РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 391/2013 НА КОМИСИЯТА
от 3 май 2013 година
за установяване на обща схема за таксуване на аеронавигационното обслужване
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 550/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 10 март 2004 г. за осигуряването на аеронавигационно обслужване в единното европейско небе (1), изменен с Регламент (ЕО) № 1070/2009 (Регламент за осигуряване на обслужване) (2), и по-специално член 15, параграф 4 от него,
като има предвид, че:
(1)
Съгласно Регламент (ЕО) № 550/2004 от Комисията се изисква да създаде обща схема за таксуване на аеронавигационното обслужване, която ще направи възможно неговото еднакво прилагане в рамките на единното европейско небе.
(2)
Разработването на обща схема за таксуване на аеронавигационното обслужване, предоставяно във всички фази на полета, е от изключително значение за осъществяването на инициативата за единно европейско небе. Тази система следва да спомогне за увеличаване на прозрачността по отношение на определянето, налагането и принудителното прилагане на такси за ползвателите на въздушното пространство. Системата следва да допринесе също за безопасното, разходоефективно и ефективно предоставяне на аеронавигационно обслужване на ползвателите, чрез което се финансира системата и се насърчава предлагането на интегрирано обслужване.
(3)
Общата схема за таксуване следва да бъде неразделна част от усилията за постигане на целите на схемата за ефективността, създадена съгласно член 11 от Регламент (ЕО) № 549/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 10 март 2004 г. за определяне на рамката за създаването на Единно европейско небе (3), изменен с Регламент (ЕО) № 1070/2009 (Рамковият регламент) и Регламент за изпълнение (ЕС) № 390/2013 от 3 май 2013 г. за определяне на схема за ефективност на аеронавигационното обслужване и мрежовите функции (4).
(4)
В съответствие с общата цел за подобряване на ефективността на аеронавигационното обслужване, чрез схемата за таксуване следва да се насърчава разходната и оперативната ефективност и да се осигури създаването на схеми за насърчаване на доставчиците на аеронавигационно обслужване, които подпомагат подобряването на аеронавигационното обслужване, включително поделянето на риска, свързан с въздушното движение.
(5)
Общата схема за таксуване следва да е в съответствие със системата за пътни такси на Евроконтрол и член 15 от Чикагската конвенция за международното гражданско въздухоплаване от 1944 г. („Чикагската конвенция“) на ИКАО.
(6)
Общата схема за таксуване следва да позволява оптимално използване на въздушното пространство, като се отчитат потоците въздушно движение, по-специално в рамките на функционалните блокове въздушно пространство, както е определено в съответствие с член 9а от Регламент (ЕО) № 550/2004.
(7)
Основен принцип на общата схема за таксуване е наличието на пълна и прозрачна информация за разходната база, която се предоставя своевременно на представителите на ползвателите на въздушното пространство и на компетентните органи.
(8)
Когато е установено, че терминалното аеронавигационно обслужване и/или обслужването в областите КНО, МЕТ и АИО се предоставя при пазарни условия, държавите членки следва да имат право да не изчисляват установени разходи и терминални такси, да не задават таксови единици за терминално обслужване и/или да не въвеждат финансови стимули за тези услуги.
(9)
Поради променящата се същност на експлоатацията на летищата, може да се наложи зоните за събиране на терминални такси да бъдат променени в рамките на даден референтен период.
(10)
Въвеждането на нови технологии и процедури и на свързаните с тях бизнесмодели с цел да се стимулира интегрираното обслужване, следва да доведе до значително намаляване на разходите в полза на ползвателите. За да станат възможни тези бъдещи намаления на разходите, доставчиците на аеронавигационно обслужване ще трябва да направят инвестиции за преструктуриране, с цел да подобрят своята стопанска дейност, които те ще могат да си възстановят, ако докажат наличието на нетни ползи за ползвателите.
(11)
Механизмите за насърчаване на по-добри резултати следва да са съобразени с необходимостта от възнаграждаване или санкциониране на действителните резултати, съотнесени към равнищата на ефективност, очакваните при приемането на плана за ефективност.
(12)
За да се ускори прилагането на технологиите SESAR, инвестициите в нови системи за УВД, както и средствата, инвестирани за основно модернизиране на съществуващи системи за УВД, които влияят върху нивото на ефективност на европейската мрежа за УВД, следва да могат да се възстановяват от такси за ползвателите на инфраструктурата, ако те са в съответствие с изпълнението на Европейския генерален план за УВД, по-конкретно чрез съвместни проекти, както е посочено в член 15а, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 550/2004. Освен това държавите членки следва да могат да модулират таксите за аеронавигационно обслужване, с цел да насърчават оборудването на въздухоплавателните средства със системи, включени в съвместни проекти.
(13)
За да повишат ефикасността на аеронавигационното обслужване и да насърчат неговото по-добро използване, държавите членки следва да могат да модулират такси, отчитайки степента на натоварване на мрежата в дадена зона или по даден маршрут в даден момент.
(14)
Нивото на таксите, наложени по-специално на леки въздухоплавателни средства, следва да не възпрепятства използването на съоръженията и обслужването, необходими за безопасността, или въвеждането на нови техники и процедури.
(15)
Държавите членки следва да могат да определят своите таксови единици колективно, по-специално когато зоните за събиране на такси се простират във въздушното пространство на повече от една държава членка или когато те участват в система за съвместно събиране на маршрутни такси.
(16)
С цел да се подобри ефикасността на общата схема за таксуване и да се намали административното и счетоводното натоварване, в рамките на съвместна система за събиране на пътни такси държавите членки следва да могат да събират маршрутните такси колективно под формата на единна такса за полет.
(17)
Следва да се укрепят правните средства, за да се гарантира своевременното и пълно заплащане на аеронавигационните такси от ползвателите на аеронавигационното обслужване.
(18)
Таксите, налагани на ползвателите на въздушното пространство, следва да се определят и прилагат по справедлив и прозрачен начин, след консултации с представители на ползвателите. Тези такси следва да се преразглеждат редовно.
(19)
Регламент (ЕО) № 1794/2006 на Комисията от 6 декември 2006 г. за установяване на обща схема за таксуване на аеронавигационното обслужване (5), изменен с Регламент (ЕС) № 1191/2010 на Комисията от 16 декември 2010 г. (6) следва да бъде отменен, считано от 1 януари 2015 г.
(20)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета за единно небе,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет и обхват
1. С настоящия регламент се определят мерките за разработване на обща схема за таксуване на аеронавигационното обслужване.
2. Настоящият регламент се прилага за аеронавигационно обслужване, предоставяно от доставчици на аеронавигационно обслужване, определени в съответствие с член 8 от Регламент (ЕО) № 550/2004, и от доставчици на метеорологично обслужване, ако са определени в съответствие с член 9, параграф 1 от посочения регламент, за общ въздушен трафик в рамките на регионите на ИКАО Европа и Африка, където държавите членки отговарят за предоставянето на аеронавигационно обслужване. Той се прилага също така за управителния орган на мрежата, установен в съответствие с член 3 от Регламент (ЕС) № 677/2011 (7).
3. Държавите членки могат да прилагат настоящия регламент за аеронавигационно обслужване, предоставяно във въздушно пространство в други региони на ИКАО, за което те отговарят, при условие че информират за това Комисията и другите държави членки.
4. Държавите членки могат да прилагат настоящия регламент за доставчици на аеронавигационно обслужване, които са получили разрешение да предоставят аеронавигационно обслужване без сертифициране, в съответствие с член 7, параграф 5 от Регламент(ЕО) № 550/2004.
(5) Като спазват разпоредбите на член 1, параграф 4 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 390/2013, държавите членки могат да решат да не прилагат настоящия регламент за аеронавигационно обслужване на летища с по-малко от 70 000 въздушни транспортни движения годишно, извършвани по правилата за полети по прибори (ППП).
Държавите членки информират Комисията за това решение.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат определенията от член 2 от Регламент (ЕО) № 549/2004.
В допълнение се прилагат следните определения:
1)
„ползвател на аеронавигационно обслужване“ е операторът на въздухоплавателното средство по времето, когато полетът е бил изпълняван, или, ако самоличността на оператора не е известна, собственикът на въздухоплавателното средство, освен може да се докаже, че оператор по това време е било друго лице;
2)
„представител на ползвателите на въздушното пространство“ означава всяко юридическо лице или организация, което/която представлява интересите на една или няколко категории ползватели на аеронавигационно обслужване;
3)
„ППП“ означава правила за полети по прибори, както са определени в приложение 2 към Чикагската конвенция (десето издание - юли 2005 г.);
4)
„ПВП“ означава правила за визуални полети, както са определени в приложение 2 към Чикагската конвенция (десето издание - юли 2005 г.);
5)
„зона за събиране на такси по маршрута“ е обем от въздушно пространство, за който са установени единна ценова база и единна таксова единица;
6)
„зона за събиране на терминални такси“ е летище или група летища, за които са установени единна ценова база и единна таксова единица;
7)
„установени разходи“ са разходите, предварително определени от държавите членки, както е посочено в член 15, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕО) № 550/2004;
8)
„референтен период“ е референтният период за схемата за ефективност, предвиден в член 11, параграф 3, буква г) от Регламент (ЕО) № 549/2004, както и в член 8 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 390/2013;
9)
„въздушни транспортни движения по ППП“ означава сборът от излитания и кацания, изпълнявани по правилата за полети по прибори, изчислени като годишна средна стойност за трите години, предшестващи представянето на плана за ефективност;
10)
„други приходи“ означава приходи, получавани от публичните органи, включително финансова подкрепа по програми на Съюза за подпомагане като Трансевропейската транспортна мрежа (ТЕМ-Т), механизма за свързване на Европа (МСЕ) и Кохезионния фонд, приходи, получени от търговски дейности и/или, в случай на таксови единици за терминално обслужване, приходи, получавани от договори или споразумения между доставчиците на аеронавигационно обслужване и операторите на летища;
11)
„план за ефективност“ означава конкретен план за ефективност, подготвен и приет в съответствие с разпоредбите на членове 11-16 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 390/2013;
12)
„действителни разходи“ означава действително направените в рамките на една година разходи за предоставяне на аеронавигационно обслужване, подлежащи на окончателно потвърждаване чрез одит;
13)
„КНО, МЕТ и АИО обслужване“ означава комуникационно, навигационно и обзорно обслужване, метеорологично обслужване за аеронавигационни цели и авиационно информационно обслужване;
14)
„разходи за преструктуриране“ означава значителни еднократни разходи, направени от доставчиците на аеронавигационно обслужване в процеса на преструктуриране чрез въвеждане на нови технологии и процедури и свързаните с тях бизнесмодели, с цел да се насърчи интегрираното обслужване, когато държавата членка желае да си възстанови разходите, в рамките на един или повече референтни периоди. Те могат да включват разходите, направени за компенсиране на служителите, за затваряне на центрове за контрол на въздушното движение, за пренасочване на дейности към нови географски местоположения, както и амортизации на активи и/или придобиване на стратегическо дялово участие в други доставчици на аеронавигационно обслужване.
Член 3
Терминално аеронавигационно обслужване и КНО, МЕТ и АИО обслужване, предоставяно при пазарни условия
1. Без да се засяга прилагането на принципите, посочени в членове 14 и 15 от Регламент (ЕО) № 550/2004 и в зависимост от оценката, посочена в параграф 2, държавите членки могат да решат преди началото на референтния период или в обосновани случаи по време на референтния период, че част или цялото тяхно терминално аеронавигационно обслужване, или КНО, МЕТ и АИО обслужване подлежи на пазарни условия. В такъв случай разпоредбите на настоящия регламент се прилагат, но съответните държави членки могат да решат по отношение на тези услуги:
а)
да не изчисляват установените разходи, съгласно член 7 от настоящия регламент;
б)
да не определят финансови стимули за тези услуги в ключовите области за ефективността „капацитет“ и „околна среда“ в съответствие с член 15 от настоящия регламент;
и, по отношение на терминалното аеронавигационно обслужване,
в)
да не изчисляват терминалните такси, съгласно член 12 от настоящия регламент;
г)
да не изчисляват таксовите единици за терминално обслужване, съгласно член 17 от настоящия регламент.
2. За да установят, че част или цялото тяхно терминално аеронавигационно обслужване, или КНО, МЕТ и АИО обслужване, подлежи на пазарни условия, държавите членки извършват подробна оценка в съответствие с всички условия, определени в приложение I към настоящия регламент. Тази оценка включва консултация с представители на ползвателите на въздушното пространство.
3. Държавите членки, посочени в параграф 1, представят на Комисията не по-късно от 19 месеца преди началото на референтния период или датата на влизане в сила на решенията, взети в съответствие с параграф 1, подробен доклад за съдържанието и резултатите от оценката, посочена в параграф 2. Този доклад следва да бъде подкрепен от доказателства, включително (ако е уместно) тръжните документи, обосновка за избора на доставчик на обслужване, описание на уредбата, която се налага на избрания доставчик на обслужване, за да се гарантира, че терминалното аеронавигационно обслужване или обслужването в областите КНО, МЕТ и АИО се предоставя по разходоефективен начин, както и резултата от консултацията с представители на ползвателите на въздушното пространство. В доклада се прави пълна обосновка за заключенията на държавата членка.
4. Когато Комисията е съгласна, че пазарните условия са били установени в съответствие с изискванията на приложение I, тя уведомява държавата членка в срок от четири месеца след получаването на доклада. Този период се удължава от четири на шест месеца след получаване на доклада, ако Комисията счете, че са необходими допълнителни доказателства, за да се определи дали са установени пазарни условия.
Когато Комисията счете, че не са установени пазарни условия, в срок от шест месеца след получаване на доклада и в съответствие с процедурата, посочена в член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 549/2004, тя взема решение, че съответните държави членки трябва да приложат изцяло разпоредбите на настоящия регламент. Такова решение се взема след консултация със съответните държави членки.
5. Докладът на държавата членка и решението на Комисията, посочени в параграф 4, са валидни за срока на съответния референтен период, до тях се предоставя публичен достъп и препратка към тях се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 4
Принципи на общата схема за таксуване
1. Общата схема за таксуване следва принципите, определени в член 15 от Регламент (ЕО) № 550/2004.
2. Установените разходи за аеронавигационно обслужване по маршрута се финансират посредством маршрутни такси, налагани на ползвателите на аеронавигационно обслужване в съответствие с разпоредбите на глава III, и/или от други приходи.
3. Установените разходи за терминално аеронавигационно обслужване се финансират посредством терминални такси, налагани на ползвателите на аеронавигационно обслужване, в съответствие с разпоредбите на глава III, и/или от други приходи.
4. Параграфи 2 и 3 не засягат финансирането на освобождаването на някои ползватели на аеронавигационно обслужване чрез други източници на финансиране в съответствие с член 10.
5. Общата схема за таксуване осигурява прозрачност и консултации с представители на ползвателите на въздушното пространство по отношение на разходната база и разпределението на разходите между различните услуги.
6. Приходи, получени от маршрутни или терминални такси, определени в съответствие с членове 11 и 12 от настоящия регламент, не се използват за финансиране на търговски дейности от доставчиците на аеронавигационно обслужване.
Член 5
Създаване на зони за събиране на такси
1. Държавите членки създават зони за събиране на такси във въздушното пространство, което попада под тяхна отговорност, ако на ползвателите на въздушно пространство се предоставя аеронавигационно обслужване.
2. Зоните за събиране на такси се определят по начин, съгласуван с контролните операции и обслужването на въздушното движение, след консултиране с ползвателите на въздушното пространство.
3. Зоната за събиране на маршрутни такси се простира от земята до горното въздушно пространство, включително. В сложни летищни зони, държавите членки могат да създадат специфична зона в рамките на една зона за събиране на такси.
4. Ако зоните за събиране на такси се простират във въздушното пространство на повече от една държава членка, съответните държави членки осигуряват съгласуваността и еднообразието на прилагане на настоящия регламент за съответното въздушно пространство.
5. Дадена зона за събиране на терминални такси може да бъде променена в рамките на един референтен период. В този случай държавите членки:
а)
предоставят на Комисията информация за съответните разходи и данни за въздушното движение, за да може тя да възпроизведе последователни серии от данни за разходите и въздушното движение, които отразяват ситуацията преди и след промяната, и да изпълни своите задачи за наблюдение на ефективността в съответствие с член 18 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 390/2013;
б)
се консултират с представители на ползватели на въздушното пространство, и докладват техните коментари на Комисията;
в)
предоставят на Комисията оценка на въздействието на промените върху целите относно ефективността на разходите за терминално аеронавигационно обслужване, и посочват как ще извършват наблюдение на ефективността през останалата част от референтния период.
ГЛАВА II
РАЗХОДИ ЗА ПРЕДОСТАВЯНЕ НА АЕРОНАВИГАЦИОННО ОБСЛУЖВАНЕ
Член 6
Допустими услуги, съоръжения и дейности
1. Доставчиците на аеронавигационно обслужване, посочени в член 1, параграфи 2 и 4, установяват разходите, направени при предоставяне на аеронавигационно обслужване във връзка със съоръженията и услугите, предвидени и изпълнени по Плана на ИКАО за регионално въздухоплаване в европейския регион, в зоните за събиране на такси, за които те отговарят.
Тези разходи включват разходи за управление и обучение, проучвания, изпитвания и опити, както и за научноизследователско и развойна дейност във връзка с тези услуги.
2. Държавите членки могат да посочват следните разходи като установени разходи, съгласно член 15, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕО) № 550/2004, когато те са възникнали в резултат на предоставянето на аеронавигационно обслужване:
а)
разходи, направени от съответните национални органи;
б)
разходи, направени от квалифицираните организации, както е посочено в член 3 от Регламент (ЕО) № 550/2004;
в)
разходи, произтичащи от международни споразумения.
3. В съответствие с член 15а, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 550/2004, част от приходите от такси могат да бъдат използвани за финансиране на съвместни проекти за мрежови функции, които са от особено значение за подобряване на общата ефективност на управлението на въздушното движение и аеронавигационното обслужване. В такива случаи държавите членки въвеждат подробни и прозрачни счетоводни практики, за да се гарантира, че ползвателите на въздушното пространство не се таксуват двойно. Установените разходи, произтичащи от един съвместен проект, трябва да бъдат ясно посочени в съответствие с приложения II и VII.
4. Инвестиции в нови системи за УВД и разходи за съществено модернизиране на съществуващи системи за УВД са допустими, при условие че те са в съответствие с изпълнението на Европейския генерален план за УВД, и по-специално посредством съвместните проекти, посочени в член 15а, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 550/2004.
Член 7
Изчисляване на разходите
1. Установените разходи и действителните разходи включват разходите за допустими услуги, съоръжения и дейности, посочени в член 6 от настоящия регламент и определени съгласно счетоводните изисквания, посочени в член 12 от Регламент (ЕО) № 550/2004.
Еднократните ефекти в резултат от въвеждането на Международните счетоводни стандарти могат да се разпределят за период не по-дълъг от 15 години.
Без да се засягат членове 17 и 19 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 390/2013, установените разходи се фиксират както в номинално, така и в реално изражение, преди началото на всеки референтен период, като част от плана за ефективност за всяка календарна година от референтния период. За всяка година от референтния период, разликата между установените разходи в номинално изражение преди референтния период и установените разходи, коригирани въз основа на разликата между реалната инфлация, регистрирана от Комисията чрез хармонизирания индекс на потребителските цени на Евростат, публикуван през април на годината N, и прогнозната инфлация, посочена в плана за ефективност, за годината, предшестваща референтния период и за всяка година от референтния период, се пренася в година N + 2 за изчисляването на таксовата единица.
Установените разходи и действителните разходи се изчисляват в национална валута. При създаване на обща зона за събиране на такси с единна таксова единица в рамките на един функционален блок въздушно пространство съответните държави членки осигуряват преобразуване на националните разходи в евро или в националната валута на една от въпросните държави членки с оглед осигуряване на прозрачно изчисляване на единната таксова единица в изпълнение на член 17, параграф 1, трета алинея от настоящия регламент. Държавите членки уведомяват Комисията и Евроконтрол за това.
2. Разходите, упоменати в параграф 1, се разбиват на разходи за персонал, други оперативни разходи, амортизационни разходи, капиталови разходи и разходи с извънреден характер, включващи платени невъзстановими такси и мита и всички други свързани разходи.
Разходите за персонал включват брутни възнаграждения, плащания на извънреден труд, вноски на работодателя в схемите за социално осигуряване, както и разходи за пенсии и други допълнителни възнаграждения. Разходите за пенсии могат да се изчисляват въз основа на консервативни предположения, съгласно уредбата на схемата или съответното национално законодателство, според случая. Тези предположения са посочени в националния план за ефективност.
Другите оперативни разходи включват разходи, направени за покупка на стоки и услуги, използвани за предоставяне на аеронавигационно обслужване, по-специално услуги, възложени на външни изпълнители, външен персонал, материали, енергия, комунални услуги, наеми на сгради, оборудване и съоръжения, поддръжка, разходи за застраховки и пътни разходи. Когато доставчик на аеронавигационно обслужване закупува други аеронавигационни услуги, доставчикът на обслужване включва действителните разходи за тези услуги в другите си оперативни разходи.
Амортизационните разходи са свързани с общите дълготрайни активи в експлоатация за целите на аеронавигационното обслужване. Дълготрайните материални активи се амортизират в съответствие с техния очакван експлоатационен живот, като се използва линейният метод, приложен към стойността на активите, които се амортизират. За изчисляването на амортизацията може да се приложи счетоводно отчитане на принципа на историческите цени или счетоводно отчитане на принципа на текущите стойности. Методиката не се променя за срока на амортизацията и съответства на капиталовите разходи (номинална стойност на капитала за отчитане по метода на историческите цени и капиталовите разходи понастоящем за отчитане по метода на текущите стойности). Когато се прилага счетоводно отчитане на принципа на текущата стойност, се предоставя също еквивалентна информация за счетоводното отчитане на принципа на историческите цени с цел сравняване и оценка.
Капиталовите разходи са равни на произведението на:
а)
сумата на средната нетна балансова стойност на дълготрайните материални активи и евентуалните корекции в общите активи, определени от националния надзорен орган и използвани от доставчик на аеронавигационно обслужване в действие или в процес на изграждане, и на средната стойност на нетните текущи активи, без лихвоносните сметки, които се изискват за предоставянето на аеронавигационно обслужване; както и
б)
претеглената средна стойност на лихвения процент по дълговите ценни книжа и на възвращаемостта на собствения капитал. За доставчиците на аеронавигационно обслужване, които не разполагат със собствен капитал, претеглената средна стойност се изчислява въз основа на възвращаемостта, приложена към разликата между общите активи, както е посочено в буква а), и дълговите ценни книжа.
Извънредните позиции се състоят от еднократни разходи във връзка с предоставянето на аеронавигационно обслужване, които са направени през същата година.
Всяка корекция извън разпоредбите на Международните счетоводни стандарти се посочва в националния план за ефективност, който се разглежда от Комисията, и в допълнителната информация, която се предоставя в съответствие с приложение II.
3. За целите на изчисляването на капиталовите разходи, както е посочено в параграф 2, факторите, на които трябва да се отдаде значение, трябва да се базират на съотношението във финансирането между дълг и собствен капитал. Лихвеният процент по дълговите ценни книжа е равен на претегления среден лихвен процент по дълговите ценни книжа на дадения доставчик на аеронавигационно обслужване. Възвращаемостта на собствения капитал е посочената в плана за ефективност за отчетния период и се основава на действителния финансов риск, понесен от доставчика на аеронавигационно обслужване, според направената преди референтния период оценка.
Когато активите не принадлежат на доставчика на аеронавигационно обслужване, но са включени в изчислението на капиталовите разходи, държавите членки гарантират, че разходите за тези активи не се възстановяват двойно.
4. Изчисляването на действителните разходи може да включва възстановяването на разходите за преструктуриране на доставчиците на аеронавигационно обслужване, направени в референтни периоди, предхождащи референтните периоди на възстановяване, при условие че могат да представят икономически аргументи, доказващи възникването на нетни ползи за ползвателите с течение на времето.
Националният надзорен орган представя на Комисията тези икономически аргументи, план за възстановяването на разходите за преструктуриране, както и резултатите от консултациите с представителите на ползвателите на въздушното пространство относно въпросните аргументи и план.
Когато Комисията сметне, че е доказано възникването на очакваната нетна полза за ползвателите с течение на времето, тя уведомява съответната държава членка за това в срок от пет месеца след постъпването на представените от националния надзорен орган документи.
Когато Комисията установи, че възникването на очакваната нетна полза за ползвателите с течение на времето не е доказано, тя взема решение в съответствие с процедурата, посочена в член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 549/2004, в срок от пет месеца след постъпването на представените от националния надзорен орган документи, че разходите за преструктуриране на доставчиците на аеронавигационно обслужване не могат да бъдат възстановени, и уведомява за това въпросната държава членка.
Въпросната държава членка докладва за развитието на разходите за преструктуриране и нетните ползи за ползвателите в своя годишен доклад в съответствие с член 18, параграф 4 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 390/2013.
Член 8
Разпределение на разходите
1. Разходите за допустими услуги, съоръжения и дейности по смисъла на член 6 се разпределят по прозрачен начин върху зоните за събиране на такси, по отношение на които те действително са направени.
Когато разходите са направени в различни зони за събиране на такси, те се разпределят пропорционално въз основа на прозрачна методика, съгласно член 9.
2. Разходите за терминално обслужване са свързани със следните услуги:
а)
услуги във връзка с контрола на летищното движение и летищно информационно обслужване, включително консултантски услуги за въздушното движение и услуги за предупреждаване;
б)
услуги по въздушното движение, свързани с подхождането и отлитането на въздухоплавателни средства в рамките на определено разстояние от летището въз основа на експлоатационните изисквания;
в)
подходящо разпределение на всички други компоненти на аеронавигационно обслужване, отразяващо пропорционалното разпределение между обслужването по маршрута и терминалното обслужване.
За целите на параграф 2, букви б) и в), преди началото на всеки референтен период и за всяко летище държавите членки определят критериите за разпределяне на разходите между терминалното обслужване и обслужването по маршрута и информират за това Комисията.
3. Разходите за обслужване по маршрута са свързани с разходите, посочени в параграф 1, с изключение на разходите, посочени в параграф 2.
4. Ако ПВП полети са освободени от задължения в съответствие с член 10, доставчикът на аеронавигационно обслужване установява разходите за аеронавигационно обслужване, предоставено на ПВП полети, и ги отделя от разходите за обслужване, предоставено на ППП полети. Тези разходи могат да бъдат определени по метода на пределните разходи, при който се отчитат ползите за ППП полетите, произтичащи от обслужването, предоставено на ПВП полети.
Член 9
Прозрачност на разходите и на механизма за таксуване
1. Държавите членки канят по координиран начин най-късно седем месеца преди началото на всеки референтен период представители на ползвателите на въздушното пространство на консултация относно установените разходи, планираните инвестиции, прогнозите относно единиците обслужване, политиката за таксуване и съответните таксови единици. Те се подпомагат от доставчиците на аеронавигационно обслужване. Държавите членки определят по прозрачен начин своите разходи на национално равнище или в рамките на функционалните блокове въздушно пространство, в съответствие с член 6, и съобщават своите таксови единици на представители на ползвателите на въздушното пространство, на Комисията и, когато е приложимо, на Евроконтрол.
По време на референтния период държавите членки ежегодно и по съгласуван начин канят представители на ползвателите на въздушното пространство на консултация относно всяко отклонение от прогнозите, особено по отношение на:
а)
съпоставянето на реалния обем на въздушното движение и разходите спрямо прогнозите за обема на въздушно движение и установените разходи;
б)
прилагането на механизма за поделяне на риска, свързан с въздушното движение, определен в член 13;
в)
прилагането на механизма за поделяне на разходите, определен в член 14;
г)
схемите за материално насърчаване, предвидени в член 15;
д)
схемите за модулиране на таксите, предвидени в член 16.
Консултацията може да се организира на регионален принцип. Представителите на ползвателите на въздушното пространство запазват правото си да изискват провеждането на допълнителни консултации. Консултации с ползвателите се организират систематично и след активирането на определен механизъм за предупреждение, както е предвидено в членове 17 и 19 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 390/2013, водещ до преразглеждане на установените единични разходи.
2. Информацията, посочена в параграф 1, се основава на отчетните таблици и подробните правила, определени в приложения II, VI и VII. Когато в съответствие с член 3 бъде установено, че терминалното аеронавигационно обслужване или КНО, МЕТ и АИО обслужването подлежи на пазарни условия, информацията, посочена в параграф 1, се основава на отчетните таблици и подробните правила, посочени в приложение III. Съответните документи се предоставят на представители на ползвателите на въздушното пространство, на Комисията, на Евроконтрол и на националните надзорни органи три седмици преди консултативната среща. За годишната консултация, посочена в параграф 1, втора алинея, съответната документация се предоставя на представителите на ползвателите на въздушното пространство, на Комисията, на Евроконтрол и на националните надзорни органи ежегодно, не по-късно от 1 юни.
3. С цел да се позволи отчитане на постигнатата ефективност, както е установено в член 18, параграф 4 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 390/2013, държавите членки съобщават на Комисията и Евроконтрол до 1 юни всяка година действително направените от тях разходи през предходната година, както и разликата между действителните разходи и установените разходи, които са заложени в плана за ефективност, като използват отчетните таблици и подробните правила, посочени в приложения II, VI и VII. Държавите членки, които са решили, че терминалното аеронавигационно обслужване или обслужването в областите КНО, МЕТ и АИО подлежи на пазарни условия в съответствие с член 3, предоставят тази информация, като използват отчетните таблици и подробните правила, посочени в приложение III.
ГЛАВА III
ФИНАНСИРАНЕ НА ПРЕДОСТАВЯНЕТО НА АЕРОНАВИГАЦИОННО ОБСЛУЖВАНЕ ЧРЕЗ ТАКСИ ЗА ПОЛЗВАНЕ
Член 10
Освобождаване от такси за аеронавигационно обслужване
1. Държавите членки освобождават от маршрутни такси:
а)
полети, извършвани от въздухоплавателни средства с максимално разрешено излетно тегло по-малко от два тона;
б)
смесени ПВП/ППП полети в зоните за събиране на такси, когато те се извършват изключително по ПВП и ако не се налагат такси на ПВП полети;
в)
полети, извършвани изключително за превоз в рамките на официална мисия на властващи монарси и най-близките членове на техните семейства, държавни глави, правителствени ръководители и министри; във всички случаи изключението трябва да бъде отбелязано с подходящ индикатор на състоянието или забележка в полетния план;
г)
полети за издирване и спасяване, разрешени от съответния компетентен орган.
2. Държавите членки могат да освобождават от маршрутни такси:
а)
военни полети, извършвани от военни въздухоплавателни средства на която и да е държава;
б)
тренировъчни полети, извършвани единствено с цел получаване на лиценз или категория, в случай на летателен екипаж, когато това е обосновано чрез подходяща забележка в плана на полета; полетите трябва да се извършват единствено в рамките на въздушното пространство на съответната държава членка и не трябва да се използват за превоз на пътници и/или товари или за позициониране или преместване на самото въздухоплавателно средство;
в)
полети, извършвани единствено с цел проверка или изпитване на техниката, използвана или предназначена за използване като наземна помощ при аеронавигацията, но не и полети за позициониране на въпросните въздухоплавателни средства;
г)
полети, приключващи на летището, от което е излетяло въздухоплавателното средство и когато не е предприемано междинно кацане;
д)
ПВП полети;
е)
полети на хуманитарни мисии, за които има разрешение от съответен компетентен орган;
ж)
митнически и полицейски полети.
3. Държавите членки могат да освобождават от терминални такси полетите, упоменати в параграфи 1 и 2.
4. Разходите, направени за освободените от такси полети, се състоят от:
а)
разходи за освободените ПВП полети, както са посочени в член 8, параграф 4;
б)
разходи за освободените ППП полети, които се изчисляват като произведение от разходите, направени за ППП полети, по съотношението между броя на освободените единици обслужване и общия брой единици обслужване, като общият брой единици обслужване е сумата от единиците обслужване за ППП полети и единиците обслужване за ПВП полети, които не са освободени. Разходите, направени за ППП полети, са равни на общите разходи, от които са извадени разходите за ПВП полети.
5. Държавите членки гарантират възстановяването на разходите на доставчиците на аеронавигационно обслужване, направени за освободени полети.
Член 11
Изчисляване на маршрутни такси
1. Без да се засяга възможността съгласно член 4, параграф 2 за финансиране на аеронавигационното обслужване по маршрута от други приходи, маршрутната такса за аеронавигационно обслужване за конкретен полет в конкретна зона за събиране на такси е равна на произведението от таксовата единица, определена за въпросната зона за събиране на такси, и броя на единиците обслужване по маршрута за конкретния полет.
2. Таксовата единица и единиците обслужване по маршрута се изчисляват в съответствие с приложение IV.
Член 12
Изчисляване на терминални такси
1. Без да се засяга възможността съгласно член 4, параграф 3 за финансиране на терминалното аеронавигационно обслужване от други приходи, терминалната такса за конкретен полет в конкретна зона за събиране на терминални такси е равна на произведението от таксовата единица, определена за въпросната зона за събиране на терминални такси, по броя на единиците терминално обслужване за конкретния полет. За целите на събирането на такси, подходът и отлитането се таксуват като еднократно ползване. Единицата, която се отброява, е или пристигането, или отлитането.
2. Таксовата единица и единиците терминално обслужване се изчисляват в съответствие с приложение V.
Член 13
Поделяне на риска, свързан с въздушното движение
1. Механизмът за поделяне на риска се прилага в съответствие с принципите, посочени в член 12 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 390/2013.
2. Следните разходи не подлежат на поделяне на риска и водят до увеличаване или намаляване на установените разходи през следващата(ите) година(и), независимо от развитието на въздушното движение:
а)
установените разходи, определени в съответствие с член 6, параграф 2, с изключение на споразуменията за трансгранично предоставяне на аеронавигационно обслужване;
б)
установените разходи за метеорологично обслужване;
в)
корекциите, произтичащи от разликата между прогнозната и действителната инфлация, както е посочено в член 7, параграф 1;
г)
възстановяването на разходи за преструктуриране, ако те са одобрени в съответствие с член 7, параграф 4;
д)
преносите, произтичащи от прилагането на механизма за поделяне на риска, свързан с въздушното движение;
е)
преносите от предходния референтен период, произтичащи от прилагането на механизма за поделяне на разходите, както е посочено в член 14;
ж)
бонусите и санкциите, произтичащи от финансовите схеми за стимулиране, посочени в член 15;
з)
прекомерните или недостатъчните възстановявания, които могат да възникнат в резултат на модулацията на таксите за аеронавигационно обслужване в приложение на член 16;
и)
прекомерните или недостатъчните възстановявания в резултат на колебания във въздушното движение;
й)
за втория референтен период - прекомерните или недостатъчните възстановявания, понесени от държавите членки до 2011 г. включително, по отношение на аеронавигационното обслужване по маршрута и до 2014 г. по отношение на терминалното аеронавигационно обслужване.
Освен това държавите членки могат да освободят от поделяне на риска, свързан с въздушното движение, установените разходи на доставчици на аеронавигационно обслужване, които са получили разрешение да предоставят аеронавигационно обслужване без сертифициране, в съответствие с член 7, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 550/2004;
3. Когато през дадена година N действителният брой на единиците обслужване не надвишава или е спаднал с повече от 2 % под прогнозната стойност, установена в плана за ефективност за посочената година N, допълнителните или изгубените приходи на доставчика на аеронавигационно обслужване по отношение на установените разходи не се пренасят.
4. Когато през дадена година N действителният брой на единиците обслужване превишава с повече от 2 % прогнозната стойност, заложена в плана за ефективност за посочената година N, установените разходи за година N + 2 се намаляват с минимум 70 % от допълнителните приходи, получени от съответните доставчици на аеронавигационно обслужване свръх разликата от 2 % между действителния брой единици обслужване и прогнозата за установените разходи, заложена в плана за ефективност.
Когато през дадена година N действителният брой на единиците обслужване е спаднал с повече от 2 % под прогнозната стойност, заложена в плана за ефективност за посочената година N, най-рано от година N + 2 установените разходи се увеличават с максимум 70 % от загубата на приходи, понесена от съответните доставчици на аеронавигационно обслужване свръх разликата от 2 % между действителния брой единици обслужване и прогнозата за установените разходи, заложена в плана за ефективност.
5. Когато през дадена година N действителният брой на единиците обслужване е под 90 % от прогнозната стойност, заложена в плана за ефективност за същата година N, най-рано от година N + 2 установените разходи се увеличават с целият обем на загубата на приходи, понесена от съответните доставчици на аеронавигационно обслужване свръх разликата от 10 % между действителния брой единици обслужване и прогнозата за установените разходи, заложена в плана за ефективност.
Когато през дадена година N действителният брой на единиците обслужване надвишава 110 % от прогнозната стойност, заложена в плана за ефективност за същата година N, установените разходи за година N + 2 се намаляват с целия обем на допълнителните приходи, получени от съответните доставчици на аеронавигационно обслужване свръх разликата от 10 % между действителния брой единици обслужване и прогнозата за установените разходи, заложена в плана за ефективност.
6. За терминалното аеронавигационно обслужване в зоните и районите на летища с по-малко от 225 000 ППП въздушни транспортни движения годишно държавите членки могат да решат да не се прилагат разпоредбите на параграфи 3, 4 и 5 по-горе. Държавите членки информират Комисията за своето решение в срок от два месеца след публикуването на настоящия регламент.
Член 14
Поделяне на разходите
1. Механизмът за поделяне на разходите се прилага в съответствие със следните принципи:
а)
когато в продължение на целия референтен период действителните разходи са по-ниски от установените разходи, определени в началото на референтния период, разликата се задържа от съответния доставчик на аеронавигационно обслужване, държава членка или квалифицирана организация;
б)
когато в продължение на целия референтен период действителните разходи са по-високи от установените разходи, определени в началото на референтния период, разликата се покрива от съответния доставчик на аеронавигационно обслужване, държава членка или квалифицирана организация;
2. Разходи, освободени от прилагането на параграф 1, букви а) и б):
а)
Разпоредбите за поделяне на разходите в параграф 1, букви а) и б) не се прилагат към разликата между установените разходи и действителните разходи за разходните позиции, по отношение на които съответният доставчик на аеронавигационно обслужване, държава членка или квалифицирани организации са предприели разумни и ясно изразени мерки за управление, но за които може да се счита, че са извън техния контрол в резултат на:
i)
непредвидени промени в националното пенсионно законодателство, законодателството за пенсионното счетоводство или пенсионните разходи в резултат на непредвидени условия на финансовия пазар;
ii)
съществени промени в лихвените проценти по заеми, за финансиране на разходи, произтичащи от предоставянето на аеронавигационно обслужване;
iii)
непредвидени нови елементи на разходите, невключени в националния план за ефективност, но изисквани по силата на законови задължения;
iv)
непредвидени промени в националното данъчно законодателство;
v)
непредвидени промени в разходите или приходите, произтичащи от международни споразумения.
б)
Без да се засягат разпоредбите на член 7, параграф 1, трета алинея, всяка една разходна позиция, включена в параграф 2, буква а), се определя от националния надзорен орган, а в плана за ефективност за всяка една разходна позиция във връзка с предходния референтен период се посочва:
i)
пълно описание на разходната позиция;
ii)
разходите, отнесени към тази позиция в плана за ефективност;
iii)
обосновка защо разходната позиция се счита за допустима по силата на параграф 2, буква а), а не на параграф 1, буква а) и буква б);
iv)
външните събития или обстоятелства, намиращи се извън контрола на съответните национални надзорни органи, доставчика на аеронавигационно обслужване или квалифицираната организация, които са причина за възникналата разлика между действителните и установените разходи, свързани с тази разходна позиция;
v)
предприетите действия за управление на риска на разходите, свързан с тази позиция.
в)
Разликите между действителните разходи и установените разходи по отношение на тези елементи трябва да бъдат идентифицирани и обяснени в съответствие с приложение VII, точка 2.
г)
Когато в продължение на целия референтен период, в резултат на приспадане на разходи по силата на параграф 2, буква а), действителните разходи са по-ниски от установените разходи, определени в началото на референтния период, разликата се връща на ползвателите на въздушното пространство посредством пренос в следващия(те) референтен(ни) период(и).
д)
Когато в продължение на целия референтен период, в резултат на добавяне на разходи по силата на параграф 2, буква а), действителните разходи са по-високи от установените разходи, определени в началото на референтния период, разликата се прехвърля върху ползвателите на въздушното пространство посредством пренос в следващия(те) референтен(ни) период(и).
е)
Съответният национален надзорен орган установява всяка година дали отклонението на действителните разходи от установените разходи наистина се дължи на релевантни събития или обстоятелства, посочени в параграф 2, буква а), и в съответствие с разпоредбите на точка 2, буква б). Освен това той трябва да се увери, че отклонението в разходите, което следва да бъде прехвърлено върху ползвателите, е конкретно идентифицирано и класифицирано. Той уведомява ползвателите на въздушното пространство и докладва на Комисията относно резултатите от своята оценка ежегодно. Когато Комисията констатира в срок от шест месеца след получаване на годишния доклад за оценката от съответния национален надзорен орган, че в него не се установява, че отклонението на действителните от установените разходи наистина се дължи на релевантни събития или обстоятелства, посочени в параграф 2, буква а) и в съответствие с разпоредбите на точка 2, буква б), тя взема решение в съответствие с процедурата, посочена в член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 549/2004, че на съответните държави членки не се разрешава да прилагат разпоредбите на параграф 2 по отношение на отклонението на действителните от установените разходи, частично или изцяло, в съответствие с направените от нея констатации.
ж)
За пренесените обеми се посочват съответните фактори и се дава описание в допълнителната информация, която се предоставя в съответствие с приложение VI.
Член 15
Схеми за финансово стимулиране на доставчиците на аеронавигационно обслужване
1. Държавите членки приемат мерки за финансово стимулиране на своите доставчици на аеронавигационно обслужване в ключовата за ефективността област „капацитет“ и могат да приемат такива мерки в ключовата за ефективността област „околна среда“ в съответствие с член 12 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 390/2013. Тези мерки за стимулиране се състоят от бонуси за надхвърляне и санкции за недостигане на целевите равнища на ефективност и следва да се добавят към или да се приспадат от приетите установени разходи в зависимост от нивото на постигнатата ефективност.
Такива схеми за финансово стимулиране, трябва да съответстват на следните принципи:
а)
таксовата единица за година N + 2 се коригира, така че да се предвиди бонус, ако съответната цел относно ефективността за година N бъде надхвърлена от действителното равнище на ефективност на доставчика на аеронавигационно обслужване, или санкция, ако тя не бъде достигната;
б)
приложимите нива на бонусите и санкциите трябва да са съизмерими с целите, които трябва да бъдат постигнати, и с постигнатата ефективност. Не трябва да има бонуси за равнище на ефективност, което е равно на или по-ниско от очакваното съгласно целите относно ефективността;
в)
приложимите нива на бонусите и санкциите трябва да са равни;
г)
максималният размер на съвкупните бонуси и максималният размер на съвкупните санкции не трябва да надвишава 1 % от приходите от аеронавигационно обслужване в година N;
д)
нивата на отклоненията в ефективността, както и приложимите нива на бонусите и санкциите се определят след консултацията, посочена в член 9, и се фиксират в плана за ефективност;
е)
в случай на цели на равнището на функционални блокове въздушно пространство, бонуси и санкции се прилагат за съответните доставчици на аеронавигационно обслужване;
ж)
за ключовата за ефективността област „капацитет“ целевите равнища на ефективност могат да бъдат коригирани, така че да включват само причини за закъснения, свързани с капацитета на КВД, маршрутизацията от КВД, персонала на КВД, оборудването на КВД, управлението на въздушното пространство и специално събитие с кодовете C, R, S, T, M и Р от ръководството на потребителя за УПКВД.
2. Националните органи за надзор следят за правилното прилагане на тези схеми за стимулиране от доставчиците на аеронавигационно обслужване.
Член 16
Модулиране на такси за аеронавигационно обслужване
1. Държавите членки, следвайки предложението за консултации, предвидено в член 9, могат да модулират на национално равнище или на равнище функционален блок въздушно пространство и при недискриминиращи и прозрачни условия таксите за аеронавигационно обслужване, дължими от ползвателите на въздушното пространство, за да отразят техните усилия, по-специално:
а)
за оптимизиране използването на аеронавигационното обслужване;
б)
за намаляване въздействието на полетите върху околната среда;
в)
за намаляване на общите разходи на аеронавигационното обслужване и увеличаване на неговата ефикасност, по-специално чрез модулиране на таксите съобразно степента на натоварване на мрежата в дадена зона или по даден маршрут в даден момент.
Модулацията на таксите не води до каквато и е обща промяна на приходите за доставчика на аеронавигационно обслужване. Прекомерни или недостатъчни възстановявания се пренасят в следващия период.
2. Таксите за аеронавигационно обслужване могат също да бъдат модулирани (при недискриминиращи и прозрачни условия) с цел да се ускори внедряването на функциите за УВД на SESAR. Модулацията може да е насочена по-специално към предоставяне на стимули за оборудване на въздухоплавателни средства със системи, включени в съвместни проекти, посочени в член 15а, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 550/2004.
3. Модулирането на такси за аеронавигационно обслужване означава изменение на маршрутната такса и/или терминалната такса изчислени въз основа на разпоредбите на членове 11 и 12.
4. Националните надзорни органи следят за правилното прилагане на тези схеми за стимулиране от доставчиците на аеронавигационно обслужване.
Член 17
Определяне на таксови единици за зони за събиране на такси
1. Държавите членки осигуряват ежегодното определяне на таксовите единици за всяка зона за събиране на такси. Без да се засяга параграф 2, таксовите единици не се променят в хода на годината.
Таксовите единици се определят съгласно следния процес:
а)
За всяка година от референтния период таксовите единици за година N се изчисляват към 1 ноември на годината N-1 въз основа на установените единични разходи, включени в плана за ефективност, и корекциите, посочени в точка 2.2 от приложение IV и приложение V към настоящия регламент.
б)
Таксовите единици за година N трябва да бъдат представени от държавата членка на Комисията до 1 юни на година N-1, съгласно изискванията на член 9, параграфи 1 и 2.
в)
Комисията оценява тези таксови единици спрямо разпоредбите на настоящия регламент и на Регламент за изпълнение (ЕС) № 390/2013.
г)
Когато Комисията установи, че таксовите единици са съобразени с разпоредбите на настоящия регламент и на Регламент за изпълнение (ЕС) № 390/2013, тя уведомява за това съответната държава членка в срок от четири месеца след предоставянето на таксовите единици.
д)
Когато Комисията установи, че таксовите единици не са в съответствие с разпоредбите на настоящия регламент и на Регламент за изпълнение (ЕС) № 390/2013, тя информира в срок от четири месеца след предоставянето на таксовите единици съответната държава членка, която в срок от един месец представя на Комисията преработените таксови единици.
е)
Държавите членки информират Комисията и Евроконтрол, ако е уместно, за таксовите единици за всяка зона за събиране на такси най-късно до 1 ноември на година N-1.
Таксовите единици се определят в национална валута. Когато държавите членки, които са част от един функционален блок въздушно пространство решат да създадат обща зона за събиране на такси с единна таксова единица, тази таксова единица се определя в евро или в националната валута на една от съответните държави членки. Съответните държави членки уведомяват Комисията и Евроконтрол за приложимата валута.
2. Ако плановете за ефективност са приети след 1 ноември на годината, предхождаща годината, през която започва референтният период, или са преразгледани в съответствие с членове 17 и 19 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 390/2013, таксовите единици се преизчисляват при необходимост въз основа на окончателно приетия план или приложимите коригиращи мерки. За тази цел и в съответствие с член 16 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 390/2013, държавите членки трябва да изчисляват и започват да прилагат своите таксови единици в съответствие с приетия план за ефективност възможно най-рано през първата година от референтния период или първата година на прилагане на преразгледаните планове и цели за ефективност. Разликата в приходите, дължаща се на временното прилагане на първоначалната таксова единица, се пренася в изчисленията на таксовите единици за следващата година. За първата година от референтния период или първата година на прилагане на преразгледаните планове и цели за ефективност, механизмът за поделяне на риска, свързан с въздушното движение, предвиден в член 13, се прилага въз основа на установените разходи и единици обслужване, заложени в окончателно приетия план за ефективност, и на действителните единици обслужване за годината.
Член 18
Събиране на такси
1. Събирането на такси от държавите членки може да става посредством единна такса за полет. Ако таксите се фактурират и събират на регионален принцип, валутата, в която се издава фактурата, може да бъде евро, а към съответната таксова единица може да бъде добавена административна таксова единица, отразяваща разходите по фактуриране и събиране на таксите. Държавите членки гарантират, че сумите, събрани от тяхно име се използват за финансиране на разходите, определени в съответствие с разпоредбите на настоящия регламент.
2. Ползвателите на аеронавигационно обслужване заплащат своевременно и изцяло всички такси по обслужването.
3. Държавите членки осигуряват прилагането на ефективни мерки за принудително изпълнение. Тези мерки могат да включват отказ на обслужване, задържане на въздухоплавателно средство или други мерки за принудително изпълнение в съответствие с приложимото законодателство.
ГЛАВА IV
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 19
Обжалване
Държавите членки гарантират, че решенията, взети в съответствие с настоящия регламент, са подходящо обосновани и подлежат на ефективно преразглеждане и/или процедура на обжалване.
Член 20
Улесняване на надзора
Доставчиците на аеронавигационно обслужване улесняват инспекциите и проучванията от съответния национален надзорен орган или от квалифицирани организации, действащи от името на последния, включително посещения на място. Упълномощените лица имат право
а)
да извършват преглед на съответните счетоводни документи, инвентарни книги и всякакви други материали, отнасящи се до определянето на такси за аеронавигационно обслужване;
б)
да правят копия на такива документи или на извлечения от тях;
в)
да искат устни обяснения на място;
г)
да влизат в съответните помещения, терени или превозни средства.
Тези инспекции и проучвания се извършват в съответствие с процедурите, които са в сила в държавата членка, в която те трябва да бъдат предприети.
Член 21
Преразглеждане
Преразглеждането от страна на Комисията на схемата за ефективност, посочена в член 24 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 390/2013 включва механизма за поделяне на риска, свързан с въздушното движение, посочен в член 13, механизма за поделяне на разходите, посочен в член 14, схемите за стимулиране, установени съгласно член 15, модулирането на таксите съгласно член 16, както и тяхното въздействие и ефективност при постигането на поставените цели за ефективност.
Член 22
Влизане в сила и прилагане
1. Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
2. Настоящият регламент се прилага от началото на втория референтен период, както е определено в член 8 на Регламент за изпълнение (ЕС) № 390/2013, до края на посочения период. Що се отнася до прилагането на схемата за отчитане на ефективността, с цел да се даде възможност за приемането на валидните за целия Европейски съюз цели, предвидени в член 10, параграф 2 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 390/2013, преди началото на втория референтен период и за подготовката и приемането на планове за ефективност в съответствие с разпоредбите на Регламент за изпълнение (ЕС) № 390/2013, член 1, параграф 5, член 3, член 7, параграф 4, член 9, член 14, параграф 2, букви б) - е) и член 17, както и приложенията към настоящия регламент се прилагат от датата на влизане в сила на настоящия регламент.
Член 23
Отмяна на Регламент (ЕО) № 1794/2006 на Комисията
Регламент (ЕО) № 1794/2006 на Комисията от 6 декември 2006 година за установяване на обща схема за таксуване на аеронавигационното обслужване се отменя, считано от 1 януари 2015 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 3 май 2013 година.
KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO REGLAMENTAS (ES) Nr. 391/2013
2013 m. gegužės 3 d.
kuriuo nustatoma bendroji mokesčių už oro navigacijos paslaugas sistema
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2004 m. kovo 10 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 550/2004 dėl oro navigacijos paslaugų teikimo bendrame Europos danguje (1) su pakeitimais, padarytas Reglamentu (EB) Nr. 1070/2009 (paslaugų teikimo reglamentas) (2), ypač į jo 15 straipsnio 4 dalį,
kadangi:
(1)
Komisija reglamentu (EB) Nr. 550/2004 yra įpareigota nustatyti bendrąją mokesčių už oro navigacijos paslaugas sistemą, kuri būtų vienodai taikoma bendrame Europos danguje;
(2)
bendrosios mokesčių už oro navigacijos paslaugas, teikiamas visais skrydžio etapais, sistemos sukūrimas yra labai svarbus įgyvendinant bendro Europos dangaus iniciatyvą. Tokia sistema turėtų padėti skaidriau nustatyti, taikyti ir rinkti oro erdvės naudotojams taikomus mokesčius. Be to, ši sistema turėtų padėti saugiai, ekonomiškai efektyviai ir veiksmingai teikti oro navigacijos paslaugas naudotojams, kurie finansuoja sistemą ir skatina integruotą paslaugų teikimą;
(3)
bendroji mokesčių už oro navigacijos paslaugas sistema būtų pasitelkta siekiant veiklos rezultatų plano tikslų, nustatytų 2004 m. kovo 10 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 549/2004, nustatančio bendro Europos dangaus sukūrimo pagrindą (3), su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1070/2009, (pagrindų reglamentas) (4), 11 straipsniu ir 2013 m. gegužės 3 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 390/2013, kuriuo nustatomas oro navigacijos paslaugų teikimo ir tinklo funkcijų vykdymo veiklos rezultatų planas;
(4)
pagal bendrą tikslą gerinti oro navigacijos paslaugų veiklos rezultatus mokesčių sistema turėtų skatinti ekonominį ir veiklos efektyvumą; be to, pagal ją turėtų būti numatyta kurti skatinamąsias programas, kuriomis oro navigacijos paslaugų teikėjai būtų skatinami gerinti oro navigacijos paslaugų teikimą, įskaitant su eismu susijusios rizikos pasidalijimo mechanizmo taikymą;
(5)
bendroji mokesčių sistema turėtų atitikti Eurokontrolės maršruto rinkliavų sistemą ir 1944 m. ICAO Čikagos tarptautinės civilinės aviacijos konvencijos (Čikagos konvencija) 15 straipsnį;
(6)
bendroji mokesčių sistema turėtų sudaryti sąlygas tinkamiausiai naudoti oro erdvę, atsižvelgiant į oro eismo srautus, ypač Reglamento (EB) Nr. 550/2004 9a straipsniu nustatytuose funkciniuose oro erdvės blokuose;
(7)
pagrindinis bendrosios mokesčių sistemos principas - oro erdvės naudotojų atstovams ir kompetentingoms institucijoms laiku teikti išsamią ir skaidrią informaciją apie sąnaudų bazę;
(8)
kai nustatoma, kad terminalo oro navigacijos paslaugos ir (arba) ryšių, navigacijos ir priežiūros (CNS) tarnybų, oro navigacijos meteorologijos tarnybų (MET) ir oro navigacijos informacijos tarnybų (AIS) paslaugos yra teikiamos rinkos sąlygomis, valstybėms narėms turėtų būti suteikta galimybė nuspręsti neskaičiuoti su šiomis paslaugomis susijusių nustatytų sąnaudų ir (arba) terminalo mokesčių bei nenustatyti terminalo vienetinių tarifų ir (arba) finansinių skatinamųjų priemonių;
(9)
dėl kintančio oro uostų veiklos pobūdžio ataskaitiniu laikotarpiu gali prireikti keisti terminalo mokesčių zonas;
(10)
dėl skatinant integruotų paslaugų teikimą pradėtų taikyti naujų technologijų ir procedūrų bei jungtinio verslo modelių turėtų smarkiai sumažėti sąnaudos, o tai būtų naudinga naudotojams. Kad ateityje galėtų mažinti šias sąnaudas, oro navigacijos paslaugų teikėjai turės tobulinti savo veiklą patirdami restruktūrizavimo išlaidų, kurias galės susigrąžinti, jei įrodys, kad dėl restruktūrizavimo naudotojai gauna grynos naudos;
(11)
skatinamaisiais mechanizmais, kuriais skatinama gerinti veiklos rezultatus, turėtų būti atsižvelgta į patrauklų atpildą arba bausmes už faktinius veiklos rezultatus, palyginti su veiklos rezultatais, numatytais tvirtinant veiklos rezultatų planą;
(12)
siekiant paspartinti SESAR technologijų taikymą, investuojant į naujas oro eismo valdymo (OEV) sistemas ir esminę esamų OEV sistemų, nuo kurių priklauso Europos OEV tinklo veiklos rezultatai, pertvarką patirtas išlaidas turėtų būti galima susigrąžinti, šias sąnaudas įskaičiuojant į naudotojų mokamus mokesčius, jei šios investicijos suderinamos su įgyvendinamu pagrindiniu Europos oro eismo valdymo planu, visų pirma, vykdomu pagal bendrus projektus, nustatytus Reglamento (EB) Nr. 550/2004 15a straipsnio 3 dalimi. Be to, valstybėms narėms turėtų būti suteikta galimybė nuspręsti moduliuoti oro navigacijos paslaugų mokesčius, siekiant paskatinti orlaivyje įrengti sistemas, įtrauktas į bendrus projektus;
(13)
siekiant padidinti oro navigacijos paslaugų produktyvumą ir paskatinti optimizuotą jų naudojimą, valstybėms narėms turėtų būti suteikta galimybė papildomai moduliuoti mokesčius, atsižvelgiant į tinklo apkrovos lygį konkrečioje zonoje arba konkrečiame maršrute konkrečiu laiku;
(14)
mokesčių, ypač nustatytų lengviesiems orlaiviams, dydis neturėtų atimti noro naudotis įrenginiais ir paslaugomis, būtinais saugai užtikrinti arba naujiems metodams ir procedūroms diegti;
(15)
valstybės narės turėtų galėti bendrai nustatyti vienetinius tarifus, ypač kai mokesčių zonos apima daugiau negu vienos valstybės narės oro erdvę arba kai valstybės narės yra bendrosios maršruto rinkliavų sistemos šalys;
(16)
siekiant didinti bendrosios mokesčių sistemos veiksmingumą ir mažinti administravimo bei apskaitos darbo krūvį, valstybės narės turėtų galėti bendrai rinkti maršruto rinkliavas bendrojoje maršruto rinkliavų sistemoje, imdamos vieną mokestį už skrydį;
(17)
reikėtų stiprinti teisines priemones, kuriomis būtų užtikrinta, kad oro navigacijos paslaugų naudotojai nedelsdami sumokėtų visus reikiamus oro navigacijos mokesčius;
(18)
oro erdvės naudotojams taikytini mokesčiai turėtų būti nustatyti pasikonsultavus su šių naudotojų atstovais ir taikomi teisingai ir skaidriai. Tokie mokesčiai turėtų būti reguliariai persvarstomi;
(19)
2006 m. gruodžio 6 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1794/2006, nustatantis bendrąją mokesčių už oro navigacijos paslaugas sistemą (5), su pakeitimais, padarytais 2010 m. gruodžio 16 d. Komisijos reglamentu (ES) Nr. 1191/2010 (6), turėtų būti panaikintas nuo 2015 m. sausio 1 d.;
(20)
šiame reglamente numatytos priemonės atitinka Bendro dangaus komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
BENDROSIOS NUOSTATOS
1 straipsnis
Dalykas ir taikymo sritis
1. Šiuo reglamentu nustatomos bendrosios mokesčių už oro navigacijos paslaugas sistemos kūrimo priemonės.
2. Šis reglamentas taikomas bendrajam oro eismui ICAO EUR ir AFI regionuose, kuriuose už oro navigacijos paslaugų teikimą yra atsakingos valstybės narės, skirtoms oro navigacijos paslaugoms, kurias teikia oro eismo paslaugų teikėjai, paskirti pagal Reglamento (EB) Nr. 550/2004 8 straipsnį, ir meteorologijos paslaugų teikėjai, jei jie paskirti pagal to reglamento 9 straipsnio 1 dalį. Jis taip pat taikomas tinklo valdytojui, įsteigtam Komisijos reglamento (ES) Nr. 677/2011 (7) 3 straipsniu.
3. Valstybės narės šį reglamentą gali taikyti oro navigacijos paslaugoms, teikiamoms kitų ICAO regionų oro erdvėje, už kurią jos yra atsakingos, jei jos apie tai praneša Komisijai ir kitoms atitinkamoms valstybėms narėms.
4. Valstybės narės šį reglamentą gali taikyti oro navigacijos paslaugų teikėjams, gavusiems leidimą teikti oro navigacijos paslaugas be sertifikato pagal Reglamento (EB) Nr. 550/2004 7 straipsnio 5 dalį.
5. Pagal Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 390/2013 1 straipsnio 4 dalį valstybės narės gali nuspręsti netaikyti šio reglamento oro navigacijos paslaugoms, teikiamoms oro uostuose, kuriuose per metus įvykdoma mažiau kaip 70 000 SPT skrydžių.
Valstybės narės apie tokį sprendimą praneša Komisijai.
2 straipsnis
Apibrėžtys
Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys nustatytos Reglamento (EB) Nr. 549/2004 2 straipsnyje.
Kitų vartojamų terminų apibrėžtys:
1) oro navigacijos paslaugų naudotojas- orlaivio operatorius skrydžio metu arba, jeigu operatorius nežinomas, orlaivio savininkas, išskyrus atvejus, kai galima įrodyti, kad tuo metu operatorius buvo kitas asmuo;
2) oro erdvės naudotojų atstovas- bet kuris juridinis asmuo arba subjektas, atstovaujantis vienos ar kelių kategorijų oro navigacijos paslaugų naudotojų interesams;
3) SPT- skrydžių pagal prietaisus taisyklės, nustatytos Čikagos konvencijos (dešimtasis leidimas, 2005 m. liepos mėn.) 2 priede;
4) VST- vizualiųjų skrydžių taisyklės, nustatytos Čikagos konvencijos (dešimtasis leidimas, 2005 m. liepos mėn.) 2 priede;
5) maršruto mokesčių zona- oro erdvės, už kurią nustatyta viena sąnaudų bazė ir vienas vienetinis tarifas, tūris;
6) terminalo mokesčių zona- oro uostas arba oro uostų grupė, už kuriuos yra nustatyta viena sąnaudų bazė ir vienas vienetinis tarifas;
7) nustatytos sąnaudos- Reglamento (EB) Nr. 550/2004 15 straipsnio 2 dalies a punkte nurodytos valstybių narių iš anksto nustatytos sąnaudos;
8) ataskaitinis laikotarpis- Reglamento (EB) Nr. 549/2004 11 straipsnio 3 dalies d punkte ir Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 390/2013 8 straipsnyje nustatytas veiklos rezultatų plano ataskaitinis laikotarpis;
9) SPT skrydis- kilimų ir tūpimų, vykdomų laikantis skrydžių pagal prietaisus taisyklių, suma, išreikšta trejų metų iki veiklos rezultatų plano pateikimo metiniu vidurkiu;
10) kitos pajamos- pajamos, gautos iš valdžios institucijų, įskaitant finansinę paramą pagal tokias Sąjungos pagalbos programas, kaip transeuropinis transporto tinklas (TEN-T), Europos infrastruktūros tinklų priemonė (EITP) ir Sanglaudos fondas, pajamos, gautos iš komercinės veiklos ir (arba), jei nustatyti terminalo vienetiniai tarifai, pagal oro navigacijos paslaugų teikėjų ir oro uostus valdančių įmonių sutartis arba susitarimus;
11) veiklos rezultatų planas- pagal Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 390/2013 11-16 straipsnio nuostatas parengtas ir patvirtintas veiklos rezultatų planas;
12) faktinės išlaidos- teikiant oro navigacijos paslaugas per metus faktiškai patirtos išlaidos, kurioms taikomas galutinis auditas;
13) CNS, MET ir AIS paslaugos- ryšių, navigacijos ir priežiūros tarnybų, oro navigacijos meteorologijos tarnybų ir oro navigacijos informacijos tarnybų paslaugos;
14) restruktūrizavimo išlaidos- didelės vienkartinės išlaidos, kurias patiria oro navigacijos paslaugų teikėjai atlikdami restruktūrizaciją - diegdami naujas technologijas, procedūras ir susijusius verslo modelius, kuriais siekiama skatinti integruotą paslaugų teikimą, o valstybė narė patirtas išlaidas nori susigrąžinti per vieną ar kelis ataskaitinius laikotarpius. Šios išlaidos gali apimti išlaidas, susijusias su kompensacijų darbuotojams išmokėjimu, skrydžių valdymo centrų uždarymu, veiklos perkėlimu į naują vietą, turto nurašymu ir (arba) strateginio dalyvavimo kitų oro navigacijos paslaugų teikėjų įmonėse teisių įsigijimu.
3 straipsnis
Rinkos sąlygomis teikiamos terminalo oro navigacijos paslaugos ir CNS, MET ir AIS paslaugos
1. Nedarydamos poveikio Reglamento (EB) Nr. 550/2004 14 ir 15 straipsniuose nurodytų principų taikymui ir atlikusios 2 dalyje nurodytą įvertinimą, prieš prasidedant ataskaitiniam laikotarpiui arba pateisinamais atvejais per ataskaitinį laikotarpį valstybės narės gali nuspręsti, kad kai kurios arba visos jų terminalo oro navigacijos paslaugos arba CNS, MET ir AIS paslaugos yra teikiamos rinkos sąlygomis. Tokiu atveju taikomos šio reglamento nuostatos, tačiau susijusios valstybės narės šių paslaugų atžvilgiu gali nuspręsti:
a)
neskaičiuoti nustatytų sąnaudų pagal šio reglamento 7 straipsnį;
b)
pajėgumo ir aplinkos pagrindinėse veiklos srityse nenustatyti finansinių skatinamųjų priemonių pagal šio reglamento 15 straipsnį,
o terminalo oro navigacijos paslaugų atžvilgiu:
c)
neskaičiuoti terminalo mokesčių pagal šio reglamento 12 straipsnį;
d)
nenustatyti terminalo vienetinių tarifų pagal šio reglamento 17 straipsnį.
2. Siekdamos nustatyti, ar kai kurios arba visos jų terminalo oro navigacijos paslaugos arba CNS, MET ir AIS paslaugos yra teikiamos rinkos sąlygomis, valstybės narės atlieka išsamų vertinimą pagal visas šio reglamento I priede nurodytas sąlygas. Atlikdamos šį vertinimą jos konsultuojasi su oro erdvės naudotojų atstovais.
3. Ne vėliau kaip likus 19 mėnesių iki ataskaitinio laikotarpio pradžios arba pagal 1 dalį priimtų sprendimų įsigaliojimo datos 1 dalyje nurodytos valstybės narės Komisijai pateikia 2 dalyje nurodyto vertinimo turinio ir rezultatų išsamią ataskaitą. Ta ataskaita grindžiama įrodymais, įskaitant konkurso dokumentus (jei yra), paslaugų teikėjo atrankos pagrindimą, išrinktam paslaugų teikėjui taikomos tvarkos, kuria užtikrinama, kad terminalo oro navigacijos paslaugos arba CNS, MET ir AIS paslaugos yra teikiamos ekonomiškai efektyviai, aprašymą ir konsultacijų su oro erdvės naudotojų atstovais išvadas. Šioje ataskaitoje nurodomi visi argumentai, kuriais remdamosi valstybės narės padarė atitinkamas išvadas.
4. Jei Komisija sutinka, kad nustatytos rinkos sąlygos atitinka I priedo reikalavimus, ji per keturis mėnesius nuo ataskaitos gavimo apie tai informuoja atitinkamą valstybę narę. Jei, Komisijos nuomone, siekiant nustatyti, ar sudarytos rinkos sąlygos, reikalingi papildomi įrodymai, tas keturių mėnesių laikotarpis gali būti pratęstas iki šešių mėnesių laikotarpio nuo ataskaitos gavimo.
Kai Komisija nutaria, kad rinkos sąlygos nenustatytos, ji per šešis mėnesius nuo ataskaitos gavimo Reglamento (EB) Nr. 549/2004 5 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka nusprendžia, kad atitinkama (-os) valstybė (-ės) narė (-ės) turi visiškai laikytis šio reglamento nuostatų. Toks sprendimas priimamas pasikonsultavus su atitinkama (-omis) valstybe (-ėmis) nare (-ėmis).
5. Valstybės narės ataskaita ir 4 dalyje nurodytas Komisijos sprendimas galioja visą atitinkamą ataskaitinį laikotarpį ir yra viešai skelbiami, o nuoroda į juos skelbiama Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
4 straipsnis
Bendrosios mokesčių sistemos principai
1. Bendrajai mokesčių sistemai taikomi Reglamento (EB) Nr. 550/2004 15 straipsnyje nustatyti principai.
2. Maršruto oro navigacijos paslaugų nustatytos sąnaudos finansuojamos iš maršruto rinkliavų, pagal III skyriaus nuostatas nustatytų oro navigacijos paslaugų naudotojams, ir (arba) kitų pajamų.
3. Terminalo oro navigacijos paslaugų nustatytos sąnaudos finansuojamos iš terminalo mokesčių, nustatytų pagal III skyriaus nuostatas oro navigacijos paslaugų naudotojams, ir (arba) kitų pajamų.
4. 2 ir 3 dalimis nepažeidžiamas tam tikriems oro navigacijos paslaugų naudotojams taikomų išlygų finansavimas iš kitų finansavimo šaltinių pagal 10 straipsnį.
5. Bendrojoje mokesčių sistemoje numatomas sąnaudų bazių ir sąnaudų paskirstymo įvairioms paslaugoms skaidrumas ir konsultacijos dėl jų su oro erdvės naudotojų atstovais.
6. Pajamos iš maršruto rinkliavų arba terminalo mokesčių, nustatytų pagal šio reglamento 11 ir 12 straipsnius, nenaudojamos oro navigacijos paslaugų teikėjų komercinei veiklai finansuoti.
5 straipsnis
Mokesčių zonų nustatymas
1. Valstybės narės nustato mokesčių zonas oro erdvėje, už kurią jos yra atsakingos ir kurioje oro erdvės naudotojams teikiamos oro navigacijos paslaugos.
2. Mokesčių zonos apibrėžiamos po konsultacijų su oro erdvės naudotojų atstovais atsižvelgiant į skrydžių valdymo operacijas ir paslaugas.
3. Maršruto mokesčių zona yra nuo žemės iki viršutinės oro erdvės imtinai. Sudėtingų terminalo zonų atveju valstybės narės mokesčių zonoje gali nustatyti specialią zoną.
4. Jei mokesčių zonos apima daugiau negu vienos valstybės narės oro erdvę, atitinkamos valstybės narės užtikrina, kad atitinkamoje oro erdvėje šis reglamentas būtų taikomas nuosekliai ir vienodai.
5. Terminalo mokesčių zona ataskaitiniu laikotarpiu gali būti keičiama. Tuo atveju valstybės narės:
a)
pateikia Komisijai atitinkamus sąnaudų ir eismo duomenis, kad ji galėtų atkurti nuoseklią sąnaudų ir eismo duomenų seką, rodančią padėtį prieš pakeitimą ir po jo, ir atlikti veikimo kokybės stebėjimo užduotis pagal Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 390/2013 18 straipsnį;
b)
konsultuojasi su oro erdvės naudotojų atstovais ir jų pastabas perduoda Komisijai;
c)
pateikia Komisijai pakeitimų poveikio terminalo oro navigacijos paslaugų ekonominio efektyvumo tikslams ir veikimo kokybės stebėjimui įvertinimą ir nurodo, kaip vykdys veiklos rezultatų stebėseną likusį ataskaitinį laikotarpį.
II SKYRIUS
ORO NAVIGACIJOS PASLAUGŲ TEIKIMO IŠLAIDOS
6 straipsnis
Tinkamos paslaugos, įrenginiai ir veiklos rūšys
1. Oro navigacijos paslaugų teikėjai, nurodyti 1 straipsnio 2 ir 4 dalyse, nustato mokesčių zonose, už kurias jie yra atsakingi, patiriamas oro navigacijos paslaugų teikimo išlaidas, susijusias su įrenginiais ir paslaugomis, numatytomis ir įdiegtomis pagal ICAO Regioninį oro navigacijos planą (Europos regionas).
Į tas išlaidas įtraukiamos pridėtinės administravimo išlaidos, taip pat mokymo, studijų, testų ir bandymų, mokslinių tyrimų ir plėtros išlaidos, priskiriamos šioms paslaugoms.
2. Valstybės narės nustatytomis sąnaudomis pagal Reglamento (EB) Nr. 550/2004 15 straipsnio 2 dalies b punktą gali laikyti šias išlaidas, patirtas teikiant oro navigacijos paslaugas:
a)
atitinkamų nacionalinių valdžios institucijų patirtas išlaidas;
b)
Reglamento (EB) Nr. 550/2004 3 straipsnyje nurodytų kvalifikuotų subjektų patirtas išlaidas;
c)
dėl tarptautinių susitarimų patirtas išlaidas.
3. Pagal Reglamento (EB) Nr. 550/2004 15a straipsnio 3 dalį dalis iš mokesčių gautų pajamų gali būti naudojama finansuoti bendriems su tinklu susijusių funkcijų projektams, kurie yra itin svarbūs siekiant pagerinti bendrus oro eismo valdymo ir oro navigacijos paslaugų veiklos rezultatus. Tokiais atvejais valstybės narės nustato išsamią ir skaidrią apskaitos tvarką, pagal kurią būtų užtikrinta, kad oro erdvės naudotojai nebūtų apmokestinti du kartus. Dėl bendrų projektų patirtos nustatytos sąnaudos yra aiškiai nurodomos pagal II ir VII priedus.
4. Reikalavimus atitinka investicijos į naujas OEV sistemas ir esminius esamų OEV sistemų pertvarkymus, jei jie suderinami su pagrindiniu Europos oro eismo valdymo planu, kuris visų pirma įgyvendinamas pagal bendrus projektus, nustatytus Reglamento (EB) Nr. 550/2004 15a straipsnio 3 dalimi.
7 straipsnis
Sąnaudų skaičiavimas
1. Nustatytas sąnaudas ir faktines išlaidas sudaro išlaidos, susijusios su šio reglamento 6 straipsnyje nurodytomis tinkamomis paslaugomis, įrenginiais ir veiklos rūšimis ir nustatytos laikantis Reglamento (EB) Nr. 550/2004 12 straipsnyje nustatytų atskaitomybės reikalavimų.
Diegiant tarptautinius apskaitos standartus patirtos neperiodinės išlaidos gali būti paskirstytos ne ilgesniam kaip 15 metų laikotarpiui.
Nepažeidžiant Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 390/2013 17 ir 19 straipsnių, kiekvienų ataskaitinio laikotarpio kalendorinių metų realiosios ir nominaliosios nustatytos sąnaudos apskaičiuojamos prieš kiekvieno ataskaitinio laikotarpio pradžią ir įtraukiamos į veiklos rezultatų planą. Kiekvienais ataskaitinio laikotarpio metais apskaičiuojant vienetinį tarifą, prieš ataskaitinį laikotarpį apskaičiuotų nominaliųjų nustatytų sąnaudų ir metų iki ataskaitinio laikotarpio bei kiekvienų ataskaitinio laikotarpio metų nustatytų sąnaudų, patikslintų pagal Eurostato n metų balandžio mėn. paskelbtame suderintame vartotojų kainų indekse Komisijos užfiksuotos faktinės infliacijos ir veiklos rezultatų plane numanomos infliacijos skirtumą, skirtumas perkeliamas į n + 2 metus.
Nustatytos sąnaudos ir faktinės išlaidos apskaičiuojamos nacionaline valiuta. Jeigu funkciniame oro erdvės bloke nustatyta bendroji mokesčių zona, kurioje taikomas bendras vienetinis tarifas, atitinkamos valstybės narės užtikrina, kad nacionalinės išlaidos būtų perskaičiuojamos eurais arba vienos iš atitinkamų valstybių narių nacionaline valiuta, kad taikant šio reglamento 17 straipsnio 1 dalies trečią pastraipą būtų galima skaidriai apskaičiuoti bendrą vienetinį tarifą. Apie tai valstybės narės atitinkamai praneša Komisijai ir Eurokontrolei.
2. 1 dalyje nurodytos išlaidos skirstomos į personalo išlaidas, kitas veiklos išlaidas, nusidėvėjimo išlaidas, kapitalo sąnaudas ir išimtines išlaidas, įskaitant sumokėtus negrąžinamus mokesčius ir muitus, taip pat visas kitas susijusias išlaidas.
Personalo išlaidas sudaro darbo užmokestis neatskaičius mokesčių, užmokestis už viršvalandžius, darbdavių įmokos į socialinės apsaugos sistemas, taip pat pensijų ir kitos išmokos. Pensijų išmokos gali būti apskaičiuojamos remiantis apdairiomis prielaidomis, atitinkamai atsižvelgiant į sistemos valdymą arba nacionalinius teisės aktus. Tos prielaidos išsamiai nurodomos veiklos rezultatų plane.
Kitas veiklos išlaidas sudaro išlaidos, patirtos perkant prekes ir paslaugas, naudojamas oro navigacijos paslaugoms teikti, ypač iš trečiųjų šalių perkamų paslaugų, išorės personalo, medžiagų, energijos, komunalinių paslaugų, pastatų nuomos, įrangos ir įrenginių, priežiūros, draudimo ir kelionės išlaidos. Jei oro eismo paslaugų teikėjas perka kitas oro navigacijos paslaugas, paslaugų teikėjas su šiomis paslaugomis susijusias faktines išlaidas įtraukia į kitas savo veiklos išlaidas.
Nusidėvėjimo išlaidos yra susijusios su visu ilgalaikiu turtu, eksploatuojamu teikiant oro navigacijos paslaugas. Ilgalaikio turto nusidėvėjimas skaičiuojamas atsižvelgiant į numatomą eksploatacijos trukmę pagal tiesiogiai proporcingą metodą, taikomą turto, kurio nusidėvėjimas skaičiuojamas, išlaidoms. Skaičiuojant nusidėvėjimą, gali būti taikoma praėjusio laikotarpio arba einamųjų išlaidų apskaita. Visam nusidėvėjimo laikotarpiui taikoma ta pati metodika, atitinkanti taikytą kapitalo sąnaudų skaičiavimo metodą (nominaliosios kapitalo sąnaudos naudojamos praėjusio laikotarpio išlaidų apskaitai, o realiosios kapitalo sąnaudos - einamųjų išlaidų apskaitai). Taikant einamųjų išlaidų apskaitą, pateikiami ir lygiaverčiai praėjusio laikotarpio išlaidų apskaitos duomenys, kad juos būtų galima palyginti ir įvertinti.
Kapitalo sąnaudos lygios šių daugiklių sandaugai:
a)
oro navigacijos paslaugų teikėjo eksploatuojamo arba statomo ilgalaikio turto ir galimų viso turto koregavimų, kuriuos nustatė nacionalinė priežiūros institucija, vidutinės grynosios buhalterinės vertės ir grynojo trumpalaikio turto, kurio reikia oro navigacijos paslaugoms teikti, išskyrus sąskaitas, už kurias gaunama palūkanų, vidutinės vertės suma ir
b)
skolų palūkanų normos ir nuosavo kapitalo grąžos svertinis vidurkis. Jeigu oro navigacijos paslaugų teikėjai nuosavo kapitalo neturi, svertinis vidurkis skaičiuojamas remiantis grąža, taikoma a punkte nurodyto viso turto ir skolų skirtumui.
Išimtines išlaidas sudaro per metus patirtos neperiodinės išlaidos, susijusios su oro navigacijos paslaugų teikimu tais pačiais metais.
Visi tarptautinių apskaitos standartų nuostatų neatitinkantys koregavimai nurodomi veiklos rezultatų plane, kad juos galėtų peržiūrėti Komisija, ir įtraukiami į papildomą informaciją, kurią reikia pateikti pagal II priedą.
3. Pagal 2 dalį apskaičiuojant kapitalo sąnaudas svertiniai koeficientai nustatomi pagal finansavimo skolintu arba nuosavu kapitalu dalį. Skolų palūkanų norma yra lygi svertinei vidutinei oro navigacijos paslaugų teikėjo skolų palūkanų normai. Ataskaitų teikimo laikotarpio nuosavo kapitalo grąža yra nurodyta veiklos rezultatų plane ir apskaičiuota remiantis oro navigacijos paslaugų teikėjo patiriama faktine finansine rizika, įvertinta prieš ataskaitinį laikotarpį.
Jei turtas oro navigacijos paslaugų teikėjui nepriklauso, tačiau yra įtraukiamas skaičiuojant kapitalo sąnaudas, valstybės narės užtikrina, kad šios turto sąnaudos nebūtų susigrąžinamos dukart.
4. Apskaičiuojant faktines išlaidas galima įtraukti susigrąžintas oro navigacijos paslaugų teikėjų restruktūrizavimo išlaidas, patirtas per ataskaitinius laikotarpius iki to ataskaitinio laikotarpio, kuriuo jos susigrąžinamos, jei iš verslo plano matyti, kad atitinkamas restruktūrizavimas ilgainiui duos grynos naudos naudotojams.
Nacionalinė priežiūros institucija Komisijai pateikia verslo planą, restruktūrizavimo išlaidų susigrąžinimo planą ir konsultacijų su oro erdvės naudotojų atstovais dėl verslo plano ir restruktūrizavimo išlaidų susigrąžinimo plano išvadas.
Kai Komisija nustato, kad planuojama gryna nauda naudotojams ilguoju laikotarpiu įrodyta, ji apie tai praneša atitinkamai valstybei narei per penkis mėnesius nuo datos, kurią ji gavo nacionalinės priežiūros institucijos pateiktą informaciją.
Kai Komisija nustato, kad planuojama gryna nauda naudotojams ilguoju laikotarpiu neįrodyta, ji laikydamasi Reglamento (EB) Nr. 549/2004 5 straipsnio 2 dalyje nustatytos tvarkos per penkis mėnesius nuo datos, kurią ji gavo nacionalinės priežiūros institucijos pateiktą informaciją, priima sprendimą, kad oro navigacijos paslaugų teikėjų restruktūrizavimo išlaidos nesusigrąžinamos, ir apie tai praneša atitinkamai valstybei narei.
Atitinkama valstybė narė apie restruktūrizavimo išlaidų pokyčius ir gryną naudą naudotojams praneša savo metinėje ataskaitoje, teikiamoje pagal Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 390/2013 18 straipsnio 4 dalį.
8 straipsnis
Sąnaudų paskirstymas
1. Pagal 6 straipsnį tinkamų paslaugų, įrenginių ir veiklos rūšių sąnaudos skaidriai paskirstomos mokesčių zonoms, kurių atžvilgiu jos faktiškai patirtos.
Jei sąnaudos patirtos keliose skirtingose mokesčių zonose, jos paskirstomos proporcingai taikant skaidrią metodiką, nustatytą 9 straipsniu.
2. Terminalo paslaugų sąnaudos yra susijusios su šiomis paslaugomis:
a)
aerodromo skrydžių valdymo paslaugomis, aerodromo skrydžių informacijos paslaugomis, įskaitant skrydžių konsultacines paslaugas ir informacijos apie avariją paslaugas;
b)
oro eismo paslaugomis, susijusiomis su orlaivių artėjimu tūpti ir išvykimu tam tikru atstumu nuo oro uosto pagal eksploatacinius reikalavimus;
c)
tinkamu visų kitų oro navigacijos paslaugų sudedamųjų dalių paskyrimu, kuris atitinka proporcingą paskirstymą tarp maršruto ir terminalo paslaugų.
Taikydamos 2 dalies b ir c punktus, prieš prasidedant kiekvienam ataskaitiniam laikotarpiui valstybės narės nustato kriterijus, pagal kuriuos sąnaudos paskirstomos kiekvieno oro uosto terminalo ir maršruto paslaugoms, ir apie tai praneša Komisijai.
3. Maršruto paslaugų sąnaudos yra susijusios su išlaidomis, nurodytomis 1 dalyje, išskyrus 2 dalyje nurodytas sąnaudas.
4. Jei pagal 10 straipsnį VST skrydžiams taikoma išimtis, oro navigacijos paslaugų teikėjas VST skrydžiams suteiktų oro navigacijos paslaugų sąnaudas nurodo atskirai nuo SPT skrydžiams suteiktų paslaugų sąnaudų. Šios sąnaudos gali būti nustatomos taikant ribinių išlaidų metodą, atsižvelgiant į naudą SPT skrydžiams dėl VST skrydžiams suteiktų paslaugų.
9 straipsnis
Išlaidų ir mokesčių mechanizmo skaidrumas
1. Ne vėliau kaip prieš septynis mėnesius iki kiekvieno ataskaitinio laikotarpio pradžios valstybės narės, suderinusios viena su kita, pakviečia oro erdvės naudotojų atstovus į konsultacijas nustatytų sąnaudų, planuojamų investicijų, paslaugos vienetų prognozių, mokesčių politikos ir pagal tai nustatomų vienetinių tarifų klausimais. Joms padeda oro navigacijos paslaugų teikėjai. Valstybės narės pagal 6 straipsnį skaidriai nustato savo nacionalines arba funkcinių oro erdvės blokų išlaidas ir jų vienetinius tarifus praneša oro erdvės naudotojų atstovams, Komisijai ir atitinkamais atvejais Eurokontrolei.
Per ataskaitinį laikotarpį valstybės narės, suderinusios viena su kita, kasmet pakviečia oro erdvės naudotojų atstovus konsultuotis dėl visų nukrypimų nuo prognozės, visų pirma susijusių su:
a)
faktiniu eismu ir sąnaudomis, palyginti su prognozuotu eismu ir nustatytomis sąnaudomis;
b)
13 straipsnyje nustatyto su eismu susijusios rizikos pasidalijimo mechanizmo įgyvendinimu;
c)
14 straipsnyje nustatyto išlaidų pasidalijimo mechanizmo įgyvendinimu;
d)
15 straipsnyje nustatytomis skatinamosiomis programomis;
e)
16 straipsnyje nustatytu mokesčių moduliavimu.
Konsultacijos gali būti rengiamos pagal regionus. Oro erdvės naudotojų atstovams paliekama teisė prašyti, kad būtų surengta daugiau konsultacijų. Konsultacijos su naudotojais taip pat sistemingai rengiamos pradėjus taikyti įspėjimo priemones, kaip nustatyta Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 390/2013 17 ir 19 straipsniuose, dėl kurių turi būti peržiūrimas (-i) nustatytas (-i) vienetinis (-iai) tarifas (-ai).
2. 1 dalyje nurodyta informacija teikiama remiantis ataskaitų lentelėmis ir išsamiomis taisyklėmis, nustatytomis II, VI ir VII prieduose. Kai pagal 3 straipsnį nustatoma, kad terminalo oro navigacijos paslaugos arba CNS, MET ir AIS paslaugos teikiamos rinkos sąlygomis, 1 dalyje nurodyta informacija grindžiama ataskaitų lentelėmis ir išsamiomis taisyklėmis, nustatytomis III priede. Galimybė naudotis atitinkamais dokumentais oro erdvės naudotojų atstovams, Komisijai, Eurokontrolei ir nacionalinėms priežiūros institucijoms suteikiama likus trims savaitėms iki konsultacijų posėdžio. Rengiant 1 dalies antroje pastraipoje nurodytas kasmetines konsultacijas galimybė naudotis atitinkamais dokumentais oro erdvės naudotojų atstovams, Komisijai, Eurokontrolei ir nacionalinėms priežiūros institucijoms suteikiama ne vėliau kaip birželio 1 d.
3. Siekdamos sudaryti sąlygas teikti pasiektų veiklos rezultatų ataskaitas, kaip nustatyta Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 390/2013 18 straipsnio 4 dalyje, valstybės narės, pasinaudodamos II, VI ir VII prieduose pateiktomis ataskaitų lentelėmis ir išsamiomis taisyklėmis, Komisijai ir Eurokontrolei iki kiekvienų metų birželio 1 d. nurodo per ankstesnius metus patirtas faktines išlaidas bei faktinių išlaidų ir nustatytų sąnaudų, pateiktų veiklos rezultatų plane, skirtumą. Valstybės narės, kurios nusprendė, kad terminalo oro navigacijos paslaugos arba CNS, MET ir AIS paslaugos teikiamos rinkos sąlygomis pagal 3 straipsnį, šią informaciją pateikia, naudodamos III priede pateiktas ataskaitų lenteles ir išsamias taisykles.
III SKYRIUS
ORO NAVIGACIJOS PASLAUGŲ TEIKIMO FINANSAVIMAS IŠ ORO NAVIGACIJOS MOKESČIŲ
10 straipsnis
Oro navigacijos mokesčių netaikymas
1. Valstybės narės maršruto rinkliavų netaiko:
a)
skrydžiams, atliekamiems orlaiviais, kurių leidžiama maksimali kilimo masė yra mažesnė negu dvi metrinės tonos;
b)
mišriems VST ir SPT skrydžiams mokesčių zonose, kuriose jie vykdomi tik pagal VST ir kuriose mokesčiai už VST skrydžius neimami;
c)
skrydžiams, vykdomiems tik su oficialia misija vykstantiems valdantiems monarchams ir jų artimiausiems šeimos nariams, valstybių vadovams, Vyriausybių vadovams ir ministrams skraidinti; visais atvejais atleidimas nuo mokesčių turi būti pagrindžiamas atitinkamu statuso rodikliu ar pastaba skrydžio plane;
d)
paieškos ir gelbėjimo skrydžiams, kuriuos vykdyti leido atitinkama kompetentinga institucija.
2. Valstybės narės maršruto rinkliavų gali netaikyti:
a)
kariniams skrydžiams, atliekamiems bet kurios šalies kariniais orlaiviais;
b)
mokomiesiems skrydžiams, atliekamiems tik licencijai gauti arba pilotų kabinos ekipažui įvertinti, jei tai yra pagrįsta atitinkama pastaba skrydžio plane; skrydžiai turi būti vykdomi tik atitinkamos valstybės narės oro erdvėje ir negali būti skirti keleiviams ir (arba) kroviniams vežti, orlaivių buvimo vietai pakeisti arba juos perkelti;
c)
skrydžiams, atliekamiems tik siekiant patikrinti arba išbandyti įrangą, naudojamą arba numatomą naudoti kaip antžemines pagalbines oro navigacijos priemones, išskyrus skrydžius atitinkamo orlaivio buvimo vietai pakeisti;
d)
skrydžiams, kurie baigiami oro uoste, iš kurio orlaivis pakilo, ir kurių metu nebuvo tarpinių nusileidimų;
e)
VST skrydžiams;
f)
humanitarinės pagalbos skrydžiams, kuriuos vykdyti leido atitinkama kompetentinga institucija;
g)
muitinės ir policijos skrydžiams.
3. 1 ir 2 dalyse nurodytiems skrydžiams valstybės narės gali netaikyti terminalo mokesčių.
4. Skrydžių, kuriems netaikomi mokesčiai, sąnaudas sudaro:
a)
neapmokestinamų VST skrydžių išlaidos, nurodytos 8 straipsnio 4 dalyje, ir
b)
neapmokestinamų SPT skrydžių išlaidos, apskaičiuojamos kaip SPT skrydžių išlaidų ir neapmokestinamų paslaugos vienetų skaičiaus ir viso paslaugos vienetų skaičiaus santykio sandauga, kai visą paslaugos vienetų skaičių sudaro SPT skrydžių paslaugos vienetai ir VST skrydžių paslaugos vienetai, jeigu jie yra apmokestinami. SPT skrydžių išlaidos lygios bendroms išlaidoms, atėmus VST skrydžių išlaidas.
5. Valstybės narės užtikrina, kad oro navigacijos paslaugų teikėjams būtų atlyginta už vykdant neapmokestintus skrydžius suteiktas paslaugas.
11 straipsnis
Maršruto rinkliavų skaičiavimas
1. Neapribojant galimybės pagal 4 straipsnio 2 dalį maršruto oro navigacijos paslaugas finansuoti iš kitų pajamų, tam tikro skrydžio maršruto rinkliava tam tikroje maršruto mokesčių zonoje yra lygi tai maršruto mokesčių zonai nustatyto vienetinio tarifo ir to skrydžio maršruto paslaugos vienetų sandaugai.
2. Vienetinis tarifas ir maršruto paslaugos vienetai apskaičiuojami pagal IV priedą.
12 straipsnis
Terminalo mokesčių skaičiavimas
1. Neapribojant galimybės pagal 4 straipsnio 3 dalį terminalo oro navigacijos paslaugas finansuoti iš kitų pajamų, tam tikro skrydžio terminalo mokestis tam tikroje terminalo mokesčių zonoje yra lygus šiai terminalo mokesčių zonai nustatyto vienetinio tarifo ir šio skrydžio terminalo paslaugos vienetų sandaugai. Nustatant mokesčius, artėjimas tūpti ir išvykimas laikomi vienu skrydžiu. Skaičiavimo vienetu laikomas atvykimo arba išvykimo skrydis.
2. Vienetinis tarifas ir terminalo paslaugos vienetai apskaičiuojami pagal V priedą.
13 straipsnis
Su eismu susijusios rizikos pasidalijimas
1. Su eismu susijusios rizikos pasidalijimo mechanizmas taikomas pagal Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 390/2013 12 straipsnyje nurodytus principus.
2. Šioms išlaidoms su eismu susijusios rizikos pasidalijimas netaikomas ir, nepriklausomai nuo eismo raidos, atsižvelgiant į jas vėlesnių metų nustatytos sąnaudos didinamos arba mažinamos:
a)
pagal 6 straipsnio 2 dalį apskaičiuotos nustatytos sąnaudos, išskyrus su susitarimais dėl tarpvalstybinio oro eismo paslaugų teikimo susijusias išlaidas;
b)
meteorologijos paslaugų nustatytos sąnaudos;
c)
koregavimas dėl prognozuotos ir faktinės infliacijos skirtumo, kaip nurodyta 7 straipsnio 1 dalyje;
d)
susigrąžintos restruktūrizavimo išlaidos, jei jos patvirtintos pagal 7 straipsnio 4 dalį;
e)
sumos, perkeltos įgyvendinus su eismu susijusios rizikos pasidalijimo mechanizmą;
f)
patvirtintos sumos, perkeltos iš ankstesnio ataskaitinio laikotarpio įgyvendinus 14 straipsnyje nurodytą išlaidų pasidalijimo mechanizmą;
g)
premijos ar nuobaudos, apskaičiuotos taikant 15 straipsnyje nurodytas finansines skatinamąsias programas;
h)
per didelės ar per mažos sumos, susigrąžintos pagal 16 straipsnį taikant oro navigacijos mokesčių moduliavimą;
i)
per didelės ar per mažos sumos, grąžintos dėl eismo pokyčių;
j)
už antrą ataskaitinį laikotarpį susigrąžintos per didelės ar per mažos sumos, kurias valstybės narės išleido iki 2011 m. ir per juos teikdamos maršruto oro navigacijos paslaugas, o per 2014 m. teikdamos terminalo oro navigacijos paslaugas.
Be to, valstybės narės gali su eismu susijusios rizikos pasidalijimo reikalavimo netaikyti oro navigacijos paslaugų teikėjų, kurie pagal Reglamento (EB) Nr. 550/2004 7 straipsnio 5 dalį gavo leidimą teikti oro navigacijos paslaugas be sertifikato, nustatytoms sąnaudoms.
3. Jeigu tam tikrais n metais faktinis paslaugos vienetų skaičius neviršija arba nesumažėja daugiau kaip 2 % nei numatyta tų n metų veiklos rezultatų plane, oro navigacijos paslaugų teikėjo papildomos arba negautos pajamos, palyginti su nustatytomis sąnaudomis, neperkeliamos.
4. Jeigu tam tikrais n metais faktinis paslaugos vienetų skaičius yra daugiau kaip 2 % didesnis nei numatyta tų n metų veiklos rezultatų plane, n + 2 metų nustatytos sąnaudos sumažinamos bent 70 % papildomų pajamų, kurias oro navigacijos paslaugų teikėjas (-ai) gavo, daugiau nei 2 % viršydamas (-i) faktinio paslaugos vienetų skaičiaus ir prognozuoto paslaugos vienetų skaičiaus, pagal kurį veiklos rezultatų plane apskaičiuotos nustatytos sąnaudos, skirtumą.
Jeigu tam tikrais n metais faktinis paslaugos vienetų skaičius yra daugiau kaip 2 % mažesnis nei numatyta tų n metų veiklos rezultatų plane, ne ankstesnių kaip n + 2 metų nustatytos sąnaudos padidinamos ne daugiau kaip 70 % negautų pajamų, kurias oro navigacijos paslaugų teikėjas (-ai) prarado, daugiau nei 2 % nesiekdamas (-i) faktinio paslaugos vienetų skaičiaus ir prognozuoto paslaugos vienetų skaičiaus, pagal kurį veiklos rezultatų plane apskaičiuotos nustatytos sąnaudos, skirtumo.
5. Jeigu tam tikrais n metais faktinis paslaugos vienetų skaičius nesiekia 90 % tų n metų veiklos rezultatų plane numatyto skaičiaus, ne ankstesnių kaip n + 2 metų nustatytos sąnaudos padidinamos visa suma, kurią oro navigacijos paslaugų teikėjas (-ai) prarado, daugiau nei 10 % nesiekdamas (-i) faktinio paslaugos vienetų skaičiaus ir prognozuoto paslaugos vienetų skaičiaus, pagal kurį veiklos rezultatų plane apskaičiuotos nustatytos sąnaudos, skirtumo.
Jeigu tam tikrais n metais faktinis paslaugos vienetų skaičius viršija 110 % tų n metų veiklos rezultatų plane numatyto skaičiaus, n + 2 metų nustatytos sąnaudos mažinamos visa papildomų pajamų suma, kurią oro navigacijos paslaugų teikėjas (-ai) gavo, daugiau nei 10 % viršydamas (-i) faktinio paslaugos vienetų skaičiaus ir prognozuoto paslaugos vienetų skaičiaus, pagal kurį veiklos rezultatų plane apskaičiuotos nustatytos sąnaudos, skirtumą.
6. Terminalo oro navigacijos paslaugų atveju valstybės narės gali nuspręsti 3, 4 ir 5 dalių nuostatų netaikyti oro uostams, kuriuose per metus įvykdoma mažiau kaip 225 000 SPT skrydžių. Apie tokį sprendimą valstybės narės praneša Komisijai per du mėnesius nuo šio reglamento paskelbimo datos.
14 straipsnis
Išlaidų pasidalijimas
1. Išlaidų pasidalijimo mechanizmas taikomas pagal šiuos principus:
a)
jeigu per visą ataskaitinį laikotarpį faktinės išlaidos yra mažesnės už ataskaitinio laikotarpio pradžioje apskaičiuotas nustatytas sąnaudas, susidaręs skirtumas lieka oro navigacijos paslaugų teikėjui, valstybei narei arba atitinkamam kvalifikuotam subjektui;
b)
jeigu per visą ataskaitinį laikotarpį faktinės išlaidos viršija ataskaitinio laikotarpio pradžioje apskaičiuotas nustatytas sąnaudas, susidaręs skirtumas tenka oro navigacijos paslaugų teikėjui, valstybei narei arba atitinkamam kvalifikuotam subjektui.
2. Išlaidos, kurioms 1 dalies a ir b punktai netaikomi:
a)
1 dalies a ir b punktais nustatyta išlaidų pasidalijimo tvarka netaikoma nustatytų sąnaudų ir faktinių išlaidų skirtumui, kai faktinės išlaidos yra susijusios su išlaidų veiksniais, kuriems suvaldyti oro navigacijos paslaugų teikėjas, valstybė narė ar atitinkami kvalifikuoti subjektai ėmėsi pagrįstų ir nustatomų veiksmų, tačiau jų suvaldyti neturėjo galimybės dėl šių priežasčių:
i)
nacionalinių pensijų teisės aktų, pensijų apskaitos teisės aktų arba išlaidų pensijoms, patirtų dėl nenumatytų rinkos sąlygų, nenumatytų pokyčių;
ii)
paskolų, kuriomis finansuojamos oro navigacijos paslaugų teikimo sąnaudos, palūkanų normų didelių pokyčių;
iii)
nenumatytų naujų išlaidų veiksnių, neįtrauktų į veiklos rezultatų planą, bet būtinų laikantis teisės aktais nustatytų įpareigojimų;
iv)
nenumatytų nacionalinių mokesčių teisės aktų pokyčių;
v)
nenumatytų išlaidų arba pajamų pokyčių, kuriuos lėmė tarptautinių susitarimų įsipareigojimų vykdymas.
b)
Nedarant poveikio 7 straipsnio 1 dalies trečios pastraipos taikymui, visus 2 dalies a punkte nurodytus išlaidų veiksnius nustato nacionalinė priežiūros institucija, o veiklos rezultatų plane pateikiama ši informacija apie kiekvieną išlaidų veiksnį per praėjusį ataskaitinį laikotarpį:
i)
išsamus išlaidų veiksnio aprašymas;
ii)
veiklos rezultatų plane nustatytos su šiuo veiksniu susijusios išlaidos;
iii)
argumentai, kuriais remiantis tas išlaidų veiksnys laikomas tinkamu pagal 2 dalies a punktą, o ne pagal 1 dalies a ir b punktus;
iv)
nacionalinių priežiūros institucijų, oro navigacijos paslaugų teikėjo arba atitinkamo kvalifikuoto subjekto nekontroliuojami esminiai išorės įvykiai ar aplinkybės, lėmę faktinių išlaidų ir su tuo išlaidų veiksniu susijusių nustatytų sąnaudų neatitikimą;
v)
veiksmai, kurių imtasi su šiuo veiksniu susijusių išlaidų rizikai valdyti.
c)
Faktinių išlaidų ir tam išlaidų veiksniui nustatytų sąnaudų skirtumai nustatomi ir paaiškinami pagal VII priedo 2 dalį.
d)
Jeigu per visą ataskaitinį laikotarpį dėl 2 dalies a punkto netaikymo išlaidoms faktinės išlaidos yra mažesnės už ataskaitinio laikotarpio pradžioje apskaičiuotas nustatytas sąnaudas, susidaręs skirtumas grąžinamas oro erdvės naudotojams, perkeliant jį į kitą (-us) ataskaitinį (-ius) laikotarpį (-ius).
e)
Jeigu per visą ataskaitinį laikotarpį dėl 2 dalies a punkto taikymo išlaidoms faktinės išlaidos viršija ataskaitinio laikotarpio pradžioje apskaičiuotas nustatytas sąnaudas, susidaręs skirtumas tenka oro erdvės naudotojams, perkeliant jį į kitą (-us) ataskaitinį (-ius) laikotarpį (-ius).
f)
Kiekvienais metais atitinkama nacionalinė priežiūros institucija nustato, kad faktinių išlaidų ir nustatytų sąnaudų neatitikimą iš tikro lemia susiję įvykiai ar aplinkybės, nurodyti 2 dalies a punkte ir atitinkantys 2 dalies b punkto nuostatas. Be to, ši institucija patvirtina, kad naudotojams perduodamas išlaidų skirtumas yra tiksliai nustatytas ir suklasifikuotas. Ji kasmet praneša oro erdvės naudotojams ir Komisijai savo vertinimo rezultatus. Jeigu per šešis mėnesius nuo atitinkamos nacionalinės priežiūros institucijos metinės vertinimo ataskaitos gavimo datos Komisija nustato, kad vertinimo ataskaitoje nenurodyta, kad faktinių išlaidų ir nustatytų sąnaudų neatitikimą iš tikro lėmė susiję įvykiai ar aplinkybės, nurodyti 2 dalies a punkte ir atitinkantys 2 dalies b punkto nuostatas, Komisija, laikydamasi Reglamento (EB) Nr. 549/2004 5 straipsnio 2 dalyje nustatytos procedūros, priima sprendimą, kad atitinkamai (-oms) valstybei (-ėms) narei (-ėms) nesuteikiamas leidimas faktinių išlaidų ir nustatytų sąnaudų neatitikimui taikyti visas arba kai kurias 2 dalies nuostatas, priklausomai nuo Komisijos išvadų.
g)
Perkeliamos sumos nurodomos atsižvelgiant į veiksnius, o jų apibūdinimas įtraukiamas į papildomą informaciją, teiktiną pagal VI priedą.
15 straipsnis
Oro navigacijos paslaugų teikėjams skirtos skatinamosios programos
1. Valstybės narės patvirtina pajėgumo pagrindinėje veiklos srityje taikomas finansines skatinamąsias priemones, skirtas jų oro navigacijos paslaugų teikėjams, ir gali patvirtinti tokias finansines skatinamąsias priemones aplinkos pagrindinėje veiklos srityje pagal Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 390/2013 12 straipsnį. Šios skatinamosios priemonės, kurias sudaro premijos už veiklos rezultatų tikslinių rodiklių viršijimą ir nuobaudos už jų neįvykdymą, yra pridedamos prie patvirtintų nustatytų sąnaudų arba iš jų atimamos priklausomai nuo veiklos rezultatų lygio.
Tokios finansinės skatinamosios programos atitinka šiuos principus:
a)
n + 2 metų vienetinis tarifas koreguojamas, atsižvelgiant į premiją už rodiklių viršijimą arba nuobaudą už jų neįvykdymą pagal faktinius oro navigacijos paslaugų teikėjo veiklos rezultatus per n metus, palyginti su atitinkamu tiksliniu rodikliu;
b)
taikomos premijos arba nuobaudos atitinka siektinus tikslinius rodiklius ir pasiektus veiklos rezultatus. Premija už numatytus tikslinius rodiklius atitinkančius arba jų nesiekiančius veiklos rezultatus neskiriama;
c)
taikytinas premijų ir nuobaudų lygis yra vienodas;
d)
didžiausia bendra premijų ir didžiausia bendra nuobaudų suma neviršija 1 % pajamų, gautų už oro navigacijos paslaugas per n metus;
e)
veiklos rezultatų pokyčių lygis ir taikomas premijų ir nuobaudų lygis nustatomi veiklos rezultatų plane po 9 straipsnyje nurodytų konsultacijų;
f)
funkcinių oro erdvės blokų lygmens tikslinių rodiklių atveju premijos ir nuobaudos taikomos atitinkamiems oro navigacijos paslaugų teikėjams;
g)
pajėgumo pagrindinėje veiklos srityje veiklos rezultatų tikslinių rodiklių lygis gali būti tikslinamas, siekiant atsižvelgti tik į užlaikymo priežastis, susijusias su ATC pajėgumu, ATC maršruto nustatymu, ATC personalu, ATC įranga, oro erdvės valdymu ir ypatingais įvykiais, kurių kodai pagal ATFCM (Oro eismo srautų ir pajėgumo valdymo) vartotojo žinyną yra C, R, S, T, M ir P.
2. Nacionalinės priežiūros institucijos stebi, kad šias skatinamąsias programas oro navigacijos paslaugų teikėjai tinkamai įgyvendintų.
16 straipsnis
Oro navigacijos mokesčių moduliavimas
1. Po 9 straipsnyje nurodyto pasiūlymo konsultuotis valstybės narės gali nacionaliniu arba funkcinių oro erdvės blokų lygmeniu be diskriminacijos ir skaidriai moduliuoti oro erdvės naudotojų mokamus oro navigacijos mokesčius, kad būtų atsižvelgta į jų pastangas, siekiant visų pirma:
a)
optimizuoti naudojimąsi oro navigacijos paslaugomis;
b)
sumažinti skrydžių poveikį aplinkai;
c)
sumažinti bendras oro navigacijos paslaugų teikimo išlaidas ir padidinti jų veiksmingumą, visų pirma moduliuojant mokesčius pagal tinklo apkrovos lygį konkrečioje zonoje arba konkrečiame maršrute konkrečiu laiku.
Dėl mokesčių moduliavimo oro navigacijos paslaugų teikėjo gaunamos pajamos iš esmės nesikeičia. Per didelės ar per mažos susigrąžintos sumos perkeliamos į kitą laikotarpį.
2. Be to, oro navigacijos mokesčiai gali būti be diskriminacijos ir skaidriai moduliuojami siekiant paspartinti SESAR oro eismo valdymo funkcijų diegimą. Visų pirma moduliavimu galima siekti paskatinti orlaivyje įdiegti sistemas, įtrauktas į bendrus projektus, nustatytus Reglamento (EB) Nr. 550/2004 15a straipsnio 3 dalimi.
3. Oro navigacijos mokesčių moduliavimas - tai maršruto rinkliavų ir (arba) terminalo mokesčių apskaičiavimas pagal 11 ir 12 straipsnių nuostatas.
4. Nacionalinės priežiūros institucijos stebi, kad oro navigacijos paslaugų teikėjai tinkamai taikytų oro navigacijos mokesčių moduliavimą.
17 straipsnis
Mokesčių zonų vienetinių tarifų nustatymas
1. Valstybės narės užtikrina, kad kiekvienai mokesčių zonai kasmet būtų nustatomi vienetiniai tarifai. Nedarant poveikio 2 dalies taikymui, vienetiniai tarifai per metus nekeičiami.
Vienetiniai tarifai nustatomi laikantis šios tvarkos:
a)
Kiekvieniems ataskaitinio laikotarpio metams n metų vienetiniai tarifai apskaičiuojami iki n-1 metų lapkričio 1 d. remiantis nustatytomis vieneto sąnaudomis, nurodytomis veiklos rezultatų plane, ir šio reglamento IV priedo 2.2 punkte ir V priede nustatytais koregavimais.
b)
Valstybė narė pagal 9 straipsnio 1 ir 2 dalies reikalavimus n metų vienetinius tarifus pateikia Komisijai iki n-1 metų birželio 1 d.
c)
Komisija įvertina, ar šie vienetiniai tarifai atitinka šio reglamento ir Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 390/2013 nuostatas.
d)
Kai Komisija nustato, kad vienetiniai tarifai atitinka šio reglamento ir Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 390/2013 nuostatas, ji per keturis mėnesius nuo vienetinių tarifų pateikimo apie tai praneša atitinkamai valstybei narei.
e)
Kai Komisija nustato, kad vienetiniai tarifai neatitinka šio reglamento ir Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 390/2013 nuostatų, ji per keturis mėnesius nuo vienetinių tarifų pateikimo apie tai praneša atitinkamai valstybei narei, o ši per vieną mėnesį pateikia Komisijai peržiūrėtus vienetinius tarifus.
f)
Tam tikrais atvejais valstybės narės ne vėliau kaip iki n-1 metų lapkričio 1 d. apie kiekvienos mokesčių zonos vienetinius tarifus praneša Komisijai ir Eurokontrolei.
Vienetiniai tarifai nustatomi nacionaline valiuta. Jeigu valstybės narės, dalyvaujančios funkciniame oro erdvės bloke, nusprendžia nustatyti bendrą mokesčių zoną, kurioje būtų taikomas bendras vienetinis tarifas, šis vienetinis tarifas nustatomas eurais arba vienos iš atitinkamų valstybių narių nacionaline valiuta. Apie taikomą valiutą atitinkamos valstybės narės praneša Komisijai ir Eurokontrolei.
2. Jeigu veiklos rezultatų planai priimami vėliau nei metų, buvusių prieš metus, kuriais prasidėjo ataskaitinis laikotarpis, lapkričio 1 d. arba peržiūrimi pagal Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 390/2013 17 ir 19 straipsnius, vienetiniai tarifai prireikus perskaičiuojami remiantis galutiniu priimtu planu arba taikytinomis taisomosiomis priemonėmis. Todėl pagal Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 390/2013 16 straipsnį valstybės narės savo vienetinį tarifą apskaičiuoja ir pagal patvirtintą veiklos rezultatų planą pradeda taikyti kuo anksčiau per pirmus ataskaitinio laikotarpio metus arba pirmus metus, kuriais pradedami taikyti peržiūrėti veiklos rezultatų planai ir tiksliniai rodikliai. Į pajamų skirtumą, susidariusį dėl laikinai taikomo pirminio vienetinio tarifo, atsižvelgiama apskaičiuojant kitų metų vienetinį tarifą. Per pirmus ataskaitinio laikotarpio metus arba pirmus metus, kuriais pradedami taikyti peržiūrėti veiklos rezultatų planai ir tiksliniai rodikliai, 13 straipsnyje numatytas su eismu susijusios rizikos pasidalijimo mechanizmas taikomas remiantis nustatytomis sąnaudomis bei galutiniame priimtame veiklos rezultatų plane nustatytu paslaugos vienetų skaičiumi ir faktiniu paslaugos vienetų skaičiumi per metus.
18 straipsnis
Mokesčių rinkimas
1. Valstybės narės mokesčius gali rinkti taikydamos vieną mokestį už skrydį. Jeigu mokesčių sąskaitos pateikiamos ir mokesčiai renkami regiono mastu, mokesčių valiuta gali būti euro, o prie atitinkamo vienetinio tarifo gali būti pridedamas administracinis vienetinis tarifas, kuriuo padengiamos sąskaitų išrašymo ir mokesčių rinkimo išlaidos. Valstybės narės užtikrina, kad jų vardu surinktos sumos būtų naudojamos pagal šio reglamento nuostatas nustatytoms sąnaudoms finansuoti.
2. Oro navigacijos paslaugų naudotojai neatidėliodami sumoka visus oro navigacijos mokesčius.
3. Valstybės narės užtikrina veiksmingą vykdymo užtikrinimo priemonių taikymą. Šios priemonės gali būti atsisakymas teikti paslaugas, orlaivių sulaikymas arba kitos vykdymo užtikrinimo priemonės pagal taikomą teisę.
IV SKYRIUS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
19 straipsnis
Apeliaciniai skundai
Valstybės narės užtikrina, kad pagal šį reglamentą priimami sprendimai būtų tinkamai argumentuoti ir kad jiems būtų taikoma veiksminga persvarstymo ir (arba) apeliacijos tvarka.
20 straipsnis
Sąlygų reikalavimų laikymosi stebėsenai sudarymas
Oro navigacijos paslaugų teikėjai sudaro sąlygas atitinkamai nacionalinei priežiūros institucijai arba jos vardu veikiančiam kvalifikuotam subjektui atlikti patikras ir tyrimus, įskaitant apsilankymus vietoje. Įgalioti asmenys turi įgaliojimus:
a)
tikrinti atitinkamus apskaitos dokumentus, turto knygas, atsargas ir bet kokią kitą svarbią medžiagą, kuria remiantis nustatomi oro navigacijos mokesčiai;
b)
daryti tokių dokumentų kopijas arba paimti jų išrašus;
c)
vietoje paprašyti paaiškinimų žodžiu;
d)
patekti į atitinkamas patalpas, teritoriją arba transporto priemones.
Tokios patikros ir tyrimai atliekami toje valstybėje narėje galiojančia tvarka.
21 straipsnis
Peržiūra
Komisijos atliekama Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 390/2013 24 straipsnyje nurodyta veiklos rezultatų plano peržiūra apima šio reglamento 13 straipsnyje nustatytą su eismu susijusios rizikos pasidalijimo mechanizmą, 14 straipsnyje nustatytą išlaidų pasidalijimo mechanizmą, 15 straipsnyje nustatytas skatinamąsias programas, 16 straipsnyje nustatytą mokesčių moduliavimą, taip pat jų poveikį ir veiksmingumą siekiant nustatytų veiklos rezultatų tikslinių rodiklių.
22 straipsnis
Įsigaliojimas ir taikymas
1. Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
2. Šis reglamentas taikomas nuo antrojo ataskaitinio laikotarpio, kaip nustatyta Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 390/2013 8 straipsniu, ir visą tą laikotarpį. Kad taikant veiklos rezultatų planą būtų sudarytos sąlygos Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 390/2013 10 straipsnio 2 dalyje numatytus Sąjungos masto tikslinius rodiklius patvirtinti prieš prasidedant antrajam ataskaitiniam laikotarpiui ir pagal Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 390/2013 nuostatas parengti ir patvirtinti veiklos rezultatų planus, šio reglamento 1 straipsnio 5 dalis, 3 straipsnis, 7 straipsnio 4 dalis, 9 straipsnis, 14 straipsnio 2 dalies b-f punktai, 17 straipsnis ir priedai taikomi nuo šio reglamento įsigaliojimo.
23 straipsnis
Komisijos reglamento (EB) Nr. 1794/2006 panaikinimas
2006 m. gruodžio 6 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1794/2006, nustatantis bendrąją mokesčių už oro navigacijos paslaugas sistemą, panaikinamas nuo 2015 m. sausio 1 d.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2013 m. gegužės 3 d.