroninių ryšių, infrastruktūros ir paslaugų saugumo ir atsparumo rizikai analizuoti ir, bendradarbiaujant su valstybėmis narėmis, Komisija ir, jei tikslinga, atitinkamais suinteresuotaisiais subjektais įvertinti tinklų ir informacijos saugumo būklę Sąjungoje. Agentūra turėtų užtikrinti koordinavimą ir bendradarbiavimą su Sąjungos institucijomis, įstaigomis, tarnybomis ir agentūromis bei valstybėmis narėmis ir stiprinti suinteresuotųjų subjektų bendradarbiavimą Europoje, visų pirma į savo veiklą įtraukdama kompetentingas nacionalines bei Sąjungos įstaigas ir aukšto lygio atitinkamų sričių ekspertus iš privačiojo sektoriaus, ypač elektroninių komunikacijų tinklų ir paslaugų teikėjus, tinklo įrangos gamintojus ir programinės įrangos pardavėjus, ir atsižvelgdama į tai, kad tinklų ir informacijos sistemas sudaro aparatinė įranga, programinė įranga ir paslaugos. Agentūra turėtų padėti Sąjungos institucijoms ir valstybėms narėms keistis nuomonėmis su sektoriaus atstovais, kad būtų sprendžiamos aparatinės įrangos ir programinės įrangos produktų saugumo problemos, ir taip prisidėti prie bendradarbiavimu grindžiamo požiūrio į tinklų ir informacijos saugumą;
(20)
Sąjungos institucijos, įstaigos, tarnybos ar agentūros ar valstybės narės paskelbtos tinklų ir informacijos saugumo strategijos turėtų būti pateiktos agentūrai, kad ji būtų informuota ir būtų išvengta veiksmų dubliavimo. Agentūra turėtų strategijas išanalizuoti ir skatinti jas pateikti tokiu formatu, kad jas būtų galima lengviau palyginti. Ji turėtų užtikrinti, kad strategijos ir jos analizės būtų prieinamos visuomenei elektroninėmis priemonėmis;
(21)
agentūra turėtų padėti Komisijai teikdama patarimus, nuomones ir analizę visais Sąjungos klausimais, susijusiais su tinklų ir informacijos saugumo srities politikos plėtojimu, įskaitant ypatingos svarbos informacinės infrastruktūros apsaugą ir atsparumą. Agentūra taip pat turėtų padėti Sąjungos institucijoms, įstaigoms, tarnyboms ir agentūroms, ir prireikus ir joms paprašius - valstybėms narėms - plėtoti tinklų ir informacijos saugumo politiką ir vystyti pajėgumus;
(22)
agentūra turėtų visiškai atsižvelgti į šiuo metu vykdomą mokslinių tyrimų, plėtros ir technologijų vertinimo veiklą, visų pirma atliekamą pagal įvairias Sąjungos mokslinių tyrimų iniciatyvas, siekdama teikti patarimus Sąjungos institucijoms, įstaigoms, tarnyboms ir agentūroms, ir prireikus ir joms paprašius - valstybėms narėms - dėl mokslinių tyrimų poreikių tinklų ir informacijos saugumo srityje;
(23)
agentūra turėtų padėti Sąjungos institucijoms, įstaigoms, tarnyboms ir agentūroms bei valstybėms narėms sukurti ir stiprinti tarpvalstybines pajėgas ir parengtį siekiant užkirsti kelią tinklų ir informacijos saugumo problemoms ir incidentams, juos aptikti ir į juos reaguoti. Šiuo atžvilgiu agentūra turėtų sudaryti palankesnes sąlygas valstybėms narėms bendradarbiauti tarpusavyje, su Komisija ir su kitomis Sąjungos institucijomis, įstaigomis, tarnybomis ir agentūromis bei valstybėmis narėmis. Šiuo tikslu agentūra turėtų remti nuolatines valstybių narių pastangas tobulinti savo reagavimo pajėgumus, taip pat organizuoti ir vykdyti Europos masto saugumo incidentų pratybas, bei valstybės narės prašymu - nacionalines pratybas;
(24)
kad geriau suprastų tinklų ir informacijos saugumo srities uždavinius, agentūra turi nagrinėti esamą ir naują riziką. Todėl, bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis ir prireikus su statistikos įstaigomis ir kitais subjektais, agentūra turėtų rinkti reikiamą informaciją. Be to, agentūra turėtų padėti Sąjungos institucijoms, įstaigoms, tarnyboms ir agentūroms ir valstybėms narėms rinkti, analizuoti ir skleisti tinklų ir informacijos saugumo duomenis. Atitinkama statistinė informacija ir duomenys, reikalingi elektroninių ryšių, infrastruktūros ir paslaugų saugumo ir atsparumo rizikos analizėms atlikti, turėtų būti renkami remiantis valstybių narių pateikta informacija ir agentūros įžvalgomis, susijusiomis su Sąjungos institucijų IRT infrastruktūra, pagal Sąjungos nuostatas ir Sąjungos teisę atitinkančias nacionalines nuostatas. Remdamasi ta informacija, agentūra turėtų nuolat atnaujinti Sąjungos institucijoms, įstaigoms, tarnyboms ir agentūroms ir valstybėms narėms naudingą informaciją apie naujausią tinklų ir informacijos saugumo būklę ir susijusias tendencijas Sąjungoje;
(25)
vykdydama savo užduotis agentūra turėtų sudaryti palankesnes sąlygas Sąjungai ir valstybėms narėms bendradarbiauti siekiant pagerinti informavimą apie tinklų ir informacijos saugumo būklę Sąjungoje;
(26)
agentūra turėtų sudaryti palankesnes sąlygas bendradarbiauti valstybių narių kompetentingoms nepriklausomoms reguliavimo institucijoms visų pirma remdama geriausios praktikos, švietimo programų standartų ir geresnio informavimo schemų kūrimą, skatinimą ir keitimąsi jais. Valstybėms narėms aktyviau keičiantis informacija, tokią veiklą vykdyti bus lengviau. Agentūra turėtų prisidėti prie atskirų naudotojų informavimo apie elektroninius ryšius, infrastruktūrą ir paslaugas, skatinimo, taip pat padėti valstybėms narėms, nusprendusioms naudotis 2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2002/22/EB dėl universaliųjų paslaugų ir paslaugų gavėjų teisių, susijusių su elektroninių ryšių tinklais ir paslaugomis (Universaliųjų paslaugų direktyva) (10) numatytomis visuomenei svarbios informacijos priemonėmis, rengti atitinkamą visuomenei svarbią informaciją, susijusią su tinklais ir informacijos saugumu, bei padėti rengti tokią informaciją, kuri būtų nurodoma tiekiant naujus prietaisus, skirtus naudoti viešųjų ryšių tinkluose. Agentūra taip pat turėtų remti suinteresuotųjų subjektų bendradarbiavimą Sąjungos lygiu, be kitų priemonių skatindama keitimąsi informacija, informavimo skatinimo kampanijas ir švietimo bei mokymo programas;
(27)
agentūra, inter alia, turėtų padėti atitinkamoms Sąjungos institucijoms, įstaigoms, tarnyboms ir agentūroms bei valstybėms narėms vykdyti galutiniams vartotojams skirtas visuomenės švietimo kampanijas, kuriomis būtų siekiama propaguoti saugesnį asmens elgesį internetinėje aplinkoje ir skatinti informuoti apie galimas grėsmes kibernetinėje erdvėje, įskaitant elektroninius nusikaltimus, kaip antai duomenų vagystes, kenksmingu programiniu kodu užkrėstų kompiuterių tinklus, finansinį ir bankinį sukčiavimą, taip pat skatinti teikti pagrindinę patariamojo pobūdžio informaciją apie autentiškumo patvirtinimą ir duomenų apsaugą;
(28)
siekdama užtikrinti, kad būtų įgyvendinti visi jos tikslai, agentūra turėtų palaikyti ryšius su atitinkamomis įstaigomis, įskaitant įstaigas, kurios dirba elektroninių nusikaltimų srityje, pvz., Europolą, ir privatumo apsaugos institucijas, kad būtų keičiamasi praktine patirtimi ir geriausios praktikos pavyzdžiais ir teikiami patarimai dėl tinklų ir informacijos saugumo aspektų, kurie galėtų turėti įtakos jų darbui. Agentūra turėtų siekti užtikrinti tų įstaigų pastangų ir savo pastangų sąveiką, siekiant didesnio tinklų ir informacijos saugumo. Nacionalinių ir Sąjungos teisėsaugos ir privatumo apsaugos institucijų atstovams turėtų būti suteikta teisė būti atstovaujamiems agentūros nuolatinės suinteresuotųjų subjektų grupės veikloje. Palaikydama ryšius su teisėsaugos įstaigomis tinklų ir informacijos saugumo aspektais, kurie gali turėti įtakos jų darbui, agentūra turėtų atsižvelgti į esamus informacijos kanalus ir sukurtus tinklus;
(29)
Komisija sukūrė Europos viešojo ir privačiojo sektorių partnerystę atsparumui užtikrinti, kaip lanksčią Sąjungos masto bendradarbiavimo platformą IRT infrastruktūros atsparumo srityje, ir agentūra šioje partnerystėje turėtų atlikti skatinamąjį vaidmenį, suburti suinteresuotuosius subjektus viešosios politikos prioritetams, ekonominiams ir rinkos uždavinių aspektams bei IRT atsparumo priemonėms aptarti;
(30)
siekdama skatinti tinklų ir informacijos saugumą ir matomumą, agentūra turėtų sudaryti palankesnes valstybių narių kompetentingų viešųjų institucijų bendradarbiavimo sąlygas, visų pirma remdama geriausios praktikos pavyzdžių ir geresnio informavimo programų kūrimą bei keitimąsi jais ir stiprindama jų vykdomą paslaugų teikimo veiklą. Agentūra taip pat turėtų remti suinteresuotųjų subjektų ir Sąjungos institucijų bendradarbiavimą, iš dalies skatindama keitimąsi informacija ir geresnio informavimo veiklą;
(31)
siekdama užtikrinti aukštesnį tinklų ir informacijos saugumo lygį Sąjungoje, agentūra turėtų skatinti atitinkamų organizacijų, kaip antai reagavimo į kompiuterinius saugumo incidentus tarnybų (angl. CSIRT) ir kompiuterinių incidentų tyrimo tarnybų (angl. CERT), bendradarbiavimą, taip pat keitimąsi informacija ir geriausios praktikos pavyzdžiais;
(32)
tinkamai veikiančių CERT Sąjungos sistema turėtų būti Sąjungos tinklų ir informacijos saugumo infrastruktūros pagrindas. Agentūra turėtų remti valstybių narių CERT ir Sąjungos CERT valdant CERT tinklą, įskaitant Europos Vyriausybinių CERT grupės narius. Siekdama padėti užtikrinti, kad kiekviena CERT turėtų pakankamai pažangių pajėgumų ir kad tie pajėgumai kuo labiau atitiktų labiausiai pažengusių CERT pajėgumus, agentūra turėtų skatinti sukurti ir naudoti tarpusavio peržiūros sistemą. Be to, agentūra turėtų skatinti ir remti atitinkamų CERT bendradarbiavimą nelaimių, išpuolių arba tinklo ar infrastruktūros, kuriuos valdo ar saugo CERT ir kuriame dalyvauja ar potencialiai dalyvautų bent dvi CERT, sutrikimų atvejais;
(33)
veiksminga tinklų ir informacijos saugumo politika ir viešajame, ir privačiajame sektoriuose turėtų būti grindžiama gerai parengtais rizikos vertinimo metodais. Įvairiais lygiais rizikos vertinimo metodai ir procedūros taikomi nesant bendros jų veiksmingo taikymo praktikos. Viešojo ir privačiojo sektorių organizacijose Sąjungos tinklų ir informacinių sistemų saugumo lygis bus didesnis, jei bus skatinama ir plėtojama geriausia rizikos vertinimo praktika ir sąveikieji rizikos valdymo sprendimai. Todėl agentūra turėtų remti suinteresuotųjų subjektų bendradarbiavimą Sąjungos lygiu, sudarydama palankesnes sąlygas jų pastangoms, susijusioms su rizikos valdymo, taip pat su elektroninių gaminių, sistemų, tinklų ir paslaugų, kurios kartu su programine įranga sudaro tinklų ir informacijos sistemas, išmatuojamojo saugumo Europos ir tarptautinių standartų nustatymu ir laikymusi;
(34)
prireikus ir kai yra naudinga įgyvendinant savo tikslus ir vykdant uždavinius, agentūra turėtų dalytis patirtimi ir bendrojo pobūdžio informacija su Sąjungos institucijomis, įstaigomis, tarnybomis ir agentūromis, atsakingomis už su tinklų ir informacijos saugumu susijusius klausimus. Agentūra turėtų prisidėti prie mokslinių tyrimų tinklų atsparumo ir tinklų bei informacijos saugumo srityje prioritetų nustatymo Sąjungos lygiu ir atitinkamoms mokslinių tyrimų įstaigoms teikti žinias apie pramonės poreikius;
(35)
agentūra turėtų skatinti valstybes nares ir paslaugų teikėjus griežtinti savo bendrus saugumo standartus, kad visi interneto naudotojai imtųsi reikiamų veiksmų savo asmeniniam kibernetiniam saugumui užtikrinti;
(36)
tinklų ir informacijos saugumo problemos yra pasaulinio pobūdžio. Būtinas glaudesnis tarptautinis bendradarbiavimas, kad būtų patobulinti saugumo standartai, įskaitant bendrų elgesio normų apibrėžimą ir elgesio kodeksus bei informacijos mainus, spartesnio tarptautinio bendradarbiavimo skatinimą reaguojant į tinklų ir informacijos saugumo problemas ir vadovaujantis visuotiniu požiūriu į jas. Tuo tikslu agentūra turėtų remti tolesnį Sąjungos dalyvavimą ir bendradarbiavimą su trečiosiomis šalimis ir tarptautinėmis organizacijomis, prireikus teikdama atitinkamoms Sąjungos institucijoms, įstaigoms, tarnyboms ir agentūroms reikalingas specialiąsias žinias ir analizę;
(37)
agentūra turėtų veikti pagal subsidiarumo principą ir užtikrinti tinkamą valstybių narių veiksmų koordinavimą tinklų ir informacijos saugumo klausimais bei gerinti nacionalinės politikos veiksmingumą, tokiu būdu suteikdama jai pridėtinės vertės, pagal proporcingumo principą - neturėtų viršyti to, kas būtina šio reglamento nustatytiems tikslams pasiekti. Vykdomos agentūros užduotys turėtų sustiprinti, bet neturėtų paveikti jos kompetencijos, ir jas vykdydama agentūra neturėtų kliudyti nacionalinių reguliavimo institucijų, kaip apibrėžta direktyvose, susijusiose su elektroninių ryšių tinklais ir paslaugomis, taip pat Europos elektroninių ryšių reguliuotojų institucijos (EERRI), įsteigtos Reglamentu (EB) Nr. 1211/2009 (11), ir Direktyvoje 2002/21/EB nurodyto Ryšių komiteto; Europos standartizacijos įstaigų, nacionalinių standartizacijos įstaigų, Nuolatinio komiteto, nurodyto Direktyvoje 98/34/EB (12), ir nepriklausomų valstybių narių priežiūros institucijų, kaip nustatyta Direktyvoje 95/46/EB, atitinkamiems įgaliojimams ir užduotims, trukdyti įstaigoms naudotis savo įgaliojimais ir vykdyti savo užduotis arba turėti tokius pačius įgaliojimus arba tokias pačias užduotis;
(38)
būtina įgyvendinti tam tikrus agentūros valdymo principus, kad būtų laikomasi bendro pareiškimo ir bendro požiūrio, dėl kurių 2012 m. liepos mėn. susitarė Tarpinstitucinė darbo grupė ES decentralizuotų agentūrų klausimais; šiuo pareiškimu ir požiūriu siekiama racionalizuoti agentūrų veiklą ir pagerinti jų darbą;
(39)
prireikus į bendrą pareiškimą ir bendrą požiūrį taip pat turėtų būti atsižvelgta agentūros darbo programose, agentūros vertinimuose ir agentūrai teikiant ataskaitas bei vykdant administracinę veiklą;
(40)
kad būtų užtikrinta tinkama agentūros veikla, Komisija ir valstybės narės turėtų užtikrinti, kad asmenys, kurie bus paskirti į valdančiąją tarybą, turėtų tinkamos profesinės patirties. Komisija ir valstybės narės taip pat turėtų stengtis riboti savo atitinkamų atstovų valdančiojoje taryboje kaitą, kad būtų užtikrintas jos veiklos tęstinumas;
(41)
itin svarbu, kad agentūra įgytų ir išlaikytų nešališkos, sąžiningos ir aukštų profesinių standartų įstaigos reputaciją. Todėl valdančioji taryba turėtų priimti išsamias visai agentūrai taikytinas interesų konfliktų prevencijos ir jų valdymo taisykles;
(42)
atsižvelgiant į unikalias agentūros aplinkybes ir jai tenkančius sunkius uždavinius, agentūros organizacinė struktūra turėtų būti supaprastinta ir sustiprinta siekiant užtikrinti didesnį efektyvumą ir veiksmingumą. Todėl, inter alia, siekiant užtikrinti, kad valdančioji taryba galėtų sutelkti dėmesį į strategiškai svarbius klausimus, reikėtų įsteigti vykdomąją valdybą;
(43)
valdančioji taryba turėtų paskirti apskaitos pareigūną vadovaudamasi taisyklėmis, priimtomis pagal Reglamentą (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 (Finansinis reglamentas) (13);
(44)
kad agentūra būtų veiksminga, valstybės narės ir Komisija turėtų būti atstovaujamos valdančiojoje taryboje, kuri turėtų apibrėžti bendrąją agentūros veiklos kryptį ir užtikrinti, kad savo užduotis ji vykdytų pagal šį reglamentą. Valdančiajai tarybai turėtų būti suteikti įgaliojimai, būtini sudaryti biudžetą, tikrinti, kaip jis vykdomas, priimti reikiamas finansines taisykles, sukurti skaidrias agentūros sprendimų priėmimo taisykles, priimti agentūros veiklos programą, priimti savo darbo taisykles bei agentūros vidaus veiklos taisykles, paskirti vykdomąjį direktorių, nuspręsti dėl vykdomojo direktoriaus įgaliojimų pratęsimo gavus Europos Parlamento nuomonę ir priimti sprendimą dėl jo įgaliojimų nutraukimo. Valdančioji taryba turėtų įsteigti vykdomąją valdybą, kuri jai padėtų vykdyti jos administracines ir su biudžetu susijusias užduotis;
(45)
kad agentūra veiktų sklandžiai, jos vykdomasis direktorius turi būti skiriamas atsižvelgiant į privalumus ir į dokumentais pagrįstus administracinio ir vadovaujamojo darbo įgūdžius bei kompetenciją, tinklų ir informacijos saugumui svarbią patirtį, o vykdomojo direktoriaus pareigos, susijusios su agentūros vidaus veiklos organizavimu, turi būti atliekamos visiškai nepriklausomai. Šiuo tikslu vykdomasis direktorius, pasitaręs su Komisija, turėtų parengti pasiūlymą dėl agentūros veiklos programos ir imtis visų būtinų veiksmų, kad užtikrintų tinkamą agentūros veiklos programos vykdymą. Vykdomasis direktorius turėtų parengti valdančiajai tarybai teikiamą metinę ataskaitą, agentūros pajamų ir išlaidų sąmatos projektą ir įgyvendinti biudžetą;
(46)
vykdomajam direktoriui turėtų būti leista steigti ad hoc darbo grupes konkretiems, visų pirma, moksliniams, techniniams arba teisiniams ar socialiniams ir ekonominiams klausimams spręsti. Steigdamas ad hoc darbo grupes vykdomasis direktorius turėtų siekti atitinkamų išorės ekspertų įnašo ir remtis tokių ekspertų žiniomis, kad agentūra turėtų prieigą prie naujausios informacijos apie besivystančios informacinės visuomenės keliamus saugumo iššūkius. Vykdomasis direktorius turėtų užtikrinti, kad ad hoc darbo grupės nariai būtų išrinkti atsižvelgiant į aukščiausius ekspertinių žinių standartus ir tinkamai atsižvelgiant į subalansuotą valstybių narių viešojo administravimo institucijų, Sąjungos institucijų ir privataus sektoriaus, įskaitant pramonę, vartotojų ir tinklų bei informacijos saugumo mokslo ekspertų atstovavimą, prireikus, atsižvelgiant į aptariamus konkrečius klausimus. Prireikus vykdomasis direktorius, atsižvelgdamas į konkretų atvejį, turėtų galėti kviesti pavienius atitinkamos srities kompetentingais pripažintus ekspertus dalyvauti darbo grupių veikloje. Jų išlaidas turėtų apmokėti agentūra pagal savo vidaus darbo taisykles ir laikydamasi pagal Finansinį reglamentą priimtų taisyklių;
(47)
agentūroje turėtų būti nuolatinė suinteresuotųjų subjektų grupė, veikianti kaip patariamasis organas, siekiant palaikyti nuolatinį dialogą su privačiuoju sektoriumi, vartotojų organizacijomis ir su kitais atitinkamais suinteresuotaisiais subjektais. Nuolatinė suinteresuotųjų subjektų grupė, kurią vykdomojo direktoriaus pasiūlymu įsteigia valdančioji taryba, pagrindinį dėmesį turėtų skirti suinteresuotiesiems subjektams svarbiems klausimams ir atkreipti agentūros dėmesį į tokius klausimus. Prireikus ir vadovaudamasis posėdžių darbotvarke, vykdomasis direktorius turėtų galėti kviesti Europos Parlamento ir kitų atitinkamų įstaigų atstovus dalyvauti grupės posėdžiuose;
(48)
kadangi nuolatinėje suinteresuotųjų subjektų grupėje atstovaujama daugybei suinteresuotųjų subjektų ir su ta grupe visų pirma turi būti konsultuojamasi dėl darbo programos projekto, atstovauti suinteresuotiesiems subjektams valdančiojoje taryboje nebebūtina;
(49)
agentūra turėtų taikyti atitinkamas Sąjungos nuostatas dėl galimybės visuomenei susipažinti su dokumentais, kaip nustatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 1049/2001 (14). Informacijai, kurią agentūra tvarko su jos vidaus veikla susijusiais tikslais, ir informacijai, kurią ji tvarko vykdydama savo užduotis, turėtų būti taikomas 2000 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 45/2001 dėl asmenų apsaugos Bendrijos institucijoms ir įstaigoms tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų judėjimo (15);
(50)
agentūra turėtų laikytis Sąjungos institucijoms taikytinų nuostatų ir nacionalinės teisės aktų dėl neskelbtinų dokumentų tvarkymo;
(51)
siekiant užtikrinti visišką agentūros autonomiją ir nepriklausomumą ir suteikti jai galimybę vykdyti papildomas ir naujas užduotis, įskaitant nenumatytas užduotis kritiniais atvejais, agentūrai turėtų būti skiriamas pakankamas ir nepriklausomas biudžetas, kurio pajamas iš esmės sudarytų Sąjungos įnašas ir agentūros darbe dalyvaujančių trečiųjų šalių įnašai. Dauguma agentūros darbuotojų turėtų tiesiogiai dalyvauti praktiškai vykdant agentūros įgaliojimus. Agentūrą priimančiajai valstybei narei arba bet kuriai kitai valstybei narei turėtų būti leidžiama savanoriškais įnašais prisidėti prie agentūros pajamų. Kiek tai susiję su iš Europos Sąjungos bendrojo biudžeto mokamomis subsidijomis, toliau turėtų būti taikoma Sąjungos biudžeto procedūra. Be to, Audito Rūmai turėtų atlikti apskaitos auditą, kad būtų užtikrintas skaidrumas ir atskaitomybė;
(52)
atsižvelgiant į nuolat kintančias grėsmes ir Sąjungos tinklų ir informacijos saugumo politikos raidą ir siekiant užtikrinti suderinamumą su daugiamete finansine programa, reikėtų nustatyti riboto septynerių metų laikotarpio agentūros įgaliojimų trukmę ir numatyti galimybę tą laikotarpį pratęsti;
(53)
agentūros veikla turėtų būti vertinama nepriklausomai. Atliekant vertinimą reikėtų atsižvelgti į agentūros veiksmingumą jai siekiant savo tikslų, jos darbo praktiką ir jos užduočių aktualumą, siekiant nustatyti tolesnės agentūros veiklos arba tikslų pagrįstumą; remiantis tokiu vertinimu, turėtų būti nustatyta, ar agentūros įgaliojimai turėtų būti pratęsti ir kokiam laikotarpiui;
(54)
jei artėjant agentūros įgaliojimų trukmės pabaigai Komisija nepateikia pasiūlymo dėl įgaliojimų pratęsimo, agentūra ir Komisija turėtų imtis atitinkamų priemonių, kuriomis būtų sprendžiami klausimai, visų pirma susiję su darbuotojų sutartimis ir biudžeto nuostatomis;
(55)
kadangi šio reglamento tikslo, t. y. įsteigti Europos Sąjungos tinklų ir informacijos apsaugos agentūrą, siekiant padėti užtikrinti aukštą Sąjungos tinklų ir informacijos saugumo lygį, gerinti informavimą apie informacijos saugumą, taip pat Sąjungos piliečių, vartotojų, įmonių ir viešojo sektoriaus organizacijų labui formuoti ir skatinti tinklų ir informacijos saugumo kultūrą visuomenėje ir taip prisidėti prie vidaus rinkos sukūrimo ir tinkamo veikimo, valstybės narės negali deramai pasiekti ir kadangi jo būtų geriau siekti Sąjungos lygiu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo, Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti;
(56)
Reglamentas (EB) Nr. 460/2004 turėtų būti panaikintas;
(57)
vadovaujantis Reglamento (EB) Nr. 45/2001 28 straipsnio 2 dalimi buvo konsultuotasi su Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnu, kuris pateikė savo nuomonę 2010 m. gruodžio 20 d. (16),
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 SKIRSNIS
TAIKYMO SRITIS, TIKSLAI IR UŽDUOTYS
1 straipsnis
Dalykas ir taikymo sritis
1. Šiuo reglamentu įsteigiama Europos Sąjungos tinklų ir informacijos apsaugos agentūra (ENISA, toliau - agentūra), skirta vykdyti jai priskirtas užduotis, siekiant padėti užtikrinti aukštą Sąjungos tinklų ir informacijos saugumo lygį, gerinti informavimą apie tinklų ir informacijos saugumą, taip pat piliečių, vartotojų, įmonių ir viešojo sektoriaus organizacijų labui formuoti ir skatinti tinklų ir informacijos saugumo kultūrą visuomenėje ir taip prisidėti prie vidaus rinkos sukūrimo ir tinkamo veikimo.
2. Agentūros tikslai ir užduotys nedaro poveikio valstybių narių kompetencijai tinklų ir informacijos saugumo srityje ir bet kuriuo atveju nedaro poveikio veiklai, susijusiai su visuomenės saugumu, gynyba, nacionaliniu saugumu (įskaitant valstybės ekonominę gerovę, kai klausimai yra susiję su nacionalinio saugumo reikalais), ir valstybės veiklai baudžiamosios teisės srityse.
3. Šiame reglamente „tinklų ir informacijos saugumas“ - tinklų arba informacinės sistemos pajėgumas tam tikru patikimumo lygiu išlikti atspariems nuo atsitiktinių įvykių ar neteisėtų arba tyčinių veiksmų, kurie kelia pavojų išsaugotų arba perduotų duomenų bei susijusių siūlomų ar per tuos tinklus arba sistemas gaunamų paslaugų prieinamumui, autentiškumui, vientisumui ir slaptumui.
2 straipsnis
Tikslai
1. Agentūra vysto ir išlaiko aukšto lygio ekspertines žinias.
2. Agentūra padeda Sąjungos institucijoms, įstaigoms, tarnyboms ir agentūroms vystyti tinklų ir informacijos saugumo politiką.
3. Agentūra padeda Sąjungos institucijoms, įstaigoms, tarnyboms ir agentūroms ir valstybėms narėms įgyvendinti politiką, būtiną įgyvendinti tinklų ir informacijos saugumo teisinius ir norminius reikalavimus, nustatytus esamuose ir būsimuose Sąjungos teisės aktuose, ir taip padeda užtikrinti tinkamą vidaus rinkos veikimą.
4. Agentūra padeda Sąjungai ir valstybėms narėms didinti ir stiprinti savo pajėgumus ir parengtį užkirsti kelią tinklų ir informacijos saugumo problemoms ir incidentams, juos nustatyti ir į juos reaguoti.
5. Agentūra naudojasi savo ekspertinėmis žiniomis siekdama skatinti platų subjektų iš viešojo ir privačiojo sektorių bendradarbiavimą.
3 straipsnis
Užduotys
1. Siekdama 1 straipsnyje nustatyto tikslo ir kad pasiektų 2 straipsnyje nustatytus tikslus bei laikydamasi 1 straipsnio 2 dalies, agentūra vykdo šias užduotis:
a)
remia Sąjungos politikos ir teisės plėtojimą:
i)
padėdama ir konsultuodama visais klausimais, susijusiais su Sąjungos tinklų ir informacijos saugumo politika ir teise;
ii)
atlikdama parengiamąjį darbą, teikdama patarimus ir rengdama analizes Sąjungos tinklų ir informacijos saugumo politikos ir teisės plėtojimo ir atnaujinimo klausimais;
iii)
analizuodama viešai prieinamas tinklų ir informacijos saugumo strategijas ir skatindama jas skelbti;
b)
padeda ugdyti pajėgumus:
i)
remdama valstybių narių pastangas - jų prašymu - kurti ir tobulinti prevencijos, nustatymo, analizės ir reagavimo pajėgumus, siekiant išspręsti tinklų ir informacijos saugumo problemas ir incidentus, ir teikdama joms reikiamas žinias;
ii)
skatindama savanoriškai tarpusavyje bendradarbiauti valstybes nares, taip pat Sąjungos institucijas, įstaigas, tarnybas ir agentūras bendradarbiauti su valstybėmis narėmis, joms stengiantis užkirsti kelią tarpvalstybinį poveikį darantiems tinklo ir informacijos saugumo problemoms ir incidentams, juos nustatyti ir į juos reaguoti, ir sudarydama šiam bendradarbiavimui palankias sąlygas;
iii)
padėdama Sąjungos institucijoms, įstaigoms, tarnyboms ir agentūroms plėtoti prevencijos, nustatymo, analizės ir reagavimo pajėgumus, siekiant išspręsti tinklų ir informacijos saugumo problemas ir incidentus, visų pirma remdama kompiuterinių incidentų tyrimo tarnybų (toliau - CERT) veiklą;
iv)
padėdama didinti nacionalinių/Vyriausybinių ir Sąjungos CERT pajėgumus, taip pat skatindama dialogą ir keitimąsi informacija, kad būtų užtikrinta, jog, atsižvelgdama į naujausius technikos laimėjimus, kiekviena CERT turėtų būtiniausius bendrus pajėgumus ir vykdytų veiklą vadovaudamasi geriausia praktika;
v)
padėdama organizuoti ir valdyti Sąjungos tinklų ir informacijos saugumo pratybas ir, valstybių narių prašymu, konsultuodama jas nacionalinių pratybų klausimais;
vi)
padėdama Sąjungos institucijoms, įstaigoms, tarnyboms ir agentūroms ir valstybėms narėms rinkti, analizuoti ir, laikantis valstybių narių saugumo reikalavimų, skleisti atitinkamus tinklų ir informacijos saugumo duomenis ir informaciją; ir informacijos, kurią Sąjungos institucijos, įstaigos, tarnybos ir agentūros ir valstybės narės teikia laikydamosi Sąjungos teisės nuostatų ir Sąjungos teisę atitinkančių nacionalinių nuostatų, pagrindu teikdama Sąjungos institucijoms, įstaigoms, tarnyboms ir agentūroms bei valstybėms narėms naujausią informaciją apie Sąjungos tinklų ir informacijos saugumo būklę jų labui;
vii)
padėdama kurti Sąjungos išankstinio perspėjimo mechanizmą, kuris papildytų valstybių narių mechanizmus;
viii)
siūlydama atitinkamoms viešosioms įstaigoms mokymus tinklų ir informacijos saugumo srityje, prireikus bendradarbiaudama su suinteresuotaisiais subjektais;
c)
remia savanorišką kompetentingų viešųjų įstaigų tarpusavio bendradarbiavimą, taip pat suinteresuotųjų subjektų, įskaitant Sąjungos universitetus ir mokslinių tyrimų centrus, tarpusavio bendradarbiavimą ir remia informavimo skatinimą, inter alia,:
i)
skatindama nacionalinių ir Vyriausybinių CERT arba reagavimo į kompiuterinius saugumo incidentus tarnybų (toliau - CSIRT), įskaitant Sąjungos institucijų, įstaigų, tarnybų ir agentūrų CERT, bendradarbiavimą;
ii)
skatindama geriausios praktikos kūrimą ir dalijimąsi ja siekiant pasiekti aukšto lygio tinklų ir informacijos saugumą;
iii)
palengvindama dialogą ir pastangas kurti geriausią praktiką ir ja keistis;
iv)
skatindama geriausią keitimosi informacija ir informavimo skatinimo praktiką;
v)
padėdama Sąjungos institucijoms, įstaigoms, tarnyboms ir agentūroms bei valstybėms narėms ir jų atitinkamoms įstaigoms jų prašymu organizuoti informavimo skatinimo veiklą, įskaitant skirtą individualiems naudotojams, ir kitą visuomenės informavimo veiklą, kuria būtų siekiama didinti tinklų ir informacijos saugumą ir jo matomumą teikiant geriausios praktikos pavyzdžius ir gaires;
d)
remia mokslinius tyrimus ir plėtrą bei standartizaciją:
i)
padėdama nustatyti Europos ir tarptautinius rizikos valdymo ir elektroninių produktų, tinklų ir paslaugų standartus bei jų laikytis;
ii)
konsultuodama Sąjungą ir valstybes nares dėl poreikio atlikti mokslinius tyrimus tinklų ir informacijos saugumo srityje siekiant sudaryti sąlygas veiksmingai reaguoti į esamą ir naują tinklų ir informacijos saugumo riziką bei grėsmes, įskaitant susijusias su naujomis ir kuriamomis informacijos ir komunikacijų technologijomis, bei veiksmingai taikyti rizikos prevencijos technologijas;
e)
bendradarbiauja su Sąjungos institucijomis, įstaigomis, tarnybomis ir agentūromis, įskaitant tas, kurios atsakingos už kovą su elektroniniais nusikaltimais ir už privačių bei asmens duomenų apsaugą, siekdama spręsti visuotinai svarbius klausimus, įskaitant:
i)
keisdamasi praktine patirtimi ir geriausia praktika;
ii)
teikdama patarimus dėl atitinkamų tinklų ir informacijos saugumo aspektų, kad būtų užtikrinta sąveika;
f)
padeda Sąjungai bendradarbiauti su trečiosiomis šalimis ir tarptautinėmis organizacijomis, kad būtų skatinamas tarptautinis bendradarbiavimas tinklų ir informacijos saugumo klausimais, įskaitant:
i)
prireikus, būdama stebėtoja ir padėdama organizuoti tarptautines pratybas, analizuodama tokių pratybų rezultatus ir teikdama jų ataskaitas;
ii)
sudarydama sąlygas atitinkamoms organizacijoms keistis geriausia praktika;
iii)
teikdama ekspertines žinias Sąjungos institucijoms.
2. Sąjungos institucijos, įstaigos, tarnybos ir agentūros bei valstybių narių įstaigos gali kreiptis į agentūrą dėl konsultacijos saugumo pažeidimų ar vientisumo praradimo atvejais, kurie turi didelės įtakos tinklų veikimui ir paslaugų teikimui.
3. Agentūra vykdo Sąjungos teisės aktais jai pavestas užduotis.
4. Agentūra nepriklausomai teikia savo išvadas, gaires ir konsultuoja klausimais, patenkančiais į šio reglamento taikymo sritį ir atitinkančiais jo tikslus.
2 SKIRSNIS
ORGANIZACIJA
4 straipsnis
Agentūros sudėtis
1. Agentūrą sudaro:
a)
valdančioji taryba;
b)
vykdomasis direktorius ir darbuotojai; ir
c)
nuolatinė suinteresuotųjų subjektų grupė.
2. Siekdama padėti padidinti agentūros veiklos veiksmingumą ir efektyvumą, valdančioji taryba įsteigia vykdomąją valdybą.
5 straipsnis
Valdančioji taryba
1. Valdančioji taryba apibrėžia bendrą agentūros veiklos kryptį ir užtikrina, kad agentūra veiktų pagal šiame reglamente nustatytas taisykles ir principus. Ji taip pat užtikrina, kad agentūros veikla būtų suderinama su valstybių narių ir Sąjungos lygiu vykdoma veikla.
2. Valdančioji taryba priima agentūros metinę ir daugiametę darbo programą.
3. Valdančioji taryba patvirtina metinę agentūros veiklos ataskaitą ir ne vėliau kaip kitų metų liepos 1 d. pateikia ją Europos Parlamentui, Tarybai, Komisijai ir Audito Rūmams. Metinę ataskaitą sudaro finansinės ataskaitos ir joje aprašoma, kaip agentūra pasiekė savo veiklos rodiklius. Metinė ataskaita skelbiama viešai.
4. Valdančioji taryba, atsižvelgdama į įgyvendintinų priemonių ekonominės naudos analizę, priima kovos su sukčiavimu strategiją, kuri proporcingai atitinka sukčiavimo riziką.
5. Valdančioji taryba užtikrina, kad būtų imtasi tinkamų tolesnių priemonių atsižvelgiant į Europos kovos su sukčiavimu tarnybos (OLAF) tyrimų ir įvairiose vidaus ar išorės audito ataskaitose bei vertinimuose pateiktas išvadas ir rekomendacijas.
6. Valdančioji taryba patvirtina interesų konfliktų prevencijos ir valdymo taisykles.
7. Valdančioji taryba agentūros darbuotojų atžvilgiu naudojasi įgaliojimais, kurie pagal Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatus ir kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygas (toliau - Pareigūnų tarnybos nuostatai ir Kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygos), nustatytus Reglamente (EEB, Euratomas, EAPB) Nr. 259/68 (17), atitinkamai suteikiami paskyrimų tarnybai ir darbo sutartis įgaliotai sudaryti institucijai.
Valdančioji taryba, vadovaudamasi Pareigūnų tarnybos nuostatų 110 straipsnyje nustatyta procedūra, priima Pareigūnų tarnybos nuostatų 2 straipsnio 1 dalimi ir Kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygų 6 straipsniu grindžiamą sprendimą dėl atitinkamų paskyrimų tarnybos įgaliojimų delegavimo vykdomajam direktoriui. Vykdomasis direktorius gali toliau deleguoti tuos įgaliojimus.
Išimtinėmis aplinkybėmis valdančioji taryba gali atšaukti paskyrimų tarnybos įgaliojimų delegavimą vykdomajam direktoriui ir vykdomojo direktoriaus toliau deleguotus įgaliojimus. Tokiu atveju valdančioji taryba šiuos įgaliojimus ribotam laikui gali deleguoti vienam iš savo narių arba darbuotojui, kuris nėra vykdomasis direktorius.
8. Valdančioji taryba priima atitinkamas Pareigūnų tarnybos nuostatų ir Kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygų įgyvendinimo taisykles laikydamasi Pareigūnų tarnybos nuostatų 110 straipsnyje numatytos procedūros.
9. Valdančioji taryba paskiria vykdomąjį direktorių ir gali pratęsti jo kadenciją arba pašalinti jį iš pareigų pagal šio reglamento 24 straipsnį.
10. Valdančioji taryba, pasikonsultavusi su Komisija, priima savo ir vykdomosios valdybos darbo tvarkos taisykles. Darbo tvarkos taisyklėse numatomas paspartintų sprendimų priėmimas taikant rašytinę procedūrą arba nuotolinės konferencijos būdu.
11. Pasikonsultavusi su Komisijos tarnybomis, valdančioji taryba priima agentūros vidaus veiklos taisykles. Tos taisyklės skelbiamos viešai.
12. Valdančioji taryba priima agentūrai taikomas finansines taisykles. Jos negali nukrypti nuo 2002 m. lapkričio 19 d. Komisijos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 2343/2002 dėl finansinio pagrindų reglamento, skirto įstaigoms, minėtoms Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (18) 185 straipsnyje, išskyrus atvejus, kai tokio nukrypimo konkrečiai reikia agentūros veiklai ir yra gautas išankstinis Komisijos sutikimas.
13. Pasikonsultavusi su Komisijos tarnybomis ir tinkamai informavusi Europos Parlamentą ir Tarybą, valdančioji taryba priima daugiametį darbuotojų politikos planą.
6 straipsnis
Valdančiosios tarybos sudėtis
1. Valdančiąją tarybą sudaro po vieną kiekvienos valstybės narės atstovą ir du Komisijos paskirti atstovai. Kiekvienas narys turi balsavimo teisę.
2. Kiekvienas valdančiosios tarybos narys turi pakaitinį narį, kuris atstovauja narį šiam nedalyvaujant.
3. Valdančiosios tarybos nariai ir jų pakaitiniai nariai skiriami atsižvelgiant į jų žinias apie agentūros užduotis ir tikslus ir į valdymo, administracinio darbo ir biudžeto tvarkymo įgūdžius, kurie svarbūs atliekant 5 straipsnyje išvardytas užduotis. Komisija ir valstybės narės turėtų dėti pastangas, kad apribotų savo atstovų valdančiojoje taryboje kaitą, siekiant užtikrinti tos tarybos darbo tęstinumą. Komisija ir valstybės narės siekia užtikrinti vyrų ir moterų atstovavimo pusiausvyrą valdančiojoje taryboje.
4. Valdančiosios tarybos narių ir jų pakaitinių narių kadencija - ketveri metai. Ta kadencija gali būti pratęsta.
7 straipsnis
Valdančiosios tarybos pirmininkas
1. Valdančioji taryba iš savo narių trejų metų laikotarpiui renka pirmininką ir pirmininko pavaduotoją; jie gali būti renkami ir kitai kadencijai. Pirmininko pavaduotojas ex officio pakeičia pirmininką, jei pastarasis negali vykdyti savo pareigų.
2. Pirmininkas gali būti pakviestas padaryti pareiškimą atitinkamame (-uose) Europos Parlamento komitete (-uose) ir atsakyti į Parlamento narių klausimus.
8 straipsnis
Posėdžiai
1. Valdančiosios tarybos posėdžius rengia jos pirmininkas.
2. Į eilinį posėdį valdančioji taryba renkasi bent kartą per metus. Pirmininko arba ne mažiau kaip trečdalio valdančiosios tarybos narių prašymu, gali būti rengiami neeiliniai posėdžiai.
3. Valdančiosios tarybos posėdžiuose vykdomasis direktorius dalyvauja be balsavimo teisės.
9 straipsnis
Balsavimas
1. Valdančioji taryba sprendimus priima absoliučia savo narių balsų dauguma.
2. Dviejų trečdalių valdančiosios tarybos narių dauguma būtina valdančiosios tarybos darbo tvarkos taisyklėms, agentūros vidaus veiklos taisyklėms, biudžetui, metinei ir daugiametei veiklos programai priimti, vykdomajam direktoriui paskirti, jo kadencijai pratęsti arba jam atleisti ir valdančiosios tarybos pirmininkui paskirti.
10 straipsnis
Vykdomoji valdyba
1. Valdančiajai tarybai padeda vykdomoji valdyba.
2. Vykdomoji valdyba rengia tik su administraciniais ir biudžeto klausimais susijusius sprendimus, kuriuos priima valdančioji taryba.
Kartu su valdančiąja taryba ji užtikrina, kad būtų imtasi tinkamų tolesnių priemonių atsižvelgiant į OLAF tyrimų ir įvairiose vidaus ar išorės audito ataskaitose bei vertinimuose pateiktas išvadas ir rekomendacijas.
Nedarant poveikio 11 straipsnyje nustatytoms vykdomojo direktoriaus pareigoms, vykdomoji valdyba padeda ir pataria vykdomajam direktoriui kaip įgyvendinti valdančiosios tarybos sprendimus, susijusius su administraciniais ir biudžeto klausimais.
3. Vykdomąją valdybą sudaro penki nariai, paskirti iš valdančiosios tarybos narių: vienas iš jų - valdančiosios tarybos pirmininkas, kuris taip pat gali būti vykdomosios valdybos pirmininkas, ir vienas Komisijos atstovas.
4. Vykdomosios valdybos narių kadencija yra tokia pati, kaip ir valdančiosios tarybos narių, kaip nustatyta 6 straipsnio 4 dalyje.
5. Vykdomoji valdyba posėdžiauja bent kartą kas tris mėnesius. Vykdomosios valdybos narių prašymu, jos pirmininkas rengia papildomus posėdžius.
11 straipsnis
Vykdomojo direktoriaus pareigos
1. Agentūrai vadovauja vykdomasis direktorius; vykdydamas savo pareigas jis yra nepriklausomas.
2. Vykdomasis direktorius atsako už:
a)
kasdienį agentūros administravimą;
b)
valdančiosios tarybos priimtų sprendimų įgyvendinimą;
c)
metinės veiklos programos ir daugiametės veiklos programos rengimą pasikonsultavus su valdančiąja taryba ir jų pateikimą, pasikonsultavus su Komisija, valdančiajai tarybai;
d)
metinės veiklos programos ir daugiametės veiklos programos įgyvendinimą ir ataskaitų apie įgyvendinimą teikimą valdančiajai tarybai;
e)
agentūros veiklos metinės ataskaitos rengimą ir jos pateikimą valdančiajai tarybai patvirtinti;
f)
tolesnių veiksmų plano rengimą atsižvelgiant į retrospektyvių įvertinimų išvadas ir ataskaitų apie pažangą teikimą Komisijai kas dvejus metus;
g)
Sąjungos finansinių interesų gynimą taikant prevencines kovos su sukčiavimu, korupcija ir bet kokia kita neteisėta veikla priemones, vykdant veiksmingus patikrinimus ir, nustačius pažeidimų, susigrąžinant neteisingai išmokėtas sumas bei prireikus taikant veiksmingas, proporcingas ir atgrasomąsias administracines ir finansines nuobaudas;
h)
agentūros kovos su sukčiavimu strategijos rengimą ir jos pateikimą valdančiajai tarybai patvirtinti;
i)
užtikrinimą, kad savo veiklą agentūra vykdytų pagal jos paslaugų naudotojų reikalavimus, visų pirma atsižvelgiant į teikiamų paslaugų pakankamumą;
j)
kontaktų su Sąjungos institucijomis, įstaigomis, tarnybomis ir agentūromis plėtrą ir palaikymą;
k)
kontaktų su verslo bendruomene ir vartotojų organizacijomis plėtrą ir palaikymą, kad būtų užtikrintas nuolatinis dialogas su atitinkamais suinteresuotaisiais subjektais;
l)
kitas šiuo reglamentu vykdomajam direktoriui priskirtas užduotis.
3. Prireikus ir atsižvelgdamas į agentūros tikslus ir užduotis, vykdomasis direktorius gali įsteigti ekspertų, įskaitant ekspertus iš valstybių narių kompetentingų valdžios institucijų, ad hoc darbo grupes. Valdančiajai tarybai pranešama iš anksto. Ad hoc darbo grupių kūrimo, vykdomojo direktoriaus vykdomo ekspertų paskyrimo ir šių grupių veiklos taisyklės išsamiai išdėstomos agentūros vidaus veiklos taisyklėse.
4. Prireikus vykdomasis direktorius valdančiajai tarybai ir vykdomajai valdybai skiria administracijos pagalbinių darbuotojų ir kitų išteklių.
12 straipsnis
Nuolatinė suinteresuotųjų subjektų grupė
1. Valdančioji taryba, vykdomojo direktoriaus siūlymu, įsteigia nuolatinę suinteresuotųjų subjektų grupę, sudarytą iš pripažintų specialistų, atstovaujančių atitinkamiems suinteresuotiesiems subjektams, pavyzdžiui, IRT sektoriui, visuomenei prieinamų elektroninių ryšių tinklų ar paslaugų teikėjams, vartotojų grupėms, moksliniams tinklų ir informacijos saugumo ekspertams, ir nacionalinių reguliavimo institucijų, apie kurias pranešta pagal Direktyvą 2002/21/EB, bei teisėsaugos ir privatumo apsaugos institucijų atstovų.
2. Agentūros vidaus veiklos taisyklėse nustatomos ir viešai paskelbiamos procedūros, visų pirma, susijusios su nuolatinės suinteresuotųjų subjektų grupės narių skaičiumi, sudėtimi, valdančiosios tarybos vykdomu narių paskyrimu, vykdomojo direktoriaus pasiūlymu ir grupės veikla.
3. Nuolatinei suinteresuotųjų subjektų grupei pirmininkauja vykdomasis direktorius arba kitas vykdomojo direktoriaus kiekvienam atvejui atskirai paskirtas asmuo.
4. Nuolatinės suinteresuotųjų subjektų grupės narių kadencija - dveji su puse metų. Valdančiosios tarybos nariai negali būti nuolatinės suinteresuotųjų subjektų grupės nariais. Komisijos ir valstybių narių ekspertai turi teisę dalyvauti nuolatinės suinteresuotųjų subjektų grupės posėdžiuose ir jos veikloje. Kitų įstaigų, kurias vykdomasis direktorius laiko svarbiomis, atstovai, kurie nėra nuolatinės suinteresuotųjų subjektų grupės nariai, gali būti kviečiami dalyvauti nuolatinės suinteresuotųjų subjektų grupės posėdžiuose ir jos veikloje.
5. Nuolatinė suinteresuotųjų subjektų grupė pataria agentūrai jos veiklos klausimais. Ji, visų pirma, pataria vykdomajam direktoriui dėl agentūros veiklos programos pasiūlymo rengimo ir dėl to, kaip užtikrinti ryšius su atitinkamais suinteresuotaisiais subjektais visais su veiklos programa susijusiais klausimais.
3 SKIRSNIS
VEIKLA
13 straipsnis
Veiklos programa
1. Vykdydama savo veiklą agentūra laikosi savo metinės ir daugiametės veiklos programos, kurioje numatyta visa jos planuojama veikla.
2. Veiklos programoje pateikiami specialiai pritaikyti veiklos rodikliai, pagal kuriuos galima veiksmingai įvertinti rezultatus, gautus siekiant tikslų.
3. Vykdomasis direktorius atsako už tai, kad pasitarus su Komisijos tarnybomis būtų parengtas agentūros veiklos programos projektas. Ne vėliau kaip kiekvienų metų kovo 15 d. vykdomasis direktorius valdančiajai tarybai pateikia kitų metų veiklos programos projektą.
4. Ne vėliau kaip kiekvienų metų lapkričio 30 d. valdančioji taryba, gavusi Komisijos nuomonę, priima kitų metų agentūros veiklos programą. Veiklos programoje pateikiamos daugiametės prognozės. Valdančioji taryba užtikrina, kad veiklos programa atitiktų agentūros tikslus ir Sąjungos teisėkūros ir politikos prioritetus tinklų ir informacijos saugumo srityje.
5. Veiklos programa sudaroma pagal veikla grindžiamo valdymo principą. Veiklos programa atitinka agentūros pajamų ir išlaidų sąmatą ir agentūros tų pačių finansinių metų biudžetą.
6. Valdančiajai tarybai priėmus veiklos programą, vykdomasis direktorius ją nusiunčia Europos Parlamentui, Tarybai, Komisijai ir valstybėms narėms bei ją paskelbia. Europos Parlamento atitinkamam komitetui pakvietus, vykdomasis direktorius pateikia savo nuomonę ir keičiasi nuomonėmis dėl priimtos metinės veiklos programos.
14 straipsnis
Agentūrai teikiami prašymai
1. Agentūros tikslus ir užduotis atitinkantys patarimo ir pagalbos prašymai siunčiami vykdomajam direktoriui; prie jų pridedama papildoma aiškinamoji spręstino klausimo informacija. Vykdomasis direktorius valdančiajai tarybai ir vykdomajai valdybai praneša apie gautus prašymus, išteklius, kurių gali prireikti, o tinkamu laiku - apie tai, kokių tolesnių priemonių imtasi dėl prašymų. Jei agentūra atsisako priimti prašymą, atsisakymas pagrindžiamas.
2. 1 dalyje nurodytus prašymus gali pateikti:
a)
Europos Parlamentas;
b)
Taryba;
c)
Komisija;
d)
bet kuri valstybės narės paskirta kompetentinga įstaiga, kaip antai nacionalinė reguliavimo institucija, kaip apibrėžta Direktyvos 2002/21/EB 2 straipsnyje.
3. Praktinę 1 ir 2 dalių taikymo tvarką, visų pirma, prašymo pateikimo, jo nagrinėjimo pirmenybės, tolesnių priemonių ir valdančiosios tarybos bei vykdomosios valdybos informavimo apie agentūrai pateiktus prašymus tvarką, nustato valdančioji taryba agentūros vidaus veiklos taisyklėse.
15 straipsnis
Interesų deklaravimas
1. Kiekvienas valdančiosios tarybos narys, vykdomasis direktorius ir valstybių narių laikinai deleguotieji pareigūnai pateikia įsipareigojimų deklaraciją ir deklaraciją, iš kurios būtų aišku, kad jie neturi jokių arba turi tiesioginių arba netiesioginių interesų, kurie galėtų neigiamai paveikti jų nepriklausomumą. Deklaracijos turi būti tikslios ir išsamios, pateikiamos kasmet raštu ir, esant būtinybei, atnaujinamos.
2. Kiekvienas valdančiosios tarybos narys, vykdomasis direktorius ir ad hoc darbo grupėse dalyvaujantys išorės ekspertai ne vėliau kaip kiekvieno posėdžio pradžioje tiksliai ir išsamiai deklaruoja visus su darbotvarkėje numatytais klausimais susijusius interesus, kurie galėtų neigiamai paveikti jų nepriklausomumą, ir nedalyvauja diskusijose bei balsavime dėl tokių klausimų.
3. Agentūra savo vidaus veiklos taisyklėse nustato praktines priemones 1 ir 2 dalyse nurodyto interesų deklaravimo taisyklėms įgyvendinti.
16 straipsnis
Skaidrumas
1. Agentūra užtikrina, kad jos veikla būtų itin skaidri ir vykdoma pagal 17 ir 18 straipsnius.
2. Agentūra užtikrina, kad visuomenė ir suinteresuotosios šalys gautų tinkamą, objektyvią, patikimą ir lengvai prieinamą informaciją, ypač kai ji susijusi su agentūros veiklos rezultatais. Ji taip pat viešai skelbia pagal 15 straipsnį pateiktas interesų deklaracijas.
3. Valdančioji taryba, vadovaudamasi vykdomojo direktoriaus siūlymu, gali leisti suinteresuotosioms šalims stebėti, kaip vykdoma tam tikra agentūros veikla.
4. Agentūra savo vidaus veiklos tvarkos taisyklėse nustato praktines priemones 1 ir 2 dalyse nurodytoms skaidrumo taisyklėms įgyvendinti.
17 straipsnis
Konfidencialumas
1. Nedarant poveikio 18 straipsniui, agentūra neatskleidžia trečiosioms šalims informacijos, kurią ji tvarko arba gauna ir kurią pateiktame pagrįstame prašyme prašoma laikyti visiškai ar iš dalies konfidencialia.
2. Valdančiosios tarybos nariams, vykdomajam direktoriui, nuolatinės suinteresuotųjų subjektų grupės nariams, ad hoc darbo grupėse dalyvaujantiems išorės ekspertams ir agentūros darbuotojams, įskaitant valstybių narių laikinai deleguotuosius pareigūnus, taikomi konfidencialumo reikalavimai pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau - SESV) 339 straipsnį, net jiems nustojus eiti savo pareigas.
3. Agentūra savo vidaus veiklos taisyklėse nustato praktines priemones 1 ir 2 dalyse nurodytoms konfidencialumo taisyklėms įgyvendinti.
4. Jei to reikia agentūros užduotims vykdyti, valdančioji taryba nusprendžia leisti agentūrai tvarkyti įslaptintą informaciją. Tokiu atveju valdančioji taryba priima su Komisijos tarnybomis suderintas vidaus veiklos taisykles, kaip taikyti 2001 m. lapkričio 29 d. Komisijos sprendime 2001/844/EB, EAPB, Euratomas, iš dalies keičiančiame jos darbo tvarkos taisykles (19), nustatytus saugumo principus. Tos taisyklės apima, inter alia, įslaptintos informacijos tvarkymo ir saugojimo bei keitimosi ja nuostatas.
18 straipsnis
Galimybė susipažinti su dokumentais
1. Agentūros saugomiems dokumentams taikomas Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001.
2. Valdančioji taryba per šešis mėnesius nuo agentūros įsteigimo patvirtina Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 įgyvendinimo priemones.
3. Sprendimai, kuriuos priima agentūra pagal Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 8 straipsnį, gali tapti skundo ombudsmenui pagal SESV 228 straipsnį ar Europos Sąjungos Teisingumo Teisme pareikšto ieškinio dalyku pagal SESV 263 straipsnį.
4 SKIRSNIS
FINANSINĖS NUOSTATOS
19 straipsnis
Biudžeto priėmimas
1. Agentūros pajamas sudaro įnašas iš Sąjungos biudžeto, agentūros veikloje dalyvaujančių trečiųjų šalių įnašai, kaip numatyta 30 straipsnyje, ir savanoriški valstybių narių įnašai pinigais arba natūra. Savanoriškus įnašus teikiančios valstybės narės dėl to negali reikalauti jokių ypatingų teisių ar paslaugų.
2. Agentūros išlaidas sudaro darbuotojų, administracinės ir techninės pagalbos, infrastruktūros ir veiklos išlaidos, taip pat išlaidos, atsirandančios dėl sutarčių, sudarytų su trečiosiomis šalimis.
3. Kasmet ne vėliau kaip kovo 1 d. vykdomasis direktorius parengia agentūros ateinančių finansinių metų pajamų ir išlaidų sąmatos projektą ir perduoda jį valdančiajai tarybai kartu su etatų plano projektu.
4. Pajamos ir išlaidos turi būti subalansuotos.
5. Valdančioji taryba, vadovaudamasi vykdomojo direktoriaus sudarytu pajamų ir išlaidų sąmatos projektu, kasmet parengia agentūros ateinančių finansinių metų pajamų ir išlaidų sąmatą.
6. Tą sąmatą, į kurią taip pat įtraukiamas etatų plano projektas ir veiklos programos projektas, valdančioji taryba ne vėliau kaip kiekvienų metų kovo 31 d. nusiunčia Komisijai ir trečiosioms šalims, su kuriomis Sąjunga yra sudariusi susitarimus pagal 30 straipsnį.
7. Komisija tą sąmatą ir Sąjungos bendrojo biudžeto projektą perduoda Europos Parlamentui ir Tarybai.
8. Pagal tą sąmatą Komisija į Sąjungos biudžeto projektą įtraukia, jos manymu, etatų planui būtinų lėšų sąmatas ir subsidijų iš bendrojo biudžeto, kurį ji pagal SESV 314 straipsnį pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai, sumą.
9. Europos Parlamentas ir Taryba tvirtina agentūrai skirtų subsidijų asignavimus.
10. Europos Parlamentas ir Taryba tvirtina agentūros etatų planą.
11. Valdančioji taryba agentūros biudžetą priima kartu su veiklos programa. Jis tampa galutiniu galutinai priėmus Sąjungos bendrąjį biudžetą. Prireikus valdančioji taryba tikslina agentūros biudžetą ir veiklos programą pagal Sąjungos bendrąjį biudžetą. Valdančioji taryba nedelsdama pateikia biudžetą Europos Parlamentui, Tarybai ir Komisijai.
20 straipsnis
Kova su sukčiavimu
1. Siekiant sudaryti palankias sąlygas kovoti su sukčiavimu, korupcija ir kita neteisėta veikla pagal Reglamentą (EB) Nr. 1073/1999 (20), agentūra per šešis mėnesius nuo jos veiklos pradžios dienos prisijungia prie 1999 m. gegužės 25 d. Tarpinstitucinio susitarimo dėl Europos kovos su sukčiavimu tarnybos (OLAF) atliekamų vidaus tyrimų (21) ir priima visiems agentūros darbuotojams taikomas tinkamas nuostatas naudodamasi to susitarimo priede nustatytu modeliu.
2. Audito Rūmai turi įgaliojimus atlikti visų dotacijų gavėjų, rangovų ir subrangovų, kurie iš agentūros yra gavę Sąjungos lėšų, auditą remdamiesi dokumentais ir auditą vietoje.
3. OLAF gali atlikti tyrimus, įskaitant patikrinimus ir inspektavimus vietoje, laikydamasi Reglamento (EB) Nr. 1073/1999 ir 1996 m. lapkričio 11 d. Tarybos reglamento (Euratomas, EB) Nr. 2185/96 dėl Komisijos atliekamų patikrinimų ir inspektavimų vietoje siekiant apsaugoti Europos Bendrijų finansinius interesus nuo sukčiavimo ir kitų pažeidimų (22) nuostatų ir procedūrų, kad nustatytų sukčiavimo, korupcijos arba bet kurios kitos neteisėtos veiklos, susijusios su agentūros finansuojamomis dotacijomis ar sutartimis ir turinčios neigiamą poveikį Sąjungos finansiniams interesams, atvejus.
4. Nedarant poveikio 1, 2 ir 3 dalims, su trečiosiomis šalimis ir tarptautinėmis organizacijomis sudarytuose bendradarbiavimo susitarimuose, agentūros sutartyse, susitarimuose dėl dotacijų ir sprendimuose dėl dotacijų pateikiamos nuostatos, pagal kurias Audito Rūmams ir OLAF aiškiai suteikiami įgaliojimai atlikti tokį auditą ir tyrimus atsižvelgiant į jų atitinkamą kompetenciją.
21 straipsnis
Biudžeto įgyvendinimas
1. Už agentūros biudžeto įgyvendinimą atsako vykdomasis direktorius.
2. Komisijos vidaus auditoriaus įgaliojimai agentūros atžvilgiu yra tokie patys, kaip ir Komisijos departamentų atžvilgiu.
3. Ne vėliau kaip kovo 1 d. po kiekvienų finansinių metų (N + 1 m. kovo 1 d.) agentūros apskaitos pareigūnas Komisijos apskaitos pareigūnui nusiunčia preliminarias finansines ataskaitas kartu su tų finansinių metų biudžeto ir finansų valdymo ataskaita. Pagal Finansinio reglamento 147 straipsnį Komisijos apskaitos pareigūnas konsoliduoja preliminarias institucijų ir decentralizuotų įstaigų finansines ataskaitas.
4. Ne vėliau kaip N + 1 m. kovo 31 d. po kiekvienų finansinių metų Komisijos apskaitos pareigūnas preliminarias finansines agentūros ataskaitas kartu su tų finansinių metų biudžeto ir finansų valdymo ataskaita nusiunčia Audito Rūmams. Finansinių metų biudžeto ir finansų valdymo ataskaita taip pat nusiunčiama Europos Parlamentui ir Tarybai.
5. Gavęs Audito Rūmų pastabas dėl preliminarių finansinių agentūros ataskaitų ir laikydamasis Finansinio reglamento 148 straipsnio, vykdomasis direktorius, prisiimdamas atsakomybę, parengia galutines finansines agentūros ataskaitas ir pateikia jas valdančiajai tarybai, kad ši pareikštų nuomonę.
6. Valdančioji taryba pateikia nuomonę dėl galutinių finansinių agentūros ataskaitų.
7. Ne vėliau kaip N + 1 m. liepos 1 d. po kiekvienų finansinių metų vykdomasis direktorius galutines finansines agentūros ataskaitas, įskaitant tų finansinių metų biudžeto ir finansų valdymo ataskaitas ir Audito Rūmų pastabas, kartu su valdančiosios tarybos nuomone perduoda Europos Parlamentui, Tarybai, Komisijai ir Audito Rūmams.
8. Vykdomasis direktorius skelbia galutines finansines ataskaitas.
9. Ne vėliau kaip N + 1 m. rugsėjo 30 d. vykdomasis direktorius išsiunčia Audito Rūmams atsakymą dėl jų pateiktų pastabų ir taip pat jis išsiunčia to atsakymo kopiją valdančiajai tarybai.
10. Europos Parlamento prašymu vykdomasis direktorius jam pateikia visą informaciją, kurios reikia sklandžiai sprendimo dėl atitinkamų finansinių metų biudžeto įvykdymo priėmimo procedūrai pagal Finansinio reglamento 165 straipsnio 3 dalį.
11. Europos Parlamentas, remdamasis Tarybos rekomendacija, anksčiau kaip N + 2 metų gegužės 15 d. vykdomajam direktoriui pateikia N metų biudžeto įvykdymo patvirtinimo sprendimą.
5 SKIRSNIS
DARBUOTOJAI
22 straipsnis
Bendrosios nuostatos
Agentūros darbuotojams taikomi Pareigūnų tarnybos nuostatai ir Kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygos ir Sąjungos institucijų tarpusavio susitarimu priimtos Pareigūnų tarnybos nuostatų įgyvendinimo taisyklės.
23 straipsnis
Privilegijos ir imunitetas
Agentūrai ir jos darbuotojams taikomas prie Europos Sąjungos sutarties ir SESV pridėtas Protokolas Nr. 7 dėl Europos Sąjungos privilegijų ir imunitetų.
24 straipsnis
Vykdomasis direktorius
1. Remiantis Kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygų 2 straipsnio a punktu vykdomasis direktorius įdarbinamas kaip agentūros laikinai priimtas tarnautojas.
2. Vykdomąjį direktorių iš Komisijos pasiūlytų kandidatų sąrašo skiria valdančioji taryba, laikydamasi atviros ir skaidrios atrankos procedūros.
Sudarant sutartį su vykdomuoju direktoriumi, agentūrai atstovauja valdančiosios tarybos pirmininkas.
Prieš paskyrimą valdančiosios tarybos atrinktas kandidatas pakviečiamas padaryti pranešimą atitinkamame Europos Parlamento komitete ir atsakyti į Parlamento narių klausimus.
3. Vykdomasis direktorius skiriamas penkerių metų kadencijai. To laikotarpio pabaigoje Komisija atlieka vertinimą, kuriame atsižvelgiama į vykdomojo direktoriaus veiklos vertinimą ir būsimas agentūros užduotis ir iššūkius.
4. Remdamasi Komisijos pasiūlymu, kuriame atsižvelgiama į 3 dalyje nurodytą vertinimą, ir gavusi Europos Parlamento nuomonę, valdančioji taryba gali vieną kartą pratęsti vykdomojo direktoriaus kadenciją ne daugiau kaip penkeriems metams.
5. Apie ketinimą pratęsti vykdomojo direktoriaus kadenciją valdančioji taryba informuoja Europos Parlamentą. Per tris mėnesius iki tokio kadencijos pratęsimo vykdomasis direktorius, jei jo paprašoma, padaro pranešimą atitinkamame Europos Parlamento komitete ir atsako į Parlamento narių klausimus.
6. Vykdomasis direktorius, kurio kadencija buvo pratęsta, negali dalyvauti kitoje atrankos į tą pačią pareigybę procedūroje.
7. Vykdomasis direktorius gali būti pašalintas iš pareigų tik valdančiosios tarybos sprendimu.
25 straipsnis
Deleguotieji nacionaliniai ekspertai ir kiti darbuotojai
1. Agentūra gali naudotis deleguotųjų nacionalinių ekspertų ar kitų darbuotojų, neįdarbintų agentūroje, paslaugomis. Tokiems darbuotojams netaikomi Pareigūnų tarnybos nuostatai ir Kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygos.
2. Valdančioji taryba priima sprendimą, kuriuo nustato nacionalinių ekspertų delegavimo į agentūrą taisykles.
6 SKIRSNIS
BENDROSIOS NUOSTATOS
26 straipsnis
Teisinis statusas
1. Agentūra yra Sąjungos įstaiga. Ji turi juridinio asmens statusą.
2. Kiekvienoje valstybėje narėje agentūrai suteikiamas pagal jų teisės aktus juridiniams asmenims taikomas didžiausias teisnumas. Visų pirma, agentūra gali įsigyti kilnojamojo ir nekilnojamojo turto ir juo disponuoti, taip pat būti teismo proceso šalimi.
3. Agentūrai atstovauja jos vykdomasis direktorius.
4. Siekiant pagerinti agentūros veiklos veiksmingumą, Atėnų didmiesčio zonoje įsteigiamas ir vykdo veiklą agentūros filialas.
27 straipsnis
Atsakomybė
1. Agentūros sutartinė atsakomybė reglamentuojama aptariamai sutarčiai taikytina teise.
Europos Sąjungos Teisingumo Teismas turi jurisdikciją priimti sprendimus pagal bet kurią agentūros sudarytos sutarties arbitražinę išlygą.
2. Nesutartinės atsakomybės atveju agentūra pagal bendrus valstybių narių teisės aktams būdingus principus atlygina žalą, kurią vykdydama savo pareigas sukelia ji pati arba jos tarnautojai.
Europos Sąjungos Teisingumo Teismas turi jurisdikciją spręsti ginčus dėl tokios žalos atlyginimo.
3. Asmeninę tarnautojų atsakomybę agentūros atžvilgiu reguliuoja atitinkamos agentūros darbuotojams taikomos atitinkamos nuostatos.
28 straipsnis
Kalbos
1. Agentūrai taikomas 1958 m. balandžio 15 d. Reglamentas Nr. 1, nustatantis kalbas, kurios turi būti vartojamos Europos ekonominėje bendrijoje (23). Valstybės narės ir kitos jų paskirtos įstaigos į agentūrą gali kreiptis ir atsakymą gauti jų pasirinkta Sąjungos institucijų oficialiąja kalba.
2. Agentūros veiklai būtinas vertimo paslaugas teikia Europos Sąjungos įstaigų vertimo centras.
29 straipsnis
Asmens duomenų apsauga
1. Tvarkydama asmens duomenis, visų pirma vykdydama savo užduotis, agentūra laikosi asmens duomenų apsaugos principų ir jai taikomos Reglamento (EB) Nr. 45/2001 nuostatos.
2. Valdančioji taryba priima Reglamento (EB) Nr. 45/2001 24 straipsnio 8 dalyje nurodytas įgyvendinimo priemones. Valdančioji taryba gali priimti papildomas priemones, kurių reikia, kad agentūra taikytų Reglamentą (EB) Nr. 45/2001.
30 straipsnis
Trečiųjų šalių dalyvavimas
1. Agentūros veikloje gali dalyvauti trečiosios šalys, sudariusios susitarimus su Europos Sąjunga, kuriais remdamosi jos priėmė ir taikė šiame reglamente apibrėžtos srities Sąjungos teisės aktus.
2. Pagal atitinkamas tų susitarimų nuostatas susitariama ir nurodoma, visų pirma, tų šalių dalyvavimo agentūros veikloje pobūdis, mastas ir būdai, įskaitant nuostatas, susijusias su dalyvavimu agentūros įgyvendinamose iniciatyvose ir finansiniuose įnašuose bei darbuotojų suteikimu.
31 straipsnis
Saugumo taisyklės dėl įslaptintos informacijos apsaugos
Agentūra taiko Sprendime 2001/844/EB, EAPB, Euratomas nustatytų Komisijos saugumo taisyklių dėl Europos Sąjungos įslaptintos informacijos (ESĮI) ir neskelbtinos neįslaptintos informacijos apsaugos saugumo principus. Tai apima, inter alia, tokios informacijos tvarkymo ir saugojimo bei keitimosi ja nuostatas.
7 SKIRSNIS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
32 straipsnis
Vertinimas ir peržiūra
1. Ne vėliau kaip 2018 m. birželio 20 d. Komisija paveda atlikti vertinimą, kad visų pirma būtų įvertintas agentūros ir jos darbo metodų poveikis, veiksmingumas ir naudingumas. Atliekant vertinimą taip pat nagrinėjama, ar reikia keisti agentūros įgaliojimus ir kokios būtų tokio keitimo finansinės pasekmės.
2. Atliekant 1 dalyje nurodytą vertinimą atsižvelgiama į grįžtamąją informaciją, pateiktą agentūrai reaguojant į jos veiklą.
3. Komisija vertinimo ataskaitą kartu su savo išvadomis perduoda Europos Parlamentui, Tarybai ir valdančiajai tarybai. Vertinimo rezultatai viešai paskelbiami.
4. Atliekant vertinimą taip pat įvertinami agentūros pasiekti rezultatai atsižvelgiant į jos tikslus, įgaliojimus ir užduotis. Jei Komisija mano, kad, atsižvelgiant į agentūros tikslus, įgaliojimus ir užduotis, tolesnis agentūros darbas pagrįstas, ji gali siūlyti pratęsti 36 straipsnyje nustatytą agentūros įgaliojimų trukmę.
33 straipsnis
Bendradarbiavimas su priimančiąja valstybe nare
Agentūrą priimančioji valstybė narė sudaro geriausias įmanomas sąlygas, kad būtų užtikrintas tinkamas agentūros veikimas, įskaitant vietos prieinamumą, tinkamas galimybes mokytis darbuotojų vaikams, tinkamas galimybes įsidarbinti, naudotis socialinės apsaugos ir medicininės priežiūros paslaugomis vaikams ir sutuoktiniams.
34 straipsnis
Administracinė kontrolė
Agentūros veiklą pagal SESV 228 straipsnį prižiūri ombudsmenas.
35 straipsnis
Panaikinimas ir tęstinumas
1. Reglamentas (EB) Nr. 460/2004 panaikinamas.
Nuorodos į Reglamentą (EB) Nr. 460/2004 ir į Europos tinklų ir informacijos apsaugos agentūrą (ENISA) laikomos nuorodomis į šį reglamentą ir agentūrą.
2. Agentūra perima visą Reglamentu (EB) Nr. 460/2004 įsteigtos agentūros nuosavybę, susitarimus, teisinius įsipareigojimus, darbo sutartis, finansinius įsipareigojimus ir atsakomybę.
36 straipsnis
Trukmė
Agentūra įsteigiama septynerių metų laikotarpiui nuo 2013 m. birželio 19 d.
37 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dienos.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Strasbūre 2013 m. gegužės 21 d.