РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1303/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 17 декември 2013 година
за определяне на общоприложими разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони и Европейския фонд за морско дело и рибарство и за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд и Европейския фонд за морско дело и рибарство, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 177 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становищата на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становищата на Комитета на регионите (2),
като взеха предвид становищата на Сметната палата (3),
в съответствие с обикновената законодателна процедура,
като имат предвид, че:
(1)
Член 174 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) предвижда, че за да засили своето икономическо, социално и териториално сближаване, Съюзът трябва да си поставя за цел да намали разликата между нивата на развитие на различните региони и изоставането на най-малко облагодетелстваните региони или острови, и че специално внимание трябва да се отделя на селските райони, районите, засегнати от индустриалния преход, и регионите, които са засегнати от сериозни и постоянни неблагоприятни природни или демографски условияи. Член 175 от ДФЕС изисква Съюзът да подкрепя осъществяването на тези цели чрез действията, които предприема посредством Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на селското стопанство - секция „Ориентиране“, Европейския социален фонд, Европейския фонд за регионално развитие, Европейската инвестиционна банка и други инструменти.
(2)
С цел подобряване на координацията и хармонизиране на прилагането на фондовете, които оказват подкрепа в рамките на политика на сближаване, а именно Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР), Европейския социален фонд (ЕСФ) и Кохезионния фонд, с фонда за развитието на селските райони, а именно Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР), и за морския сектор и сектора на рибарството, а именно мерки, финансирани съгласно споделеното управление по дял V от Европейския фонд за морско дело и рибарство (ЕФМДР), следва да бъдат определени общоприложими разпоредби за всички тези фондове („европейските структурни и инвестиционни фондове“). Освен това настоящият регламент съдържа общи разпоредби, които се прилагат за ЕФРР, ЕСФ и за Кохезионния фонд, но не се прилагат за ЕЗФРСР и ЕФМДР, както и общи разпоредби, които се прилагат за ЕФРР, ЕСФ, Кохезионния фонд и ЕФМДР, но не се прилагат към ЕЗФРСР. Поради спецификата, която е налице при всеки европейски структурен и инвестиционен фонд, конкретните правила, приложими към всеки европейски структурен и инвестиционен фонд и към цел „Европейско териториално сътрудничество“ по ЕФРР, следва да бъдат определени в отделни регламенти.
(3)
В съответствие със заключенията на Европейския съвет от 17 юни 2010 г., с които беше приета стратегията за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, Съюзът и държавите-членки следва да осъществят постигането на интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, като същевременно насърчават хармоничното развитие на Съюза и намаляват регионалните различия. Европейските структурни и инвестиционни фондове следва да изпълняват важна роля при постигането на целите на стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж.
(4)
Що се отнася до общата селскостопанска политика (ОСП), чрез хармонизирането и съгласуването на правилата за управление и контрол за първия стълб (Европейски фонд за гарантиране на земеделието - ЕФГЗ) и втория стълб (ЕЗФРСР) на ОСП вече е постигнато значително единодействие. Поради това здравата връзка между ЕФГЗ и ЕЗФРСР следва да бъде запазена, както и структурите, които вече съществуват в държавите-членки.
(5)
Най-отдалечените региони следва да се ползват от специални мерки и от допълнително финансиране, което да вземе предвид тяхното структурно социално и икономическо положение заедно с неблагоприятните условия, причинени от факторите, посочени в член 349 от ДФЕС.
(6)
Северните региони с много ниска гъстота на населението следва да се ползват от специални мерки и допълнително финансиране, което да компенсира сериозните и природни или демографски неблагоприятни условия, посочени в член 2 от Протокол № 6 към Акта за присъединяване от 1994 г.
(7)
С цел да се гарантира правилното и последователно тълкуване на разпоредбите и с цел даване на принос към правната сигурност за държавите-членки и бенефициерите е необходимо да се дадат определения на някои понятия, използвани в настоящия регламент.
(8)
Когато в съответствие с настоящия регламент е определен срок, в който Комисията да приеме или измени дадено решение, срокът за приемане или изменение на това решение следва да не включва периода между датата, на която Комисията е изпратила своите коментари на държавата-членка, и момента, в който държавата-членка е отговорила на тези коментари.
(9)
Настоящият регламент се състои от пет части, първата от които определя предмета и определенията, втората съдържаправилата, приложими за всички европейски структурни и инвестиционни фондове, третата обхващаразпоредбите, приложими единствено за ЕФРР, ЕСФ и Кохезионния фонд („фондовете“), четвъртата включва разпоредби, приложими единствено за фондовете и за ЕФМДР, а петата включва заключителните разпоредби. За да се гарантира последователност в тълкуването на различните части на настоящия регламент и между настоящия регламент и регламентите за отделните фондове, важно е да се определят ясно връзките между тях. Освен това някои конкретни правила, установени с правилата за отделните фондове, могат да се допълват, но за тях следва да се предвиди дерогация от разпоредбите на настоящия регламент само когато в настоящия регламент изрично се предвижда такава дерогация.
(10)
Съгласно член 317 от ДФЕС и в контекста на споделеното управление следва да бъдат уточнени условията, които позволяват на Комисията да упражнява отговорностите си за изпълнение на общия бюджет на Съюза, както и да бъдат изяснени отговорностите за съдействие със държавите-членки. Тези условия следва да позволят на Комисията да получи гаранции, че държавите-членки използват европейските структурни и инвестиционни фондове законосъобразно и без нередности и в съответствие с принципа на доброто финансово управление по смисъла на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (4) (Финансовия регламент). Държавите-членки, на съответното териториално ниво в съответствие с тяхната институционална, правна и финансова рамка, и определените от тях за целта органи следва да отговарят за подготовката и изпълнението на програмите. Тези условия следва да гарантират също така, че се обръща внимание на необходимостта да се гарантира допълняемостта и съгласуваността на съответната интервенция на Съюза, да се спазва принципът на пропорционалността и да се вземе под внимание общата цел за намаляване на административната тежест.
(11)
За споразумението за партньорство и съответно за всяка отделна програма всяка държава-членка следва да организира партньорство с представители на компетентните регионални, местни, градски и други публични органи, икономическите и социалните партньори и други съответни организации, представляващи гражданското общество, включително партньорите от областта на околната среда, неправителствените организации и организациите, отговарящи за насърчаване на социалното включване, равенството на половете и недискриминацията, включително по целесъобразност обединения на такива органи и организации. Целта на това партньорство е да се осигури спазването на принципите на многостепенното управление, и също така да се зачитат принципите на субсидиарност и пропорционалност, характерните особености на различните институционални и правни рамки на държавите-членки, както и да се гарантира ангажираност на заинтересованите страни с планираните интервенции и да се използват опитът и специфичното ноу-хау, което притежават съответните действащи лица. Държавите-членки следва да откроят най-представителните имащи отношение партньори. Сред тези партньори следва да фигурират институциите, организациите и групите, които могат да повлияят на подготовката или да бъдат засегнати от подготовката и изпълнението на програмите. В този контекст следва да е възможно държавите-членки също да набелязват по целесъобразност като имащи отношение партньори обединенията на организации, които са сдружения, федерации или конфедерации на съответните регионални, местни и градски органи или други структури в съответствие с приложимото национално право и практика.
Комисията следва да бъде оправомощена да приеме делегиран акт, с който да предвиди Европейски кодекс на поведение относно партньорството, за да подкрепи и улесни държавите-членки при организирането на партньорството, с цел да гарантира участието на имащите отношение партньори в подготовката, изпълнението, мониторинга и оценката на споразуменията за партньорство и програмите по последователен начин. Приетият делегиран акт в никакъв случай и по никакъв начин не следва да се тълкува като акт с обратно действие, нито да бъде основа за установяване на нередности, които да водят до финансови корекции. Приетият делегиран акт следва да не определя дата на прилагане, предхождаща датата на приемането му. Приетият делегиран акт следва да предоставя на държавите-членки възможността да решават най-подходящата подробна уредба за изпълнение на партньорството в съответствие с техните институционални и правни рамки, както и с техните национални и регионални правомощия, при условие че се постигат целите на партньорството, определени в настоящия регламент.
(12)
Дейностите в рамките на европейските структурни и инвестиционни фондове и операциите, които те подкрепят, следва да са в съответствие с приложимото право на Съюза и свързаното с него национално право, с което пряко или косвено се изпълняват разпоредбите на настоящия регламент и правилата за отделните фондове.
(13)
В контекста на своите усилия да увеличи икономическото, социалното и териториалното сближаване Съюзът следва на всички етапи от прилагането на европейските структурни и инвестиционни фондове да се стреми да премахва неравнопоставеността между мъжете и жените и да насърчава равенството между тях и интегрирането на измерението на половете, както и да се противопоставя на дискриминацията по пол, расов или етнически произход, религия или вероизповедание, увреждане, възраст или сексуална ориентация, както е посочено в член 2 от Договора за Европейския съюз (ДЕС), член 10 от ДФЕС и член 21 от Хартата на основните права на Европейския съюз, като се отчита по-специално достъпността за хората с увреждания, както и член 5, параграф 2 от Хартата за основните права, която предвижда, че никой не може да бъде заставян да извършва принудителен или задължителен труд.
(14)
Целите на европейските структурни и инвестиционни фондове следва да се осъществяват в рамките на устойчивото развитие и действията на Съюза за утвърждаване на целта за съхраняване, опазване и подобряване на качеството на околната среда, както е предвидено в член 11 и член 191, параграф 1 от ДФЕС, като се взема предвид принципът „замърсителят плаща“. За тази цел, в съответствие с амбицията поне 20 % от бюджета на Съюза да бъдат предоставяни за цели във връзка с изменението на климата държавите-членки следва да предоставят информация относно подкрепата за такива цели, като използват методология, основана на категориите интервенции или мерки, приети от Комисията чрез акт за изпълнение, който е в съответствие с принципа на пропорционалност.
(15)
За да допринесе за стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, както и за специфичните задачи на отделните фондове съгласно заложените им цели в Договорите, включително икономическото, социалното и териториалното сближаване, европейските структурни и инвестиционни фондове следва да съсредоточат подкрепата си върху ограничен брой общоприложими тематични цели. Точният обхват на всеки от европейските структурни и инвестиционни фондове следва да бъде определен в правилата за отделния фонд. Следва да бъде възможно този обхват да бъде ограничен само до някои от тематичните цели, определени в настоящия регламент.
(16)
С цел максимално да се увеличи подкрепата от европейските структурни и инвестиционни фондове и да се определят ръководни стратегически принципи за улесняване на процеса на програмиране на ниво държави-членки и региони, следва да бъде установена обща стратегическа рамка (ОСР). ОСР следва да улесни секторната и териториалната координация на интервенциите на Съюза, осъществявани в рамките на европейските структурни и инвестиционни фондове, с други имащи отношение политики и инструменти на Съюза, в съответствие с целите и задачите на стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, като се вземат предвид основните териториални предизвикателства на различните видове територии.
(17)
ОСР следва да определя как европейските структурни и инвестиционни фондове ще допринесат към стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, уредбатае за насърчаване на интегрираното използване на европейските структурни и инвестиционни фондове, уредбата за координация на европейските структурни и инвестиционни фондове с други релевантни политики и инструменти на Съюза, хоризонталните принципи, посочени в членове 5, 7 и 8 и междусекторните цели на политиките за изпълнението на европейските структурни и инвестиционни фондове, както и уредбата за преодоляване на основните териториални предизвикателства и приоритетните области за дейности по сътрудничество за европейските структурни и инвестиционни фондове.
(18)
Държавите-членки и регионите все по-често се изправят пред предизвикателства във връзка с въздействието на глобализацията, съображенията относно околната среда и енергетиката, застаряването на населението и демографските промени, технологичните промени и изискванията за иновации, както и социалното неравенство. Поради сложната същност и взаимната свързаност на тези предизвикателства, подпомаганите от европейските структурни и инвестиционни фондове решения следва да имат комплексен, многосекторен и многоизмерен характер. В този контекст и с цел увеличаване на ефективността и ефикасността на политиките, следва да има възможност за комбиниране на европейските структурни и инвестиционни фондове в интегрирани пакети, специално съобразени с конкретните териториални потребности.
(19)
Съчетанието между намаляването на работещото население и увеличаването на дела на пенсионерите спрямо общата численост на населението, както и проблемите, свързани с териториалното разпределение на населението се очаква да продължат да оказват натиск, inter alia, върху структурите на държавите-членки за образование и социално подпомагане, а оттам и върху икономическата конкурентоспособност на Съюза. Адаптирането към тези демографски промени представлява едно от основните предизвикателства, пред които са изправени държавите-членки и регионите в следващите години, и като такова следва да бъде взето предвид в особено голяма степен, що се отнася до най-засегнатите от демографска промяна региони.
(20)
Въз основа на общата стратегическа рамка всяка държава-членка следва да подготви - в сътрудничество със своите партньори и в диалог с Комисията - споразумение за партньорство. Споразумението за партньорство следва да свежда елементите, определени в ОСР, към националния контекст и да определя твърди ангажименти за постигане на целите на Съюза чрез програмирането на европейските структурни и инвестиционни фондове. В споразумението за партньорство следва да се предвидят механизми, които да осигурят съгласуваността със стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, както и със специфичните задачи на отделните фондове съгласно техните основани на Договора цели, уредба за осигуряване на ефективно и ефикасно изпълнение на европейските структурни и инвестиционни фондове и уредба за принципа на партньорство, интегриран подход към териториалното развитие, както и уредба за осигуряване на ефективно изпълнение на европейските структурни и инвестиционни фондове. Следва да се прави разлика между съществените елементи от споразумението за партньорство, които са предмет на решение на Комисията и другите елементи, които не са предмет на решение на Комисията и могат да бъдат изменяни от държавите-членки. Това налага да се предвидят специални уредба, които позволяват подаването и приемането на споразумението за партньорство и програмите в случай че влизането в сила на един или повече от регламентите за отделните фондове се забави или се очаква да се забави. Това предпоставя създаване на разпоредби, които позволяват подаването и приемането на споразумение за партньорство дори при липсата на някои елементи във връзка със засегнатия(те) от забавяне европейски структурен(и) и инвестиционен(и) фонд(ове) и по-късното подаване на преразгледано споразумение за партньорство след датата на влизане в сила на регламента(ите) за отделните фондове, засегнат(и) от забавяне. Тъй като в този случай програмите, съфинансирани от засегнатия от забавяне европейски структурен и инвестиционен фонд, следва да бъдат подадени и приети едва след влизането в сила на съответния регламент за конкретния фонд, следва също така да се предвидят подходящи крайни срокове за подаването на засегнатите програми.
(21)
Държавите-членки следва да концентрират подкрепата, с цел да гарантират значителен принос за постигането на целите на Съюза в съответствие със своите специфични потребности на националното и регионалното развитие. Следва да бъдат определени предварителни условия, както и кратък и изчерпателен набор от обективни критерии за тяхната оценка, с цел да се гарантира наличието на необходимите предпоставки за ефективно и ефикасно използване на подкрепата на Съюза. За целта всяко предварително условие следва да се прилага към приоритет на дадена програма само когато то има пряка и реална връзка и директно въздействие върху ефективността и ефикасността на изпълнението на специфичните цели за даден инвестиционен приоритет или приоритет на Съюза, като се има предвид, че не всяка специфична цел е задължително свързана с предварително условие, предвидено в правилата за отделните фондове. Оценката на приложимостта на дадено предварително условие следва да взема под внимание принципа на пропорционалност, като отчита равнището на разпределената подкрепа, където това е целесъобразно. Изпълнението на приложимите предварителни условия следва да се оценява от държавата-членкадържавата-членка в рамките на подготовката от нейна страна на програмите и, където това е целесъобразно, на споразумението за партньорство. Комисията следва да се занимае с последователността и адекватността на информацията, предоставена от държавата-членкадържавата-членка. В случай на неизпълнение на приложимо предварително условие в рамките на предвидения срок, Комисията следва да има правомощие за спиране на междинните плащания към съответните приоритети на програмата при ясно определени условия.
(22)
Комисията следва в сътрудничество с държавите-членки да предприеме преглед на изпълнението през 2019 г. въз основа на рамка на изпълнението. Рамката на изпълнението следва да бъде определена за всяка програма с оглед проследяване на напредъка към определените за всеки приоритет цели в течение на програмния период 2014 г. -2020 г. ("прорамен период"). С цел да гарантира, че бюджетът на Съюза не се разхищава или използва неефективно, когато са налице доказателства, че по даден приоритет има сериозен неуспех при постигането на етапните цели, свързани единствено с финансовите показатели и показателите за изпълнението и с ключовите етапи на изпълнението, изложени в рамката на изпълнението, поради ясно установени слабости при изпълнението, които вече са били отбелязани от Комисията, а държавата-членкадържавата-членка не е предприела необходимите корективни мерки, Комисията следва да е в състояние да спре плащанията към програмата или в края на програмния период да приложи финансови корекции. Прилагането на финансова корекция следва - при строго спазване на принципа на пропорционалност - да взема предвид степента на усвояване и външните фактори, допринесли за неуспеха. Финансови корекции не следва да се прилагат, когато целите не са постигнати поради въздействието на социално-икономически или екологични фактори, съществени промени в икономическите или екологичните условия в дадена държава-членка или поради други форсмажорни причини, които оказват сериозно въздействие върху изпълнението на съответните приоритети. Показателите за резултатите не следва да се вземат предвид за целите на спиране на плащанията или финансови корекции.
(23)
За да се улесни концентрацията върху изпълнението и постигането на целите на стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж,, за всяка държава-членка следва да се създаде резерв за изпълнение, включващ 6 % от общия размер на сумата, предназначена за целта „Инвестиции за растеж и работни места“, както и за ЕЗФРСР и средствата за мерки, финансирани по споделеното управление в съответствие с бъдещ правен акт на Съюза, установяващ условията за финансова помощ в областта на морското дело и рибарството за програмния период 2014 г.-2020 г. (Регламент за ЕФМДР). следва да бъдат установени за всяка държава-членка. Поради разнообразието на и участието на множество държави в тях следва да няма резерв за изпълнение за програмите по целта за европейско териториално сътрудничество. Средствата, отпуснати за инициативата за младежка заетост съгласно оперативната програма и в съответствие с Регламент (ЕС) № 1304/2013 на Европейския парламент и на Съвета (5) (Регламент за ЕСФ), техническата помощ по инициатива на Комисията, средствата, прехвърлени от първи стълб на ОСП към ЕЗФРСР съгласно Регламент (ЕС) № 1307/2013 на Европейския парламент и на Съвета (6), средствата, прехвърлени към ЕЗФРСР съгласноразпоредбите за доброволна модулация на преките плащания за 2013 г. и за прехвърляне към ЕЗФРСР, установени в Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета (7) по отношение на календарните години 2013 и 2014, средствата, прехвърлени от Кохезионния фонд към Механизма за свързване на Европа, средствата, прехвърлени към Европейския фонд за подпомагане на най-нуждаещите се лица, както е определено в бъдещ правен акт на Съюза, както и иновативните действия за устойчиво градско развитие в съответствие с член 92, параграф 8 следва да бъдат изключени за целите на изчисляването на резерва за изпълнение.
(24)
Необходима е по-тясна връзка между политиката на сближаване и икономическото управление на Съюза, за да се гарантира, че ефективността на разходите в рамките на европейските структурни и инвестиционни фондове почива на солидни икономически политики и че европейските структурни и инвестиционни фондове могат, ако е необходимо, да бъдат пренасочени за преодоляване на икономическите проблеми, с които се сблъсква дадена държава-членка. По първото направление от мерките, обвързващи ефективността на европейските структурни и инвестиционни фондове с разумно икономическо управление, Комисията следва да може да отправя искане за изменения в споразумението за партньорство и в програмите с цел подкрепа на изпълнението на съответните препоръки на Съвета или максимизиране на въздействието върху растежа и конкурентоспособността на наличните европейски структурни и инвестиционни фондове, когато държавите-членки получават съответната финансова помощ. Препрограмирането следва да се използва единствено в случаите, в които то действително би могло да има пряко въздействие върху коригирането на предизвикателствата, установени в съответните препоръки на Съвета в рамките на механизмите за икономическо управление, с цел да се избегне непрекъснатото препрограмиране, което би нарушило сериозно предсказуемостта на управлението на фондовете. По второто направление, когато дадена държава-членка не предприеме ефективни действия в контекста на процеса на икономическо управление, Комисията следва да представи предложение на Съвета за спиране на част или на всички бюджетни кредити за поети задължения или плащания по програмите на тази държава-членка. Необходимо е да се установят различни процедури за спиране на бюджетните кредити за поети задължения и на плащанията. Въпреки това и в двата случая при изготвянето на предложението за спиране Комисията следва да вземе предвид цялата релевантна информация и да разгледа надлежно всички елементи, произтичащи от структурирания диалог с Европейския парламент, и всички мнения, изразени в рамките на този диалог.
Обхватът и равнището на спирането следва да бъдат пропорционални и ефективни и да зачитат равното третиране на държавите-членки. Освен това при спирането следва да се вземат предвид икономическите и социалните обстоятелства в съответната държава-членка, както и възможното общо икономическо въздействие върху дадена държава-членка, произтичащо от различните стъпки на процедурата при прекомерен дефицит (ППД) и процедурата при прекомерно неравновесие (ППН).
(25)
По силата на Протокол № 15 за някои разпоредби, отнасящи се до Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия, приложени към ДЕС и ДФЕС определени разпоредби относно прекомерния дефицит и свързани с тях разпоредби не се прилагат по отношение на Обединеното кралство. Следователно разпоредбите за цялостно или частично спиране на плащания и бюджетни кредити за поети задължения следва да не се прилагат по отношение на Обединеното кралство.
(26)
Поради първостепенното значение на принципа на съфинансиране за изпълнението на европейските структурни и инвестиционни фондове с цел да се гарантира ангажиментът към политиките на място, и в съответствие с пропорционалното прилагане на спиранията, всяко решение за спиране, задействано в рамките на второто направление от мерки, свързващи ефективноста на европейските структурни и инвестиционни фондове с доброто икономическо управление, следва да се взема, като се отчитат специфичните изисквания, приложими към съответната държава-членка за предоставяне на съфинансиране за програмите, финансирани по европейските структурни и инвестиционни фондове. Спиранията следва да се отменят и фондовете да се предоставят отново на съответната държава-членка веднага щом държавата-членкадържавата-членка предприеме необходимото действие.
(27)
Европейските структурни и инвестиционни фондове следва да се изпълняват чрез програми, обхващащи програмния период в съответствие със споразумението за партньорство. Програмите следва да се изготвят от държавите-членки по прозрачни процедури, в съответствие с тяхната институционална и правна рамка. Държавите-членки и Комисията следва да си сътрудничат, за да осигурят координация и съгласуваност на уредбата за програмирането за европейските структурни и инвестиционни фондове. Тъй като съдържанието на програмите е тясно свързано със съдържанието на споразумението за партньорство, програмите следва да се подават най-късно в рамките на три месеца от подаването на споразумението за партньорство. За подаването на програмите по целта заевропейско териториално сътрудничество следва да се предвиди срок от девет месеца от датата на влизане в сила на настоящия регламент, за да се отчете участието на множество държави в тези програми. По-специално следва да се разграничават основните елементи на споразумението за партньорство и програмите, които следва да са предмет на Комисията, и другите елементи, които не са обхванати от решението на Комисията и могат да се изменят в рамките на отговорността на държавата-членкадържавата-членка. Програмирането следва да осигури съгласуваност с ОСР и споразумението за партньорство, координация между европейските структурни и инвестиционни фондове и координация с други съществуващи инструменти за финансиране и с участието на Европейската инвестиционна банка, ако има такова.
(28)
С оглед да се осигури съгласуваност между програмите, които получават подкрепа по линия на различни европейски структурни и инвестиционни фондове, особено с цел да се осигури принос към стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, е необходимо да се установят общи минимални изисквания по отношение на съдържанието на програмите, които могат да се допълват с правила за отделните фондове, които да са съобразени със специфичния характер на всеки от европейските структурни и инвестиционни фондове.
(29)
Необходимо е да се определят ясни процедури за оценяването, приемането и изменението на програмите от Комисията. За да се осигури съгласуваност между споразумението за партньорство и програмите, следва да се уточни, че с изключение на програмите по целта за европейско териториално сътрудничество, програмите не могат да бъдат одобрявани преди приемане на решение на Комисията, с което се одобрява споразумението за партньорство. За да се намали административната тежест за държавите-членки, всяко одобрение на изменение на определени части от дадена програма от страна на Комисията следва автоматично да води до изменение на съответните части на споразумението за партньорство. Освен това следва също така да се гарантира незабавното мобилизиране на средствата, отпуснати за инициативата за младежка заетост, чрез създаване на специални правила за представянето и процедурата за одобрение на специалните оперативни програми за инициативата за младежка заетост, посочени в Регламента за ЕСФ.
(30)
С цел извличане на оптимална добавена стойност от инвестициите, финансирани изцяло или частично от бюджета на Съюза в областта на научните изследвания и иновациите, следва да се търсят единодействия най-вече по линия на европейските структурни и инвестиционни фондове и програма „Хоризонт 2020“, както е установена в Регламент (ЕС) № 1291/2013 на Европейския парламент и на Съвета (8), като се отчитат техните различни цели. Основните механизми за постигане на тези единодействия следва да бъдат признаването на единни ставки за допустимите разходи по програма „Хоризонт 2020“ за подобна операция и бенефициер и възможността за една и съща операция да се съчетава финансиране от различни инструменти на Съюза, включително европейските структурни и инвестиционни фондове и програма „Хоризонт 2020“, като същевременно се избягва двойното финансиране. С цел укрепване на капацитета за научни изследвания и иновации на националните и регионалните участници и постигане на целта за изграждане на „стълба към върховите постижения“ в по-слабо развитите региони и държави-членки и региони с по-слаби резултати по отношение на научните изследвания, развойната дейност и иновациите следва да се развиват тесни единодействия между европейските структурни и инвестиционни фондове и програма „Хоризонт 2020“ по всички имащи отношение приоритети на програмата.
(31)
ДФЕС добави към целите за икономическо и социално сближаване и целта за териториално сближаване, като е необходимо да се работи по ролята на градовете, функционалната диференциация в географски план и подрегионалните области, изправени пред специфични географски или демографски проблеми. За целта и за да бъде мобилизиран по-добре потенциалът на местно ниво, е необходимо да бъде активизирано и улеснено воденото от общностите местно развитие, като бъдат заложени общоприложими правила, и да се осигури тясно сътрудничество за всички имащи отношение европейски структурни и инвестиционни фондове. Воденото от общностите местно развитие следва да отчита местните потребности и потенциал, както и съответните социални и културни характеристики. Отговорността за разработването и изпълнението на стратегиите за водено от общността местно развитие следва принципно да бъде възложена на местни групи за действие, които представляват интересите на общността. Подробната уредба относно определение на областта и населението, обхванати от стратегиите за водено от общността местно развитие, следва да се определят в съответните програми в съответствие с правилата за отделните фондове.
(32)
За да се спомогне за осъществим подход към неговото интегриране в процеса на програмиране, воденото от общността местно развитие може да се осъществява по линия на една-единствена тематична цел или за насърчаване на социалното приобщаване и борба с бедността, или за насърчаване на заетостта и мобилността на работната сила, независимо от това, че действията, финансирани като част от воденото от общността местно развитие, могат да допринасят за всички останали тематични цели.
(33)
Когато една стратегия за развитие на град или територия изисква интегриран подход, тъй като включва инвестиции по повече от една приоритетна ос на една или няколко оперативни програми, следва да е възможно подкрепено от фондовете действие, което може да се допълва от финансова подкрепа от ЕЗФРСР или ЕФМДР, да се осъществява като интегрирана териториална инвестиция в рамките на дадена оперативна програма или програми.
(34)
Финансовите инструменти стават все по-важни заради лостовия си ефект върху европейските структурни и инвестиционни фондове, техния капацитет да съчетават различни форми на публични и частни ресурси в подкрепа на целите на публичната политика и тъй като револвиращ поток от финансови средства прави тази подкрепа по-устойчива в дългосрочен план.
(35)
Финансовите инструменти, подкрепяни от европейските структурни и инвестиционни фондове, следва да се използват за разходоефективен отговор на специални пазарни нужди в съответствие с целите на програмите и следва да не изместват частното финансиране. Поради това решението за финансиране на мерки за подкрепа чрез финансови инструменти следва да се взема на базата на предварителна оценка, в която са констатирани пазарна неефективност или неоптимална инвестиционна ситуация и са определени очакваното ниво и обхват на нуждите от публични инвестиции. Основните елементи на предварителните оценки следва ясно да се определят в настоящия регламент. Предвид подробния характер на последващата оценка следва да се предвидят разпоредби, позволяващи извършването на предварителна оценка на етапи, а също и за преразглеждане и актуализация на предварителната оценка по време на изпълнението.
(36)
Финансовите инструменти следва да бъдат разработвани и прилагани така, че да се насърчава значително участие от страна на инвеститорите и финансовите институции от частния сектор на основата на целесъобразно поделяне на риска. За да бъдат достатъчно привлекателни за частния сектор, от особена важност е финансовите инструменти да се разработват и прилагат гъвкаво. Поради това управляващите органи следва да вземат решение кои са най-подходящите форми за прилагане на финансови инструменти, за да отговорят на специфичните потребности на целевите региони в съответствие с целите на съответната програма, резултатите от предварителната оценка и приложимите правила за държавната помощ. Когато е приложимо, тази гъвкавост следва да включва също и възможност за повторно използване на част от средствата, възстановени през периода на допустимост, с цел да се осигури преференциално възнаграждение за частните инвеститори или за публичните инвеститори, работещи съгласно принципа на инвеститор в условията на пазарна икономика. Това преференциално възнаграждение следва да взема под внимание пазарните стандарти и да гарантира, че всички държавни помощи са в съответствие с приложимите право на Съюза и национално право и са ограничени до минималната сума, необходима, за да се компенсира липсата на наличен частен капитал, като се отчита пазарната неефективност или неоптималните инвестиционни ситуации.
(37)
С цел да се отчете възстановимият характер на помощта, предоставяна чрез финансови инструменти, и с оглед на съответствието с пазарните практики, помощта от европейските структурни и инвестиционни фондове, предоставяна на крайните получатели под формата на капиталови или квазикапиталови инвестиции, заеми или гаранции, или други инструменти за поделяне на риска, следва да може да покрива извършените от крайните получатели инвестиции в тяхната цялост, без да се прави разграничение за разходите във връзка с ДДС. Съответно само в случаите, когато финансовите инструменти се съчетават с безвъзмездни средства, начинът, по който е отчетен ДДС на равнището на крайния получател, следва да се взема предвид при определяне на допустимостта на разходите във връзка с безвъзмездните средства.
(38)
Когато някои части от дадена инвестиция не генерират пряка финансова възвръщаемост, би могло да е основателно да се съчетават финансови инструменти с безвъзмездни средства до степента, позволена съгласно приложимите правила за държавни помощи, с цел да се постигне икономическа устойчивост на проектите. В подобни случаи следва да се определят конкретни условия за избягване на двойното финансиране.
(39)
За да се гарантира, че средствата, разпределени за финансовите инструменти в полза на МСП, достигат действителната и ефективна критична маса за ново дългово финансиране на МСП, следва да е възможно тези ресурси да се използват на цялата територия на съответната държава-членка без оглед на категориите региони в нея. Следва да е възможно обаче и при договарянето на споразумението за финансиране между държавата-членка и ЕИБ да се даде възможност за пропорционално връщане към даден регион или група от региони в рамките на същата държава-членка, като част от единна специална национална програма за финансово участие на ЕФРР и ЕЗФРСР.
(40)
Участието на държавите-членки в съвместната неограничена гаранция и секюритизацията на финансови инструменти в полза на МСП следва да бъде разпределено поетапно за 2014, 2015 и 2016 г. и сумите, които държавите-членки трябва да платят на ЕИБ, следва да се планират съответно в споразумение за финансиране в съответствие със стандартната банкова практика и с оглед на разпределянето на въздействието върху бюджетните кредити за плащания през всяка отделна година.
(41)
В случай на секюритизационни трансакции, при приключването на програмата следва да се гарантира, че най-малкото средствата, съответстващи на участието на Съюза, са били използвани за целите на подпомагането на МСП в съответствие с принципите относно финансовите инструменти, определени във Финансовия регламент.
(42)
Управляващите органи следва да имат възможност за гъвкавост, която се изразява в предоставяне на средства от програмите на финансови инструменти, организирани на равнището на Съюза и управлявани пряко или косвено от Комисията, или на инструменти, организирани на национално, регионално, транснационално или трансгранично ниво и управлявани от управляващия орган или под негова отговорност. Управляващите органи следва също така да имат възможността да прилагат пряко финансови инструменти чрез съществуващи или новосъздадени фондове или фондове на фондове.
(43)
С цел да се осигурят пропорционални механизми за контрол и да се запази добавената стойност на финансовите инструменти, крайните получатели, към които е насочено финансирането, следва да не се обременяват с прекалена административна тежест. Органите, отговарящи за одита на програмите, следва първо да извършват одити на равнището на управляващите органи и на организациите, изпълняващи финансовите инструменти, включително фондове на фондове. При все това може да има специфични обстоятелства, при които документите, необходими за извършването на такива одити, не са налични на равнището на управляващите органи или на равнището на организациите, изпълняващи финансовите инструменти, или обстоятелства, при които тези документи не представляват верни и точни записи за предоставената подкрепа. Следователно в такива специфични случаи не е необходимо да се предвиждат някои разпоредби, за да се даде възможност и за одити на равнището на крайните получатели.
(44)
Размерът на средствата, изплатени във всеки един момент от европейските структурни и инвестиционни фондове на финансови инструменти, следва да отговаря на размера, необходим за осъществяване на планираните инвестиции и плащания на крайните получатели, включително разходите и таксите за управление. Съответно заявленията за междинни плащания следва да са поетапни. Размерът, който трябва да се изплаща като междинно плащане, следва да е ограничен с максимален таван от 25 % от общия размер на приноса от програмата, предвиден за финансовия инструмент съгласно съответното финансово споразумение, като следващите междинни плащания бъдат обусловени от минимален процент от действителните суми, включени в предишни заявления и изразходвани като допустими разходи.
(45)
Необходимо е да бъдат определени специални правила относно размера на средствата, които могат да бъдат приемани като допустими разходи при приключването на дадена програма, с цел да се гарантира, че размерът на средствата, включително разходите и таксите за управление, изплатени от европейските структурни и инвестиционни фондове на финансови инструменти, се използват ефективно за инвестиции в крайни получатели. Правилата следва да са достатъчно гъвкави, за да позволяват подпомагането на инструменти с дялово участие в полза на целеви предприятия, и поради това следва да отчитат някои особености, характерни за инструментите с дялово участие, насочени към предприятия, като пазарните практики във връзка с предоставянето на последващо финансиране в областта на фондовете за рисков капитал. При спазване на условията, предвидени в настоящия регламент, целевите предприятия следва да могат да се ползват от продължаваща подкрепа от европейските структурни и инвестиционни фондове след края на периода на допустимост.
(46)
Необходимо е също така да бъдат определени специални правила относно повторното използване на средства, числящи се към подкрепа от европейските структурни и инвестиционни фондове, до края на периода на допустимост и да бъдат предвидени допълнителни правила относно използването на наследени средства след края на периода на допустимост.
(47)
Като общо правило подкрепа от европейските структурни и инвестиционни фондове следва да не се използва за финансиране на инвестиции, които вече са били физически завършени или изцяло осъществени към датата на решението за инвестиция. При все това, що се отнася до инвестициите в инфраструктура с цел подкрепа на градското развитие или възстановяване на градската среда или подобни инвестиции в инфраструктура за целите на разнообразяването на неземеделски дейности в селските райони, подкрепа в определен размер би могла да е необходима за реорганизация на дълговия портфейл по отношение на инфраструктурата, която съставлява част от нова инвестиция. В такива случаи следва да е възможно да се използва подкрепа от европейски структурни и инвестиционни фондове за реорганизиране на дълговия портфейл до максимум 20 % от общия размер на програмната подкрепа от финансовия инструмент за инвестицията.
(48)
Държавите-членки следва да провеждат мониторинг на програмите с цел провеждане на преглед на изпълнението и напредъка в постигането на целите на оперативните програми. За целта следва да бъдат сформирани мониторингови комитети от държавата-членка, в съответствие с нейната институционална, правна и финансова рамка, и съставът и функциите ѝ, определени за европейските структурни и инвестиционни фондове. Предвид специалния характер на програмите по целта заевропейско териториално сътрудничество следва да се предвидят специални правила за мониторинговите комитети по посочените програми. Биха могли да бъдат сформирани съвместни мониторингови комитети, които да улеснят координацията между европейските структурни и инвестиционни фондове. С цел да се гарантира ефективността, даден мониторингов комитет следва да може да отправя коментари към управляващите органи относно изпълнението и оценката на програмата, включително действията, свързани с намаляването на административната тежест за бенефициерите, и да следи действията, предприети като следствие от неговите коментари.
(49)
Необходимо е да бъде хармонизирана уредбата за мониторинг и докладване на европейските структурни и инвестиционни фондове с цел опростяване на управленската уредба на всички нива. Важно е да се осигурят пропорционални изисквания за докладване, но и наличието на комплексна информация относно напредъка в ключови за прегледа точки. Поради това е необходимо всички изисквания за докладване да отчитат необходимостта от информация в дадени години и да бъдат хармонизирани спрямо времето на провеждане на прегледа на изпълнението.
(50)
С оглед проследяване на напредъка на програмите между всяка държава-членка и Комисията следва да се провежда годишна среща за преглед. Държавата-членка и Комисията следва обаче да могат да се договорят да не организират тази среща в години, различни от 2017 и 2019 г., с цел да избегнат ненужната административна тежест.
(51)
С оглед на това Комисията да следи напредъка в постигането на целите на Съюза, както и на специфичните задачи на отделните фондове съгласно заложените им цели в Договорите, държавите-членки следва да подават доклади за напредъка по изпълнението на техните споразумения за партньорство. Въз основа на тези доклади Комисията следва да изготви през 2017 и 2019 г. стратегически доклад за напредъка. С цел да се осигури редовен дебат за стратегическата политика във връзка с приноса на европейските структурни и инвестиционни фондове към постигането на стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж и да се подобри качеството на разходите и ефективността на политиката в съответствие с европейския семестър, стратегическите доклади следва да се подлагат на обсъждане в Съвета. Въз основа на това обсъждане Съветът следва да може да даде принос към оценката, извършвана на пролетното заседание на Европейския съвет, относно ролята на всички политики и инструменти на Съюза за постигането на устойчив растеж, съпроводен със създаване на работни места, в целия ъСъюз.
(52)
Необходимо е да се оцени ефективността, ефикасността и въздействието на помощта от европейските структурни и инвестиционни фондове, с цел да се повиши качеството на разработването и изпълнението на програми и да се определи въздействието на програмите спрямо целите на стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж и като се отчита мащабът на програмата, спрямо брутния вътрешен продукт (БВП) и безработицата в съответния програмен район, когато е уместно. В това отношение следва да бъдат определени отговорностите на държавите-членки и на Комисията.
(53)
За да бъде повишено качеството и подобрено разработването на всяка програма, и да бъде проверено дали нейните цели могат да бъдат постигнати, следва да бъде направена предварителна оценка на всяка програма.
(54)
Управляващият орган или държавата-членка следва да изготвят план за оценка, Следва да е възможно този план за оценка да обхваща повече от една програма. По време на програмния период управляващите органи следва да гарантират, че се извършват оценки с цел определяне на ефективността, ефикасността и въздействието на отделните програми. Мониторинговият комитет и Комисията следва да бъдат информирани за резултатите от оценките с цел улесняване на управленските решения.
(55)
Следва да бъдат направени последващи оценки, с цел да се оцени ефективността и ефикасността на европейските структурни и инвестиционни фондове и тяхното въздействие върху общите цели на европейските структурни и инвестиционни фондове и стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, като се отчитат заложените в тази стратегия на Съюза цели. За всеки от европейските структурни и инвестиционни фондове Комисията следва да изготви обобщаващ доклад, в който се посочват основните заключения от последващите оценки.
(56)
Следва да се конкретизират видовете действия, които могат да бъдат предприемани по инициатива на Комисията и на държавите-членки като техническа помощ с подкрепата на европейските структурни и инвестиционни фондове.
(57)
С цел да се гарантира ефективното използване на средствата на Съюза и да се избегне свръхфинансирането на операциите, които след приключване генерират нетни приходи, следва да се използват различни методи за определяне на нетните приходи, генерирани от такива операции, включително опростен подход, който се базира на единни ставки за сектори или подсектори. Единните ставки следва да се базират на ретроспективните данни, с които разполага Комисията, на потенциала за възстановяване на разходите и на принципа „замърсителят плаща“, където е приложимо. Следва също да се предвиди разпоредба за разширяване на единните ставки, така че да обхванат нови сектори, за въвеждане на нови подсектори или за преразглеждане на ставките за бъдещи операции при постъпване на нови данни - посредством делегиран акт. Използването на единни ставки би могло да се окаже особено подходящо за операции в областта на информационните и комуникационни технологии (ИКТ), НИРДИ, както и енергийната ефективност. В допълнение, за да се гарантира прилагането на принципа на пропорционалност и да се вземат предвид други регулаторни и договорни разпоредби, които би могло да са приложими, е необходимо да се определят освобождаванията от прилагането на тези правила.
(58)
Важно е да осигури пропорционален подход и да се избягва дублирането на проверката на потребностите от финансиране в случая на операции, които след приключването си генерират нетни приходи, които подлежат също така на правилата за държавни помощи, като се има предвид, че тези правила определят и граници за подкрепата, която може да бъде предоставена. Следователно, когато е налице минимална помощ, съвместима държавна помощ за МСП, при която се прилага интензитет на помощта или ограничение на размера на помощта във връзка с държавната помощ, или съвместима държавни помощи за големи предприятия, при която е била извършена индивидуална проверка на потребностите от финансиране в съответствие с приложимите правила за държавните помощи, разпоредбите, изискващи изчислението на нетни приходи, не се прилагат. При все това дадена държава-членка следва да може да прилага методите за изчисление на нетни приходи, когато това се предвижда в националните правила.
(59)
Публично-частните партньорства („ПЧП“) могат да бъдат ефективен инструмент за изпълнението на операции, които гарантират постигането на целите на публичната политика чрез обединяване на различни форми на публични и частни ресурси. За да се улесни използването на европейските структурни и инвестиционни фондове в подкрепа на операции, структурирани като ПЧП, настоящият регламент следва да отчита определени специфични за ПЧП характеристики, като адаптира някои от общоприложимите разпоредби на европейските структурни и инвестиционни фондове.
(60)
Следва да се определят началната и крайната дата на допустимостта на разходите, така че да се установи еднакво и справедливо правило, което да се прилага по отношение на изпълнението на европейските структурни и инвестиционни фондове в целия Съюз. С цел да се улесни осъществяването на програмите е целесъобразно да се уточни, че началната дата за допустимостта на разходите може да бъде преди 1 януари 2014 г., ако съответната държава-членка представи програма преди тази дата. Като се вземе предвид спешната нужда от мобилизиране на ресурсите, отделени за инициативата за младежка заетост, за подкрепа на нейното незабавно изпълнение, по изключение началната дата за допустимостта на разходите следва да бъде 1 септември 2013 г. С оглед на това да се гарантира ефективното използване на европейските структурни и инвестиционни фондове и намаляването на риска за бюджета на Съюза е необходимо да бъдат въведени ограничения за подкрепата за приключените операции.
(61)
В съответствие с принципа на субсидиарност и при спазване на изключенията, предвидени в Регламент (ЕС) № 1301/2013 на Европейския парламент и на Съвета (9), Регламента за ЕСФ, Регламент (ЕС) № 1300/2013 на Европейския парламент и на Съвета (10), Регламент (ЕС) № 1299/2013 на Европейския парламент и на Съвета (11), Регламент (ЕС) № 1305/2013 на Европейския парламент и на Съвета (12) и в Регламента за ЕФМДР държавите-членки следва да приемат национални правила относно допустимостта на разходите.
(62)
С оглед опростяване на използването на европейските структурни и инвестиционни фондове, намаляване на риска от грешки и същевременно предвиждане на възможност за диференциране - където е необходимо - за да се отчетат спецификите на политиката, е целесъобразно да бъдат определени формите на подкрепа, хармонизираните условията за възстановяването на безвъзмездни средства и възстановима помощ, финансирането с единна ставка, специални правила за допустимост за безвъзмездните средства и възстановимата помощ и специалните условия относно допустимостта на операциите в зависимост от местоположението.
(63)
Следва да бъде възможно осигуряване на подкрепа от европейските структурни и инвестиционни фондове под формата на безвъзмездни средства, награди, възстановима помощ или финансови инструменти, или комбинация от тях, за да могат отговорните органи да избират най-подходящата форма на подкрепа за удовлетворяване на набелязани потребности.
(64)
За да се гарантира ефективност, справедливост и устойчиво въздействие на интервенцията на европейските структурни и инвестиционни фондове, следва да се предвидят разпоредби, които да гарантират дългосрочността на инвестициите в предприятия и инфраструктура и предотвратяване използването на европейските структурни и инвестиционни фондове за неправомерни облаги. Опитът показва, че периодът от пет години е подходящ катоминималенпериод, който да бъде прилаган, с изключение на случаите, при които правилата за държавната помощ предвиждат различен период. Въпреки това и в съответствие с принципа на пропорционалност, възможно е един по-кратък период от три години да може да бъде обоснован, когато инвестициите се отнасят за запазване на инвестициите или работните места, създадени от МСП. В случая на операции, включващи инвестиции в инфраструктура или производствени инвестиции, и когато бенефициерът не е МСП, такива операции следва да възстановяват приноса от европейските структурни и инвестиционни фондове, ако в срок от 10 години от крайното плащане към бенефициера производствената дейност бъде преместена извън Съюза. Целесъобразно е действията, подкрепяни от ЕСФ, и тези, в които няма производствени инвестиции или инвестиции в инфраструктура, да бъдат освободени от общото изискване за дълготрайност, освен ако такива изисквания не произтичат от приложими правила за държавните помощи, като бъде изключен и приносът от и за финансови инструменти. Неправомерно платените суми следва да се възстановяват и да бъдат обект на процедурите, приложими при нередности.
(65)
Държавите-членки следва да приемат адекватни мерки, за да гарантират правилната структура и правилното функциониране на своите системи за управление и контрол, за да дават гаранции за законосъобразното и редовно използване на европейските структурни и инвестиционни фондове. Следва да се определят задълженията на държавите-членки по отношение на системите за управление и контрол на програмите, както и по отношение на превенцията, разкриването и отстраняването на нередности и нарушения на правото на Съюза.
(66)
В съответствие с принципите на споделеното управление държавите-членки и Комисията следва да са отговорни за управлението и контрола на програмите. Държавите-членки следва да носят основната отговорност - чрез своите системи за управление и контрол - за изпълнението и контрола на операциите в рамките на програмите. С цел да бъде засилена ефективността на контрола над избора или изпълнението на операциите и да бъде подсилено действието на системата за управление и контрол следва да бъдат конкретизирани функциите на управляващия орган.
(67)
Държавите-членки следва да изпълняват задълженията си по отношение на управлението, контрола и одита и да поемат произтичащите отговорности, както е определено в правилата относно споделеното управление, съдържащи се в настоящия регламент, във Финансовия регламент и в правилата за отделните фондове. Държавите-членки следва да гарантират, че е въведена ефективна уредба за разглеждане на жалби във връзка с европейските структурни и инвестиционни фондове, в съответствие с определените в настоящия регламент условия. В съответствие с принципа на субсидиарност държавите-членки следва да разглеждат, по искане на Комисията, подадените до нея жалби, попадащи в обхвата на тяхната уредба, и при поискване да я информират за резултатите от разглеждането.
(68)
Следва да бъдат определени правомощията и отговорностите на Комисията да проверява ефективното действие на системите за управление и контрол и да изисква от държавите-членки действия. Комисията следва да има и правомощието да провежда одити на място и проверки, съсредоточаващи се върху въпроси във връзка с доброто финансово управление, с цел да може да направи изводи относно усвояването на европейските структурни и инвестиционни фондове.
(69)
Поемането на задължения от бюджета на Съюза следва да става ежегодно. С цел да се гарантира ефективното управление на програмите е необходимо да бъдат предвидени общоприложими правила за предварително финансиране, искания за междинни плащания и окончателно салдо, без те да засягат специалните правила, изисквани за всеки европейски структурен и инвестиционен фонд.
(70)
Плащането за предварително финансиране при започването на програмите гарантира, че дадена държава-членка има средствата да оказва подкрепа на бенефициерите още от началото на изпълнението на програмата, така че тези бенефициери да получават аванси, когато е необходимо, за да осъществяват планираните инвестиции, и сумите да им се възстановяват бързо след подаването на исканията за плащане. Поради това следва да бъдат предвидени разпоредби за първоначални суми за предварително финансиране от европейските структурни и инвестиционни фондове. Първоначалното предварително финансиране следва да бъде изцяло уравнено към момента на приключване на програмата.
(71)
С цел да бъдат предпазени финансовите интереси на Съюза следва да бъдат предвидени мерки, които са ограничени във времетои коитопозволяват оправомощеният разпоредител с бюджетни кредити да може да прекъсва плащанията, когато са налице явни доказателства, сочещи значителни недостатъци във функционирането на системата за управление и контрол, доказателства за нередности във връзка с дадено искане за плащане или не са подадени документи за целите на проверката и приемането на отчетите. Продължителността на срока на прекъсване следва да бъде до шест месеца, с възможност за удължаване на този срок до девет месеца при споразумение с държавата-членка, за да се осигури достатъчно време за преодоляване на причините за прекъсването, с което да се избегне прилагането на спирания.
(72)
С цел да бъде предпазен бюджетът на Съюза следва да е възможно да бъде необходимо Комисията да прави финансови корекции. За да се гарантира правна сигурност за държавите-членки, е важно да се определят обстоятелствата, при които нарушенията на приложимите право на Съюза или национално право, свързано с неговото прилагане, могат да доведат до финансова корекция от страна на Комисията. С цел да се гарантира, че всички финансовите корекции, които Комисията налага на държавите-членки, са свързани със защитата на финансовите интереси на Съюза, тези корекции следва да бъдат ограничени до случаи, при които нарушението на приложимите право на Съюза или национално право, свързано с прилагането на съответното право на Съюза, засяга пряко или косвено допустимостта, редовността, управлението или контрола на операциите и съответстващите им разходи, декларирани пред Комисията. За да се гарантира пропорционалност, е важно, когато взема решение за финансова корекция, Комисията да разглежда естеството и тежестта на нарушението, както и свързаните с него финансови последици за бюджета на Съюза.
(73)
С цел да бъде насърчена финансовата дисциплина, е целесъобразно да се определи уредбата за отмяната на която и да е част от поетите бюджетни задължения в една програма, по-специално в случаите, когато една сума може да не подлежи на отмяна, по-специално когато закъсненията в изпълнението произтичат от обстоятелства, които не зависят от съответната страна, които са необичайни или непредвидими и чиито последици не могат да бъдат избегнати въпреки показаното старание, както и в случай на направено искане за плащане, чийто срок за плащане е прекъснат или плащането е било спряно.
(74)
Процедурата по отмяна е също така необходима част от механизма за разпределяне на резерва за изпълнение и в такива случаи следва да е възможно бюджетните кредити да се възстановят за последващото им разпределяне за други програми и приоритети. Освен това, при прилагането на определени специални финансови инструменти в полза на МСП, когато отмяната е резултат от прекратяване на участието на дадена държава-членка в такива финансови инструменти, следва да се предвиди последващо възстановяване на бюджетните кредити за разпределянето им за други програми. Като се има предвид, че ще бъде необходимо включването на допълнителни разпоредби във Финансовия регламент с цел да се създаде възможност за такова възстановяване на бюджетни кредити, тези процедури следва да се прилагат едва от датата на влизане в сила на съответното изменение на Финансовия регламент.
(75)
Необходими са допълнителни общи разпоредби във връзка със специфичното функциониране на фондовете. По-специално с цел да бъде увеличена тяхната добавена стойност и да бъде засилен приносът им към приоритетите на стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж и към специфичното предназначение на отделните фондове съгласно техните основани на договорите цели, функционирането на фондовете следва да бъде опростено и концентрирано върху целта „Инвестиции за растеж и работни места“ и целта „Европейско териториално сътрудничество“.
(76)
Допълнителни разпоредби за специфичното функциониране на ЕЗФРСР и ЕФМДР са определени в съответното специално законодателство за техните сектори.
(77)
За да бъдат утвърдени целите на ДФЕС за икономическо, социално и териториално сближаване, по целта „Инвестиции за растеж и работни места“ следва да се оказва подкрепа на всички региони. За да се предоставя балансирана и постепенна подкрепа и да се отчита нивото на икономическо и социално развитие, ресурсите по тази цел следва да се разпределят от ЕФРР и ЕСФ за по-слабо развитите региони, регионите в преход и за по-силно развитите региони в съответствие със съотношението между техния БВП на глава от населението и средния за ЕС-27. За да се гарантира дългосрочната устойчивост на инвестициите от ЕФРР и ЕСФ, да се консолидира постигнатото развитие и да се насърчи икономическият растеж и социалното сближаване на регионите на Съюза, регионите, чийто БВП на глава от населението за програмния период 2007 г.-2013 г. е бил под 75 % от средния за ЕС-25 за референтния период, но чийто БВП на глава от населението е нараснал до над 75 % от средния за ЕС-27, следва да получават поне 60 % от индикативните средни годишни средства, заделени за тях през 2007 г.-2013 г. Общо заделените средства от ЕФРР, ЕСФ и Кохезионния фонд за дадена държава-членка следва да представляват най-малко 55 % от общо заделените за нея средства през 2007 г.-2013 г. Държавите-членки, чийто брутен национален доход (БНД) е под 90 % от средния за Съюза, следва да се ползват от Кохезионния фонд по целта „Инвестиции за растеж и работни места“.
(78)
Следва да бъдат определени обективни критерии за определяне на допустими региони и области, които да получат подкрепа от фондовете. За тази цел идентифицирането на регионите и районите на равнището на Съюза следва да се основава на общата система за класификация на регионите, създадена с Регламент (ЕО) № 1059/2003 на Европейския парламент и на Съвета (13), изменен с Регламент на Комисията № 105/2007 (14).
(79)
За да определи целесъобразна финансова рамка за фондовете, Комисията следва да установи чрез актове за изпълнение годишно разпределение на наличните бюджетни кредити за поети задължения, като използва обективен и прозрачен метод с цел да насочи средствата към регионите, чието развитие изостава, включително тези, които получават преходна подкрепа. За да вземе предвид особено тежкото положение на държавите-членки, които страдат от кризата, и в съответствие с Регламент (ЕС, Euratom) № 1311/2013 на Съвета (15), Комисията следва през 2016 г. да преразгледа общия размер на отпуснатите средства за всички държави-членки въз основа на наличните в този момент най-нови статистически данни и, когато има кумулативно отклонение от повече от +/- 5 %, да коригира тези отпуснати средства. Необходимите корекции следва да бъдат разпределени на равни части през годините през периода 2017 г.-2020 г.
(80)
С цел да се даде стимул на необходимото ускоряване на развитието на транспортната и енергийната инфраструктура и на ИКТ в целия Съюз, Механизъм за свързване на Европа ("МСЕ") се създава в съответствие с Регламент (ЕС) № 1316/2013 на Европейския парламент и на Съвета (16). Следва да се осигури подкрепа от Кохезионния фонд за проекти за реализиране на основни мрежи или за проекти и хоризонтални дейности, определени в част I от приложението към посочения регламент.
(81)
Отпусканите от фондовете годишни бюджетни кредити на държава-членка, следва да бъдат ограничени до таван, който ще бъде определен, като се отчита БВП на съответната държава-членка.
(82)
Необходимо е да се определят граници за тези средства за целта „Инвестиции за растеж и работни места“ и да се приемат обективни критерии за тяхното отпускане на регионите и държавите-членки. Държавите-членки следва да концентрират подкрепата, за да гарантират насочването на достатъчно инвестиции към младежката заетост, мобилността на работната сила, знанията, социалното приобщаване и борбата с бедността, като по този начин се гарантира, че делът на ЕСФ като процент от общите комбинирани средства за структурните фондове и Кохезионния фонд на равнището на Съюза, без да се включва подкрепата от Кохезионния фонд за транспортна инфраструктура в рамките на МСЕ и подкрепата от структурните фондове за подпомагане на най-нуждаещите се, в държавите-членки е не по-малко от 23,1 %.
(83)
Като се има предвид спешната и първостепенна необходимост за преодоляване на младежката безработица в най-засегнатите региони на Съюза, както и в Съюза като цяло, създаде се инициатива за младежка заетост, която се финансира със специално разпределени средства и с целеви инвестиции от ЕСФ за допълване и засилване на значителната подкрепа, която вече е предоставена чрез европейските структурни и инвестиционни фондове. Инициативата за младежка заетост следва да има за цел предоставянето на подкрепа на младежи, по-конкретно на такива, които не участват в никаква форма на заетост, образование или обучение и живеят в допустимите региони. Инициативата за младежка заетост следва да се осъществява като част от цел „Инвестиции за растеж и работни места“.
(84)
Освен това в съответствие с водещата цел за намаляване на бедността е необходимо да бъде преориентиран Фондът за европейско подпомагане на най-нуждаещите се лица с цел насърчаване на социалното приобщаване. Следва да бъде предвиден механизъм за прехвърляне на средства към този инструмент от разпределените по структурните фондове средства за всяка държава-членка.
(85)
Като отчита настоящата икономическа ситуация, максималното равнище на трансферите (горната граница) от фондовете за всяка отделна държава-членка не следва да води до отпускане на суми за държава-членка, които са по-високи от 110 % от тяхното равнище в реално изражение за програмния период 2007 г. -2013 г.
(86)
С оглед осигуряване на целесъобразно разпределение на средствата за всяка категория региони, между по-слабо развитите, по-силно развитите и регионите в преход не следва да се прехвърлят ресурси от фондовете, освен при надлежно мотивирани обстоятелства, свързани с постигането на една или няколко тематични цели. Такива прехвърляния не следва да обхваща повече от 3 % от общите бюджетни кредити за съответната категория региони.
(87)
За да се осигури истинско икономическо въздействие, подкрепата от фондовете следва да не замества публичните разходи на държавите-членки или еквиваленти на тях структурни разходи съгласно настоящия регламент. Наред с това, с цел подкрепата от фондовете да отчита по-широкия икономически контекст, равнището на публичните разходи следва да бъде определено спрямо общите макроикономически условия, при които се осъществява финансирането, въз основа на показателите, предвидени в програмите за стабилност и сближаване, които държавите-членки подават ежегодно в съответствие с Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета (17). Проверките на принципа на допълняемост, които Комисията прави, следва да се концентрират върху държавите-членки, в които по-слабо развитите региони обхващат поне 15 % от населението, с оглед мащаба на разпределените им финансови ресурси.
(88)
Необходимо е да бъдат предвидени допълнителни разпоредби относно програмирането, управлението, мониторинга и контрола на оперативните програми, подкрепяни от фондовете, за да се засили ориентирането към постигане на резултати. По-специално е необходимо да се определят подробни изисквания за съдържанието на оперативните програми. Това следва да улесни представянето на последователна логика на интервенция за работа по набелязаните потребности на развитието, за да бъде определена рамката за оценката на изпълнението и да се създаде основа на ефективното и ефикасно изпълнение на фондовете. Като общ принцип всяка приоритетна ос следва да обхваща една тематична цел, един фонд и една категория региони. Когато е целесъобразно и за да се увеличи ефективността в рамките на един тематично съгласуван интегриран подход, следва да е възможно дадена приоритетна ос да се отнася до повече от една категория региони и да съчетава един или повече допълнителни инвестиционни приоритети от ЕФРР, ЕСФ и Кохезионния фонд в рамките на една или повече тематични цели.
(89)
В случаите, когато дадена държава-членка подготвя най-много по една оперативна програма за всеки фонд, в резултат на което както програмите, така и споразумението за партньорство се подготвят на национално равнище, следва да се въведат специална уредба, за да се гарантира, че тези документи се допълват взаимно.
(90)
За да се постигне баланс между необходимостта от кратки оперативни програми, в които се определят ясни ангажименти на държавите-членки, и необходимостта да съществува възможност за гъвкавост за адаптиране към променящите се обстоятелства, следва да се прави разграничение между съществените елементи на оперативната програма, които се уреждат с решение на Комисията, и другите елементи, които не се уреждат с решение на Комисията и могат да бъдат изменяни от държава-членка. Затова следва да се предвидят процедури, които позволяват изменение на тези несъществени елементи на национално равнище без решение на Комисията.
(91)
С оглед на по-доброто взаимно допълване и опростяване на изпълнението следва да бъде възможно да се комбинира подкрепата от Кохезионния фонд и ЕФРР с подкрепа от ЕСФ в съвместни оперативни програми по цел „Инвестиции за растеж и работни места“.
(92)
Големите проекти представляват значителен дял от разходите на Съюза и често са от стратегическо значение за изпълнението на стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж. Поради това е оправдано операциите над определени прагове да продължат да подлежат на специални процедури за одобряване съгласно настоящия регламент. Прагът следва да се установи спрямо общия размер на допустимите разходи, след като се вземат предвид очакваните нетни приходи, като прагът за транспортните проекти трябва да е по-висок поради принципно по-големия размер на инвестициите в този сектор. За да се осигури яснота е целесъобразно за целта да се определи какво да съдържа заявлението за голям проект. Заявлението следва да съдържа необходимата информация, даваща гаранция, че финансовият принос от фондовете няма да доведе до значителна загуба на работни места в съществуващите обекти в рамките на Съюза.
(93)
С цел да се насърчи подготовката и изпълнението на големи проекти на стабилна икономическа и техническа основа и да се насърчи използването на експерта помощ на ранен етап, в рамките на която независими експерти, подпомагани технически от Комисията или - по споразумение с Комисията - от други независими експерти, са в състояние да констатират по недвусмислен начин, че голям проект е осъществим и икономически жизнеспособен, прилаганата от Комисията процедура за одобрение следва да се рационализира. Комисията следва да може да откаже да одобри предоставянето на финансовия принос, само ако е установила значителна слабост по време на независимия преглед на качеството.
(94)
В случаите, когато не е бил извършен независим преглед на качеството на голям проект, държавата-членка следва да предостави цялата изискуема информация и Комисията следва да оцени големия проект, за да се определи дали исканият финансов принос е основателен.
(95)
За да се осигури непрекъснатост на изпълнението и да се избегне излишна административна тежест, както и за целите на привеждането в съответствие с Решението на Комисията относно насоките за приключване на програмния период 2007 г.-2013 г., се предвиждат разпоредби за поетапно изпълнение на големи проекти, одобрени съгласно Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета (18), чийто период на изпълнение се очаква да се застъпи с програмния период, обхванат от настоящия регламент. При спазването на определени условия, следва да има ускорена процедура за уведомление и одобряване на втори или последващ етап на голям проект, чийто предходен етап или етапи са били одобрени от Комисията в рамките на програмния период 2007 г.-2013 г. Всеки отделен етап на поетапно изпълняваната операция, който служи за същата обща цел, следва да се изпълнява в съответствие с правилата за съответния програмен период.
(96)
С цел да бъде дадена възможност на държавите-членки да изпълняват част от една оперативна програма, като прилагат подход, основан на резултатите, е полезно да бъде предвиден съвместен план за действие, в който да влизат проект или група от проекти, които да бъдат изпълнени от бенефициер с цел принос към целите на оперативната програма. С цел да бъде опростена и подсилена ориентацията на фондовете към резултатите, управлението на съвместния план за действие следва да се базира изключително и само на съвместно договорени етапни цели, крайни продукти и резултати, определени в решението на Комисията за приемане на съвместния план за действие. Контролът и одитът на всеки съвместен план за действие също следва да се ограничава до това дали осъществява неговите етапни цели, крайни продукти и резултати. Следователно е необходимо да бъдат определени правила за подготовката, съдържанието, приемането, финансовото управление и контрола на съвместните планове за действие.
(97)
Необходимо е да бъдат приети специални правила във връзка с функционирането на мониторинговия комитет и годишните доклади за изпълнението на оперативните програми, подкрепяни от фондовете. Допълнителни разпоредби за специфичното функциониране на ЕЗФРСР следва да се определят в съответното специално законодателство за сектора.
(98)
За да се гарантира наличието на основната актуална информация за изпълнението на програмите, е необходимо държавите-членки да предоставят редовно на Комисията най-важните данни. С цел да се избегне допълнителна тежест за държавите-членки, те следва да се ограничават до постоянно събираните данни, а предаването им следва да става чрез електронен обмен на данни.
(99)
За да се постигне по-строг мониторинг на напредъка по отношение на изпълнението на фондовете и да се улесни финансовото управление, е необходимо да се осигури навременно наличие на основни финансови данни за напредъка в изпълнението.
(100)
В съответствие с член 175 от ДФЕС Комисията трябва да представя на всеки три години на Европейския парламент, Съвета, Икономическия и социален комитет и Комитета на регионите доклад за напредъка в реализирането на икономическото, социалното и териториалното сближаване на Съюза. Необходимо е да бъдат предвидени разпоредби относно съдържанието на този доклад.
(101)
Важно е постиженията на фондовете на Съюза да бъдат представени на вниманието на широката общественост и да се повиши осведомеността за целите на политиката на сближаване. Гражданите следва да имат правото да знаят как се инвестират финансовите средства на Съюза. Основната отговорност за това да осигурят разпространението на подходяща информация сред обществеността следва да бъде както на управляващите органи, така и на бенефициерите. За да се осигури по-голяма ефективност в комуникацията с широката общественост и по-голямо единодействие между комуникационните действия, предприемани по инициатива на Комисията, средствата, разпределени за комуникационна дейност съгласно настоящия регламент, следва да допринасят също и за обезпечаването на корпоративните комуникации във връзка с политическите приоритети на Съюза, доколкото те са свързани с общите цели на настоящия регламент.
(102)
С оглед укрепване на достъпността и прозрачност на информацията относно възможностите за финансиране и бенефициерите на проектите във всяка държава-членка следва да се осигури единен уебсайт или портал, предоставящ информация за всички оперативни програми, включително списък на подкрепените операции по всяка оперативна програма.
(103)
С цел да се гарантира разпространяване на широка основа на информация за постиженията на фондовете и за ролята, която Съюзът има за тях, и да се информират потенциалните бенефициери за възможностите за финансиране, в настоящия регламент следва да бъдат определени подробни правила, които отчитат мащаба на оперативните програми в съответствие с принципа на пропорционалност, за информационните и комуникационните мерки, както и някои технически характеристики на тези мерки.
(104)
За да се гарантира, че разпределените за всеки фонд средства се съсредоточават върху стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, както и върху специфичните задачи на отделните фондове съгласно заложените им цели в Договорите, е необходимо да се определят тавани за разпределените средства за техническа помощ на държавата-членка. Освен това е необходимо да се гарантира, че правната рамка за програмирането на техническа помощ улеснява създаването на рационализирана уредба за изпълнението в случаи, когато държави-членки изпълняват паралелно множество фондове и следва да е възможно тази рамка да обхваща няколко категории региони.
(105)
Необходимо е да се определят елементите за модулиране на ставката на съфинансиране от фондовете за приоритетни оси, и по-специално да се усили мултипликационният ефект на средствата на Съюза. Необходимо е също така да се установят максимални ставки на съфинансиране по категории региони, с цел да се гарантира, че принципът за съфинансиране е спазен чрез подходящо ниво на публична или частна национална подкрепа.
(106)
Необходимо е държавите-членки да определят управляващ орган, сертифициращ орган и функционално независим одитен орган за всяка оперативна програма. С цел да се предвиди гъвкавост за държавите-членки при изграждането на системите за контрол е целесъобразно да се предвиди възможността функциите на сертифициращия орган да се изпълняват от управляващия орган. Държавите-членки следва също така да могат да определят междинни звена, които да изпълняват определени задачи на управляващия или на сертифициращия орган. В такъв случай държавите-членки следва да определят ясно техните съответни отговорности и функции.
(107)
С цел да се отчете специфичната организация на системите за контрол и управление за фондовете и на ЕФМДР, както и необходимостта от осигуряване на пропорционален подход следва да се предвидят специални разпоредби във връзка с определянето на управляващия орган и на сертифициращия орган. За да се избегне излишна административна тежест, предварителната проверка за спазване на критериите за определяне, посочени в настоящия регламент, следва да се ограничи до управляващия и сертифициращия орган, и в съответствие с условията, предвидени в настоящия регламент, следва да не се изисква допълнителна одитна дейност, когато системата по същество е същата като през програмния период 2007 г.-2013 г. Не следва да има изискване за одобряване на определянето от Комисията. Същевременно, с цел да се увеличи правната сигурност, държавите-членки следва да имат възможността да представят документите, свързани с определянето, на Комисията при спазване на определени условия, предвидени в настоящия регламент. Наблюдението на спазването на критериите за определяне, извършвано въз основа на уредбата за одита и контрола, в случаите, когато резултатите показват неспазване на критериите, следва да води до корективни мерки и евентуално прекратяване на определянето.
(108)
Управляващият орган носи основната отговорност за ефективното и ефикасно изпълнение на фондовете и на ЕФМДР и следователно изпълнява значителен брой функции, свързани с управлението на програмата и мониторинга, финансовото управление и контрола, както и подборът на проекти. Съответно отговорностите и функциите на управляващия орган следва да бъдат определени.
(109)
Сертифициращият орган следва да изготвя и подава до Комисията заявления за плащане. Той следва да изготвя счетоводните отчети и да сертифицира тяхната пълнота, точност и достоверност, както и че записаните в тях разходи съответстват на приложимите правила на Съюза и национални правила. Отговорностите и функциите на сертифициращия орган следва да бъдат определени.
(110)
Одитният орган следва да гарантира провеждането на одити на системите за управление и контрол, на подходяща извадка от операции и на счетоводните отчети. Отговорностите и функциите на одитния орган следва да бъдат определени. Одитите на декларираните разходи следва да се провеждат на базата на представителна извадка от операции, за да се позволи екстраполация на резултатите. Като общо правило следва да се използва статистически извадков метод, за да се осигури надеждна представителна извадка. При все това при надлежно обосновани обстоятелства одитните органи следва да могат да използват нестатистически извадков метод, при условие че са изпълнени условията, предвидени в настоящия регламент.
(111)
Без да се засягат правомощията на Комисията по отношение на финансовия контрол, следва да се засили сътрудничеството между държавите-членки и Комисията в тази област и да се установят критерии, които да позволят на Комисията да определи в контекста на стратегията си за контрол на националните системи степента на гаранциите, които тя следва да получи от националните одитни органи.
(112)
Наред с общоприложимите правила относно финансовото управление за европейските структурни и инвестиционни фондове, допълнителни разпоредби за фондовете и ЕФМДР следва да бъдат предвидени. По-специално, за да се осигурят за Комисията гаранции в разумна степен преди приемането на отчетите, заявленията за междинни плащания следва да се възстановяват на 90 % от сумата, която се получава при прилагане на ставката на съфинансиране за всеки приоритет, предвиден в решението за приемане на оперативната програма, към допустимите разходи за приоритета. Оставащите неразплатени суми следва да бъдат изплатени на държавите-членки след приемането на отчетите, при условие че Комисията е в състояние да заключи, че отчетите са пълни, точни и достоверни.
(113)
Бенефициерите следва да получават подкрепата в пълен размер не по-късно от 90 дни от датата на подаване на искането за плащане от бенефициера, при условие че има налични средства от първоначалното и годишното предварително финансиране и междинните плащания. Управляващият орган следва да може да прекъсне срока, когато разходооправдателните документи са непълни или има доказателства за нередност, налагащи допълнително разследване. Следва да се предвижда първоначално и годишно предварително финансиране, за да се гарантира, че държавите-членки разполагат с достатъчно средства да изпълняват програмите при тази уредба. Годишното предварително финансиране следва да се уравнява всяка година при приемането на отчетите.
(114)
За да се намали рискът от деклариране на неправомерни разходи, следва да е възможно сертифициращият орган да включва, без допълнителна обосновка, сумите, които изискват допълнителна проверка, в заявление за междинно плащане след счетоводната година, през която са вписани в неговата счетоводна система.
(115)
За да се гарантира правилното прилагане на общите правила относно отмяната на бюджетни кредити, в определените за фондовете и за ЕФМДР правила следва да се посочва подробно как се определят сроковете за освобождаването.
(116)
За да се приложат изискванията от Финансовия регламент (19) към финансовото управление на фондовете и ЕФМДР, е необходимо да се определят процедури за подготовката, проверката и приемането на отчети, които следва да осигурят ясна база и правна сигурност по отношение на тази уредба. В допълнение, с цел да се позволи на държавите-членки надлежно да изпълняват отговорностите си, следва да е възможно те да изключват сумите, които са предмет на текуща оценка на законосъобразността и редовността.
(117)
С цел да се намали административната тежест върху бенефициерите, следва да се определят конкретни срокове, в рамките на които управляващите органи са задължени да осигурят наличността на документите относно операциите след представянето на разходите или приключването на дадена операция. В съответствие с принципа на пропорционалност срокът за съхраняване на документите следва да е различен в зависимост от общия размер на допустимите разходи за дадена операция.
(118)
Тъй като отчетите се проверяват и приемат всяка година, следва да се въведе значително опростяване на процедурата по приключване. Поради това окончателното приключване на програмата следва да се основава само на документите, свързани с последната счетоводна година и окончателния доклад за изпълнението или последния годишен доклад за изпълнението, без да е необходимо да се представят каквито и да било допълнителни документи.
(119)
С цел да бъдат защитени финансовите интереси на Съюза и да бъдат осигурени средствата, които да гарантират ефективно изпълнение на програмите, следва да се предвидят разпоредби, които да дават възможност на Комисията да спира плащанията на нивото на приоритетите или оперативните програми.
(120)
За да се осигури правна сигурност за държавите-членки, е целесъобразно да се предвиди специална уредба и процедури за финансови корекции от страна на държавите-членки и Комисията по отношение на фондовете и ЕФМДР, като се спазва принципът на пропорционалност.
(121)
Необходимо е да се установи правна рамка, която предвижда стабилни системи за управление и контрол на национално и регионално равнище и подходящо разделение на ролите и отговорностите в контекста на споделеното управление. Поради това ролята на Комисията следва да бъде уточнена подробно и ясно, както и да бъдат определени пропорционални правила за прилагането на финансови корекции от страна на Комисията.
(122)
Честотата на одитите на операциите следва да бъде пропорционална на степента на подкрепата на Съюза от фондовете и ЕФМДР. По-специално броят на проведените одити следва да бъде намален, в случаите когато общите допустими разходи за дадена операция не надвишават 200 000 EUR за ЕФРР и Кохезионния фонд, 150 000 EUR за ЕСФ и 100 000 EUR за ЕФМДР. Независимо от това следва да бъде възможно одити да се провеждат във всеки момент, в случай че са налице доказателства за нередност или измама или като чат от одитна извадка след приключване на операцията. Комисията следва да може да преразглежда одитната следа на одитния орган или да участва в одитите на място на одитния орган. Когато Комисията не получи чрез тези средства необходимата гаранция за ефективното функциониране на одитния орган, тя следва да може да провежда повторно неговата одитна дейност, когато това е в съответствие с международно признатите стандарти за одит. С цел нивото на одитиране от Комисията да бъде пропорционално на риска, Комисията следва да може да намалява одитната си работа по отношение на оперативни програми, в които няма значими недостатъци или при които може да се разчита на одитния орган. С цел да бъде намалена административната тежест за бенефициерите следва да се въведат специални правила за намаляване на опасността от припокриване на одитите на едни и същи операции от страна на различни институции, а именно от Сметната палата, Комисията и одитния орган.
(123)
С цел да бъдат допълнени и изменени някои несъществени елементи от настоящия регламент, на Комисията следва да се делегира правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС по отношение на Европейски кодекс на поведение относно партньорството, допълнения и изменения на раздели 4 и 7 от ОСР, критерии за определяне на степента на финансовата корекция, която трябва да бъде приложена, специални правила относно закупуването на земя и съчетаването на техническа подкрепа с финансови инструменти, ролята и отговорността на организациите, изпълняващи финансовите инструменти, управление и контрол на финансови инструменти, оттеглянето на плащанията за финансови инструменти и последващите корекции по отношение на заявленията за плащане, създаването на система за капитализиране на годишни вноски за финансови инструменти, специфичните правила за критериите за определяне на разходите и таксите за управление въз основа на изпълнението и приложимите прагове, както и правила относно възстановяването на капитализираните разходи и такси за управление за инструменти с дялово участие и микрокредити, техническото коригиране на фиксирана ставка за генириращи нетни приходи операции в отделни сектори, както и установяването на фиксирана ставка за определени сектори или подсектори в областите на ИКТ, научните изследвания,
развитието и иновациите и енергийната ефективност и добавяне на сектори или подсектори, методологията за изчисляване на текущата стойност на дисконтираните нетни приходи за генериращи нетни приходи операции, допълнителни правила относно замяна на бенефициер по операции на ПЧП, минималните изисквания, които да бъдат включени в споразуменията за ПЧП и които са необходими за прилагането на дерогация относно допустимите разходи, определянето на единната ставка, прилагана към непреки разходи за безвъзмездни средства въз основа на съществуващи методи и съответните ставки, прилагани в политики на Съюза, методологията, която да се използва при извършването на преглед на качеството на голям проект, критериите за определяне на случаите на нередности, които трябва да бъдат докладвани, данните, които трябва да бъдат предоставени, както и условията и процедурите, които трябва да се прилагат, за да се определи дали суми, които не подлежат на събиране, ще бъдат възстановени от отговорностите на държавите-членки, данните, които трябва да бъдат записани и съхранени в компютризирана форма в рамките на системата за мониторинг, създадена от управляващите органи, минимални изисквания за одитната следа, обхвата и съдържанието на одитите и методологията за избор на извадката от операциите, използването на данни, събрани по време на одитите, и критериите за определяне на сериозни недостатъци в ефективното функциониране на системите за управление и контрол, за установяване на ниво на финансово корекция, която трябва да се прилага и за прилагане на фиксирани ставки или екстраполирани финансови корекции. От особено значение е Комисията да провежда съответните консултации по време на своята подготвителна работа, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(124)
По отношение на всички европейски структурни и инвестиционни фондове на Комисията следва да бъде предоставено правомощието да приема чрез актове за изпълнение решения за одобряване на елементи от споразуменията за партньорство и техните изменения, решения за одобряване на елементи от преразгледаното споразумение за партньорство, решения за програми и приоритети, които са постигнали своите етапни цели и могат да се ползват от разпределяне на резерва за изпълнение, решения за изменение на програми в резултат на корективни действия относно прехвърляне на разпределени финансови средства към други програми, решения за годишни планове за действия, които да бъдат финансирани от техническата помощ по инициатива на Комисията, и в случай на отмяна, решения за изменение на решения, с които се приемат програми; и по отношение на ЕФРР, ЕСФ и Кохезионния фонд, решения за определяне на регионите и държавите-членки, отговарящи на критериите за „Инвестиции за растеж и работни места“, решения за определяне на годишното разпределение на бюджетните кредити за поети задължения по държави-членки, решения за определяне на размера на сумата, която трябва да се прехвърли от разпределените на всяка държава-членка финансови средства по Кохезионния фонд към МСЕ, решения за определяне на размера на сумата, която трябва да се прехвърли от разпределените на всяка държава-членка финансови средства по Кохезионния фонд за помощ за най-нуждаещото се население, решения за приемане на прехвърляния на части от бюджетните кредити за цел „Европейско териториално сътрудничество“ към цел „Инвестиции за растеж и работни места“, решения за извършване на финансова корекция в случай на
неспазване на допълнителността, решения за приемане и изменение на оперативни програми, решения, с които се отказва предоставяне на финансов принос за голям проект, решения за одобряване на финансовия принос за избран голям проект и удължаване на срока за изпълнение на условията, свързани с одобряването на големи проекти и решения относно съвместни планове за действие; и по отношение на ЕФРР, ЕСФ, Кохезионния фонд и ЕФМДР, решения относно неприемане на отчетите и сумата, която трябва да се уддържи, ако отчетите не са приети, решения за спиране на междинни плащания и решения за финансови корекции.
(125)
За да се гарантират еднакви условия за изпълнението на настоящия регламент, на Комисията следва да се предоставят изпълнителни правомощия във връзка с образеца, който трябва да се използва при представяне на доклада за напредъка, образеца за оперативна програма за фондовете, методологията, която следва да се използва при извършването на анализа на разходите и ползите за големите проекти, образеца за предоставяне на информация за големите проекти и, образеца на съвместния план за действие, образеца на годишния и на окончателния доклад за изпълнението, честотата на докладването на нередности и формата за докладването на нередности, образеца на декларацията за управлението и образците на одитна стратегия, становище и годишен контролен доклад. Тези правомощия следва да се упражняват в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (20).
(126)
С цел да се осигури необходимият принос и по-силният ангажимент от страна на държавите-членки, когато Комисията упражнява своите изпълнителни правомощия във връзка с настоящия регламент в някои особено чувствителни области на политики, свързани с европейските структурни и инвестиционни фондове, и с цел да се засили ролята на държавите-членки при приемането на еднакви условия в такива области или други изпълнителни мерки със значително отражение или с потенциално значително въздействие или върху националната икономика, или върху националния бюджет, или върху правилното функциониране на публичната администрация на държавите-членки, актовете за изпълнение, свързани с методологията за предоставяне на информация относно подкрепата за цели във връзка с изменението на климата; подробните разпоредби за осигуряване на последователен подход за определяне на етапни цели в рамката на изпълнението за всеки приоритет и за оценяване на постигането на етапните цели и целите; стандартните условия за мониторинг на финансовите инструменти, подробните разпоредби относно прехвърлянето и управлението на приноса от програми, управлявани от организации, изпълняващи финансови инструменти, образец за финансовото споразумение относно съвместната неограничена гаранция и секюритизацията на финансови инструменти в полза на МСП, образците, които следва да се използват при подаването на допълнителна информация относно финансовите инструменти със заявления за плащане до Комисията и при докладване относно финансовите инструменти на Комисията, реда и условията за електронната система за обмен на данни за управление и контрол, номенклатурата, въз основа на която могат да бъдат определени категориите интервенции във връзка с
приоритетната ос в рамките на оперативните програми, формата на нотификацията за избран голям проект, техническите характеристики на мерките за информация и комуникация по отношение на операциите и инструкциите за създаване на емблема и определяне на нейните стандартни цветове; модела, който трябва да се използва при подаване на финансови данни до Комисията за целите на мониторинга, подробни правила за обмен на информация между бенефициерите и управляващите органи, сертифициращите органи, одитните органи и междинните звена, образеца на доклада и становището на независимата одитна структура и описание на функциите и въведените процедури за управляващите органи и, където е подходящо, за сертифициращите органи, техническите спецификации за системата за управление и контрол, образеца на заявления за плащане и образеца за сметки, следва да се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, установена в член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
(127)
Потенциалното въздействие и последиците от някои актове за изпълнение, които се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, предвидена в член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011, са от толкова голямо значение за държавите-членки, че има основания за изключение от общото правило. Съответно когато комитетът не е представил становище, Комисията следва да не приема проекта на акт за изпълнение. Тези актове за изпълнение са свързани с определянето на методологията за предоставяне на информация относно подкрепата за цели във връзка с изменението на климата; определянето на методология за етапните цели и целите по отношение на рамката на изпълнението; установяването на стандартни условия и ред във връзка с финансовите инструменти; предвиждането на условията и реда за прехвърлянето и управлението на приноса от програми по отношение на някои финансови инструменти; приемането на образец на финансовото споразумение за съвместната неограничена гаранция и секюритизацията на финансови инструменти в полза на МСП; установяването на образеца, който трябва да се използва при докладване до Комисията относно финансови инструменти; определянето на номенклатурата, въз основа на която могат да бъдат определени категориите интервенции във връзка с приоритетната ос в рамките на оперативните програми; относно техническите характеристики на мерките за информация и комуникация по отношение на операциите и инструкциите за създаване на емблема и определяне на нейните стандартни цветове; определянето на техническите спецификации за записване и съхраняване на данни във връзка със системата за управление и контрол. Поради тази причина за тези актове за изпълнение следва да се прилага член 5, параграф 4, трета алинея от Регламент (ЕС) № 182/2011.
(128)
Доколкото настоящият регламент заменя Регламент (ЕО) № 1083/2006, посоченият регламент следва да се отмени. Въпреки това настоящият регламент следва да не засяга продължаването или изменението на помощта, одобрена от Комисията въз основа на Регламент (ЕО) № 1083/2006 или на друг законодателен акт, приложим за тази помощ към 31 декември 2013 г. Ето защо заявленията, подадени или одобрени съгласно Регламент (ЕО) № 1083/2006, следва да останат валидни. Чрез дерогация от член 59, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1083/2006 следва също да се предвидят специални преходни правила за случаите, когато управляващ орган може да изпълнява функциите на сертифициращ орган за оперативните програми, изпълнявани по силата на предишната законодателна рамка, за целите на оценката на Комисията в съответствие с член 73, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1083/2006 при прилагане на член 123, параграф 5 от настоящия регламент и за процедурите по одобряване на големи проекти съгласно член 102, параграф 1, буква а) от настоящия регламент.
(129)
Доколкото целта на настоящия регламент, а именно да засили икономическото, социалното и териториалното сближаване, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки, а поради степента на неравенство между нивата на развитие на различните региони и изостаналостта на най-необлагодетелстваните региони, както и ограниченията на финансовите ресурси на държавите-членки и регионите, може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, установен в член 5 от ДЕС. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.
(130)
За да се създадат условия за незабавното прилагане на предвидените в настоящия регламент мерки, настоящият регламент следва да влезе в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ПЪРВА ЧАСТ
ПРЕДМЕТ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет
В настоящия регламент се определят общоприложимите правила за Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР), Европейския социален фонд (ЕСФ), Кохезионния фонд, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) и Европейския фонд за морско дело и рибарство (ЕФМДР), които функционират в съответствие с обща рамка (наричани по-нататък „европейските структурни и инвестиционни фондове“). В него са предвидени също така разпоредбите, които са необходими, за да се осигури ефективността на европейските структурни и инвестиционни фондове и тяхната координация един с друг и с други инструменти на Съюза. Общите правила, приложими към европейските структурни и инвестиционни фондове, са определени във втора част.
В трета част са предвидени общите правила за уредбата на ЕФРР, ЕСФ (наричани заедно „структурните фондове“) и Кохезионния фонд по отношение на задачите, приоритетните цели и организацията на структурните фондове и Кохезионния фонд(„фондовете“), критериите, на които държавите-членки и регионите трябва да отговарят, за да бъдат допустими за подкрепа от европейските структурни и инвестиционни фондове, наличните финансови средства и критериите за разпределението им.
В четвърта част са определени общите правила, приложими към фондовете и ЕФМДР относно управлението и контрола, финансовото управление, отчетите и финансовите корекции.
Правилата, определени в настоящия регламент, се прилагат без да се засягат разпоредбите, предвидени в Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета (21) и специалните разпоредби, предвидени в следните регламенти („регламенти за отделните фондове“) в съответствие с пета алинея от настоящия член:
1)
Регламент (ЕС) № 8141301/2013 („Регламент за ЕФРР“);
2)
Регламент (ЕС) № 1304/2013 („Регламент за ЕСФ“);
3)
Регламент (ЕС) № 1300/2013 („Регламент за КФ“);
4)
Регламент (ЕС) № 1299/2013 („Регламент за ЕТС“);
5)
Регламент (ЕС) № 1305/2013 („Регламент за ЕЗФРСР“); както и
6)
бъдещ правен акт на Съюза за установяване на условията за финансова подкрепа за политиката на морско дело и рибарство за програмния период 2014 г.-2020 г. („Регламента за ЕФМДР“).
Втора част от настоящия регламент се прилага за всички европейски структурни и инвестиционни фондове, с изключение на случаите, в които в нея изрично се позволяват дерогации. В трета и четвърта част от настоящия регламент се предвиждат допълнителни правила към втора част, които се прилагат съответно към фондовете и към фондовете и ЕФМДР и могат изрично да позволяват дерогации в съответните регламенти за отделните фондове. В регламентите за отделните фондове могат да се предвидят допълнителни правила към втора част от настоящия регламент по отношение на европейските структурни и инвестиционни фондове, към трета част от настоящия регламент по отношение на фондовете и към четвърта част от настоящия регламент по отношение на фондовете и ЕФМДР. Предвидените в регламентите за отделните фондове допълнителни правила не могат да влизат в противоречие с разпоредбите на втора, трета или четвърта част от настоящия регламент. В случай на съмнение относно прилагането на различните разпоредби втора част на настоящия регламент има предимство пред правилата за отделните фондове, а втора, трета и четвърта част на настоящия регламент имат предимство пред регламентите за отделните фондове.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„стратегия на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж“ означава целите и споделените цели, които направляват действията на държавите-членки и на Съюза и са определени в заключенията, приети от Европейския съвет на 17 юни 2010 г. като приложение I (Нова европейска стратегия за работни места и растеж, водещи цели на ЕС), в Препоръката на Съвета от 13 юли 2010 г. (22) и в Решение 2010/707/ЕС на Съвета (23), както и евентуалното преразглеждане на тези цели и споделени цели;
2)
„стратегическа рамка на политиката“ означава документ или няколко документа, съставени на национално или регионално равнище, които определят ограничен брой съгласувани приоритети, установени въз основа на данни, и времева рамка за изпълнението на тези приоритети и които могат да включват механизъм за мониторинг;
3)
„стратегия за интелигентна специализация“ означава националните или регионалните стратегии за иновации, които определят приоритети с цел създаване на конкурентно предимство чрез развитие и съобразяване на собствените силни страни в областта на научните изследвания и иновациите с потребностите на бизнеса, за да се отговори последователно на новите възможности и промени на пазара, като се избегне дублирането и разпокъсването на усилията; дадена стратегия за интелигентна специализация може да е под формата или да бъде включена в национална или регионална стратегическа рамка на политиката в областта на научните изследвания и иновациите;
4)
„правила за отделните фондове“ означава разпоредбите, предвидени в трета или четвърта част на настоящия регламент или определени въз основа на нея или регламент относно уредбата на един или няколко от европейските структурни и инвестиционни фондове, изредени в член 1, четвърта алинея;
5)
„програмиране“ означава процесът на организация, вземане на решения и разпределяне на финансовите средства на няколко етапа с участието на партньори в съответствие с член 5, предназначен да изпълни на многогодишна база съвместното действие на Съюза и държавите-членки за постигане на целите на стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж;
6)
„програма“ означава „оперативна програма“, както е посочено в трета или четвърта част на настоящия регламент и в Регламента за ЕФМДР, както и „програма за развитие на селските райони“, както е посочено в Регламента за ЕЗФРСР;
7)
„програмен район“ означава географска район, обхванат от специфична програма, или в случай на програма, обхващаща повече от една категория региони, географски район, отговарящ на всяка специфична категория региони;
8)
„приоритет“ във втора и четвърта част на настоящия регламент означава „приоритетна ос“, посочена в трета част на настоящия регламент за ЕФРР, ЕСФ и Кохизионния фонд, както и „приоритет на Съюза“, посочен в Регламента за ЕФМДР и и в Регламента за ЕЗФРСР;
9)
„операция“ означава проект, договор, действие или група проекти, избрани от управляващите органи на съответните програми или на тяхна отговорност, които допринасят за целите на приоритета или приоритетите, към които се отнасят; в контекста на финансовите инструменти операцията е съставена от финансовия принос от една програма за финансови инструменти и последващата финансова подкрепа, която тези финансови инструменти предоставят;
10)
„бенефициер“ означава публична или частна организация, и - само за целите на Регламента за ЕЗФРСР и Регламента за ЕФМДР - физическо лице, които отговарят за започването или за започването и изпълнението на операции; и в контекста на схемите за държавни помощи съгласно определението в точка 13 от настоящия член - организация, която получава помощта; и в контекста на финансовите инструменти по втора част, дял IV от настоящия регламент - организацията, която прилага финансовия инструмент или фонда на фондове, ако е уместно;
11)
„финансови инструменти“ означава финансови инструменти, както са определенивъв Финансовия регламент, освен ако в настоящия регламент не е предвидено друго;
12)
„краен получател“ означава юридическо или физическо лице, което получава финансова подкрепа от финансов инструмент;
13)
„държавни помощи“ означава помощ, която попада в член 107, параграф 1 от ДФЕС, като се счита, че за целите на настоящия регламент тя включва и помощта de minimis по смисъла на Регламент (ЕО) № 1998/2006 на Комисията (24), Регламент (ЕО) № 1535/2007 на Комисията (25) и Регламент (ЕО) № 875/2007 на Комисията (26);
14)
„приключила операция“ означава операция, която е физически завършена или изцяло изпълнена и по отношение на която всички свързани с нея плащания са направени от бенефициерите, а съответстващият им публичен принос е платен на бенефициерите;
15)
„публични разходи“ означава всеки публичен принос за финансирането на операции, източникът на които произхожда от бюджета на национален, регионален или местен публичен орган, от свързания с европейските структурни и инвестиционни фондове бюджет на Съюза, от бюджета на публичноправни организации или от бюджета на сдружения на публични органи или публичноправни организации, и за целите на определянето на ставката на съфинансиране за програмите или приоритети по ЕСФ може да включва финансови средства, набрани съвместно от работодатели и работници;
16)
„публичноправна организация“ означава всяка организация, уредена от публичното право, по смисъла на член 1, точка 9 от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (27) и всяка европейска група за териториално сътрудничество (ЕГТС), създадена в съответствие с Регламент (ЕО) № 1082/2006 на Европейския парламент и на Съвета (28), независимо дали ЕГТС се счита за публичноправна или частноправна организация съгласно приложимите национални разпоредби за изпълнение;
17)
„документ“ означава хартиен или електронен носител, съдържащ информация, която е от значение в контекста на настоящия регламент;
18)
„междинно звено“ означава всяка публична или частна организация, която действа на отговорността на управляващ или сертифициращ орган или която изпълнява задължения от името на такъв орган спрямо изпълняващите операциите бенефициери;
19)
„водена от общностите стратегия за местно развитие“ означава последователен набор от операции, чието предназначение е постигане на местни цели и удовлетворяване на местни потребности, и който допринася за изпълнението на стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж и който се разработва и изпълнява от местна група за действие;
20)
„споразумение за партньорство“ означава документ, изготвен от държава-членка с участието на партньорите в съответствие с подхода на многостепенно управление, в който е определена стратегията на посочената държава-членка, нейните приоритети и организация за ефективното и ефикасно използване на европейските структурни и инвестиционни фондове за целите на изпълнението на стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж и който е одобрен от Комисията след оценка и диалог със съответната държава-членка;
21)
„категория региони“ означава категоризацията на регионите като „по-слабо развити региони“, „региони в преход“ или „по-силно развити региони“ в съответствие с член 90, параграф 2;
22)
„искане за плащане“ означава заявление за плащане или декларация за разходите, подадени от държавата-членка до Комисията;
23)
„ЕИБ“ означава Европейската инвестиционна банка, Европейския инвестиционен фонд или всяка друга дъщерна структура на Европейската инвестиционна банка;
24)
„публично-частни партньорства“ (ПЧП) означава форми на сътрудничество между публичноправните организации и частния сектор, чиято цел е да се подобри ефективността на инвестициите в инфраструктурни проекти или други видове операции, които предоставят публични услуги чрез поделяне на рисковете, обединяване на опита и познанията на частния сектор или осигуряване на допълнителни източници на капитал;
25)
„операция на ПЧП“ означава операция, изпълнена или предвидена за изпълнение съгласно ПЧП структурата на ПЧП;
26)
„гаранционна блокирана сметка“ означава банкова сметка, обезпечена с писмено споразумение между управляващ орган или междинно звено и организацията, прилагаща финансовия инструмент, или когато се отнася за операция на публично-частно партньорство - писмено споразумение между публичната организация бенефициер и частния партньор, одобрено от управляващия орган или от междинно звено, която сметка е създадена специално, за да се държат средствата, които да бъдат изплатени след периода на допустимост изключително за целите, предвидени в член 42, параграф 1, буква в), член 42, параграф 2, член 42, параграф 3 и член 64, или банкова сметка, създадена при условия, които осигуряват равностойни гаранции за изплащането на средствата;
27)
„фонд на фондове“ означава фонд, създаден с цел да се допринесе с подкрепа от програма или програми за няколко финансови инструменти. Когато финансовите инструменти се прилагат посредством фонд на фондове, организацията, прилагаща фонда на фондове, се счита за единствен бенефициер по смисъла на точка 10 от настоящия член;
28)
„МСП“ означава микро-, малко или средно предприятие съгласно определението в Препоръка 2003/361/ЕО на Комисията (29);
29)
„счетоводна година“ означава за целите на трета и четвърта част периодът от 1 юли до 30 юни, с изключение на първата счетоводна година от програмния период, по отношение на която означава периодът от началната дата за допустимостта на разходите до 30 юни 2015 г. Последната счетоводна година е от 1 юли 2023 г. до 30 юни 2024 г.;
30)
„финансова година“ означава - за целите на трета и четвърта част - периодът от 1 януари до 31 декември;
31)
„макрорегионална стратегия“ означава интегрирана рамка, одобрена от Европейския съвет, която може да бъде подкрепена, наред с другото, от европейските структурни и инвестиционни фондове, с цел да се преодолеят общите предизвикателства, пред които е изправен определен географски район, и засяга държави-членки и трети държави, разположени в същия географски район, които по този начин се ползват от засилено сътрудничество, допринасящо за постигането на икономическо, социално и териториално сближаване;
32)
„стратегия за морските басейни“ означава структурирана рамка за сътрудничество във връзка сна даден географски район, разработена от институции на Съюза, държави-членки, техни региони и, според случая, трети държави, които споделят даден морски басейн; стратегията за морските басейни отчита географските, метеорологичните, икономическите и политическите особености на морския басейн;
33)
„приложимо предварително условие“ означава конкретен и ясно определен предварителен решаващ фактор, който се явява необходима предпоставка и има пряка и реална връзка и директно въздействие върху действителното и ефективно изпълнение на дадена специфична цел за инвестиционен приоритет или приоритет на Съюза;
34)
„специфична цел“ означава резултатът, за който допринася инвестиционен приоритет или приоритет на Съюза в определен национален или регионален контекст чрез действия или мерки, предприети в рамките на такъв приоритет;
35)
„съответни препоръки за отделните държави, приети в съответствие с член 121, параграф 2 от ДФЕС“ и „съответни препоръки на Съвета, приети в съответствие с член 148, параграф 4 от ДФЕС“ означават препоръките, свързани със структурните предизвикателства, за чието преодоляване е уместно да се използват многогодишни инвестиции, попадащи пряко в обхвата на европейските структурни и инвестиционни фондове, както е посочено в регламентите за отделните фондове;
36)
„нередност“ означава всяко нарушение на правото на Съюза или на националното право, свързано с прилагането на тази разпоредба, произтичащо от действие или бездействие на икономически оператор, участващ в прилагането на европейските структурни и инвестиционни фондове, което има или би имало за последица нанасянето на вреда на бюджета на Съюза чрез начисляване на неправомерен разход в бюджета на Съюза.
37)
„икономически оператор“ означава всяко физическо или юридическо лице или друг субект, които участват в изпълнението на помощта от европейските структурни и инвестиционни фондове, с изключение на държава-членка, която упражнява правомощията си като публичен орган;
38)
„системна нередност“ означава всяка нередност, която може да има повтарящ се характер, с висока степен на вероятност от поява при сходни по вид операции, която се дължи на сериозни недостатъци в ефективното функциониране на дадена система за управление и контрол, включително липса на подходящи процедури, установени в съответствие с настоящия регламент и правилата за отделните фондове;
39)
„сериозен недостатък в ефективното функциониране на системата за управление и контрол“ означава, за целите на прилагането на фондовете и ЕФМДР по четвърта част, недостатък, по отношение на който са необходими значителни подобрения в системата, който излага фондовете и ЕФМДР на значителен риск от нередности и чието съществуване е несъвместимо с одитно становище без резерви по отношение на функционирането на системата за управление и контрол.
Член 3
Изчисляване на сроковете за решенията на Комисията
Когато съгласно член 16, параграфи 2 и 3, член 29, параграф 3, член 30, параграфи 2 и 3, член 102, параграф 2, член 107, параграф 2 и член 108, параграф 3 на Комисията е определен срок за приемането на решение или за изменение на решение посредством акт за изпълнение, този срок не включва периода, който започва на датата, следваща датата, на която Комисията изпраща своите коментари на държавата-членка, и продължава, докато държавата-членка отговори на тези коментари.
ВТОРА ЧАСТ
ОБЩОПРИЛОЖИМИ РАЗПОРЕДБИ ЗА ЕВРОПЕЙСКИТЕ СТРУКТУРНИ И ИНВЕСТИЦИОННИ ФОНДОВЕ
ДЯЛ I
ПРИНЦИПИ НА ПОДКРЕПАТА НА СЪЮЗА ЗА ЕВРОПЕЙСКИТЕ СТРУКТУРНИ И ИНВЕСТИЦИОННИ ФОНДОВЕ
Член 4
Общи принципи
1. Чрез многогодишни програми, които допълват националните, регионалните и местните интервенции, европейските структурни и инвестиционни фондове предоставят подкрепа за изпълнението на стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, както и за изпълнението на специфичните задачи на отделните фондове, съгласно заложените в Договорите цели, включително икономическото, социалното и териториалното сближаване, като отчитат съответните интегрирани насоки „Европа 2020“ и съответните препоръки за отделните държави, приети в съответствие с член 121, параграф 2 от ДФЕС, и съответните препоръки на Съвета, приети в съответствие с член 148, параграф 4 от ДФЕС, и ако е приложимо на национално равнище - националната програма за реформи.
2. Като отчитат особения контекст на всяка държава-членка, Комисията и държавите-членки гарантират, че подкрепата от европейските структурни и инвестиционни фондове е съгласувана със съответните политики, с хоризонталните принципи, посочени в членове 5, 7 и 8 и със съответните приоритети на Съюза и че тя допълва другите финансови инструменти на Съюза.
3. Подкрепата от европейските структурни и инвестиционни фондове се реализира в тясно сътрудничество между Комисията и държавите-членки в съответствие с принципа на субсидиарност.
4 Държавите-членки, на съответното териториално ниво в съответствие със своята институционална, правна и финансова рамка, и определените от тях за целта органи отговарят за подготвянето и реализирането на програмите и за изпълнението на своите задачи в партньорство със съответните партньори, посочени в член 5, при спазване на настоящия регламент и правилата за отделните фондове.
5. Уредбата за изпълнението и използването на европейските структурни и инвестиционни фондове, и по-специално финансовите и административните ресурси, необходими за тяхната подготовка и изпълнение във връзка с мониторинга, отчитането, оценяването, управлението и контрола, спазват принципа на пропорционалност, като отчитат равнището на разпределената подкрепа и общата цел за намаляване на административната тежест за органите, участващи в управлението и контрола на програмите.
6. В съответствие със съответните им отговорности Комисията и държавите-членки осигуряват координацията между европейските структурни и инвестиционни фондове и между европейските структурни и инвестиционни фондове и други имащи отношение политики, стратегии и инструменти на Съюза, включително тези в рамките на външната дейност на Съюза.
7. Частта от бюджета на Съюза, разпределена на европейските структурни и инвестиционни фондове, се изпълнява в рамките на споделено управление между държавите-членки и Комисията в съответствие с член 59 от Финансовия регламент, с изключение на сумата от подкрепата от Кохезионния фонд, прехвърлена към МСЕ, посочена в член 92, параграф 6 от настоящия регламент, иновативните действия по инициатива на Комисията съгласно член 8 от Регламента за ЕФРР и техническата помощ по инициатива на Комисията и подкрепата от прякото управление съгласно Регламента за ЕФМДР.
8. Комисията и държавите-членки спазватпринципа за добро финансово управление в съответствие с член 30 от Финансовия регламент.
9. Комисията и държавите-членки гарантират ефективността на европейските структурни и инвестиционни фондове по време на подготовката и изпълнението във връзка с мониторинга, докладването и оценката.
10. Комисията и държавите-членки изпълняват съответните си роли по отношение на европейските структурни и инвестиционни фондове с цел да намалят административната тежест за бенефициерите.
Член 5
Партньорство и многостепенно управление
1. За споразумението за партньорство и за всяка програма всяка държава-членка организира, в съответствие със своята институционална и правна рамка, партньорство с компетентните регионални и местни органи. Партньорството включва също следните партньори:
а)
компетентните градски и други публични органи;
б)
икономическите и социалните партньори; и
в)
имащи отношение организации, представляващи гражданското общество, включително партньорите от областта на опазването на околната среда, неправителствените организации и организациите, отговарящи за утвърждаването на социалното приобщаване, равенството между половете и недискриминацията.
2. В съответствие с подхода на многостепенно управление държавите-членки привличат партньорите, посочени в параграф 1, в подготовката на споразуменията за партньорство и докладите за напредъка, както и чрез изготвянето и изпълнението на програмите, включително чрез участието в мониторинговите комитети на програмите в съответствие с член 48.
3. На Комисията се предоставят правомощия да приема делегиран акт в съответствие с член 149, с цел да предвиди европейски кодекс на поведение за партньорство („кодекс на поведение“), за да се подпомогнат и улеснят държавите-членки при организирането на партньорство в съответствие с параграфи 1 и 2 от настоящия член. Кодексът на поведение определя рамката, в която държавите-членки осъществяват партньорството в съответствие със своята институционална и правна рамка и своите национални и регионални правомощия. Като зачита във всяко отношение принципите на субсидиарност и пропорционалност, кодексът на поведение определя следните елементи:
а)
основните принципи относно прозрачни процедури, които трябва да се следват с оглед на идентификацията на съответните партньори, включително, ако е приложимо, обединенията на организации, в които участват, за да се улеснят държавите-членки при определянето, в съответствие с тяхната институционална и правна рамка, на най-представителните имащи отношение партньори;
б)
основните принципи и добрите практики относно участието на различни категории имащи отношение партньори, посочени в параграф 1, при подготовката на споразумението за партньорство и програмите, информацията, която трябва да бъде предоставена относно тяхното участие, и на различните етапи от изпълнението;
в)
добрите практики относно формулирането на правилата за членство и вътрешните процедури за мониторинговите комитети, които трябва да бъдат определени по целесъобразност от държавите-членки или от мониторинговите комитети по програмите в съответствие с приложимите разпоредби на настоящия регламент и правилата за отделните фондове;
г)
основните цели и добрите практики в случаите, когато управляващият орган включва имащите отношение партньори в подготовката на поканите за предложения, и особено добрите практики за избягване на потенциални конфликти на интереси в случаи, при които е възможно имащите отношение партньори да бъдат и потенциални бенефициери, и за включване на имащите отношение партньори в подготовката на докладите за напредъка и във връзка с мониторинга и оценката на програмите в съответствие с приложимите разпоредби на настоящия регламент и правилата за отделните фондове;
д)
примерните области, теми и добри практики относно начина, по който компетентните органи на държавите-членки могат да използват европейските структурни и инвестиционни фондове, включително техническа помощ за укрепването на институционалния капацитет на имащите отношение партньори в съответствие с приложимите разпоредби на настоящия регламент и правилата за отделните фондове;
е)
ролята на Комисията при разпространението на добри практики;
ж)
основните принципи и добри практики, които могат да улеснят държавите-членки при оценяването на осъществяването на партньорството и добавената му стойност.
Разпоредбите на кодекса на поведение по никакъв начин не противоречат на приложимите разпоредби на настоящия регламент или на правилата за отделните фондове.
4. Комисията нотифицира делегирания акт, посочен в параграф 1 от настоящия член, относно Европейския кодекс на поведение за партньорство едновременно на Европейския парламент и Съвета до 18 април 2014 г.. Посоченият делегиран акт не посочва дата на прилагане, която е преди датата на приемането му.
5. Нарушение на задължение, наложено на държава-членка по силата на настоящия член, или на делегирания акт, приет в съответствие с параграф 3 от настоящия член, не представлява нередност, пораждаща финансова корекция по смисъла на член 85.
6. Поне веднъж годишно за всеки от европейските структурни и инвестиционни фондове Комисията провежда консултации с организациите, които представляват партньорите на равнището на Съюза, относно изпълнението на подкрепата от съответния европейски структурен и инвестиционен фонд и докладва за резултата на Европейския парламент и на Съвета.
Член 6
Съответствие със правото на Съюза и националното право
Операциите, получили подкрепа от европейските структурни и инвестиционни фондове, съответстват на приложимото право на Съюза и националното право, свързано с прилагането му („приложимо право“).
Член 7
Насърчаване на равенството между мъжете и жените и на недискриминацията
Държавите-членки и Комисията гарантират, че равенството между мъжете и жените и отчитането на социалните аспекти на пола се вземат под внимание и се насърчават през цялото време на подготовката и изпълнението на програмите, включително по отношение на мониторинга, докладването и оценката.
Държавите-членки и Комисията предприемат съответните стъпки, за да предотвратят всякаква дискриминация на основата на пол, расов или етнически произход, религия или вероизповедание, увреждане, възраст или сексуална ориентация по време на подготовката и изпълнението на програмите. По-специално през цялото време на подготовката и изпълнението на програмите се взема под внимание достъпността за хората с увреждания.
Член 8
Устойчиво развитие
Целите на европейските структурни и инвестиционни фондове се осъществяват в съответствие с принципа на устойчивото развитие и с действията на Съюза за утвърждаване на целта за съхраняване, опазване и подобряване на качеството на околната среда, както е предвидено в член 11 и член 191, параграф 1 от ДФЕС, като се взема предвид принципът „замърсителят плаща“.
Държавите-членки и Комисията гарантират, че по време на подготовката и изпълнението на споразуменията за партньорство и програмите се насърчават изискванията за опазване на околната среда, ресурсната ефективност, смекчаването на изменението на климата и адаптацията към него, опазването на биологичното разнообразие, устойчивостта на природни бедствия, както и превенцията и управлението на риска. Държавите-членки предоставят информация относно подкрепата за цели във връзка с изменението на климата, като използват методология, основана на категориите интервенции, целеви области или мерки, както е целесъобразно, за всеки от европейските структурни или инвестиционни фондове. Тази методология се състои от приписването на конкретен коефициент на подкрепата, предоставяна по европейските структурни и инвестиционни фондове на равнище, което отразява степента, в която тази подкрепа допринася към целите за смекчаване на изменението на климата и за адаптация към него. Приписаният коефициент се различава въз основа на това, дали подкрепата оказва значителен или умерен принос към целите, свързани с изменението на климата. Когато помощта не допринася към постигането на тези цели или приносът е незначителен, се приписва нулев коефициент. В случая на ЕФРР, ЕСФ и Кохезионният фонд коефициенти се прилагат към категориите интервенции, установени в приетата от Комисията номенклатура. В случая на ЕЗФРСР коефициенти се прилагат към целевите области, определени в регламента за ЕЗФРСР, а в случая на ЕФМДР - към мерките, определени в Регламента за ЕФМДЛ.
Комисията определя еднакви правила за всеки от европейските структурни и инвестиционни фондове по отношение на прилагането на методологията, посочена във втора алинея, чрез акт за изпълнение. Актовете за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 150, параграф 3.
ДЯЛ II
СТРАТЕГИЧЕСКИ ПОДХОД
ГЛАВА I
Тематични цели за европейските структурни и инвестиционни фондове и обща стратегическа рамка
Член 9
Тематични цели
За да допринесе за осъществяването на стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, както и за изпълнението на специфичните задачи на отделните фондове съгласно заложените им цели в Договорите, включително икономическото, социалното и териториалното сближаване, всеки европейски структурен и инвестиционен фонд подкрепя следните тематични цели:
1)
засилване на научноизследователската дейност, технологичното развитие и иновациите;
2)
подобряване на достъпа до ИКТ и на тяхното използване и качество;
3)
повишаване на конкурентоспособността на МСП и на селскостопанския сектор (за ЕЗФРСР), и на сектора на рибарството и аквакултурите (за ЕФМДР);
4)
подпомагане на преминаването към нисковъглеродна икономика във всички сектори;
5)
насърчаване на адаптацията към изменението на климата и превенцията и управлението на риска;
6)
съхраняване и опазване на околната среда и насърчаване на ресурсната ефективност;
7)
насърчаване на устойчивия транспорт и премахване на участъците с недостатъчен капацитет във всички ключови мрежови инфраструктури;
8)
насърчаване на устойчивата и качествена заетост и подкрепа за мобилността на работната сила;
9)
насърчаване на социалното приобщаване, борба с бедността и всяка форма на дискриминация;
10)
инвестиции в образованието, обучението, включително професионално обучение за придобиване на умения и ученето през целия живот;
11)
повишаване на институционалния капацитет на публичните органи и заинтересованите страни и допринасяне за ефективна публична администрация.
Тематичните цели се изразяват като приоритети, които са специфични за всеки от европейските структурни и инвестиционни фондове, и се определят в правилата за отделните фондове.
Член 10
Обща стратегическа рамка
1. С оглед да бъде насърчено хармоничното, балансирано и устойчиво развитие на Съюза, общата стратегическа рамка (ОСР) се установява, както е посочено в приложение I. ОСР установява стратегически ръководни принципи за улесняване на процеса на програмиране и секторната и териториалната координация на интервенциите на Съюза по европейските структурни и инвестиционни фондове и с други имащи отношение политики и инструменти на Съюза, в съответствие с целите и задачите на стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, като се вземат предвид основните териториални предизвикателства пред различните видове територии.
2. Стратегическите ръководни принципи, съгласно предвиденото в ОСР, се установяват в съответствие с целта и в рамките на обхвата на подкрепата, която всеки европейски структурен и инвестиционен фонд предоставя, както и в съответствие с правилата, ръководещи функционирането на всеки европейски структурен и инвестиционен фонд, както е определено в настоящия регламент и в правилата за отделните фондове. ОСР не налага допълнителни задължения на държавите-членки освен определените в рамките на съответните секторни политики на Съюза.
3. ОСР улеснява подготовката на споразумението за партньорство и програмите в съответствие с принципите на пропорционалност и субсидиарност и при отчитане на националната и регионалната компетентност за целите на вземане на решение за специфични и подходящи мерки по отношение на политиките и координацията.
Член 11
Съдържание
ОСР определя:
а)
механизмите за гарантиране на приноса на европейските структурни и инвестиционни фондове към стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж и на последователност и съгласуваност в процеса на програмиране на европейските структурни и инвестиционни фондове във връзка със съответните препоръки за отделните държави, приети в съответствие с член 121, параграф 2 от ДФЕС, съответните препоръки на Съвета, приети в съответствие с член 148, параграф 4 от ДФЕС, и ако е приложимо, на национално равнище - с националните програми за реформи;
б)
уредбата за насърчаване на интегрираното използване на европейските структурни и инвестиционни фондове;
в)
уредбата за координация между европейските структурни и инвестиционни фондове и други имащи отношение политики и инструменти на Съюза, включително външни инструменти за сътрудничество;
г)
хоризонталните принципи, посочени в членове 5, 7 и 8, и междусекторните цели на политиките за усвояването на европейските структурни и инвестиционни фондове;
д)
механизми за преодоляване на основните териториални предизвикателства пред градските, селските и крайбрежните и рибарските райони, демографските предизвикателства на регионите или специфичните потребности на географските райони, засегнати от сериозни и постоянни неблагоприятни природни или демографски условия, както е посочено в член 174 от ДФЕС, и специфичните предизвикателства на най-отдалечените региони по смисъла на член 349 от ДФЕС;
е)
приоритетните области за дейностите по сътрудничество по европейските структурни и инвестиционни фондове, като, когато е уместно, се вземат предвид макрорегионалните стратегии и стратегиите за морските басейни.
Член 12
Преразглеждане
При големи промени в социалната и икономическата ситуация в Съюза или промени в стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж Комисията може да представи предложение за преразглеждане на ОСР или Европейският парламент или Съветът, като действат съответно в съответствие с член 225 или член 241 от ДФЕС, могат да поискат от Комисията да представи подобно предложение.
Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 149, за да допълва или изменя раздел 4 на приложение I, когато е необходимо да се отчетат промените в политиките или инструментите на Съюза, посочени в раздел 4, или промените в дейностите по сътрудничество, посочени в раздел 7, или да се отчете въвеждането на нови политики, инструменти или дейности по сътрудничество на Съюза.
Член 13
Насоки за бенефициерите
1. Комисията изготвя насоки относно начина за ефективен достъп и използване на европейските структурни инвестиционни фондове и относно начина за използване на допълняемостта с други инструменти на имащите отношение политики на Съюза.
2. Насоките се изготвят до 30 юни 2014 г. и предоставят за всяка тематична цел обща информация за съответните налични инструменти на равнището на Съюза с подробни източници на информация, примери на добри практики за съчетаване на наличните инструменти за финансиране в рамките на отделните области на политиката и между тях, описание на съответните органи и организации, участващи в управлението на всеки инструмент, контролен списък за потенциални бенефициери, с цел да им се помогне да установят най-подходящите източници за финансиране.
3. Насоките се публикуват на уебсайтовете на съответните генерални дирекции на Комисията. Комисията и управляващите органи, действащи в съответствие с правилата за отделните фондове, и в сътрудничество с Комитета на регионите, осигуряват разпространението на насоките до потенциалните бенефициери.
ГЛАВА II
Споразумение за партньорство
Член 14
Подготовка на споразумението за партньорство
1. Всяка държава-членка подготвя споразумение за партньорство за периода 1 януари 2014-31 декември 2020 г.
2. Споразумението за партньорство се изготвя от държавите-членки в сътрудничество с партньорите, посочени в член 5. Споразумението за партньорство се подготвя в диалог с Комисията. Държавите-членки изготвят споразумението за партньорство, основано на процедури, които са прозрачни за обществеността и в съответствие със своята институционална и правна рамка.
3. Споразумението за партньорство обхваща цялата подкрепа от европейските структурни и инвестиционни фондове в съответната държава-членка.
4. Всяка държава-членка предоставя своето споразумение за партньорство на Комисията до 22 април 2014 г..
5. Когато един или повече от регламентите за отделните европейски структурни и инвестиционни фондове не е влязъл в сила или не се очаква да влезе в сила до 22 февруари 2014 г., изискването споразумението за партньорство, подадено от държава-членка съгласно посоченото в параграф 4, да съдържа елементите, посочени в член 15, параграф 1, буква а), подточки ii), iii), iv) и v), не се прилага за европейския структурен и инвестиционен фонд, засегнат от такова забавяне или очаквано забавяне при влизането в сила на регламента за конкретния фонд.
Член 15
Съдържание на споразумението за партньорство
1. В споразумението за партньорство се определят:
а)
уредбата, която гарантира хармонизирането със стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, както и специфичните задачи на отделните фондове съгласно заложените им в Договорите цели, включително икономическото, социалното и териториалното сближаване, включително:
i)
анализ на различията, потребностите на развитието и възможноста за растеж спрямо тематичните цели и териториалните предизвикателства, като се отчита националната програма за реформи, когато е уместно, както и съответните препоръки за отделните държави, приети в съответствие с член 121, параграф 2 от ДФЕС, и съответните препоръки на Съвета, приети в съответствие с член 148, параграф 4 от ДФЕС;
ii)
обобщение на предварителните оценки на програмите или на ключовите констатации от предварителната оценка на споразумението за партньорство, когато последната оценка е извършена от държавата-членка по нейна собствена инициатива;
iii)
избрани тематични цели и за всяка от избраните тематични цели - обобщение на основните резултати, очаквани от всеки от европейските структурни и инвестиционни фондове;
iv)
ориентировъчния размер на разпределена подкрепа от Съюза по тематични цели на национално равнище за всеки от европейските структурни и инвестиционни фондове, както и общия ориентировъчен размер на подкрепата, предвидена за цели във връзка с изменението на климата;
v)
прилагането на хоризонталните принципи, посочени в членове 5, 7 и 8, и целите на политиката при усвояването на европейските структурни и инвестиционни фондове;
vi)
списъка на програмите по ЕФРР, ЕСФ и Кохезионния фонд, с изключение на тези по цел „Европейско териториално сътрудничество“, и на програмите на ЕЗФРСР и ЕФМДР със съответните ориентировъчни размери на разпределените средства по европейски структурен и инвестиционен фонд и по години;
vii)
информацията относно разпределените средства, свързани с резерва за изпълнение, с разбивка по европейски структурен и инвестиционен фонд и където е целесъобразно - по категория на региона, както и за сумите, които не се включват за целите на изчисляването на резерва за изпълнение в съответствие с член 20;
б)
уредбата, с която се гарантира ефективното усвояване на европейските структурни и инвестиционни фондове, включително:
i)
уредбата в съответствие с институционалната рамка на държавите-членки, с която се гарантира координацията между европейските структурни и инвестиционни фондове и координацията с други инструменти за финансиране, национални и на Съюза, и с ЕИБ;
ii)
информацията, необходима за предварителна проверка на съответствието с правилата за допълняемостта, определени в трета част;
iii)
обобщение на оценката за изпълнението на приложимите в съответствие с член 19 и приложение ХI на национално равнище предварителни условия и в случай чеприложимите предварителни условия не са изпълнени - на действията, които трябва да бъдат предприети, отговорните ортанизации и графика за провеждането на тези действия,;
iv)
методологията и механизмите, с които се гарантира съгласуваност на функционирането на рамката на изпълнението в съответствие с член 21;
v)
оценка на това, дали има необходимост от укрепване на административния капацитет на органите, участващи в управлението и контрола на програмите, и - когато е целесъобразно - на бенефициерите, както и ако е необходимо - обобщение на действията, които трябва да бъдат предприети за тази цел;
vi)
обобщение на планираните в програмите действия, включващо примерен график за постигане на намаление на административната тежест за бенефициерите;
в)
уредба на принципа на партньорство, както е посочено в член 5;
г)
примерен списък на партньорите, посочени в член 5, и обобщение на предприетите действия за привличането им в съответствие с член 5 и за тяхната роля в подготовката на споразумението за партньорство, както и доклада за напредъка, посочен в член 52.
2. В споразумението за партньорство се посочва също:
а)
интегриран подход за териториално развитие, подпомогнато от европейските структурни и инвестиционни фондове, или обобщение на основаните на съдържанието на програмите интегрирани подходи за териториално развитие, в което се установява:
i)
уредбата, с която се гарантира интегриран подход към използването на европейските структурни и инвестиционни фондове за териториалното развитие на специфични подрегионални райони, и по-специално уредбата за прилагане на членове 32, 33 и 36, придружена от принципите за определяне на градските райони, в които е необходимо да се проведат интегрирани действия за устойчиво градско развитие;
ii)
основните приоритетни области за сътрудничество по европейските структурни и инвестиционни фондове, като се отчитат - където е целесъобразно - макрорегионалните стратегии и стратегиите за морските басейни;
iii)
ако е целесъобразно, интегриран подход, насочен към специфичните потребности на най-силно засегнатите от бедност географски райони или на целевите групи, изложени на най-висок риск от дискриминация или социално изключване, като се обръща специално внимание на маргинализираните общности и хората с увреждания, дълготрайно безработните и младежите, които не участват в никаква форма на заетост, образование или обучение;
iv)
ако е целесъобразно, интегриран подход, насочен към демографските предизвикателства за регионите или специфичните потребности на географските райони, засегнати от сериозни и постоянни неблагоприятни природни или демографски условия, както е посочено в член 174 от ДФЕС;
б)
уредба за осигуряване на ефективното изпълнение на европейските структурни и инвестиционни фондове, включително оценка на съществуващите системи за обмен на електронни данни и обобщение на планираните действия, с които постепенно да се даде възможност целият обмен на информация между бенефициерите и органите, отговорни за управлението и контрола на програмите, да бъде осъществяван чрез обмен на електронни данни.
Член 16
Приемане и изменение на споразумението за партньорство
1. Комисията оценява съгласуваността на споразумението за партньорство с настоящия регламент, като отчита националната програма за реформи, когато е уместно, и съответните препоръки за отделните държави, приети в съответствие с член 121, параграф 2 от ДФЕС, и съответните препоръки на Съвета, приети в съответствие с член 148, параграф 4 от ДФЕС, както и предварителните оценки на програмите, и в тримесечен срок след датата на подаване от държавата-членка на споразумението за партньорство представя коментарите си. Съответната държава-членка предоставя всичката необходима допълнителна информация и, когато е целесъобразно, преразглежда споразумението за партньорство.
2. Комисията чрез актове за изпълнение приема решение за одобряване на елементите на споразумението за партньорство, които попадат в обхвата на член 15, параграфи 1 и,тези, които попадат в обхвата на член 15, параграф 2 и в случай че дадена държава-членка е приложила разпоредбите на член 96, параграф 8 за елементите, изискващи решение на Комисията съгласно член 96, параграф 10, не по-късно от четири месеца след датата на подаването от държавата-членка на нейното споразумение за партньорство, при условие че евентуално направените от Комисията коментари са подходящо отчетени. Споразумението за партньорство не може да влиза в сила по-рано от 1 януари 2014 г.
3. До 31 декември 2015 г. Комисията подготвя доклад относно резултата от преговорите по споразуменията за партньорство и програмите, включващ подробен преглед на основните проблеми, за всяка държава-членка. Този доклад се представя едновременно на Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите.
4. Когато държава-членка предложи изменение на елементите на споразумението за партньорство, които попадат в обхвата на решението на Комисията, посочено в параграф 2, Комисията прави оценка в съответствие с параграф 1 и, когато това е целесъобразно, приема чрез актове за изпълнение решение за одобряване на изменението в рамките на три месеца от датата на представянето на предложението за изменение от държавата-членка.
5. Когато държава-членка изменя елементи от споразумението за партньорство, които не попадат в обхвата на решението на Комисията, посочено в параграф 2, държавата-членка нотифицира за това Комисията в рамките на един месец от датата на решението за изменение.
Член 17
Приемане на преразгледаното споразумение за партньорство в случай на забавяне при влизането в сила на регламента за конкретния фонд
1. Когато се прилага член 14, параграф 5, всяка държава-членка представя на Комисията преразгледано споразумение за партньорство, което включва елементите, липсващи в споразумението за партньорство, за съответния европейски структурен и инвестиционен фонд, в срок от два месеца от датата на влизане в сила на регламента за конкретния фонд, който е бил обект на закъснението.
2. Комисията оценява съгласуваността на преразгледаното споразумение за партньорство с настоящия регламент в съответствие с член 16, параграф 1 и приема, чрез актове за изпълнение, решение, с което одобрява преразгледаното споразумение за партньорство в съответствие с член 16, параграф 2.
ГЛАВА III
Тематична концентрация, предварителни условия и преглед на изпълнението
Член 18
Тематична концентрация
Държавите-членки концентрират подкрепата - в съответствие с правилата за отделните фондове - върху интервенциите, които имат най-голяма добавена стойност по отношение на стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, като вземат предвид основните териториални предизвикателства пред различните видове територии в съответствие с ОСР, предизвикателствата, набелязани в националните програми за реформи, и, когато е целесъобразно, съответните препоръки за отделните държави в съответствие с член 121, параграф 2 от ДФЕС и съответните препоръки на Съвета, приети съгласно член 148, параграф 4 от ДФЕС. Разпоредбите за тематичната концентрация по правилата за отделните фондове не се отнасят за техническата помощ.
Член 19
Предварителни условия
1. Държавите-членки оценяват в съответствие със своите институционални и правни рамки и в контекста на подготовката на програмите и, където е целесъобразно, на споразумението за партньорство дали предварителните условия, предвидени в съответните правила за отделните фондове, и общите предварителни условия, предвидени в част II от приложение ХI, са приложими към специфичните цели, преследвани в рамките на приоритетите на техните програми, както и дали приложимите предварителни условия са изпълнени.
Предварителните условия се прилагат само ако и при положение, че спазват предвиденото в член 2, точка 33 определение по отношение на специфичните цели, преследвани в рамките на приоритетите на програмата. Оценката на приложимостта взема под внимание, без да се накърнява определението, посочено в член 2, точка 33 принципа на пропорционалност в съответствие с член 4, параграф 5, като отчита равнището на разпределената подкрепа, където това е целесъобразно. Оценката на изпълнението се ограничава до критериите, предвидени в правилата за отделните фондове и в част II от приложение ХI.
2. Споразумението за партньорство включва обобщение на оценката относно изпълнението на приложимите предварителни условия на национално равнище, а по отношение на онези, които съгласно оценката, посочена в параграф 1, не са изпълнени към датата на подаване на споразумението за партньорство, действията, които трябва да бъдат предприети, отговорните органи и графикът за изпълнението на тези действия. Всяка програма определя кои от предварителните условия, предвидени в съответните правила за отделните фондове, и от общите предварителни условия, определени в част II от приложение ХI, са приложими към програмата и кои от тях, съгласно оценката, посочена в параграф 1, са изпълнени към датата на подаване на споразумението за партньорство и програмите. Когато приложимите предварителни условия не са изпълнени, програмата включва описание на действията, които трябва да бъдат предприети, отговорните органи и графика за тяхното изпълнение. Държавите-членки изпълняват тези предварителни условия не по-късно от 31 декември 2016 г. и докладват за тяхното изпълнение най-късно в рамките на годишния доклад за изпълнението през 2017 г.в съответствие с член 50, параграф 4, или на доклада за напредъка през 2017 г. в съответствие с член 52, параграф 2, буква в).
3. Комисията оценява съгласуваността и уместността на предоставената от държавата-членка информация за приложимостта на предварителните условия и изпълнението на приложимите предварителни условия в рамките на своята оценка на програмите и, където е целесъобразно, на споразумението за партньорство.
Тази оценка на Комисията на приложимостта взема под внимание, в съответствие с член 4, параграф 5, принципа на пропорционалност, като отчита равнището на разпределената подкрепа, където това е целесъобразно. Оценката на Комисията на изпълнението се ограничава до критериите, предвидени в правилата за отделните фондове, и в част II от приложение ХI и зачита националните и регионалните правомощия за вземане на решение относно конкретните и подходящи мерки на политиката, включително съдържанието на стратегиите.
4. В случай на несъгласие между Комисията и държава-членка относно приложимостта на предварително условие към специфичната цел на приоритетите на дадена програма или неговото изпълнение, Комисията доказва както приложимостта в съответствие с определението по член 2, точка 33, така и неизпълнението.
5. Когато приема дадена програма, Комисията може да реши да спре всички междинни плащания по съответния приоритет на посочената програма или част от тях до завършването на действията, посочени в параграф 2, когато е необходимо, за да се избегне накърняването в значителна степен на ефективното и ефикасно постигане на специфичните цели на съответния приоритет. Незавършването до определения в параграф 2 срок на действията за изпълнение на приложимо предварително условие, което не е било изпълнено към датата на подаване на споразумението за партньорство и на съответните програми, представлява основание за спиране на междинни плащания от Комисията към приоритетите на съответната програма, които са засегнати. И в двата случая обхватът на спрените плащания е съразмерен, като се вземат предвид действията, които трябва да бъдат предприети, и фондовете, изложени на риск.
6 Параграф 5 не се прилагат в случай на споразумение между Комисията и държавата-членка относно неприложимостта на предварително условие или при факт, че приложимо предварително условие е било изпълнено, за което сочи одобряването на програмата и споразумението за партньорство, или при липса на коментари от страна на Комисията в рамките на 60 дни от подаването на съответния доклад, посочен в параграф 2.
7 При завършване от държавата-членка на действията, свързани с изпълнението на предварителни условия, които са приложими към засегнатата програма и които не са били изпълнени към момента на решението на Комисията за спиране, Комисията незабавно отменя спирането на междинни плащания за даден приоритет. Освен това Комисията незабавно отменя спирането, когато след изменение на програмата, свързана със засегнатия приоритет, съответното предварително условие вече не е приложимо.
8. Параграфи 1-7 не се прилагат по отношение на програмите по линия на цел „Европейско териториално сътрудничество“.
Член 20
Резерв за изпълнение
6 % от средствата, разпределени на ЕФРР, ЕСФ и Кохезионния фонд по цел „Инвестиции за растеж и работни места“, посочена в член 89, параграф 2, буква а) от настоящия регламент, както и на ЕЗФРСР и ЕФМДР, и за мерките, финансирани съгласно споделеното управление в съответствие с Регламента за ЕФМДР представляват резерв за изпълнение, който се определя в споразумението за партньорство и програмите, разпределен за конкретни приоритети в съответствие с член 20 от настоящия регламент.
За целите на изчисляването на резерва за изпълнение се изключват следните средства:
а)
средствата, разпределени за инициативата за младежка заетост, както са определени в оперативната програма в съответствие с член 18 от Регламента за ЕСФ;
б)
средствата, разпределени за техническа помощ по инициатива на Комисията;
в)
средствата, прехвърлени от първи стълб на ОСП към ЕЗФРСР съгласно член 7, параграф 2 и член 14, параграф 1 от Регламент (EC) № 1307/2013;
г)
средствата, прехвърлени към ЕЗФРСР в изпълнение на членове 10б, 136 и 136б от Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета съответно за календарните години 2013 и 2014;
д)
средствата, прехвърлени от Кохезионния фонд към МСЕ в съответствие член 92, параграф 6;
е)
средствата, прехвърлени към Европейския фонд за подпомагане на най-нуждаещите се лица в съответствие с член 92, параграф 7 от настоящия регламент;
ж)
средствата, разпределени за иновативни дейности в областта на устойчивото градско развитие в съответствие с член 92, параграф 8 от настоящия регламент.
Член 21
Преглед на изпълнението
1. Комисията в сътрудничество с държавите-членки предприема преглед на изпълнението на програмите във всяка държава-членка през 2019 г. („преглед на изпълнението“) спрямо рамката на изпълнението, определена в съответните програми. Методът за определяне на рамката на изпълнението е определен в приложение II.
2. При прегледа на изпълнението се разглежда постигането на етапните цели на програмите на нивото на приоритетите въз основа на информацията и оценките, представени в годишния доклад за изпълнението, предоставен от държавите-членки през 2019 г.
Член 22
Прилагане на рамката за изпълнение
1. Резервът за изпълнение е в размер между 5 и 7 % от разпределените средства за всеки приоритет в рамките на дадена програма, с изключение на приоритетите, предназначени за техническа помощ и програмите, предназначени за финансови инструменти в съответствие с член 39. Общият размер на резерва за изпълнение, разпределен по европейски структурен и инвестиционен фонд и по категория региони, възлиза на 6 %. Сумите, съответстващи на резерва за изпълнение, се определят в програмите, разбити по приоритет и, където е целесъобразно, по европейски структурен и инвестиционен фонд и по категория региони.
2. Въз основа на прегледа на изпълнението в срок от два месеца от получаването на съответните годишни доклади за изпълнението през 2019 г. Комисията приема решение посредством актове за изпълнение за определяне за всеки европейски структурен и инвестиционен фонд и за всяка държава-членка на програмите и приоритетите, по които са постигнати етапните цели, като посочва тази информация по европейски структурен и инвестиционен фонд и по категория региони, когато приоритетът обхваща повече от един европейски структурен иинвестиционен фонд или категория региони.
3. Резервът за изпълнение се разпределя единствено на програми и приоритети, по които са постигнати етапните цели. Когато приоритетите са постигнали своите етапни цели, сумата на резерва за изпълнение, определен за приоритета, се счита за окончателно разпределена въз основа на решението на Комисията, посочено в параграф 2.
4. Когато приоритетите не са постигнали своите етапни цели, държавата-членка предлага преразпределението на сума, съответстваща на резерва за изпълнение, към приоритетите, определени в решението на Комисията, посочено в параграф 2, и други изменения на програмата, които са резултат от преразпределянето на резерва за изпълнение, не по-късно от три месеца след приемането на решението, посочено в параграф 2.
Комисията одобрява, в съответствие с член 30, параграфи 3 и 4, изменението на съответните програми. В случаите, когато държава-членка не подаде информация в съответствие с член 50, параграфи 5 и 6, резервът за изпълнение за съответните програми или приоритети не се разпределя на засегнатите програми или приоритети.
5. Предложението на държавата-членка за преразпределяне на резерва за изпълнение трябва да е в съответствие с изискванията за тематична концентрация и минималните размери на разпределените средства, определени в настоящия регламент и в правилата за отделните фондове. Чрез дерогация, когато един или повече от приоритетите, свързани с изискванията за тематична концентрация или с минималните размери на разпределените средства, не са постигнали своите етапни цели, държавата-членка може да предложи преразпределяне на резерва, който не отговаря на горепосочените изисквания и минимални размери на разпределените средства.
6. Когато вследствие на преглед на изпълнението на даден приоритет са налице доказателства за сериозен неуспех по отношение на постигането на етапните цели на този приоритет, свързани единствено с финансовите показатели и показателите за изпълнението и с основните етапи на изпълнението, определени в рамката на изпълнението, и че този неуспех се дължи на ясно установени слабости по отношение на изпълнението, които Комисията предварително е съобщила, съгласно член 50, параграф 8, след тесни консултации със съответната държава-членка, и че тази държава-членка не е предприела необходимите корективни действия за отстраняване на тези слабости, Комисията може, не по-рано от пет месеца след това съобщение, да спре по дадения приоритет на програмата всички междинни плащания или част от тях в съответствие с процедурата, предвидена в правилата за отделните фондове.
Комисията незабавно отменя спирането на междинните плащания, когато държавата-членка предприеме необходимите корективни действия. Когато корективното действие се отнася до пренасочване на разпределени финансови средства към други програми или приоритети, по които са постигнати етапните цели, Комисията одобрява чрез акт за изпълнение необходимото изменение на съответните програми в съответствие с член 30, параграф 2. Чрез дерогация от член 30, параграф 2 в такъв случай Комисията взема решение относно изменението не по-късно от два месеца след подаването на искането за изменение от страна на държавата-членка.
7. В случай че въз основа на прегледа на окончателния доклад за изпълнението на програмата Комисията установи сериозен неуспех в постигането на целите, свързани единствено с финансовите показатели, показателите за изпълнението и основните етапи на изпълнението, определени в рамката на изпълнението, който се дължи на ясно установени слабости по отношение на изпълнението, които Комисията предварително е съобщила съгласно член 50, параграф 8, след тесни консултации със съответната държава-членка, и тази държава-членка не е предприела необходимите корективни действия за отстраняване на тези слабости, Комисията може, независимо от разпоредбите на член 85, да приложи финансови корекции по отношение на съответните приоритети в съответствие с правилата за отделните фондове.
Когато прилага финансови корекции, Комисията - при строго спазване на принципа на пропорционалност - взема предвид степента на усвояване и външните фактори, допринесли за неуспеха.
Финансови корекции не се прилагат, когато неуспехът за постигане на целите се дължи на въздействието на социално-икономически или екологични фактори, съществени промени в икономическите или екологичните условия в съответната държава-членка или на причини, свързани с форсмажорни обстоятелства, които оказват сериозно въздействие върху изпълнението на съответните приоритети.
Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 149 с цел установяването на подробни правила относно критериите за определяне на степента на финансовата корекция, която трябва да бъде приложена.
Комисията приема актове за изпълнение за определяне на подробна уредба с цел осигуряване на последователен подход при определянето на етапните и общите цели в рамката на изпълнението за всеки приоритет и за оценка на постигането на етапните и общите цели. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 150, параграф 3.
ГЛАВА IV
Мерки, свързани с доброто икономическо управление
Член 23
Мерки за обвързване на ефективността на европейските структурни и инвестиционни фондове с доброто икономическо управление
1. Комисията може да поиска от дадена държава-членка да преразгледа своето споразумение за партньорство и съответните програми и да предложи изменения в тях, когато това е необходимо за подпомагане на изпълнението на съответните препоръки на Съвета или за осигуряване на максимално въздействие на европейските структурни и инвестиционни фондове по отношение на растежа и конкурентоспособността в държавите-членки, които получават финансова помощ.
Такова искане може да бъде направено за следните цели:
а)
с цел подкрепа за изпълнението на съответна препоръка на Съвета за отделна държава, приета в съответствие с член 121, параграф 2 от ДФЕС или на съответна препоръка на Съвета за отделна държава, приета в съответствие с член 148, параграф 4 от ДФЕС, отправена към засегнатата държава-членка;
б)
с цел подкрепа на изпълнението на съответните препоръки на Съвета, насочени към съответната държава-членка и приети в съответствие с член 7, параграф 2 или член 8, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1176/2011 (30) на Европейския парламент и на Съвета, при условие че тези изменения се считат за необходими с цел спомагане за коригирането на макроикономическите дисбаланси, или
в)
с цел максимално увеличаване на въздействието на наличните европейски структурни и инвестиционни фондове по отношение на растежа и конкурентоспособността, ако дадена държава-членка отговаря на едно от следните условия:
i)
предоставя й се финансова помощ от Съюза съгласно Регламент (ЕС) № 407/2010 на Съвета (31);
ii)
предоставя й се финансова помощ в съответствие Регламент (ЕС) № 332/2002 на Съвета (32);
iii)
предоставя й се финансова помощ, която задейства програма за макроикономически корекции в съответствие с Регламент (ЕС) № 472/2013 на Европейския парламент и на Съвета (33) или води до решение на Съвета в съответствие с член 136, параграф 1 от ДФЕС.
За целите на втора алинея, буква б) всяко едно от тези условия се счита за изпълнено, ако такава помощ е била предоставена на държавата-членка преди или след 21 декември 2013 г. и държавата-членка продължава да разполага с нея.
2 Искането на Комисията към държава-членка в съответствие с параграф 1 е основателно, с оглед на необходимостта от подкрепа за изпълнението на съответните препоръки или за осигуряване на максимално въздействие на европейските структурни и инвестиционни фондове по отношение на растежа и конкурентоспособността, както е целесъобразно, и да посочва програмите или приоритетите, които според нея са засегнати, и естеството на очакваните изменения. Такива искания не се правят преди 2015 г. или след 2019 г., нито във връзка с една и съща програма в две последователни години.
3. Държавата-членка представя своя отговор на искането, посочено в параграф 1, в срок от два месеца от получаването му, като посочва измененията, които счита за необходими в споразумението за партньорство и програмите, причините за тези изменения, като идентифицира засегнатите програми и очертава естеството на предлаганите изменения, както и очакваното им въздействие върху изпълнението на препоръките и върху изпълнението на европейските структурни и инвестиционни фондове. Ако е необходимо, Комисията прави коментари в срок от един месец от получаването на този отговор.
4. Държавата-членка представя предложение за изменение на споразумението за партньорство и съответните програми в срок от два месеца от датата на подаване на отговора, посочен в параграф 3.
5. В случай, че Комисията не е представила коментари или е удовлетворена, че представените коментари са били надлежно отчетени, Комисията приема решение за одобряване на измененията в споразумението за партньорство и съответните програми без ненужно забавяне и във всички случаи не по-късно от три месеца след датата на тяхното представяне от държавата-членка в съответствие с параграф 3.
6. В случаите, когато държавата-членка не предприеме ефективни действия в отговор на искане, направено в съответствие с параграф 1, в сроковете, определени в параграфи 3 и 4, Комисията може в тримесечен срок след коментарите си съгласно параграф 3 или след подаването на предложението от държавата-членка съгласно параграф 4, да предложи на Съвета да спре част от плащанията или всички плащания за съответните програми или приоритети. В предложението си Комисията посочва основанията, поради които е стигнала до заключението, че държавата-членка не е предприела ефективни действия. При изготвянето на предложението си Комисията взема предвид цялата относима информация и разглежда надлежно всички елементи, произтичащи от структурирания диалог по параграф 15, и мненията, изразени в хода на този диалог.
Съветът взема решение по това предложение чрез акт за изпълнение. Този акт за изпълнение се прилага само по отношение на искания за плащане, подадени след датата на приемане на този акт за изпълнение.
7 Обхватът и равнището на спиране на плащанията, налагано в съответствие с параграф 5, са пропорционални и ефективни и зачитат равното третиране на държавите-членки, по-специално по отношение на въздействието на спирането върху икономиката на съответната държава-членка. Програмите, които подлежат на спиране, се определят въз основа на нуждите, определени в посоченото в параграфи 1 и 2 искане.
Спирането на плащанията не надхвърля 50 % от плащанията по всяка от съответните програми. В решението може да се предвиди увеличение на равнището на спиране до 100 % от плащанията, ако държавата-членка не предприеме ефективни действия в отговор на искане, отправено в съответствие с параграф 1, в срок от три месеца от датата на решението за спиране на плащанията, посочено в параграф6.
8. Когато държавата-членка е предложила изменения на споразумението за партньорство и съответните програми съгласно искането на Комисията, Съветът по предложение на Комисията взема решение за отмяна на спирането на плащанията.
9. Комисията отправя предложение до Съвета за спиране на всички или част от бюджетните кредити за поети задължения или плащания за програмите на дадена държава-членка в следните случаи:
а)
когато Съветът реши в съответствие с член 126, параграф 8 или член 126, параграф 11 от ДФЕС, че съответната държава-членка не е предприела ефективни действия да коригира прекомерния си дефицит;
б)
когато Съветът приеме две последователни препоръки в същата процедура при дисбаланс в съответствие с член 8, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1176/2011 на основание, че дадена държава-членка е представила неудовлетворителен план за корективни действия;
в)
когато Съветът приеме две последователни решения в същата процедура при дисбаланс в съответствие с член 10, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1176/2011, с които се установява неспазване от страна на държава-членка на основание, че последната не е предприела препоръчаните корективни действия;
г)
когато Комисията заключи, че дадена държава-членка не е предприела мерки за изпълнението на програмата за приспособяване, посочена в Регламент (ЕС) № 407/2010 или Регламент (ЕО) № 332/2002, и вследствие на това реши да не разрешава отпускането на финансовата помощ, предоставена на тази държава-членка;
д)
когато Съветът реши, че дадена държава-членка не спазва програмата за макроикономически корекции, посочена в член 7 от Регламент (ЕС) № 472/2013, или мерките, поискани с решение на Съвета, прието в съответствие с член 136, параграф 1 от ДФЕС.
При изготвянето на предложението си Комисията спазва разпоредбите на параграф 11 и взема предвид цялата относима информация в тази връзка и разглежда надлежно всички елементи, произтичащи от структурирания диалог по параграф 15, и мненията, изразени в хода на структурирания диалог по пораграф 15.
Приоритет се отдава на спирането на бюджетни кредити за поети задължения: плащания се спират само ако са поискани незабавни действия и в случай на съществено неспазване. Спирането на плащания се прилага по отношение на искания за плащане, представени за съответните програми след датата на вземане на решението за спиране.
10. Предложение от страна на Комисията, както е посочено в параграф 9, по отношение на спирането на бюджетни кредити за поети задължения, се счита за прието от Съвета, освен ако Съветът вземе решение посредством акт за изпълнение да отхвърли това предложение с квалифицирано мнозинство в срок от един месец от представянето на предложението на Комисията. Спирането на бюджетни кредити за поети задължения се прилага по отношение на бюджетни кредити за поети задължения от европейските структурни и инвестиционни фондове за съответната държава-членка, считано от 1 януари на годината, следваща решението за спиране.
Съветът приема решение посредством акт за изпълнение относно дадено предложение на Комисията, посочено в параграф 9, във връзка със спирането на плащанията.
11. Обхватът и равнището на спирането на бюджетните кредити за поети задължения или плащанията, които следва да се налагат въз основа на параграф 10, са пропорционални, зачитат равноправното третиране на държавите-членки и вземат предвид икономическите и социалните условия в съответната държава-членка, по-специално равнището на безработицата на съответната държава-членка спрямо средното за Съюза равнище и въздействието на спирането върху икономиката на съответната държава-членка. Въздействието на спирането върху програми, които са от решаващо значение за справяне с неблагоприятни икономически или социални условия, е специфичен фактор, който подлежи на отчитане.
Подробни разпоредби за определяне на обхвата и равнището на спиране са предвидени в приложение II.
Спирането на бюджетни кредити за поети задължения подлежи на най-ниския от следните тавани:
а)
най-много 50 % от бюджетните кредити за поети задължения, свързани със следващата финансова година за европейските структурни и инвестиционни фондове, при първи случай на неспазване на процедура при прекомерен дефицит, както е посочено в параграф 9, първа алинея, буква а), и най-много 25 % от бюджетните кредити за поети задължения, свързани със следващата финансова година за европейските структурни и инвестиционни фондове, при първия случай на неспазване, свързано с план за корективни действия в рамките на процедура при прекомерен дисбаланс, както е посочено в параграф 9, първа алинея, буква б), или неспазване на препоръчаните корективни действия в съответствие с процедура при прекомерен дисбаланс, както е посочено в параграф 9, първа алинея, буква в).
Равнището на спиране се увеличава постепенно до достигане на най-много 100 % от бюджетните кредити за поети задължения, свързани със следващата финансова година за европейските структурни и инвестиционни фондове, в случай на процедура при прекомерен дефицит и до 50 % от бюджетните кредити за поети задължения, свързани със следващата финансова година за европейските структурни и инвестиционни фондове, в случай на процедура при прекомерен дисбаланс, съобразно съссериозността на неспазването;
б)
най-много 0,5 % от номиналния БВП, прилагани при първи случай на неспазване на процедура при прекомерен дефицит, както е посочено в параграф 6, буква б), и най-много 0,25 % от номиналния БВП, прилагани при първи случай на неспазване на план за корективни действия в рамките на процедура при прекомерен дисбаланс, както е посочено в параграф 9, първа алинея, буква б), или неспазване на препоръчаните корективни действия в съответствие с процедура при прекомерен дисбаланс, както е посочено в параграф 9, първа алинея, буква в).
Ако неспазването, свързано с корективните действия, посочено в параграф 9, букви а), б) и в), продължи, процентът на този БВП таван се увеличава постепенно до достигането на:
-
най-много 1 % от номиналния БВП, прилаган в случай на трайно неспазване на процедура при прекомерен дефицит в съответствие с параграф 9, първа алинея, буква а), и
-
най-много 0,5 % от номиналния БВП, прилагани в случай на трайно неспазване на процедура при прекомерен дисбаланс в съответствие с параграф 9, първа алинея, букви б) или в), съобразно сериозността на неспазването.
в)
най-много 50 % от бюджетните кредити за поети задължения, свързани със следващата финансова година за европейските структурни и инвестиционни фондове, или най-много 0,5 % от номиналния БВП, при първи случай на неспазване, както е посочено в параграф 9, първа алинея, букви г) и д).
При определяне на равнището на спирането и на това, дали да се спрат бюджетните кредити за поети задължения или плащанията, се взема предвид етапът на програмния цикъл, като се отчита по-специално оставащият период за използване на средствата след повторното вписване в бюджета на спрените бюджетни кредити за поети задължения.
12. Без да се засягат правилата относно отмяната на бюджетните кредити за поети задължения, предвидени в членове 86 - 88, Комисията без забавяне отменя спирането на бюджетните кредити за поети задължения в следните случаи:
а)
когато процедурата при прекомерен дефицит се провежда при спиране в съответствие с член 9 от Регламент (ЕО) № 1467/97 на Съвета (34) или Съветът реши в съответствие с член 126, параграф 12 от ДФЕС да отмени решението относно съществуването на прекомерен дефицит;
б)
когато Съветът е одобрил плана за корективни действия, подаден от съответната държава-членка в съответствие с член 8, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1176/2011, или процедурата при прекомерен дисбаланс е поставена в положение на спиране в съответствие с член 10, параграф 5 от посочения регламент или Съветът приключи процедурата при прекомерен дисбаланс в съответствие с член 11 от посочения регламент;
в)
когато Комисията заключи, че съответната държава-членка е предприела подходящи мерки за изпълнението на програмата за корекции, посочена в член 7 от Регламент (EC, Euratom) № 472/2013, или мерките, поискани с решение на Съвета в съответствие с член 136, параграф 1 от ДФЕС.
При отмяната на спирането на бюджетни кредити за поети задължения Комисията повторно вписва в бюджета спрените бюджетни кредити за поети задължения в съответствие с член 8 от Регламент (EC, Euratom) № 1311/2013 на Съвета.
Решение относно отмяна на спирането на плащанията се взема от Съвета по предложение на Комисията, когато приложимите условия, посочени в първа алинея, букви а)-в), са изпълнени.
13. Параграфи 6-12 не се прилагат за Обединеното кралство, когато спирането на бюджетните кредити за поети задължения или на плащанията е свързано с въпроси, обхванати от параграф 1, втора алинея, букви а), б) и в), подточка (iii) или- параграф 9, първа алинея, букви а),б) или в).
14. Настоящият член не се прилага по отношение на програми по цел „Европейско териториално сътрудничество“.
15. Комисията информира Европейския парламент за прилагането на настоящия член. По-специално, когато едно от условията, определени в параграф 6 или параграф 9, първа алинея, букви а)-д), е изпълнено за държава-членка, Комисията незабавно информира Европейския парламент и представя подробни данни относно европейските структурни и инвестиционни фондове и програми, които могат да бъдат обект на спиране на бюджетните кредити за поети задължения или на плащанията.
Европейският парламент може да покани Комисията на структуриран диалог относно прилагането на настоящия член, като се взема предвид по-специално предаването на информацията, посочена в първата алинея.
Комисията предава предложението за спиране на бюджетните кредити за поети задължения или на плащанията или предложението за отмяна на такова спиране на Европейския парламент и на Съвета незабавно след приемането му. Европейският парламент може да покани Комисията да обясни причините за предложението си.
16. През 2017 г. Комисията прави преглед на прилагането на настоящия член. За тази цел Комисията изготвя доклад, който предава на Европейския парламент и на Съвета и който при необходимост е придружен от законодателно предложение.
17. При големи промени в социалната и икономическата ситуация в Съюза Комисията може да представи предложение за преглед на приложението на настоящия член или Европейският парламент или Съветът, като действат в съответствие с член 225 или член 241 ДФЕС, могат да изискат от Комисията да представи подобно предложение.
Член 24
Увеличение на плащанията за държави-членки, изпитващи временни бюджетни затруднения
1. По искане на държава-членка междинните плащания могат да бъдат увеличени с 10 процентни пункта над ставката на съфинансиране, приложима за всеки приоритет за ЕФРР, ЕСФ и Кохезионния фонд, или за всяка мярка за ЕЗФРСР и ЕФМДР. Ако дадена държава-членка изпълнява едно от следните условия след 21 декември 2013 г., увеличената ставка, която не може да надвишава 100 %, се прилага към исканията за плащане на тази държава-членка за периода до 30 юни 2016 г.:
а)
в случаите, когато съответната държава-членка получава заем от Съюза съгласно Регламент (ЕС) № 407/2010 на Съвета;
б)
в случаите, когато съответната държава-членка получава средносрочна финансова помощ съгласно Регламент (ЕО) № 332/2002, обвързана с изпълнението на програма за макроикономически корекции;
в)
в случаите, когато на съответната държава-членка се предоставя финансова помощ, обвързана с изпълнението на програма за макроикономически корекции съгласно посоченото в Регламент (ЕС) № 472/2013.
Настоящият параграф не се прилага за програми по Регламента за ЕТС.
2. Независимо от параграф 1, подкрепата на Съюза посредством междинните плащания и плащанията на окончателното салдо не може да надвишава размера на публичната подкрепа или максималния размер на подкрепата от европейските структурни и инвестиционни фондове за всеки приоритет на ЕФРР, ЕСФ и Кохезионния фонд или за всяка мярка на ЕЗФРСР и ЕФМДР, както е определено в решението на Комисията за одобряване на програмата.
3. Комисията разглежда прилагането на параграфи 1 и 2 и представя на Европейския парламент и на Съвета доклад с нейната оценка и при необходимост представя съответно законодателно предложение преди 30 юни 2016 г.
Член 25
Управление на техническата помощ за държави-членки, изпитващи временни бюджетни затруднения
1. По искане на държава-членка, изпитваща временни бюджетни затруднения, която изпълнява условията, определени в член 24, параграф 1, част от средствата, предвидени в член 59 и програмирани в съответствие с правилата за отделните фондове, по споразумение с Комисията могат да бъдат прехвърлени за техническа помощ по инициатива на Комисията за изпълнението на мерки във връзка със съответната държава-членка в съответствие с член 58, параграф 1, трета алинея, буква к) чрез пряко или непряко управление.
2. Средствата, посочени в параграф 1, са допълнение към сумите, установени в съответствие с таваните, определени в правилата за отделните фондове за техническа помощ по инициатива на Комисията. Когато таванът на техническа помощ по инициатива на държава-членка е определен в правилата за отделните фондове, сумата, която подлежи на прехвърляне, се включва за целите на изчисляването на спазването на този таван.
3. Държава-членка отправя искане за прехвърлянето, посочено в параграф 2, за дадена календарна година, през която тя изпълнява условията, определени в член 24, параграф 1, до 31 януари на годината, в която трябва да се извърши прехвърлянето. Искането се придружава с предложение за изменение на програмата или програмите, от които ще се извърши прехвърлянето. В споразумението за партньорство се правят съответните изменения в съответствие с член 30, параграф 2 за определяне на общата сума, която се прехвърля на Комисията всяка година.
Когато дадена държава-членка изпълнява условията, определени в член 24, параграф 1, към 1 януари 2014 г., тя може да подаде искането за тази година едновременно с подаването на своето споразумение за партньорство за определяне на сумата, която трябва да бъде прехвърлена към техническата помощ по инициатива на Комисията.
ДЯЛ III
ПРОГРАМИРАНЕ
ГЛАВА I
Общи разпоредби относно европейските структурни и инвестиционни фондове
Член 26
Подготовка на програмите
1. Европейските структурни и инвестиционни фондове се изпълняват чрез програми в съответствие със споразумението за партньорство. Всяка програма обхваща периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
2. Програмите се изготвят от държавите-членки или от орган, посочен от тях, в сътрудничество с партньорите, посочени в член 5. Държавите-членки изготвят програмите въз основа на процедури, които са прозрачни за обществеността в съответствие със своята институционална и правна рамка.
3. Държавите-членки и Комисията си сътрудничат за осигуряване на ефективна координация при подготовката и изпълнението на програмите за европейските структурни и инвестиционни фондове, включително, когато е уместно, многофондовите програми за фондовете, като отчитат принципа на пропорционалност.
4. Програмите се подават от държавите-членки до Комисията дотри месеца след подаването на споразумението за партньорство. Програмите по „Европейско териториално сътрудничество“ се подават до 22 септември 2014 г.. Всички програми се придружават от предварителната оценка, посочена в член 55.
5. Когато влизането в сила на един или повече от регламентите за отделните европейски структурни и инвестиционни фондове е между 22 февруари 2014 г. и 22 юни 2014 г., програмата или програмите, подкрепяна(и) от европейския структурен и инвестиционен фонд, засегнат от забавяне при влизането в сила на регламента за конкретния фонд, се подава(т) до три месеца след подаването на преразгледаното споразумение за партньорство, посочено в член 17, параграф 1.
6. Когато влизането в сила на един или повече от регламентите за отделните европейски структурни и инвестиционни фондове е след 22 юни 2014 г., програмата или програмите, подкрепяна(и) от европейския структурен и инвестиционен фонд, засегнат от забавяне при влизането в сила на регламента за конкретния фонд, се подава(т) до три месеца след датата на влизане в сила на регламента за конкретния фонд, който е бил обект на забавяне.
Член 27
Съдържание на програмите
1. Във всяка програма се определя стратегия за приноса й към стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж в съответствие с настоящия регламент, правилата за отделните фондове и съдържанието на споразумението за партньорство.
Във всяка програма се включва уредба, с която се гарантира ефективно, ефикасно и координирано изпълнение на европейските структурни и инвестиционни фондове, и действия за намаляване на административната тежест за бенефициерите.
2. Във всяка програма се определят приоритети, като се посочват специфични цели, финансови кредити за подкрепата от европейските структурни и инвестиционни фондове и съответстващото им национално съфинансиране, включително сумите, свързани с резерва за изпълнение, което може да бъде публично или частно в съответствие с правилата за отделните фондове.
3. Когато държавите-членки и регионите участват в макрорегионални стратегии или стратегии за морските басейни, съответната програма, съгласно потребностите на програмната област, установени от държавата-членка, определя приноса на планираните интервенции към тези стратегии.
4. За всеки приоритет се определят показатели и съответни цели, изразени количествено или качествено, в съответствие с правилата за отделните фондове, с цел оценяване на напредъка на програмата към постигане на целите като основа за мониторинг, оценка и преглед на изпълнението. Тези показатели включват:
а)
финансови показатели, отнасящи се до разпределените разходи;
б)
показатели за изпълнението, отнасящи се до подкрепените операции;
в)
показатели за резултатите, отнасящи се до съответния приоритет.
За всеки от европейските структурни и инвестиционни фондове в правилата за отделните фондове се определят общи показатели, като могат да се предвидят разпоредби, свързани с показатели за отделните програми.
5. Във всяка програма, с изключение на програмите, в които е обхваната изключително и само техническа помощ, се включва описание в съответствие с правилата за отделните фондове на действията,, с които се отчитат принципите, определени в членове 5, 7 и 8.
6. За всяка програма, с изключение на случаите, при които техническата помощ се предприема по специална програма, се определя ориентировъчният размер на подкрепата, която ще бъде използвана за цели във връзка с изменението на климата, въз основа на методологията, посочена в член 8.
7. Държавите-членки изготвят програмата в съответствие с правилата за отделните фондове.
Член 28
Специални разпоредби относно съдържанието на програмите, предназначени за съвместни инструменти за неограничени гаранции и за секюритизация с цел предоставяне на капиталово облекчение, осъществявани от ЕИБ
1. Чрез дерогация от член 27 специалните програми, посочени в член 39, параграф 4, първа алинея, буква б), включват:
а)
елементите, определени съгласно член 27, параграф 1, първа алинея и член 27, параграфи 2, 3 и 4, по отношение на принципите, определени съгласно член 5;
б)
посочване на органите, посочени в членове 125, 126 и 127 от настоящия регламент и в член 65, параграф 2 от Регламента за ЕЗФРСР като имащи отношение към съответния фонд;
в)
за всяко предварително условие, установено в съответствие с член 19 и приложение ХI, което е приложимо за програмата - оценка на това, дали предварителното условие е изпълнено към датата на подаване на споразумението за партньорство и програмата, а когато предварителните условия не са изпълнени - описание на действията за изпълнение на предварителните условия, отговорните органи и сроковете за тези действия съгласно обобщението, представено в споразумението за партньорство;
2. Чрез дерогация от член 55 предварителната оценка, посочена в член 39, параграф 4, първа алинея, буква а), се счита за предварителната оценка на такива програми.
3. За целите на програмите, посочени в член 39, параграф 4, буква б) от настоящия регламент, член 7, параграф 2 и член 59, параграфи 5 и 6 от Регламента за ЕЗФРСР не се прилагат. Освен елементите, посочени в параграф 1 от настоящия член, за програмите по ЕЗФРСР се прилагат само разпоредбите, предвидени в член 8, параграф 1, буква в), подточка i), букви е), з), и) и буква м), подточки i)-iii) от Регламента за ЕЗФРСР.
Член 29
Процедура за приемането на програми
1. Комисията оценява съгласуваността на програмите с настоящия регламент и с правилата за отделните фондове, техния реален принос към подбраните тематични цели и към приоритетите на Съюза за всеки един от европейските структурни и инвестиционни фондове, както и съгласуваността със споразумението за партньорство, като отчита съответните препоръки за отделните държави, приети в съответствие с член 121, параграф 2 от ДФЕС, и съответните препоръки на Съвета, приети в съответствие с член 148, параграф 4 от ДФЕС, както и предварителната оценка. Оценката разглежда, по-специално адекватността на програмната стратегия, съответстващите й цели, показателите, количествени цели и разпределението на бюджетните средства.
2. Чрез дерогация от параграф 1, от Комисията не се изисква да оценява съгласуваността на специалните оперативни програми за инициативата за младежка заетост, посочени в член 18, втора алинея, буква a) от Регламента за ЕСФ, и специалните програми, посочени в член 39, параграф 4, първа алинея, буква б) от настоящия регламент, със споразумението за партньорство, в случай че към датата на представяне на специалните програми държавата-членка не е представила своето споразумение за партньорство.
3. Комисията представя коментарите си в тримесечен срок след датата на подаване на програмата. Държавата-членка предоставя на Комисията всичката необходима допълнителна информация и, когато е целесъобразно, преразглежда предложената програма.
4. В съответствие с правилата за отделните фондове Комисията одобрява всяка програма не по-късно от шест месеца след подаването й от съответната държава-членка, при условие че евентуално направените от Комисията коментари са подходящо отчетени, но не по-рано от 1 януари 2014 г. или преди приемането от Комисията на решение за одобряване на споразумението за партньорство.
Чрез дерогация от изискванията, посочени в първа алинея, програмите по цел „Европейско териториално сътрудничество“ могат да бъдат одобрени от Комисията преди приемането на решението за одобрение на споразумението за партньорство, а специалните оперативни програми за инициативата за младежка заетост, посочени в член 18, втора алинея, буква a) от Регламента за ЕСФ, и специалните програми, посочени в член 39, параграф 4, първа алинея, буква б), могат да бъдат одобрени от Комисията преди представянето на споразумението за партньорство.
Член 30
Изменение на програмите
1. Исканията за изменение на програми, подадени от държава-членка, трябва да бъдат надлежно обосновани, и по-специално да посочват очакваното отражение на промените в програмата върху постигането на стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж и на специфичните цели, определени в програмата, като се отчитат настоящият регламент и правилата за отделните фондове, хоризонталните принципи, посочени в членове 5, 7 и 8, както и в споразумението за партньорство. Те се придружават от преразгледаната програма.
2. Комисията оценява информацията, предоставена в съответствие с параграф 1, като взема предвид обосновката, предоставена от държавата-членка мотивация. Комисията може да направи коментари в срок от един месец след представянето на преработената програма, като държавата-членка предоставя на Комисията цялата необходима допълнителна информация. В съответствие с правилата за отделните фондове Комисията одобрява исканията за изменение на програми във възможно най-кратък срок, но не по-късно от три месеца след подаването им от държавата-членка, при условие че евентуално направените от Комисията коментари са подходящо отчетени.
Когато изменението на определена програма засяга информацията, предоставена в споразумението за партньорство в съответствие с член 15, параграф 1, буква а), подточки iii), iv) и vi), одобрението на изменението на програмата от страна на Комисията представлява едновременно и одобрение на последващото преразглеждане на информацията, съдържаща се в споразумението за партньорство.
3. Чрез дерогация от параграф 2, когато искането за изменение се представя на Комисията с цел преразпределяне на резерва за изпълнение вследствие на преразглеждане на изпълнението, Комисията прави коментари само в случаите, когато счита, че предложеното преразпределение не е в съответствие с приложимите правила, не е съвместимо с нуждите за развитие на държавата-членка или региона или би довело до значителен риск, че целите, включени в предложението, няма да могат да бъдат постигнати. Комисията одобрява исканията за изменение на програми във възможно най-кратък срок и не по-късно от два месеца след подаването на искането от държавата-членка, при условие че евентуално направените от Комисията коментари са адекватно отчетени. Одобрението на изменението на програмата от страна на Комисията представлява същевременно одобрение за следващото от него преразглеждане на информацията в партньорското споразумение.
4. Чрез дерогация от параграф 2 в Регламента за ЕФМДР могат да бъдат установени специални процедури за изменение на оперативните програми.
Член 31
Участие на ЕИБ
1. По искане на държави-членки ЕИБ може да участва в подготовката на споразумението за партньорство, както и в дейностите във връзка с подготовката на операции, по-специално големи проекти, финансови инструменти и ПЧП.
2. Комисията може да се консултира с ЕИБ преди приемането на споразумението за партньорство или на програмите.
3. Комисията може да поиска от ЕИБ да прегледа техническото качество, икономическата и финансовата устойчивост и жизнеспособността на големите проекти и да я подпомогне по отношение на финансовите инструменти, които ще се прилагат или разработват.
4. Изпълнявайки разпоредбите на настоящия регламент Комисията може да отпуска безвъзмездни средства или да възлага договори за услуги на ЕИБ, обхващащи инициативи, които се изпълняват на многогодишна база. Поемането на задължения за приноса от бюджета на Съюза по отношение на такива безвъзмездни средства или договори за услуги се извършва ежегодно.
ГЛАВА II
Водено от общностите местно развитие
Член 32
Водено от общностите местно развитие
1. Воденото от общностите местно развитие получава подкрепа от ЕЗФРСР, като се нарича местно развитие в рамките на LEADER, и може да получава подкрепа от ЕФРР, ЕСФ и ЕФМДР. За целите на настоящата глава тези фондове са наречени по-долу „съответните европейски структурни и инвестиционни фондове“.
2. Воденото от общностите местно развитие е:
а)
насочено към конкретни подрегионални райони;
б)
водено от местни групи за действие, съставени от представители на публичния и частния местен социално-икономически интерес,в които на ниво вземане на решения нито публичните органи, съгласно определението в съответствие с националните правила, нито която и да било от групите, представляващи конкретните заинтересовани страни, не представлява повече от 49 % от правата на глас;
в)
се извършва чрез интегрирани и многосекторни стратегии за местно развитие, основани на характеристиките на района;
г)
разработено, като се имат предвид местните потребности и потенциал, и включва иновативни характеристики в местния контекст, изграждане на мрежи и - където е целесъобразно - сътрудничество.
3. Подкрепата от съответните европейски структурни и инвестиционни фондове за водено от общностите местно развитие трябва да бъде съгласувана и координирана между съответните европейски структурни и инвестиционни фондове. Това се гарантира, inter alia, чрез координирано изграждане на капацитет, подбор, одобряване и финансиране на стратегиите за водено от общностите местно развитие и местните групи за действие.
4. Когато комитетът за подбор на стратегиите за водено от общностите местно развитие, учреден съгласно член 33, параграф 3, определи, че изпълнението на избраната стратегия за водено от общностите местно развитие изисква подкрепа от повече от един фонд, той може да определи, в съответствие с националните правила и процедури, водещ фонд за подкрепа на всички текущи разходи и разходи за популяризиране съгласно член 35, параграф 1, букви г) и д) за стратегията за водено от общностите местно развитие.
5. Воденото от общностите местно развитие, подкрепяно от съответните европейски структурни инвестиционни фондове, се осъществява по един или по няколко приоритета на съответната програма или програми в съответствие с правилата за съответните европейски структурни и инвестиционни фондове.
Член 33
Стратегии за водено от общностите местно развитие
1. Всяка стратегия за водено от общностите местно развитие съдържа поне следните елементи:
а)
определяне на района и населението, обхванати от стратегията;
б)
анализ на нуждите и потенциала за развитие на района, включително анализ на силните страни, слабите страни, възможностите и заплахите;
в)
описание на стратегията и нейните цели, описание на интегрирания и иновативните характеристики на стратегията и йерархията на целите, включително цели за крайните продукти или резултатите. По отношение на резултатите целите могат да имат количествено или качествено изражение. Стратегията е съвместима със съответните програми на всички участващи европейски структурни и инвестиционни фондове;
г)
описание на процеса на участие на общността в разработването на стратегията;
д)
план за действие, който показва как целите са превърнати в действия;
е)
описание на уредбата за управлението и мониторинга на стратегията, която показва капацитета на местната група за действие да изпълни стратегията, и описание на специфичната уредба относно оценката;
ж)
финансовия план на стратегията, включително планираното разпределение на средствата от всеки от съответните европейски структурни и инвестиционни фондове.
2. Държавите-членки определят критерии за подбора на стратегиите за водено от общностите местно развитие.
3. Стратегиите за водено от общностите местно развитие се избират от комитет, учреден с тази цел от отговорния управляващ орган или отговорните управляващи органи и се одобряват от отговорния управляващ орган или отговорните управляващи органи.
4. Първият кръг от подбора на стратегии за водено от общностите местно развитие приключва до две години след датата на одобряване на споразумението за партньорство. Държавите-членки могат да подбират допълнителни стратегии за водено от общностите местно развитие и след тази дата, но не по-късно от 31 декември 2017 г.
5. В решението за одобряване на стратегия за водено от общностите местно развитие се определят разпределените суми от всеки от съответните европейски структурни и инвестиционни фондове. Освен това в решението се определят отговорностите за ръководните и контролните задачи по програмата или програмите във връзка със стратегията за водено от общностите местно развитие.
6. Населението на района, посочен в параграф 1, буква а), е не по-малко от 10 000 души и не по-голямо от 150 000 жители. При надлежно обосновани случаи и въз основа на предложение на държава-членка обаче Комисията може да приема или променя тези ограничения относно населението в нейното решение по член 15, параграфи 2 или 3 съответно да одобри или измени споразумението за партньорство за дадената държава-членка, с цел да вземе под внимание рядко или гъсто населените области или с цел гарантиране на териториално сближаване на областите, обхванати от стратегии за водено от общностите местно развитие.
Член 34
Местни групи за действие
1. Местните групи за действие разработват и изпълняват стратегиите за водено от общностите местно развитие.
Държавите-членки определят съответните роли на местните групи за действие и на органите, които отговарят за изпълнението на съответните програми, за всички задачи по изпълнението, които се отнасят до стратегията за водено от общностите местно развитие.
2. Отговорният управляващ орган или отговорните управляващи органи гарантира(т), че местните групи за действие избират или един партньор в рамките на групата като административен и финансов водещ партньор, или образуват законно учредена обща структура.
3. Задачите на местните групи за действие включват следното:
а)
изграждане на капацитета на местните участници за разработване и изпълнение на операции, включително поощряване на способностите им за управление на проекти;
б)
определяне на недискриминационна и прозрачна процедура за подбор и обективни критерии за подбор на операции, които избягват конфликта на интереси, които гарантират, че поне 50 % от гласовете при решения за подбор са дадени от партньори, които не са публични органи, и предвиждат възможност за подбор чрез писмена процедура;
в)
гарантиране на съгласуваност със стратегията за водено от общностите местно развитие при избора на операции, като тези операции се приоритизират според техния принос за постигане на целите на тази стратегия;
г)
разработване и публикуване на покани за предложения или текуща процедура за подаване на проекти, включително определяне на критериите за подбор;
д)
получаване и оценяване на заявления за подкрепа;
е)
избор на операции и определяне на размера на подкрепата и, където е приложимо, изпращане на тези предложения до отговорния орган за последна проверка на допустимостта преди одобряването им;
ж)
мониторинг на изпълнението на стратегията за водено от общностите местно развитие и на подкрепените операции и провеждане на конкретни дейности за оценка във връзка с тази стратегия.
4. Без да се засягат разпоредбите на параграф 3, буква б), местната група за действие може да бъде бенефициер и да провежда операции в съответствие със стратегията за водено от общностите местно развитие.
5. По отношение на дейностите за сътрудничество на местни групи за действие, посочени в член 35, параграф 1, буква в), изброените в параграф 3, буква е) от настоящия член задачи могат да се извършват от отговорния управляващ орган.
Член 35
Подкрепа от европейските структурни и инвестиционни фондове за воденото от общностите местно развитие
1. Подкрепата от съответните европейски структурни и инвестиционни фондове за воденото от общностите местно развитие обхваща:
а)
разходите за подготвителна подкрепа, включващи изграждането на капацитет, обучението и създаването на мрежи с цел изготвяне и прилагане на стратегия за воденото от общностите местно развитие.
Тези разходи може да включват един или повече от следните елементи:
i)
дейности по обучение на местни заинтересовани страни;
ii)
проучвания в съответния район;
iii)
разходи, свързани с изготвяне на стратегия за воденото от общностите местно развитие, включително разходи за консултации и за дейности, свързани с консултиране на заинтересовани страни за целите на подготовката на стратегията;
iv)
административни разходи (оперативни разходи и разходи за персонал) за организация, която кандидатства за подготвителна подкрепа по време на подготвителната фаза;
v)
подкрепа за малки пилотни проекти.
Тази подготвителна подкрепа е допустима независимо от това дали стратегията за воденото от общностите местно развитие, изготвена от местната група за действие, възползваща се от помощта, е подбрана за финансиране от комитета за подбор, създаден съгласно член 33, параграф 3.
б)
изпълнение на операции в рамките на стратегията за водено от общностите местно развитие;
в)
подготовка и изпълнение на дейности за сътрудничество на местните групи за действие;
г)
текущи разходи, свързани с управлението и изпълнението на стратегията за водено от общностите местно развитие, състоящи се от оперативни разходи, разходи за персонал, разходи за обучение, разходи за връзки с обществеността, финансови разходи и разходи, свързани с мониторинга и оценката на стратегията, както е посочено в член 34, параграф 3, буква ж);
д)
популяризиране на стратегията за водено от общностите местно развитие, с цел да се улесни обменът за предоставяне на информация между заинтересованите страни, да се популяризира стратегията и да се съдейства на потенциалните бенефициери с оглед разработването на операции и подготовката на предложения.
2. Подкрепата във връзка с текущите разходи и популяризирането на стратегията, както е посочено в параграф 1, букви г) и д), не превишава 25 % от общия размер на публичните разходи в рамките на стратегията за водено от общностите местно развитие.
ГЛАВА III
Териториално развитие
Член 36
Интегрирани териториални инвестиции
1. Когато дадена стратегия за градско развитие или друга стратегия за териториално развитие или териториален пакт, посочен в член 12, параграф 1 от Регламента за ЕСФ, изисква интегриран подход, включващ инвестиции от ЕСФ, ЕФРР или Кохезионния фонд по повече от една приоритетна ос на една или няколко оперативни програми, действия могат да се проведат като интегрирана териториална инвестиция („ИТИ“).
Действията, проведени като ИТИ, могат да бъдат допълнени с финансова подкрепа от ЕЗФРСР или ЕФМДР.
2. Когато дадена ИТИ се осъществява с подкрепата на ЕСФ, ЕФРР или Кохезионния фонд, в съответната оперативна програма или програми се описва подходът към използването на инструмента ИТИ и се определя ориентировъчното финансиране от всяка приоритетна ос съгласно правилата за отделните фондове.
Ако инструментът ИТИ се допълва от финансова подкрепа от ЕЗФРСР или ЕФМДР, примерната отпусната сума и обхванатите мерки се посочват в съответната програма или програми съгласно правилата за отделните фондове.
3. Държавата-членка или управляващият орган може да определи един или няколко междинни звена, включително местни органи, организации за регионално развитие или неправителствени организации, които да осъществяват управлението и изпълнението на ИТИ съгласно правилата за отделните фондове.
4. Държавата-членка или съответните управляващи органи гарантират, че системата за мониторинг за програмата или програмите предвижда набелязване на операциите и на крайните продукти по даден приоритет, допринасящ за дадена ИТИ.
ДЯЛ IV
ФИНАНСОВИ ИНСТРУМЕНТИ
Член 37
Финансови инструменти
1. Европейските структурни и инвестиционни фондове могат да бъдат използвани за подкрепа на финансови инструменти по една или повече програми, включително когато са организирани чрез фондове на фондове, с цел да допринесат за постигането на специфичните цели, определени по даден приоритет.
Финансовите инструменти се използват за подкрепа на инвестиции, които се очаква да бъдат финансово жизнеспособни, но не могат да генерират достатъчно финансиране от пазарни източници. Когато се прилага настоящият дял, управляващите органи, организациите, изпълняващи фондове на фондове и организациите, управляващи финансовите инструменти спазват приложимото право, по-специално отнасящото се за държавната помощ и обществените поръчки.
2. Подкрепата за финансови инструменти се основава на предварителна оценка, която е установила, че са налице доказателства за пазарна неефективност или неоптимална инвестиционна ситуация, и на прогнозното равнище и обхват на публичните нужди от инвестиции, включително видовете финансови инструменти, които да бъдат подкрепени. Тази предварителна оценка включва:
а)
анализ на случаите на пазарна неефективност, неоптимални инвестиционни ситуации и инвестиционни нужди за областите на политиката и тематичните цели или инвестиционните приоритети, за които да се намери решение с цел да се способства за постигането на специфичните цели, заложени в даден приоритет, които ще бъдат подкрепени чрез финансовите инструменти. Този анализ се изготвя въз основа на методика за наличните добри практики;
б)
оценка на добавената стойност на финансовите инструменти, за които се обмисля да бъдат подкрепени от европейските структурни и инвестиционни фондове, съгласуваност с други форми на публична интервенция, насочени към същия пазар, евентуалното наличие на държавни помощи, пропорционалността на предвижданите интервенции и мерки за свеждане до минимум на нарушаването на пазара;
в)
предварителна оценка на допълнителните публични и частни ресурси, които потенциално ще бъдат събрани от финансовия инструмент до равнището на крайния получател (очакван лостов ефект), включително, когато е целесъобразно, оценка на потребността от преференциално възнаграждение за привличане на насрещни ресурси от частни инвеститори, както и неговия размер, и/или описание на механизмите, които ще се използват за установяване на потребността и размера на това преференциално възнаграждение, например конкурентен или целесъобразно независим процес на оценяване;
г)
оценка на изводите, извлечени от подобни инструменти и направени от държавата-членка предварителни оценки в миналото, както и начините за прилагане на тези изводи в бъдеще;
д)
предлаганата инвестиционна стратегия, включително разглеждане на вариантите за уредба за изпълнението по смисъла на член 38, финансовите продукти, които ще се предлагат, целевите крайни получатели, и предвижданото съчетаване с безвъзмездни средства, където е уместно;
е)
посочване на очакваните резултати и как съответният финансов инструмент се очаква да допринесе за постигането на специфичните цели, определени в рамките на съответния приоритет, включително показателите за този принос;
ж)
разпоредбите, които дават възможност за преразглеждане и актуализиране на предварителната оценка съгласно изискванията в хода на изпълнението на който и да е финансов инструмент, който се е изпълнявал въз основа на тази оценка, когато по време на фазата на изпълнението управляващият орган прецени, че предварителната оценка може вече да не отразява точно пазарните условия по време на изпълнението.
3. Предварителната оценка, посочена в параграф 2, може да се извършва поетапно. Във всеки случай тя завършва, преди управляващият орган да вземе решение за отпускане на принос от програмата на даден финансов инструмент.
Обобщените констатации и заключения от предварителните оценки, отнасящи се за финансови инструменти, се публикуват до три месеца след датата на финализирането им.
Предварителната оценка се предоставя на мониторинговия комитет за сведение в съответствие с правилата за отделните фондове.
4. Когато с финансови инструменти се подкрепя финансирането на предприятия, включително МСП, тази подкрепа се насочва по-специално за създаване на нови предприятия, капитал на ранните етапи, т.е. първоначален и начален капитал, капитал за разрастване, капитал за засилване на общата дейност на дадено предприятие или за реализация на нови проекти, проникване на нови пазари или ново развитие на съществуващи предприятия, без да се засягат приложимите правила на Съюза за държавната помощ и в съответствие с правилата за отделните фондове. Такава подкрепа може да включва инвестиции както в материални, така и в нематериални активи, както и работен капитал в рамките на приложимите правила на Съюза за държавната помощ, с цел да се стимулира частният сектор като източник на финансиране за предприятията. Подкрепата може да включва и разходите за прехвърляне на правата на собственост върху предприятията, при условие че прехвърлянето се извършва между независими инвеститори.
5. Инвестиции, които трябва да бъдат подкрепяни чрез финансови инструменти, не трябва да са физически завършени или изцяло осъществени към датата на решението за инвестиция.
6. Когато финансови инструменти предоставят подкрепа за крайни получатели по отношение на инвестиции в инфраструктура с цел подкрепа на градското развитие или възстановяване на градската среда или подобни инвестиции в инфраструктура за целите на разнообразяването на неземеделски дейности в селските райони, тази подкрепа може да включва сумата, необходима за реорганизацията на дълговия портфейл по отношение на инфраструктурата, която съставлява част от новата инвестиция, до максимум 20 % от общия размер на програмната подкрепа от финансовия инструмент за инвестицията.
7. Финансовите инструменти могат да се комбинират с безвъзмездни средства, лихвени субсидии или субсидии за гаранционни такси. Когато подкрепата от европейските структурни и инвестиционни фондове се предоставя чрез финансови инструменти и е комбинирана в една операция с други форми на подкрепа, пряко свързани с финансови инструменти, насочени към същите крайни получатели, включително техническа подкрепа, лихвени субсидии или субсидии за гаранционни такси, към всички форми на подкрепа в рамките на операцията се прилагат разпоредбите, приложими към финансовите инструменти. В тези случаи се спазват приложимите правила на Съюза за държавната помощ и се поддържа отделна отчетност за всяка форма на подкрепа.
8. Подкрепените от финансов инструмент на европейските структурни и инвестиционни фондове крайни получатели могат също така да получават помощ от друг приоритет или програма на европейските структурни и инвестиционни фондове или от друг инструмент, подкрепен от бюджета на Съюза, в съответствие с приложимите правила на Съюза за държавната помощ. В такъв случай се поддържа отделна отчетност за всеки източник на помощ и подкрепата от финансов инструмент на европейските структурни и инвестиционни фондове е част от операция с допустими разходи, различна от другите източници на помощ.
9. Комбинацията от подкрепа, предоставяна чрез безвъзмездни средства и финансови инструменти, както е посочено в параграфи 7 и 8, при спазване на приложимите правила на Съюза за държавната помощ, може да обхваща същата разходна позиция, при условие че сумата от всички форми на комбинирана подкрепа не надхвърля общия размер на съответната разходна позиция. Безвъзмездните средства не се използват за възстановяване на подкрепа, получена от финансови инструменти. Финансовите инструменти не се използват за предварително финансиране на безвъзмездни средства.
10. Приносът в натура не представлява допустим разход по отношение на финансовите инструменти, с изключение на приноса под формата на земя или недвижим имот по отношение на инвестициите с цел подкрепа на развитието на селските райони, градското развитие или възстановяването на градската среда, когато земята или недвижимият имот представляват част от инвестицията. Приносът под формата на земя или недвижим имот е допустим, при условие че са изпълнени условията, предвидени в член 69, параграф 1.
11. ДДС не представлява допустим разход за дадена операция, освен в случаите на ДДС, което не е възстановимо съгласно националното законодателство за ДДС. Начинът на отчитане на ДДС на равнището на инвестициите, направени от крайните получатели, не се взема предвид при определяне на допустимостта на разходите във връзка с финансовия инструмент. Когато финансовите инструменти се съчетават с безвъзмездни средства съгласно параграфи 7 и 8 от настоящия член, по отношение на безвъзмездните средства се прилагат разпоредбите на член 69, параграф 3.
12. За целите на прилагането на настоящия член приложимите правила на Съюза за държавната помощ са тези, които са в сила по времето, когато управляващият орган или органът, изпълнявящ фонда на фондовете договорно предоставя програмен принос на даден финансов инструмент или когато финансовият инструмент договорно предоставя програмен принос на крайни получатели, както е приложимо.
13. Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 149, с които да определя допълнителни специални правила относно закупуването на земя и относно съчетаването на техническа подкрепа и финансови инструменти.
Член 38
Изпълнение на финансови инструменти
1. При прилагането на член 37 управляващите органи могат да предоставят финансов принос към следните финансови инструменти:
а)
финансови инструменти, създадени на равнището на Съюза, управлявани пряко или косвено от Комисията;
б)
финансови инструменти, създадени на национално, регионално, транснационално или трансгранично ниво, управлявани от или на отговорността на управляващия орган.
2. Приносът от европейските структурни и инвестиционни фондове за финансови инструменти по параграф 1, буква а) се държи в отделни сметки и се използва - в съответствие с целите на съответните европейски структурни и инвестиционни фондове - за подкрепа на дейности и крайни получатели, които са в съответствие с програмата или програмите, от които се прави този принос.
Приносът към финансовите инструменти, посочени в първа алинея, е предмет на настоящия регламент, освен ако изрично не са предвидени изключения.
Втората алинея не засяга правилата, регулиращи създаването и функционирането на финансови инструменти съгласно Финансовия регламент, освен ако тези правила не противоречат на правилата нанастоящия регламент, като в такъв случай настоящият регламент има предимство.
3. За финансови инструменти по параграф 1, буква б) управляващият орган може да предостави финансов принос на следните финансови инструменти:
а)
финансови инструменти, отговарящи на стандартните условия, определени от Комисията в съответствие с втора алинея от настоящия параграф;
б)
вече съществуващи или новосъздадени финансови инструменти, които са специално разработени с цел постигане на специфичните цели, изложени в рамките на съответния приоритет.
Комисията приема актове за изпълнение относно стандартните условия, на които трябва да отговарят финансовите инструменти по първа алинея, буква а). Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 150, параграф 3.
4. Когато подкрепя финансови инструменти, посочени в параграф 1, буква б), управляващият орган може:
а)
да инвестира в капитала на съществуващи или новосъздадени правни субекти, включително финансираните от други европейски структурни и инвестиционни фондове, предназначени за изпълнението на финансови инструменти, които съответстват на целите на съответните европейски структурни и инвестиционни фондове, които ще предприемат задачи по изпълнението; подкрепата за такива субекти се ограничава до необходимите суми за изпълнението на нови инвестиции в съответствие с член 37 и по начин, който е в съответствие с целите на настоящия регламент;
б)
да поверява задачи по изпълнението на:
i)
ЕИБ;
ii)
международни финансови институции, в които някоя от държавите-членки е акционер, или финансови институции, установени в държава-членка и целящи постигане на публичен интерес под контрола на публичен орган;
iii)
публичноправна или частноправна организация; или
в)
да предприема пряко задачи по изпълнението в случай на финансови инструменти, състоящи се само от заеми или гаранции. В този случай управляващият орган се счита за бенефициер по смисъла на определението по член 2, точка 10.
При изпълнението на финансови инструменти посочените в първа алинея, букви а), б) и в) организациите осигуряват спазването на приложимото право, включително правилата за европейските структурни и инвестиционни фондове, държавната помощ, обществените поръчки и съответните стандарти и приложимото законодателство относно изпирането на пари, борбата с тероризма и данъчните измами. Тези организации не се установяват в територии, чиято юрисдикция не сътрудничи на Съюза във връзка с прилагането на международно договорените данъчни стандарти, и не поддържат бизнес отношения със субекти, установени в тези територии, и транспонират тези изисквания в договорите си с избраните финансови посредници.
Комисията се оправомощава да приема, в съответствие с член 149, делегирани актове за определяне на допълнителните конкретни правила относно ролята и отговорността на органите, изпълняващи финансовите инструменти, съответните критерии за подбор и продуктите, които могат да се доставят чрез финансови инструменти в съответствие с член 37. Комисията уведомява едновременно Европейския парламент и Съвета за тези делегирани актове до 22 април 2014 г..
5. Организациите, посочени в параграф 4, първа алинея, букви а) и б), когато изпълняват фондове на фондове, могат допълнително да поверят част от изпълнението на финансови посредници, при условие че тези субекти гарантират на своя отговорност, че финансовите посредници удовлетворяват критериите, определени в член 140, параграфи 1, 2 и 4 от Финансовия регламент. Финансовите посредници се избират въз основа на открити, прозрачни, пропорционални и недискриминационни процедури, като се избягват конфликти на интереси.
6. Организациите, посочени в параграф 4, първа алинея, буква б), на които са поверени задачи по изпълнението, откриват доверителни сметки на свое име и от името на управляващия орган или създават финансовия инструмент като отделен финансов блок в рамките на финансовата институция. В случай на отделен финансов блок, се прави счетоводно разграничение между отпусканите по програма ресурси, инвестирани във финансовия инструмент, и останалите ресурси, с които разполага финансовата институция. Активите в доверителни сметки и отделните финансови блокове се управляват в съответствие с принципа на доброто финансово управление, като се следват подходящи пруденциални правила и сметките имат подходяща ликвидност.
7. Когато финансов инструмент се изпълнява по параграф 4, първа алинея, букви а) и б), в зависимост от структурата за изпълнението на финансовия инструмент, условията и редът за приноса за финансовите инструменти от програми се определят във финансови споразумения в съответствие с приложение III на следните равнища:
а)
където е приложимо, между разполагащите със съответния мандат представители на управляващия орган и организацията, изпълняваща фонда на фондовете, и
б)
между разполагащите със съответния мандат представители на управляващия орган или, където е приложимо, организацията, изпълняваща фонда на фондове, и организацията, изпълняваща финансовия инструмент.
8. За финансови инструменти, изпълнявани по параграф 4, първа алинея, буква в), условията и редът за приносите за финансовите инструменти от програми се определя в стратегически документ в съответствие с приложение IV, който се разглежда от мониторинговия комитет.
9. Националният публичен и частен принос, включително, когато е целесъобразно, приносът в натура, посочен в член 37, параграф 10, може да се предоставя на равнище фонд на фондове, на равнище финансов инструмент или на равнище крайни получатели, в съответствие с правилата за отделните фондове.
10. Комисията приема актове за изпълнениеза определяне на еднакви условия относно подробните правила за прехвърлянето и управлението на приноса от програми, управлявани от организациите, посочени в член 38, параграф 4, първа алинея. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 150, параграф 3.
Член 39
Принос на ЕФРР и ЕЗФРСР за съвместната неограничена гаранция и секюритизацията на финансови инструменти в полза на МСП, осъществявана от ЕИБ
1. За целите на настоящия член „дългово финансиране“ означава заем, лизинг или гаранции.
2. Държавите-членки могат да използват ЕФРР и ЕЗФРСР за предоставяне на финансов принос за финансовите инструменти, посочени в член 38, параграф 1, буква а) от настоящия регламент, които се управляват косвено от Комисията чрез задачи по изпълнението, възложени на ЕИБ съгласно член 58, параграф 1, буква в), подточка iii) и член 139, параграф 4 от Финансовия регламент, по отношение на следните дейности:
а)
неограничени гаранции за предоставяне на капиталово облекчение на финансови посредници за нови портфейли за дългово финансиране на допустими МСП в съответствие с член 37, параграф 4 от настоящия регламент;
б)
секюритизация, както е определена в член 4, параграф 1, точка 61 от Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета (35), на някое от следните:
(i)
съществуващи портфейли за дългово финансиране на МСП и други предприятия с по-малко от 500 работници и служители;
(ii)
нови портфейли за дългово финансиране на МСП.
Финансовият принос, посочен в първа алинея, букви а) и б) от настоящия параграф, допринася за подчинени траншове и/или траншове тип „мецанин“ на посочените там портфейли, при условие че съответният финансов посредник запазва достатъчна част от риска на портфейлите, която се равнява поне на изискването за запазване на риска, определено в Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (36) и в Регламент (ЕС) № 575/2013, за гарантиране на адекватно хармонизиране на интересите. В случай на секюритизация съгласно първа алинея, буква б) от настоящия параграф, финансовият посредник е длъжен да отпусне ново дългово финансиране на допустимите МСП в съответствие с член 37, параграф 4 от настоящия регламент.
Всяка държава-членка, която възнамерява да участва в такива финансови инструменти, внася сума, която съответства на нуждите на МСП от дългово финансиране в дадена държава-членка и на очакваното търсене на такова дългово финансиране на МСП, като се вземе предвид предварителната оценка, посочена в параграф 4, първа алинея, буква а), и при всички случаи не надхвърля 7 % от разпределените на държавата-членка средства от ЕФРР и ЕЗФРСР. Съвкупната вноска по линия на ЕФРР и ЕЗФРСР на всички участващи държави-членки не надвишава общата горна граница от 8 500 000 000 EUR (по цени за 2011 г.).
Когато Комисията, след консултации с ЕИБ, счете, че съвкупният минимален принос към инструмента, който представлява сумата на вноските на всички участващи държави-членки, е недостатъчен, като надлежно се отчита минималната критична маса, определена в предварителната оценка, посочена в параграф 4, първа алинея, буква а), прилагането на финансовия инструмент се преустановява и вноските се връщат на държавите-членки.
Когато държавата-членка и ЕИБ не са в състояние да се споразумеят за условията на финансовото споразумение, посочено в параграф 4, първа алинея, буква в) от настоящия член, държавата-членка подава искане за изменение на програмата, посочена в параграф 4, първа алинея, буква б), и преразпределя приноса към други програми и приоритети, в съответствие с изискванията за тематична концентрация.
Когато условията за прекратяване на участието на държавата-членка в инструмента, установени във финансовото споразумение между съответната държава-членка и ЕИБ, посочено в параграф 4, първа алинея, буква в), бъдат изпълнени, държавата-членка подава искане за изменение на програмата, посочена в параграф 4, първа алинея, буква б), и преразпределя останалия принос към други програми и приоритети, в съответствие с изискванията за тематична концентрация.
Когато участието на държава-членка бъде прекратено, тази държава-членка подава искане за изменение на програмата. Когато неизползваните бюджетни кредити за поети задължения се отменят, отменените бюджетни кредите зо поети задължения се предоставят отново на съответната държава-членка, за да се препрограмират за други програми и приоритети, в съответствие с изискванията за тематична концентрация.
3. МСП, които получават ново дългово финансиране в резултат на новия портфейл, натрупан от финансовия посредник в контекста на финансовия инструмент, посочен в параграф 2, се считат за крайни получатели на приноса на ЕФРР и ЕЗФРСР за съответния финансов инструмент.
4. Финансовият принос, посочен в параграф 2, отговаря на следните условия:
а)
чрез дерогация от член 37, параграф 2 той се основава на една предварителна оценка на равнището на Съюза, която се осъществява от ЕИБ и Комисията;
Въз основа на налични източници на данни относно банковото дългово финансиране и МСП, предварителната оценка ще обхваща, наред с другото, анализ на нуждите на МСП от финансиране на равнището на Съюза, условията за финансиране на МСП и нуждите от това, както и индикация за недостига на финансиране на МСП във всяка държава-членка, профил на икономическото и финансово положение на сектора на МСП на равнището на държавите-членки, минимална критична маса на съвкупните вноски, приблизителна оценка на общия размер на заемите, генерирани от такива вноски, и добавената стойност.
б)
предоставя се от всяка участваща държава-членка като част от единна специална национална програма за финансов принос на ЕФРР и ЕЗФРСР за подкрепа на тематичната цел, посочена в член 9, първа алинея, точка 3;
в)
подлежи на условията, определени във финансовото споразумение, сключено между всяка участваща държава-членка и ЕИБ, което включва, наред с другото:
i)
задачи и задължения на ЕИБ, включително възнаграждения;
ii)
минималния лостов ефект, който трябва да бъде постигнат по ясно определени етапни цели в рамките на периода на допустимост, посочен в член 65, параграф 2;
iii)
условия за ново дългово финансиране;
iv)
разпоредби във връзка с недопустими дейности и критерии за изключване;
v)
график на плащанията;
vi)
санкции в случай на неизпълнение от страна на финансовите посредници;
vii)
подбор на финансови посредници;
viii)
наблюдение, докладване и одит;
ix)
видимост;
x)
условия за прекратяване на споразумението.
За целите на изпълнението на инструмента ЕИБ ще влезе в договорни споразумения с избрани финансови посредници;
г)
в случай че финансовото споразумение, посочено в буква в), не бъде сключено в рамките на шест месеца от приемането на програмата, посочена в буква б), държавата-членка има правото да разпредели отново този принос към други програми и приоритети, насочени към същата тематична цел.
С оглед осигуряването на еднакви условия за прилагането на настоящия член, Комисията приема акт за изпълнение за определяне на образец на финансовото споразумение, посочено в първа алинея, буква в). Този акт за изпълнение се приема в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 150, параграф 3.
5. Минимален лостов ефект се постига във всяка участваща държава-членка по етапните цели, определени във финансовото споразумение, посочено в параграф 4, първа алинея, буква в), изчислен като съотношението между новото дългово финансиране на допустими МСП, отпуснато от финансовите посредници, и съответстващия принос на ЕФРР и ЕЗФРСР от съответната държава-членка във финансовите инструменти. Минималният лостов ефект може да варира между участващите държави-членки.
В случай че финансовият посредник не постигне минималния лостов ефект, определен във финансовото споразумение, посочено в параграф 4, първа алинея, буква в) от настоящия член, той е договорно задължен да изплати санкции в полза на участващата държава-членка в съответствие с реда и условията, определени във финансовото споразумение.
Нито предоставените гаранции, нито съответните секюритизационни трансакции са засегнати от недостигането от страна на финансовия посредник на посочения във финансовото споразумение минимален лостов ефект.
6. Чрез дерогация от член, 38, параграф 2, първа алинея финансовият принос, посочен в параграф 2 от настоящия член, може да бъде поместен в отделни сметки за всяка държава-членка или, ако две или повече участващи държави-членки дадат своето съгласие, в една сметка, която обхваща всички държави-членки и се използва в съответствие със специфичните цели на програмите, от които се правят вноските.
7. Чрез дерогация от член 41, параграфи 1 и 2 по отношение на финансовия принос, посочен в параграф 2 от настоящия член, искането на държавата-членка за плащане до Комисията се прави въз основа на 100 % от сумите, които трябва да бъдат изплатени от държавата-членка на ЕИБ в съответствие с графика, определен във финансовото споразумение, посочено в параграф 4, първа алинея, буква в) от настоящия член. Такива искания за плащане се основават на сумите, изискани от ЕИБ, които са счетени за необходими за покриване на задълженията по договори за гаранции или секюритизационни трансакции, които трябва да бъдат завършени в рамките на следващите три месеца. Плащанията от държавите-членки към ЕИБ се извършват незабавно и във всеки случай преди поемането на задължения от ЕИБ.
8. При приключването на програмата допустимите разходи представляват общата сума от вноски по линия на програмата, изплатени на финансовия инструмент, която съответства:
а)
за дейностите, посочени в параграф 2, първа алинея, буква а) от настоящия член - на средствата, посочени в член 42, параграф 3;
б)
за дейностите, посочени в параграф 2, първа алинея, буква б)от настоящия член - на съвкупния размер на ново дългово финансиране, което е резултат от секюритизационни трансакции, платено на допустими МСП или в тяхна полза в рамките на периода на допустимост, посочен в член 65, параграф 2.
9. За целите на членове 44 и 45 непоисканите гаранции и възстановените суми съответно във връзка с неограничените гаранции и секюритизационните трансакции се считат за средства, възстановени на финансовите инструменти. При приключването на финансовите инструменти нетните постъпления от ликвидация, след приспадане на разходите, таксите и плащанията на суми, дължими на кредитори, които имат предимство пред тези, внесени от ЕФРР и ЕЗФРСР, се връщат на съответните държавите-членки пропорционално на техния принос за финансовия инструмент.
10. Докладът, посочен в член 46, параграф 1, включва следните допълнителни елементи:
а)
общ размер на подкрепата от ЕФРР и ЕЗФРСР, изплатена на финансовия инструмент във връзка с неограничени гаранции или секюритизационни трансакции, по програма и приоритет или мярка;
б)
напредък при създаването на новото дългово финансиране в съответствие с член 37, параграф 4 за допустими МСП.
11. Независимо от член 93, параграф 1, средствата, предназначени за инструменти по параграф 2 от настоящия член, могат да бъдат използвани за целите на създаването на ново дългово финансиране на МСП на цялата територия на държавата-членка, без оглед на категориите региони, освен ако споразумението за финансиране, посочено в параграф 4, първа алинея, буква в) не предвижда друго.
12. Член 70 не се прилага по отношение на програми, създадени за прилагане на финансови инструменти съгласно настоящия член.
Член 40
Управление и контрол на финансовите инструменти
1. Органите, определени в съответствие с член 124 от настоящия регламент за ЕФРР, Кохезионния фонд, ЕСФ и ЕФМДР и с член 65 от Регламента за ЕЗФРСР заЕЗФРСР, не провеждат проверки на място на операции, които включват финансови инструменти, изпълнявани съгласно член 38, параграф 1, буква а). Тези определени организации получават редовни контролни доклади от организациите, натоварени с изпълнението на тези финансови инструменти.
2. Органите, отговарящи за одита на програмите, не провеждат одити на операции, които включват финансови инструменти, изпълнявани съгласно член 38, параграф 1, буква а), и на системите за управление и контрол във връзка с тези финансови инструменти. Те получават редовни контролни доклади от одиторите, определени в споразуменията, с които са създадени тези финансови инструменти.
3. Органите, отговарящи за одита на програмите, могат да извършват одити на равнище крайни получатели само когато възникнат една или повече от следните ситуации:
(a)
не са на разположение разходооправдателни документи, доказващи наличието на подкрепата от финансовия инструмент за крайните получатели, както и за използването му по предназначение в съответствие с приложимото право, на равнището на управляващия орган или на равнището на организациите, изпълняващи финансови инструменти;
б)
има доказателства за това, че наличните документи на равнището на управляващия орган или на равнището на организациите, изпълняващи финансови инструменти, не представляват верни и точни записи за предоставената подкрепа.
4. Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 149 относно уредбата за управление и контрол на финансови инструменти,посочени в член 38, параграф 1, буква б), включително проверките, извършвани от управляващите и одитните органи, уредбата относно поддържането на разходооправдателни документи, елементите, за които се отнасят разходооправдателните документи, както и уредба за управлението, контрола и одита. Комисията уведомява едновременно Европейския парламент и Съвета за тези делегирани актове до 22 април 2014 г..
5. Организациите, изпълняващи финансовите инструменти, носят отговорност за гарантирането, че разходооправдателните документи са налични и не налагат на крайните получатели изисквания за поддържане на регистри, които надхвърлят необходимото, за да могат те да носят тази отговорност.
Член 41
Искания за плащане, в които се включват разходи за финансови инструменти
1. Що се отнася до финансовите инструменти, посочени в член 38, параграф 1, буква а) и финансовите инструменти, посочени в член 38, параграф 1, буква б), изпълнявани съгласно член 38, параграф 4, букви а) и б), поетапни заявления за междинни плащания се подават за принос от програмата, който се изплаща на финансовия инструмент в периода на допустимост, посочен в член 65, параграф 2 („период на допустимост“), съгласно следните условия:
а)
размерът на приноса от дадена програма, изплатен на финансовия инструмент, включен във всяко заявление за междинно плащане, подадено в периода на допустимост, не надвишава 25 % от общия размер на приноса от програмата, за който са поети задължения за финансовия инструмент съгласно съответното финансово споразумение, и представлява разходи по смисъла на член 42, параграф 1, букви а), б) и г), които се очаква да бъдат изплатени в периода на допустимост. В заявленията за междинно плащане, подадени след периода на допустимост, се вписва общият размер на допустимите разходи по смисъла на член 426;
б)
всяко заявление за междинно плащане, посочено в буква а) от настоящия параграф, може да включва най-много 25 % от общия размер на националното съфинансиране, посочено в член 38, параграф 9, което се очаква да бъде изплатено на финансовия инструмент, или на равнището на крайните получатели - за разходите по смисъла на член 42, параграф 1, букви а), б) и г) в срока на допустимост;
в)
следващи заявления за междинно плащане, подадени в срока на допустимост, се подават само в следните случаи:
i)
за второто заявление за междинно плащане, когато най-малко 60 % от сумата, вписана в първото заявление за междинни плащания, е изразходвана като допустими разходи по смисъла на член 42, параграф 1, букви а), б) и г);
ii)
за третото и следващите заявления за междинно плащане, когато най-малко 85 % от сумите, вписани в предходните заявления за междинни плащания, са изразходвани като допустими разходи по смисъла на член 42, параграф 1, букви а), б) и г);
г)
във всяко заявление за междинно плащане, в което е вписан разход, свързан с финансови инструменти, отделно се съобщават общият размер на приноса от програмата, изплатен на финансовия инструмент, и сумите, изплатени като допустими разходи по смисъла на член 42, параграф 1, букви а), б) и г).
При приключването на програмата в заявлението за плащане на окончателното салдо се вписва общият размер на допустимите разходи съгласно член 42.
2. Що се отнася до финансовите инструменти, посочени в член 38, параграф 1, буква б), изпълнявани съгласно член 38, параграф 4, буква в), в заявленията за междинни плащания и за плащане на окончателното салдо се включва общият размер на плащанията, извършени от управляващия орган за инвестиции в крайни получател, както е посочено в член 42, параграф 1, букви а) и б).
3. Комисията се оправомощава да приема чделегирани актове в съответствие с член 149 за определяне на правилата за оттеглянето на плащанията за финансови инструменти и последващите корекции по отношение на заявленията за плащане.
4. За да се гарантират еднакви условия за изпълнение на настоящия член Комисията приема актове за изпълнение, уреждащи моделите, които да се използват при представянето със заявленията за плащане на допълнителна информация на Комисията относно финансовите инструменти. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 150, параграф 3.
Член 42
Допустими разходи при приключване
1. При приключването на дадена програма допустимите разходи на финансовия инструмент са общата сума на приноса от програмата, реално изплатена или - при гаранции - за която са поети задължения от финансовия инструмент в периода на допустимост, която съответства на:
а)
плащания към крайни получатели, а в посочените в член 37, параграф 7 случаи - плащания в полза на крайните получатели;
б)
средства, за които са поети задължения по договори за гаранции, независимо дали са непогасени или вече са достигнали своя падеж, за да се отговори на евентуални покани за осигуряване на гаранции за загуби, изчислени въз основа на предпазлива предварителна оценка на риска, обхващащи множество съответни нови заеми или други рискови инструменти за нови инвестиции в крайни получатели;
в)
субсидии с капитализирана лихва или субсидии за гаранционни такси, които трябва да бъдат изплатени за период, не по-дълъг от 10 години след периода на допустимост, използвани в комбинация с финансови инструменти, изплатени в гаранционна блокирана сметка, специално открита за тази цел с предназначение те да се отпускат ефективно след периода на допустимост, но по отношение на заеми и други рискови инструменти - отпуснати за инвестиции в крайни получатели в рамките на периода на допустимост;
г)
възстановяване на направени разходи за управление или плащане на такси за управление на финансовия инструмент.
Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 149 за установяване на специални правила относно създаването на система за капитализиране на годишни вноски за лихвени субсидии и субсидии за гаранционни такси, посочени в първа алинея, буква в).
2. В случай на инструменти с дялово участие и микрокредити капитализираните разходи или таксите за управление, които трябва да се изплатят за период, не по-дълъг от шест години след периода на допустимост, по отношение на инвестиции в крайни получатели, извършени в рамките на този период на допустимост, които не могат да бъдат обхванати от разпоредбите на членове 44 или 45, могат да се считат за допустими разходи, когато се плащат в гаранционна блокирана сметка, специално открита за тази цел.
3. В случай на инструменти с дялово участие, насочени към предприятия, посочени в член 37, параграф 4, за които финансовото споразумение, посочено в член 38, параграф 7, е подписано преди 31 декември 2017 г., които до края на периода на допустимост са инвестирали най-малко 55 % от средствата по програмата, отпуснати в съответното финансово споразумение, ограничен размер плащания за инвестиции в крайни получатели, направени за срок, не по-дълъг от четири години след края на периода на допустимост, могат да се считат за допустим разход, когато се плащат в гаранционна блокирана сметка, специално открита за тази цел, при условие че са спазени правилата за държавна помощ и са изпълнени всички посочени по-долу условия.
Сумата, платена в гаранционна блокирана сметка:
а)
се използва единствено за последващи инвестиции в крайни получатели, получили начални дялови инвестиции от финансовия инструмент в рамките на периода на допустимост, които все още са изцяло или частично неизплатени,
б)
се използва единствено за последващи инвестиции, които да се извършват в съответствие с пазарните стандарти и договорните споразумения за пазарни стандарти и са ограничени до необходимия минимум за стимулиране на съинвестирането от частния сектор, като същевременно се осигури непрекъснатост на финансирането за целевите предприятия, така че и публичните, и частните инвеститори да могат да се възползват от инвестициите;
в)
не надвишава 20 % от допустимите разходи на инструмента с дялово участие, посочен в параграф 1, първа алинея, буква а), като от този таван се приспадат капиталови ресурси и печалби, върнати на този финансов инструмент с дялово участие в периода на допустимост.
Всички суми, платени в гаранционната блокирана сметка, които не са използвани за инвестиции в крайни получатели, платени през периода, посочен в първа алинея се използват в съответствие с член 45.
4. Допустимите разходи, съобщени в съответствие с параграфи 1 и 2, не могат да надвишават сбора от:
а)
общия размер на подкрепата от европейските структурни и инвестиционни фондове, изплатена за целите на параграфи 1 и 2; и
б)
съответното национално съфинансиране.
5. Разходите и таксите за управление, посочени в параграф 1, първа алинея, буква г) и в параграф 2 от настоящия член, могат да се начисляват от организацията, изпълняваща фонда на фондове, или от организациите, изпълняващи финансови инструменти, в съответствие с член 38, параграф 4, букви а) и б) и не могат да надвишават праговете, определени в делегирания акт, посочен в параграф 6 от настоящия член. Докато в разходите за управление се включват преки или косвени разходни позиции, възстановявани при представяне на доказателства за направените разходи, то таксите за управление се отнасят към договорена цена за предоставени услуги, установена чрез състезателна пазарна процедура, където това е приложимо. Разходите и таксите за управление се основават на методика за изчисление, базирана на постигнатите резултати.
Разходите и таксите за управление могат да включват такси за уредба. Когато таксите за уредба или част от нея се начисляват на краен потребител, те не се обявяват като допустими разходи.
Разходите и таксите за управление, включително извършените за подготвителна работа във връзка с финансовия инструмент преди подписване на съответното финансово споразумение, са допустими от датата на подписването на съответното финансово споразумение.
6. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 149, които установяват специфичните правила за критериите за определяне на разходите и таксите за управление въз основа на резултатите и приложимите прагове, както и правила относно възстановяването на капитализираните разходи и такси за управление за инструменти с дялово участие и микрокредити.
Член 43
Лихви и други печалби, генерирани от подкрепата от европейските структурни и инвестиционни фондове за финансови инструменти
1. Подкрепата от европейските структурни и инвестиционни фондове, изплатена на финансови инструменти, се депозира в сметки, открити във финансови институции в държави-членки, и се инвестира временно в съответствие с принципите на доброто финансово управление.
2. Лихвите и други печалби, които могат да бъдат отнесени към подкрепата от европейските структурни и инвестиционни фондове, изплатена на финансови инструменти, се използват за същите цели, сред които възстановяването на извършените разходи за управление или плащането на управленски такси на финансовия инструмент в съответствие с член 42, параграф 1, първа алинея, буква г), и разноските, изплащани в съответствие с член 42, параграф 2, като първоначалната подкрепа от европейските структурни и инвестиционни фондове или в рамките на същия финансов инструмент, или, след приключването на финансовия инструмент, в други финансови инструменти или форми на подкрепа в съответствие с конкретните цели, определени съгласно приоритет, до края на периода на допустимост.
3. Управляващият орган гарантира, че се води адекватна отчетност за използването на лихвите и на другите печалби.
Член 44
Повторно използване на ресурси, които могат да бъдат отнесени към подкрепата от европейските структурни и инвестиционни фондове до края на срока на допустимост
1. Ресурсите, възстановени на финансовите инструменти от инвестиции или от освобождаването на ресурси, поети като задължение по договори за гаранции, включително изплащане на главници и печалби и други приходи или доходи, например лихви, гаранционни такси, дивиденти, капиталова печалба или всякакви други постъпления от инвестиции, които могат да бъдат отнесени към подкрепата от европейските структурни и инвестиционни фондове, се използват повторно за следните цели - до необходимия размер и по договорения в съответните финансови споразумения ред:
а)
допълнителни инвестиции чрез същия или други финансови инструменти в съответствие с конкретните цели, посочени в даден приоритет;
б)
където е приложимо, преференциално възнаграждение за частни инвеститори или публични инвеститори, работещи съгласно принципа на инвеститор в условията на пазарна икономика, които осигуряват насрещни ресурси за подкрепата от европейските структурни и инвестиционни фондове за финансовия инструмент или съинвестират на нивото на крайните получатели;
в)
където е приложимо, възстановяване на направени разходи за управление и плащане на такси за управление на финансовия инструмент.
Потребността от преференциално възнаграждение и неговият размер съгласно първа алинея, буква б) се установяват в предварителната оценка. Преференциалното възнаграждение не надхвърля необходимото за създаване на стимулите за привличане на насрещни ресурси от частни инвеститори и не предоставя свръхкомпенсация на частните или публичните инвеститори, работещи съгласно принципа на инвеститор в условията на пазарна икономика. Хармонизирането на интересите се гарантира чрез подходящо поделяне на рисовете и печалбата и се осъществява на базата на обичайната търговска практика и е съвместимо с правилата на Съюза за държавната помощ.
2. Управляващият орган гарантира, че се води адекватна отчетност за използването на средствата и печалбите, посочени в параграф 1.
Член 45
Използване на средства след края на срока на допустимост
Държавите-членки приемат необходимите мерки, за да гарантират, че ресурсите, възстановени на финансовите инструменти, включително изплащането на главници, както и печалбите и другите доходи или приходи, генерирани за период от поне осем години след края на периода на допустимост, които могат да бъдат отнесени към подкрепата от европейските структурни и инвестиционни фондове за финансовите инструменти съгласно член 37, се използват в съответствие с целите на програмата или програмите или в рамките на същия финансов инструмент, или - след излизането на тези ресурси от финансовия инструмент - в други финансови инструменти, при условие че и в двата случая оценката на пазарните условия демонстрира продължаваща нужда от такава инвестиция или от други форми на подкрепа.
Член 46
Доклад за използването на финансовите инструменти
1. Управляващият орган изпраща на Комисията специален доклад за операциите, в които се съдържат финансови инструменти, като приложение към годишния доклад за изпълнението.
2. В посочения в параграф 1 специален доклад за всеки финансов инструмент се включва следната информация:
а)
посочват се програмата и приоритетът или мярката, от които се предоставя подкрепата от европейските структурни и инвестиционни фондове;
б)
описание на финансовия инструмент и уредбата за изпълнението му;
в)
посочват се структурите, изпълняващи финансови инструменти, и структурите, изпълняващи средства от фондовете, когато е уместно, както е посочено в член 38, параграф 1, буква а), член 38, параграф 4, букви а), б) и в), както и финансовите посредници, посочени в член 38, параграф 6;
г)
общ размер на приноса от програми по приоритети или мерки, изплатен за финансовия инструмент;
д)
общ размер на подкрепата, която е изплатена на крайните получатели или в полза на крайните получатели, или за която са поети задължения по договори за гаранции от финансовия инструмент за инвестиции в крайните получатели, както и за направените разходи за управление или изплатените такси за управление, по програми и приоритети или мерки;
е)
изпълнението на финансовия инструмент, включително напредъка по отношение на неговото въвеждане и на подбора на структурите, изпълняващи финансовия инструмент, включително на организацията, изпълняваща фонда на фондове;
ж)
лихви и други печалби, генерирани от подкрепата от европейските структурни и инвестиционни фондове за финансовия инструмент, и програмни средства, възстановени на финансовите инструменти от инвестиции, както е посочено в членове 43 и 44;
з)
напредък при постигането на очаквания лостов ефект на инвестициите, направени от финансовия инструмент, и стойност на инвестициите и участията;
и)
стойността на инвестициите в собствен капитал спрямо предходни години;
й)
принос на финансовия инструмент за постигането на показателите на съответния приоритет или мярка.
Информацията по първа алинея, букви з) и й) може да се включва само в приложението към годишните доклади за изпълнението през 2017 г. и 2019 г., както и в окончателния доклад за изпълнението. Задълженията за докладване по първа алинея, букви а) - й) не се прилагат на равнище крайни получатели.
3. За да се гарантират еднакви условия за изпълнението на настоящия член, Комисията приема актове за изпълнение,, с които се установяват образци, които трябва да се използват при докладване относно финансовите инструменти на Комисията. Тези актове са изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 143, параграф 3.
4. Всяка година, считано от 2016 г., в рамките на шест месеца от крайния срок за представяне на годишните доклади за изпълнението, посочен в член 111, параграф 1 за ЕФРР, ЕСФ и Кохезионния фонд, член 75 от Регламента за ЕЗФРСР за ЕЗФРСР, както и съответните разпоредби на правилата за отделните фондове за ЕФМДР, Комисията предоставя обобщени справки на данните за постигнатия напредък по отношение на финансирането и изпълнението на финансовите инструменти, изпратени от управляващите органи в съответствие с настоящия член. Тези обобщени справки се изпращат на Европейския парламент и на Съвета и се оповестяват публично.
ДЯЛ V
МОНИТОРИНГ И ОЦЕНКА
ГЛАВА I
Мониторинг
Раздел I
Мониторинг на програмите
Член 47
Мониторингов комитет
1. В срок от три месеца, считано от датата на нотифициране на държавата-членка за решението на Комисията за одобрение на дадена програма, държавата-членка в съответствие с нейната институционална, правна и финансова рамка създава комитет за мониторинг на изпълнението на програмата („мониторингов комитет“), като го съгласува с управляващия орган.
Дадена държава-членка може да създаде един-единствен мониторингов комитет за повече от една от програмите, съфинансирани от европейските структурни и инвестиционни фондове.
2. Всеки мониторингов комитет изготвя и приема свой процедурен правилник в съответствие с институционалната, правната и финансовата рамка на съответната държава-членка.
3. Мониторинговият комитет на програма в рамките на целта „Европейско териториално сътрудничество“ се създава от държавите-членки, които участват в програмата за сътрудничество, и от трети държави, в случай че те са приели поканата за участие в програмата за сътрудничество, след съгласуване с управляващия орган в рамките на три месеца от датата на нотификацията на държавите-членки за решението за приемане на програмата за сътрудничество. Този мониторингов комитет изготвя и приема свой процедурен правилник.
Член 48
Състав на мониторинговия комитет
1. Съставът на мониторинговия комитет се определя от държавата-членка, при условие че мониторинговият комитет се състои от представители на съответните органи на държавата-членка и на междинните звена, както и от представители на партньорите, посочени в член 5. На представителите на партньорите се делегира правото да бъдат част от мониторинговия комитет от съответните партньори чрез прозрачни процеси. Всеки член на мониторинговия комитет може да има право на глас.
Съставът на мониторинговия комитет на дадена програма в рамките на цел „Европейско териториално сътрудничество“ се договаря от участващите в програмата държави-членки и трети държави, в случай чете са приели поканата за участие в програмата за сътрудничество. В мониторинговия кометет попадат съответните представители на тези държави-членки и трети държави. Мониторинговият комитет може да включва представители на ЕГТС, извършващи дейности, свързани с програмата в рамките на програмната област.
2. Списъкът с членовете на мониторинговия комитет се публикува.
3. Комисията участва в работата на мониторинговия комитет със съвещателна функция.
4. Ако ЕИБ участва във финансирането на дадена програма, тя може да участва в работата на мониторинговия комитет със съвещателна функция.
5. Мониторинговият комитет се председателства от представител на държавата-членка или на управляващия орган.
Член 49
Функции на мониторинговия комитет
1. Мониторинговият комитет заседава поне веднъж годишно, като на заседанията му се прави преглед на изпълнението на програмата и на напредъка в посока на постигането на нейните цели. При това той отчита финансовите данни, общите и специфичните за програмата показатели, включително промените в стойността на показателите за резултатите и напредъка в постигането на количествено определените целеви стойности, както и на етапните цели, определени в рамката на изпълнението, посочена в член 21, параграф 1, и, когато е подходящо, резултатите от количествения анализ.
2. Мониторинговият комитет подлага на разглеждане всички въпроси, отнасящи се до изпълнението на програмата, включително заключенията от прегледа на изпълнението.
3. С мониторинговия комитет се провеждат консултации и ако той намери за подходящо, представя становище по всяко изменение на програмата, предложено от управляващия орган.
4. Мониторинговият комитет може да отправя коментари към управляващия орган относно изпълнението и оценката на програмата, включително. действия, свързани с намаляването на административната тежест за бенефициерите. Мониторинговият комитет осъществява мониторинг на действията, предприети вследствие на неговите коментари.
Член 50
Доклади за изпълнението
1. Считано от 2016 г. до и включително 2023 г. всяка държава-членка представя пред Комисията годишен доклад за изпълнението на програмата през предходната финансова година. Всяка държава-членка представя на Комисията окончателен доклад за изпълнението на програмата за ЕФРР, ЕСФ и Кохезионния фонд и годишен доклад за изпълнението за ЕЗФРСР и ЕФМДР до крайния срок, установен в правилата за отделните фондове.
2. В годишните доклади за изпълнението се съдържа ключова информация относно изпълнението на програмата и нейните приоритети по отношение на финансовите данни, общите и специфичните за програмата показатели и количествени целеви стойности, включително по целесъобразност промени в стойността на показателите за резултатите, както и, считано от годишния доклад за изпълнението, който трябва да бъде представен през 2017 г., етапните цели, определени в рамката на изпълнението. Подадените данни се отнасят за стойностите на показателите за изцяло изпълнени операции и, където е възможно, като се взема предвид етапът на изпълнение, за избраните операции. Те също така излагат резюме на констатациите от всички оценки на програмата, представени през предходната финансова година, всякакви въпроси, засягащи изпълнението на програмата, както и приетите мерки. Годишният доклад за изпълнението, който трябва да бъде представен през 2016 г., може също така да описва по целесъобразност действията, предприемани за изпълнение на предварителните условия.
3. Чрез дерогация от параграф 2 специфичните правила относно данните, които трябва да се подадат за ЕСФ, могат да бъдат установени в Регламента за ЕСФ.
4. В годишния доклад за изпълнението, който трябва да бъде представен през 2017 г., се излага и оценява информацията, посочена в параграф 2, както и напредъкът в постигането на целите на програмата, включително приносът на европейските структурни и инвестиционни фондове за промените в стойността на показателите за резултатите, в случаите, в които е налице доказателствен материал от съответните оценкие. В годишния доклад за изпълнението се излагат действията, предприети за изпълнение на предварителните условия, които не са били изпълнени при приемането на програмите. В него също така се оценява изпълнението на действията, с които се цели да бъдат взети предвид принципите, определени в членове 7 и 8, ролята на партньорите, определени в член 5, за изпълнението на програмата, и се отчита подкрепата, използвана за постигане на целите във връзка с борбата срещу изменението на климата.
5. Годишният доклад за изпълнението, който трябва да бъде представен през 2019 г., и окончателният доклад за усвояването на европейските структурни и инвестиционни фондове в допълнение към информацията и оценката, посочени в параграфи 2 и 3, включват и информация относно и оценка на напредъка към постигането на целите на програмата и нейния принос за постигането на целите на стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж.
6. За да бъдат счетени за допустими, годишните доклади за изпълнението, посочени в параграфи 1 - 5, съдържат цялата информация, изисквана съгласно тези параграфи и в правилата за отделните фондове.
Ако годишният доклад за изпълнението е недопустим, Комисията информира държавата-членка за това в срок от 15 работни дни от датата на получаването му, като в противен случай той се счита за допустим.
7. Комисията разглежда годишния и окончателния доклад за изпълнението и информира държавата-членка за своите коментари в срок от два месеца от датата на получаването на годишния доклад за изпълнението и в срок от пет месеца от датата на получаването на окончателния доклад за изпълнението. Ако Комисията не представи коментари в рамките на тези срокове, докладът се счита за приет.
8. Комисията може да отправя коментари към управляващия орган относно проблемите, които засягат съществено изпълнението на програмата. В случаите, в които са отправени такива коментари, управляващият орган представя цялата необходима информация във връзка с коментарите и, когато е целесъобразно, информира Комисията в срок от три месеца за предприетите мерки.
9. Годишните и окончателните доклади за изпълнението, както и обобщение за гражданите на тяхното съдържание, се оповестяват публично.
Член 51
Годишна среща за преглед
1. Всяка година от 2016 г. до и включително през 2023 г. се организира годишна среща за преглед между Комисията и всяка една от държавите-членки с цел да бъде разгледано изпълнението на всяка оперативна програма, като се отчита годишният доклад за изпълнението и коментарите на Комисията, когато това е приложимо.
2. Годишната среща за преглед може да обхваща повече от една програма. През 2017 г. и 2019 г. годишната среща за преглед обхваща всички програми в държавата-членка и отчита също така докладите за напредъка, представени от държавата-членка в съответствие с член 52 през тези години.
3. Чрез дерогация от параграф 1, държавата-членка и Комисията могат да се споразумеят да не провеждат годишна среща за преглед за дадена програма през годините, различни от 2017 г. и 2019 г.
4. Годишната среща за преглед се председателства от Комисията или, ако държавата-членка поиска това, се съпредседателства от държавата-членка и от Комисията.
5. Държавата-членка гарантира, че в отговор на коментари на Комисията след годишната среща за преглед са предприети последващи действия относно въпроси, които съществено засягат изпълнението на програмата и, когато е целесъобразно, информира Комисията в срок от три месеца за предприетите мерки.
Раздел II
Стратегически напредък
Член 52
Доклад за напредъка
1. До 31 август 2017 г. и до 31 август 2019 г. държавите-членки представят на Комисията доклад за напредъка по изпълнението на споразумението за партньорство съответно към 31 декември 2016 г. и 31 декември 2018 г.
2. Докладът за напредъка представя информация и дава оценка за:
а)
промените в нуждите на развитието в държавата-членка след приемането на споразумението за партньорство;
б)
напредъка в постигането на целите на стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, както и на конкретни за фонда задачи, посочени в член 4, параграф 1, чрез приноса на европейските структурни и инвестиционни фондове за избраните тематични цели, и по-специално по отношение на етапните цели, определени в рамката на изпълнението за всяка програма и на използваната за постигане на цели във връзка с борбата срещу изменението на климата подкрепа;
в)
дали действията, предприети в изпълнение на приложимите предварителни условия, посочени в споразумението за партньорство, които не са били изпълнени към датата на приемане на споразумението за партньорство, са изпълнени в съответствие с установения график. Настоящата буква се прилага само за доклада за напредъка, който трябва да се подаде за 2017 г.;
г)
изпълнение на механизмите за осигуряване на съгласуваност между европейските структурни и инвестиционни фондове и други инструменти за финансиране на равнището на Съюза и на национално равнище, както и съгласуваност с ЕИБ;
д)
изпълнение на интегриран подход към териториалното развитие или обобщение на изпълнението на интегрираните подходи, които се основават на програмите, включително напредъка в постигането на определените приоритетни области за сътрудничество;
е)
когато е уместно, действията, предприети за укрепване на административния капацитет на органите на държавата-членка и на бенефициерите, за управление и използване на европейските структурни и инвестиционни фондове;
ж)
предприетите действия и постигнатия напредък за намаляване на административната тежест за бенефициерите;
з)
ролята на партньорите, посочени в член 5, в изпълнението на споразумението за партньорство;
и)
обобщение на предприетите действия по прилагането на хоризонталните принципи, посочени в членове 5, 7 и 8 и целите на политиката при усвояването на европейските структурни и инвестиционни фондове.
3. В случаите, в които Комисията определи в срок от два месеца от датата на представяне на доклада за напредъка, че представената информация е непълна или неясна по начин, който засяга съществено качеството и надеждността на съответната оценка, тя може да изиска допълнителна информация от държавата-членка, при условие че това искане не предизвиква неоправдано забавяне и при условие че Комисията изложи причини, обосноваващи предполагаемата липса на качество и надеждност. Държавата-членка предоставя на Комисията исканата информация в срок от три месеца, и - когато е целесъобразно - преразглежда съответно доклада за напредъка.
4. За да се гарантират еднакви условия на изпълнение на настоящата разпоредба, Комисията приема, актове за изпълнение за установяване на образец, който трябва да се използва при представяне на доклада за напредъка. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 150, параграф 2.
Член 53
Докладване на Комисията и разискване относно европейските структурни и инвестиционни фондове
1. Считано от 2016 г. Комисията представя ежегодно на Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите доклад, в който обобщава изпълнението на програмите, финансирани от европейските структурни и инвестиционни фондове, въз основа на годишните доклади за изпълнението на държавите-членки, представени съгласно член 50, както и синтез на констатациите на наличните оценки на програмите. През 2017 г. и 2019 г. обобщителният доклад ще бъде част от стратегическия доклад, посочен в параграф 2.
2. През 2017 г. и 2019 г. Комисията подготвя стратегически доклад, в който обобщава докладите за напредъка на държавите-членки, и до 31 декември 2017 г. и съответно до 31 декември 2019 г. го представя на Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите, като отправя покана до посочените институции за неговото разискване.
3. Съветът разисква стратегическия доклад, по-специално по отношение на приноса на европейските структурни и инвестиционни фондове за постигането на стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, и получава покана да даде своя принос към пролетното заседание на Европейския съвет.
4. Считано от 2018 г. на всеки две години Комисията включва в годишния си доклад за напредъка, представян пред пролетното заседание на Европейския съвет, раздел, в който се обобщават най-актуалните доклади, посочени в параграфи 1 и 2, по-специално по отношение на приноса на европейските структурни и инвестиционни фондове към напредъка по стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж.
ГЛАВА II
Оценка
Член 54
Общи разпоредби
1. С оглед подобряване на качеството на изготвянето и изпълнението на програмите, както и с цел да се направи оценка на тяхната ефективност, ефикасност и на въздействието им, се извършват оценки. Въздействието на програмите се оценява от гледна точка на задачата на всеки европейски структурен и инвестиционен фонд спрямо целите по стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, и като се отчита размерът на програмата по отношение на БВП и безработицата в съответния програмен район, когато това е целесъобразно.
2. Държавите-членки осигуряват средствата, необходими за извършването на оценките, и гарантират, че са налице процедури за създаването и събирането на данните, необходими за извършването на оценки, включително и на данни, свързани с общите и - когато е уместно - специфичните за програмата показатели.
3. Оценките се извършват от вътрешни или външни експерти, които са функционално независими от органите, отговарящи за изпълнението на програмата. Комисията предоставя насоки относно начина на извършване на оценките веднага след влизане в сила на настоящия регламент.
4. Всички оценки се правят обществено достояние.
Член 55
Предварителна оценка
1. Държавите-членки извършват предварителни оценки за подобряване на качеството на изготвяне на всяка програма.
2. Предварителните оценки се извършват на отговорността на органа, който отговаря за подготовката на програмите. Те се представят на Комисията едновременно с програмата, заедно с резюме. С правилата за отделните фондове могат да се определят прагове, под които предварителната оценка може да бъде комбинирана с оценката за друга програма.
3. В предварителните оценки се оценява:
а)
приносът към стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, като се имат предвид избраните тематични цели и приоритети и като се отчитат националните и регионалните нужди и потенциалът за развитие, както и извлечените изводи от предходните програмни периоди;
б)
вътрешната съгласуваност на предложената програма или дейност и как тя се отнася към други относими инструменти;
в)
последователността на разпределянето на бюджетните средства спрямо целите на програмата;
г)
последователността на избраните тематични цели, приоритетите и съответните цели на програмите с ОСР, споразумението за партньорство и съответните препоръки за отделните държави, приети съгласно член 121, параграф 2 от ДФЕС, и когато това е целесъобразно на национално равнище - националната програма за реформи;
д)
относимостта и яснотата на предлаганите за програмата показатели;
е)
по какъв начин очакваното изпълнение ще допринесе за резултатите;
ж)
дали количествените целеви стойности за показателите са реалистични, като се отчита предвидената подкрепа от европейските структурни и инвестиционни фондове;
з)
основанията за предложената форма на подкрепа;
и)
адекватността на човешките ресурси и на административния капацитет за управление на програмата;
й)
пригодността на процедурите за мониторинг на програмата, както и за събирането на данни, необходими за провеждане на оценките;
к)
пригодността на етапните цели, избрани за рамката на изпълнението;
л)
адекватността на планираните мерки за насърчаване на равните възможности за мъжете и жените и предотвратяване на всякаква дискриминация; по-специално по отношение на достъпност за хората с увреждания;
м)
адекватността на планираните мерки за насърчаване на устойчивото развитие;
н)
планираните мерки за намаляване на административната тежест за бенефициерите.
4. Предварителните оценки включват, когато това е целесъобразно, изискванията за стратегическа оценка на околната среда, определени в Директива 2001/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (37), като се вземат предвид нуждите във връзка със смекчаването на изменението на климата.
Член 56
Оценка през програмния период
1. Управляващият орган или държавата-членка съставя план за оценка, която може да обхваща повече от една програма. Той се представя в съответствие с правилата за отделните фондове.
2. Държавите-членки гарантират, че е налице подходящ капацитет за провеждане на оценка.
3. През програмния период управляващият орган гарантира извършването на оценки, включително за оценяване на ефективността, ефикасността и въздействието на всяка програма въз основа на плана за оценка, както и че всяка оценка е подложена на подходящо проследяване в съответствие с правилата за отделните фондове. Поне веднъж през програмния период се провежда оценка, с която се оценява приносът на подкрепата от европейските структурни и инвестиционни фондове за постигането на целите по всеки приоритет. Всички оценки се разглеждат от мониторинговия комитет и се изпращат на Комисията.
4. Комисията може да извършва по своя собствена инициатива оценки на програмите. Тя информира управляващия орган, а резултатите се изпращат на управляващия орган и се представят на съответния мониторингов комитет.
5. Параграфи 1, 2 и 3 от настоящия член не се прилагат за специалните програми, посочени в член 39, параграф 4, първа алинея, буква б).
Член 57
Последваща оценка
1. Последващите оценки се извършват от Комисията или от държавите-членки в тясно сътрудничество с Комисията. Последващите оценки разглеждат ефективността и ефикасността на европейските структурни и инвестиционни фондове и техния принос за изпълнението на стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, като се отчитат заложените в тази стратегия на Съюза цели и в съответствие със специфичните изисквания, определени в правилата за отделните фондове. Последващите оценки трябва да бъдат завършени до 31 декември 2024 г.
2. Последващите оценки трябва да бъдат завършени до 31 декември 2023 г.
3. Последващата оценка на специалните програми, посочени в член 39, параграф 4, буква б), се осъществява от Комисията в срок до 31 декември 2019 г.
4. За всеки от европейските структурни и инвестиционни фондове Комисията изготвя до 31 декември 2025 г. обобщаващ доклад, в койтосе посочват основните заключения от последващите оценки.
ДЯЛ VI
ТЕХНИЧЕСКА ПОМОЩ
Член 58
Техническа помощ по инициатива на Комисията
1. По инициатива на Комисията европейските структурни и инвестиционни фондове могат да подкрепят мерки за подготвителна помощ, помощ за мониторинг, административна и техническа помощ, мерки за оценка, мерки за одит и контрол, необходими за изпълнението на настоящия регламент.
Меркит, посочени в първа алинея могат да се изпълняват или пряко от Комисията или непряко от образувания и лица, различни от държавите-членки, в съответствие с член 60 от Финансовия регламент.
Мерките, посочени в първата алинея, могат да включват по-специално:
а)
помощ за подготовка и оценка на проекти, включително с ЕИБ;
б)
подкрепа за институционално укрепване и изграждане на административен капацитет за ефективното управление на европейските структурни и инвестиционни фондове;
в)
проучвания, свързани с докладването от страна на Комисията във връзка с европейските структурни и инвестиционни фондове и доклада за сближаването;
г)
мерки, отнасящи се до анализа, управлението, мониторинга, обмена на информация и усвояването на европейските структурни и инвестиционни фондове, както и мерки, отнасящи се до прилагането на системите за контрол и техническа и административна помощ;
д)
оценки, експертни доклади, статистически данни и проучвания, включително такива от общ характер, свързани с настоящото и бъдещото функциониране на европейските структурни и инвестиционни фондове, които могат да се осъществяват, когато е целесъобразно, от ЕИБ;
е)
действия за разпространяване на информация, за подкрепа на изграждането на мрежи, провеждането на комуникационни дейности, повишаване на осведомеността и насърчаване на сътрудничеството и обмена на опит, включително с трети държави.
ж)
изграждане, експлоатация и свързване на компютърни системи за управление, мониторинг, одит, контрол и оценка;
з)
действия за подобряване на методите за оценка и обмена на информация относно практиките за оценяване;
и)
действия, свързани с одитирането;
й)
укрепване на националния и регионалния капацитет по отношение на инвестиционното планиране, оценката на нуждите, подготовката, изготвянето и използването на финансови инструменти, съвместни планове за действие и големи проекти, включително съвместни инициативи с ЕИБ;
к)
разпространение на добри практики с цел оказване на помощ за държавите-членки да укрепят капацитета на съответните партньори, посочени в член 5, и на обединенията на организации, в които участват;
л)
мерки за установяване, приоритизиране и прилагане на структурни и административни реформи в отговор на икономическите и социалните предизвикателства в държавите-членки, които отговарят на условията, посочени в член 24, параграф 1.
За постигането на по-висока степен на ефикасност в комуникациите с широката общественост и по-висока степен на единодействия между провежданите по инициатива на Комисията комуникационни дейности, разпределените съгласно настоящия регламент средства за комуникационни дейности също така допринасят за осъществяването на общата комуникация по политическите приоритети на Съюза, доколкото те са свързани с основните цели на настоящия регламент.
2. Всяка година Комисията изготвя посредством актове за изпълнение своите планове за типа действия, свързани с изброените в параграф 1 мерки, за които се предвижда принос от европейските структурни и инвестиционни фондове.
Член 59
Техническа помощ по инициатива на държавите-членки
1. По инициатива на дадена държава-членка европейските структурни и инвестиционни фондове могат да отпускат подкрепа за дейности по подготовка, управление, мониторинг, оценка, информация и комуникация, създаване на мрежи, разглеждане на жалби, както и контрол и одит. Европейските структурни и инвестиционни фондове могат да се използват от държавата-членка за финансиране на действия за намаляване на административната тежест за бенефициерите, включително електронни системи за обмен на данни, и действия за укрепване на капацитета на органите на държавите-членки и на бенефициерите за администриране и използване на тези фондове. Европейските структурни и инвестиционни фондове могат също да бъдат използвани за подкрепа на действия, целящи укрепването на капацитета на съответните партньори в съответствие с член 5, параграф 3, буква д) и за подкрепа на обмена на добри практики между тези партньори. Действията, посочени в настоящия параграф, могат да се отнасят до предходни и последващи програмни периоди.
2. Правилата за отделните фондове могат да добавят или изключват действия, които могат да се финансират от средствата за техническа помощ всеки европейски структурен и инвестиционен фонд.
ДЯЛ VII
ФИНАНСОВА ПОДКРЕПА ОТ ЕВРОПЕЙСКИТЕ СТРУКТУРНИ И ИНВЕСТИЦИОННИ ФОНДОВЕ
ГЛАВА I
Подкрепа от европейските структурни и инвестиционни фондове
Член 60
Определяне на ставките на съфинансиране
1. В решението на Комисията за приемане на дадена програма се определя ставката на съфинансиране и максималният размер на подкрепата от европейските структурни и инвестиционни фондове в съответствие с правилата за отделните фондове.
2 Осъществените по инициатива или от името на Комисията мерки за техническа помощ могат да бъдат финансирани на 100 %.
Член 61
Операции, които след приключване генерират нетни приходи
1. Настоящият член се прилага за операции, които след приключването си генерират нетни приходи. За целите на настоящия член „нетни приходи“ означава паричните потоци, заплащани директно от потребителите за стоки и услуги, предоставени с операцията, като такси, заплащани директно от потребителите за използването на инфраструктура, продажбата или отдаването под наем на земя или сгради или плащанията за услуги минус всички оперативни разходи и разходи за подмяна на недълготрайно оборудване за съответния период. Генерираните от операцията икономии от оперативните разходи се разглеждат като нетни приходи, освен ако не са компенсирани от равностойно намаляване на субсидиите за дейността.
Когато не всички инвестиционни разходи са допустими за съфинансиране, нетните приходи, посочени в първа алинея, се разпределят пропорционално между допустимите и недопустимите части от инвестиционните разходи.
2. Допустимите разходи за операцията, които ще се съфинансират от европейските структурни и инвестиционни фондове, се намаляват предварително при отчитане на потенциала на операцията да генерира нетни приходи през определен референтен период, който обхваща както периода на изпълнение на операцията, така и периода след приключване на нейното изпълнение.
3. Потенциалните нетни приходи от операцията се определят предварително по един от следните методи за избор на управляващия орган за дадения сектор, подсектор или тип операция:
а)
прилагане на фиксиран процент за нетните приходи за сектора или подсектора, приложим за операцията, както е определено в приложение V или в някой от делегираните актове, посочени във втора, трета и четвърта алинея;
б)
изчисляване на дисконтираните нетни приходи от операцията при отчитане на подходящия референтен период за сектора или подсектора, приложим за операцията, обичайно очакваната рентабилност за съответната категория инвестиция, прилагането на принципа „замърсителят плаща“ и, ако е необходимо, съображенията за справедливост, свързани с относителния просперитет на съответната държава-членка или регион.
На Комисията се предоставят правомощия в надлежно обосновани случаи да приема делегирани актове в съответствие с член 149 за изменение на приложение V чрез коригиране на установените в него фиксирани проценти, при отчитане на историческите данни, потенциала за събиране на разходите, както и на принципа „замърсителят плаща“, където е приложимо.
На Комисията се предоставят правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 149 за установяване на фиксираните проценти за сектори или подсектори в областта на ИКТ, научноизследователската и развойната дейност, иновациите и енергийната ефективност. Комисията нотифицира делегираните актове на Европейския парламент и на Съвета не по-късно от 30 юни 2015 г.
Освен това на Комисията се предоставят правомощието в надлежно обосновани случаи да приема делегирани актове в съответствие с член 149 във връзка с допълване в приложение V на сектори или подсектори, включително подсектори на секторите, които попадат в обхвата на определените в член 9, първа алинея тематични цели и получават подкрепа от европейските структурни и инвестиционни фондове.
При прилагането на посочения в първа алинея, буква а) метод се смята, че всички нетни приходи, генерирани при изпълнението и след приключването на операцията, са взети предвид чрез прилагането на фиксирания процент и следователно те не се приспадат впоследствие от допустимите разходи за операцията.
Когато за даден нов сектор или подсектор е установена единна ставка чрез приемането на делегиран акт в съответствие с трета и четвърта алинея, управляващият орган може да избере да приложи метода, посочен в първа алинея, буква а), за нови операции във връзка със съответния сектор или подсектор.
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 149, с които да определя метода, посочен в първа алинея, буква б). При прилагането на този метод нетните приходи, генерирани при изпълнението на операцията, от източници на приходи, които не са отчетени при определянето на потенциалните нетни приходи от тази операция, се приспадат от допустимите разходи за операцията най-късно при окончателното искане за плащане, подадено от бенефициера.
4. Методът, по който нетните приходи се приспадат от разходите за операцията, включени в искането за плащане, представено на Комисията, се определя в съответствие с националните правила.
5. Като алтернатива на прилагането на методите, установени в параграф 3, максималният процент на съфинансиране по член 60, параграф 1 може по искане на дадена държава-членка да бъде намален в момента на приемане на програма за приоритет или мярка, съгласно която за всички операции, подкрепени по този приоритет или мярка, може да се прилага единна ставка в съответствие с параграф 3, първа алинея, буква а). Намалението е не по-малко от сумата, получена, като се умножи максималният процент на съфинансиране от Съюза, приложим съгласно правилата за отделните фондове, по съответния фиксиран процент, посочен в член 3, първа алинея, буква а).
При прилагането на посочения в първа алинея метод се смята, че всички нетни приходи, генерирани при изпълнението и след приключването на операцията, са взети предвид чрез прилагането на намаления процент за съфинансиране и следователно те не се приспадат впоследствие от допустимите разходи за операциите.
6. Когато обективно не е възможно да се определят предварително приходите въз основа на някой от методите, посочени в параграфи 3 или 5, нетните приходи, генерирани в рамките на три години от приключването на операция или до крайния срок за представяне на документи за приключването на програма, определен в правилата за отделните фондове, в зависимост от това коя дата е по-ранна, се приспадат от декларираните пред Комисията разходи.
7. Параграфи 1-6 не се прилагат за:
а)
операции или части от операции, подкрепяни единствено от ЕСФ;
б)
операции, за които общият размер на допустимите разходи преди прилагането на параграфи 1-6 не надвишава 1 000 000 EUR;
в)
възстановима помощ, предмет на задължение за цялостно възстановяване, и награди;
г)
техническа помощ;
д)
подкрепа за или от финансови инструменти;
е)
операции, за които публичната подкрепа е под формата на еднократни суми или на покриване на единични разходи съгласно стандартна таблица;
ж)
операции, изпълнявани в рамките на съвместен план за действие;
з)
операции, за които сумите или процентите на подкрепа са определени в приложение I към Регламента за ЕЗФРСР.
Независимо от разпоредбите на първа алинея, буква б) от настоящия параграф, когато дадена държава-членка прилага параграф 5, тя може да включи в съответния приоритет или мярка операциите, за които общият размер на допустимите разходи преди прилагането на параграфи 1-6 не надвишава 1 000 000 EUR.
8. Освен това параграфи 1-6 не се прилагат за операции, за които подкрепата в рамките на програмата представлява:
а)
помощ de minimis;
б)
съвместима държавни помощи за МСП, когато се прилага интензитет на помощта или ограничение на размера на помощта във връзка с държавната помощ;
в)
съвместима държавни помощи, когато е била извършена индивидуална проверка на нуждите от финансиране в съответствие с приложимите правила за държавната помощ.
Независимо от разпоредбите на първа алинея, управляващият орган може да приложи параграфи 1-6 по отношение на операции, които попадат в обхвата на първа алинея, букви а)-в) от настоящия параграф, когато това е предвидено в националните правила.
ГЛАВА II
Специални правила за подкрепа от европейските структурни и инвестиционни фондове за ПЧП
Член 62
Публично-частни партньорства (ПЧП)
Европейските структурни и инвестиционни фондове могат да се използват в подкрепа на операции на ПЧП („операция на ПЧП“). Такива операции на ПЧП съответстват на приложимото право, и по-конкретно относно държавната помощ и възлагането на обществени поръчки.
Член 63
Бенефициери по операции на ПЧП
1. По отношение на операция на ПЧП и чрез дерогация от член 2, точка 10 бенефициер може да бъде:
а)
публичноправна организация, която започва изпълнението на операция, или
б)
частноправна организация на държава-членка („частен партньор“), която е избрана или ще бъде избрана за изпълнението на операцията.
2. Публичноправната организация, която започва изпълнението на операцията на ПЧП, може да предложи частният партньор, който ще бъде избран след одобряване на операцията, да бъде бенефициерът за целите на подкрепа от европейските структурни и инвестиционни фондове. В такъв случай решението за одобрение се взема, ако управляващият орган се увери, че избраният частен партньор изпълнява и поема всички приложими задължения на бенефициер съгласно настоящия регламент.
3. Частният партньор, избран за изпълнение на операцията, може да бъде заменен като бенефициер по време на изпълнението, когато това се налага съгласно реда и условията на ПЧП или финансовото споразумение между частния партньор и финансовата институция, съфинансиращи операцията. В такъв случай заместващият частен партньор или публичноправна организация става бенефициер, при условие че управляващият орган се увери, че заместващият партньор изпълнява и поема всички приложими задължения на бенефициер съгласно настоящия регламент.
4. На Комисията се предоставят правомощия да приема делегирани актове в съответствие с член 149 за определяне на допълнителни правила относно замяна на бенефициер и относно съответните отговорности.
5. Замяната на бенефициер не се счита за промяна на собствеността по смисъла на член 71, параграф 1, буква б), ако тази замяна отговаря на приложимите условия, посочени в параграф 3 от настоящия член и в делегиран акт, приет по силата на параграф 4 от настоящия член.
Член 64
Подкрепа за операции на ПЧП
1. При операция на ПЧП, където бенефициерът е публичноправна организация, разходите за операция на ПЧП, които са направени и платени от частния партньор, могат чрез дерогация от член 65, параграф 2 да се смятат за направени и платени от бенефициер и да се включат в искане за плащане до Комисията, при условие че са спазени следните условия:
а)
бенефициерът е сключил споразумение за ПЧП с частен партньор;
б)
управляващият орган е проверил, че декларираните от бенефициера разходи са платени от частния партньор и че операцията съответства на приложимите право на Съюза и национално право, на програмата и на условията за подкрепа на операцията.
2. Плащанията към бенефициери, които се правят за разходите, включени в искането за плащане в съответствие с параграф 1, се извършват по гаранционна блокирана сметка, специално открита за тази цел на името на бенефициера.
3. Средствата, преведени по гаранционната блокирана сметка по параграф 2, се използват за плащания в съответствие със споразумението за ПЧП, включително за плащанията, които трябва да се направят в случай на прекратяване на споразумението за ПЧП.
4. На Комисията се предоставят правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 149 за определяне на минималните изисквания, които да бъдат включени в споразуменията за ПЧП и които са необходими за прилагането на дерогацията, предвидена в параграф 1 от настоящия член, включително разпоредбите, свързани с прекратяване на споразумения за ПЧП и за целите на осигуряване на адекватна одитна следа.
ГЛАВА III
Допустимост на разходите и дълготрайност
Член 65
Допустимост
1. Допустимостта на разходите се определя въз основа на националните правила, освен в случаите, в които са определени специални правила във или въз основа на настоящия регламент или в правилата за отделните фондове.
2. Разходите са допустими за финансиране от европейските структурни и инвестиционни фондове, ако те са направени от бенефициер и платени между датата на изпращане на програмата до Комисията или от 1 януари 2014 г. - в зависимост от това коя дата е по-ранна - и 31 декември 2023 г. Освен това разходите са допустими за финансиране от ЕЗФРСР единствено когато разплащателната агенция действително е изплатила съответната помощ в периода 1 януари 2014 г. - 31 декември 2023 г.
3. Чрез дерогация от параграф 2 разходите по линия на инициативата за младежка заетост са допустими от 1 септември 2013 г.
4. В случай на разходи, възстановявани съгласно член 67, параграф 1, първа алинея, букви б) и в), действията, съставляващи основание за възстановяването на разходите, трябва да са извършени между 1 януари 2014 г. и 31 декември 2023 г.
5. Чрез дерогация от параграф 4, началната дата във връзка с разходите, възстановени въз основа на член 67, параграф 1, първа алинея, букви б) и в) за действия по линия на инициативата за младежка заетост, е 1 септември 2013 г.
6. Не се избират за финансиране от европейските структурни и инвестиционни фондове операции, които са били физически завършени или изцяло осъществени преди подаването на заявление за финансиране по програмата от страна на бенефициера до управляващия орган, независимо дали всички свързани плащания са направени от бенефициера или не.
7. Настоящият член не засяга правилата за допустимост на техническата помощ по инициатива на Комисията, определени в член 58.
8. Настоящият параграф се прилага за операции, при чието изпълнение се генерират приходи и за които не се прилагат член 61, параграфи 1-6.
Допустимите разходи за операцията, които ще се съфинансират от европейските структурни и инвестиционни фондове, се намаляват с нетните приходи, които не са взети предвид при одобряването на операцията, а са генерирани пряко едва през периода на нейното изпълнение, най-късно при окончателното искане за плащане, подадено от бенефициера. Когато не всички разходи са допустими за съфинансиране, нетните приходи се разпределят пропорционално между допустимите и недопустимите части от разходите.
Настоящият параграф не се прилага за:
а)
техническа помощ;
б)
финансови инструменти;
в)
възстановима помощ, предмет на задължение за цялостно възстановяване;
г)
награди;
д)
операции, предмет на правилата за държавни помощи;
е)
операции, за които обществената подкрепа е под формата на еднократни суми или стандартни таблици с разходи за единица продукт, при условие че нетните приходи са били взети предвид предварително;
ж)
операции, изпълнени съгласно съвместен план за действие, при условие че нетните приходи са били взети предвид предварително;
з)
операции, за които сумите или процентите на подкрепа са определени в приложение I към Регламента за ЕЗФРСР; или
и)
операции, за които общият допустим разход не превишава 50 000 EUR.
За целите на настоящия член и на член 61 всяко плащане, получено от бенефициера, произтичащо от договорна санкция в резултат на нарушение на договора между бенефициера и трета страна или страни или извършено в резултат на оттеглянето на оферта от трета страна, избрана по правилата за възлагане на обществени поръчки („депозит“), не се смята за приход и не се приспада от допустимите разходи за операцията.
9. Разходи, станали допустими в резултат на изменение в програма, са допустими единствено от датата на подаване на искането за изменение до Комисията или, в случай че се прилага член 96, параграф 11, от датата на влизане в сила на решението за изменение на програмата.
По отношение на ЕФМДР в правилата за отделните фондове може да се предвиди дерогация от първа алинея.
10. Чрез дерогация от параграф 9, в Регламента за ЕЗФРСР могат да бъдат установени специални разпоредби относно датата на начало на допустимост.
11. Дадена операция може да получава подкрепа от един или няколко европейски структурни и инвестиционни фонда или една или няколко програми, както и от други инструменти на Съюза, при условие че разходната позиция, включена в искане за плащане за възстановяване на средства от един от европейските структурни и инвестиционни фондове, не получава подкрепа от друг фонд или инструмент на Съюза, или подкрепа от същия фонд по друга програма.
Член 66
Форми на подкрепа
Европейските структурни и инвестиционни фондове се използват за осигуряване на подкрепа под формата на безвъзмездни средства, награди, възстановима помощ и финансови инструменти, или комбинация от тях.
В случай на възстановима помощ, подкрепата, възстановена на организацията, която я е предоставила, или на друг компетентен орган на държавата-членка, се държи в отделна сметка или се отделя чрез сметкови кодове и се използва отново за същата цел или в съответствие с целите на програмата.
Член 67
Форми на предоставяне на безвъзмездни средства и възстановима помощ
1. Безвъзмездните средства и възстановимата помощ могат да бъдат отпускани под формата на:
а)
възстановяване на действително направени и платени допустими разходи, заедно с - когато е приложимо - приноси в натура и обезценяване;
б)
стандартна таблица на разходите за единица продукт;
в)
еднократни суми, които не надхвърлят 100 000 EUR публичен принос;
г)
финансиране с единна ставка, определено чрез прилагане на процент към една или няколко определени категории разходи.
Правилата за отделните фондове могат да ограничават формите на безвъзмездна помощ или възстановима помощ, приложими към определени операции.
2. Чрез дерогация от параграф 1, в Регламента за ЕФМДР могат да бъдат установени допълнителни форми на безвъзмездна помощ и методи на изчисляване.
3. Възможностите, посочени в параграф 1, могат да се комбинират само когато всяка възможност обхваща различна категория разходи или когато те се използват за различни проекти, които са част от една операция или за последващи фази на операция.
4. Когато дадена операция или проект, част от операция, се осъществява изключително чрез възлагане на обществени поръчки за строителни работи, стоки или услуги, се прилага единствено първа алинея, буква а). Когато възлагането на поръчки в рамките на дадена операция или проект, част от операция, е ограничено само до определени категории разходи, могат да бъдат прилагани всички възможности, посочени в параграф 1.
5. Размерите на сумите, посочени в първа алинея, букви б), в) и г), се определят по един от следните начини:
а)
коректен, справедлив и проверим метод на изчисление, основаващ се на:
i)
статистически данни или друга обективна информация;
ii)
проверени данни за минали периоди за отделните бенефициери; или
iii)
прилагането на обичайните практики за осчетоводяване на разходите на отделните бенефициери;
б)
в съответствие с правилата за прилагането на съответни таблици за разходите за единица продукт, еднократни суми и единни ставки, прилагани в други политики на Съюза за подобен тип операция и бенефициер;
в)
в съответствие с правилата за прилагането на съответни таблици за разходите за единица продукт, еднократни суми и единни ставки, прилагани в рамките на схеми за предоставяне на безвъзмездни средства, финансирани изцяло от държавата-членка за подобен тип операция и бенефициер;
г)
ставки, установени с настоящия регламент или с правилата за отделните фондове;
д)
специфични методи за определяне на сумите, установени в съответствие с правилата за отделните фондове.
6. Документите, установяващи условията за предоставяне на подкрепа за всяка операция, установяват метода, приложим за определянето на разходите за операцията и условията за изплащане на безвъзмездните средства.
Член 68
Финансиране с единни ставки за непреки разходи и разходи за персонал относно безвъзмездни средства и възстановима помощ
1. Когато изпълнението на операция поражда непреки разходи, те могат да бъдат изчислени като единна ставка по един от следните начини:
а)
единна ставка в размер до 25 % от допустимите преки разходи, при условие че ставката се изчислява въз основа на коректен, справедлив и проверим метод на изчисление или метод, прилаган в рамките на схеми за предоставяне на безвъзмездни средства, финансирани изцяло от държавата-членка, за подобен тип операция и бенефициер;
б)
единна ставка в размер до 15 % от допустимите преки разходи за персонал, без да се изисква от държавата-членка да извършва изчисления за определянето на приложимата ставка;
в)
единна ставка, прилагана към допустимите преки разходи въз основа на съществуващите методи и съответстващите ставки, приложими в политиките на Съюза за подобен тип проект и бенефициер.
Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 149 относно определянето на единната ставка и на свързаните методи, посочени в първа алинея, буква в) от настоящия параграф.
2. За целите на определянето на разходите за персонал, свързани с изпълнението на дадена операция, приложимата почасова ставка може да бъде изчислена, като годишните брутни разходи за трудови възнаграждения в счетоводните отчети за последната година се разделят на 1 720 часа.
Член 69
Специални правила за допустимост за безвъзмездни средства и възстановима помощ
1. Приносът в натура под формата на предоставяне на строителни работи, стоки, услуги, земя и недвижимо имущество, за които няма плащане в брой, подкрепено с фактури или счетоводни документи с еквивалентна доказателствена стойност, могат да бъдат допустими, при условие че правилата за допустимост на европейските структурни и инвестиционни фондове и на програмата го предвиждат това и че са изпълнени всички от следните критерии:
а)
публичната подкрепа, изплатена на операцията, което включва принос в натура, не надвишава общата стойност на допустимите разходи, с изключение на приноса в натура, към момента на приключване на операцията;
б)
стойността, приписана на приноса в натура, не надхвърля разходите, които обикновено се приемат на съответния пазар;
в)
стойността и предоставянето на приноса могат да бъдат независимо оценени и проверени;
г)
в случай на предоставяне на земя или недвижимо имущество може да бъде направено плащане в брой за целите на лизингово споразумение с номинален годишен размер, не по-голям от една единица от валутата на държавата-членка;
д)
в случай на принос в натура под формата на безплатен труд стойността на този труд се определя, като се вземе предвид провереното отработено време и ставката на заплащане на еквивалентен труд.
Стойността на земята или недвижимото имущество, посочени в първа алинея, буква г) от настоящия параграф, се удостоверява от независим квалифициран експерт или надлежно оправомощена официална структура и не надвишава границата, определена в параграф 3, буква б)
2. Амортизационните разходи могат да бъдат считани за допустим разход, когато са изпълнение следните условия:
а)
правилата за допустимост на програмата позволяват това;
б)
размерът на разходите е надлежно удостоверен с придружаваща документация, имаща равностойна доказателствена стойност на фактури за допустими разходи, в случаите, в които разходите се възстановяват по начина, посочен в член 67, параграф 1, първа алинея, буква а);
в)
разходите се отнасят изключително за периода на подкрепата на операцията;
г)
за придобиването на амортизираните активи не са допринесли публични безвъзмездни средства.
3. Следните разходи не са допустими за финансиране от европейските структурни и инвестиционни фондове и от размера на подкрепата, прехвърлена от Кохезионния фонд в МСЕ, както е посочено в член 92, параграф 6:
а)
лихви по дългове, с изключение свързани с безвъзмездни средства, предоставени под формата на лихвени субсидии или субсидии за гаранционни такси;
б)
закупуването на незастроени и застроени земи на стойност над 10 % от общите допустими разходи за съответната операция. За изоставени земи и за такива, използвани преди това за промишлени цели, които включват сгради, това ограничение се увеличава на 15 %. При изключителни и добре обосновани случаи може да се разреши по-висок процент от горепосочените проценти за операции, свързани със съхранение на околната среда;
в)
данък върху добавената стойност, освен когато не е възстановим по националното законодателство за облагане с ДДС.
Член 70
Допустимост на операциите в зависимост от местоположението
1. Операциите, подкрепени от европейските структурни и инвестиционни фондове, се осъществяват в програмния район, като се прилагат дерогациите, посочени в параграфи 2 и 3 и правилата за отделните фондове.
2. Управляващият орган може да приеме осъществяването на дадена операция извън програмния район, но в границите на Съюза, при условие че са изпълнени всички от следните условия:
а)
операцията е в полза на програмния район;
б)
общата сума, разпределена по програмата за операции извън програмния район, не надвишава 15 % от подкрепата от ЕФРР, от Кохезионния фонд и от ЕФМДР на ниво приоритет или 5 % от подкрепата от ЕЗФРСР на ниво програма;
в)
мониторинговият комитет е дал съгласието си за съответната операция или съответните видове операции;
г)
задълженията на органите по програмата във връзка с управлението, контрола и одита по отношение на операцията, се изпълняват от органите, които отговарят за програмата, по която проектът получава подкрепа, или те сключват споразумения с органите в района, в който се осъществява операцията.
3. За операции, свързани с дейности за оказване на техническа помощ или популяризиране, могат да се правят разходи извън границите на Съюза, ако са изпълнени условията, определени в параграф 2, буква а) и задълженията във връзка с управлението, контрола и одита по отношение на операцията.
4. Параграфи 1-3 не се прилагат по отношение на програми по цел „Европейско териториално сътрудничество“, а параграфи 2 и 3 не се прилагат за операции, подкрепени от ЕСФ.
Член 71
Дълготрайност на операциите
1. Операциите, включващи инвестиции в инфраструктура или производствени инвестиции, възстановяват приноса от европейските структурни и инвестиционни фондове, ако в срок от пет години от крайното плащане към бенефициера или в рамките на периода от време, определен в правилата за държавна помощ - когато е приложимо - подлежат на едно от следните:
а)
прекратяване или преместване на производствена дейност извън програмния район;
б)
промяна на собствеността на дадена позиция от инфраструктурата, която дава на дадено търговско дружество или публичноправна организация неправомерно преимущество;
в)
значителна промяна, която засяга естеството, целите или условията за изпълнение и която би довела до подкопаване на нейните първоначални цели.
Неправомерно платените суми във връзка с операцията се възстановяват от държавата-членка пропорционално спрямо периода, за който изискванията не са били изпълнени.
Държавите-членки могат да съкратят сроковете, посочени в първа алинея, на три години в случай на поддържане на инвестиции или работни места, създадени от МСП.
2. Операциите, включващи инвестиции в инфраструктура или производствени инвестиции, възстановяват приноса от европейските структурни и инвестиционни фондове, ако в срок от 10 години от крайното плащане към бенефициера производствената дейност е преместена извън Съюза, с изключение на случаите, когато бенефициер е МСП. Когато приносът от европейските структурни и инвестиционни фондове приеме формата на държавна помощ, периодът от 10 години се заменя със срок, приложим съгласно правилата за държавни помощи.
3. Операциите, подкрепяни от ЕСФ, и операциите, подкрепяни от другите европейски структурни и инвестиционни фондове, които не са инвестиции в инфраструктура или производствени инвестиции, възстановяват приноса от фонда само когато са обвързани със задължение за поддържане на инвестициите съгласно приложимите правила за държавните помощи и когато претърпяват прекратяване или преместване на производствена дейност в рамките на периода, определен в тези правила.
4. Параграфи 1, 2 и 3 не се прилагат по отношение на принос за или от финансови инструменти или за операции, които претърпяват прекратяване на производствената дейност поради несъстоятелност, която не е с измамна цел.
5. Параграфи 1, 2 и 3 не се прилагат по отношение на физически лица, които са бенефициери на подкрепа за инвестиции и след изпълнението на инвестиционната операция отговорят на изискванията за получаване на подкрепа и получат такава подкрепа съгласно Регламент (ЕС) № 1309/2013 на Европейския парламент и на Съвета в случаите, в които съответните инвестиции са пряко свързани с вида дейност, определен като допустим за подкрепа по Европейския фонд за приспособяване към глобализацията.
ДЯЛ VIII
УПРАВЛЕНИЕ И КОНТРОЛ
ГЛАВА I
Системи за управление и контрол
Член 72
Общи принципи на системите за управление и контрол
Системите за управление и контрол, в съответствие с член 4, параграф 8, предвиждат:
а)
описание на функциите на всяка организация, участваща в управлението и контрола, и разпределението на функциите в рамките на всяка организация;
б)
спазване на принципа на разделение на функциите между и в рамките на тези организации;
в)
процедури за гарантиране на правилността и редовността на декларираните разходи;
г)
компютризирани системи за счетоводство, съхраняване и предаване на финансови данни и данни за показателите с цел мониторинг и докладване;
д)
системи за докладване и мониторинг, в случаите, в които отговорната организация е възложила изпълнението на задачи на друга организация;
е)
уредба за извършване на одит на функционирането на системите за управление и контрол;
ж)
системи и процедури, които гарантират адекватна одитна следа;
з)
предотвратяване, откриване и поправяне на нередности, включително и на измами, и събиране на неправомерно платени суми, заедно с всички дължими лихви за просрочени плащания.
Член 73
Отговорности при споделено управление
В съответствие с принципа на споделено управление държавите-членки и Комисията са отговорни за управлението и контрола на програмите съгласно определените им в настоящия регламент отговорности и правилата за отделните фондове.
Член 74
Отговорности на държавите-членки
1. Държавите-членки изпълняват задълженията си по отношение на управлението, контрола и одита и поемат произтичащите от това отговорности, които са предвидени в правилата относно съвместното управление, съдържащи се във Финансовия регламент и в правилата за отделните фондове.
2. Държавите-членки гарантират, че системите им за управление и контрол на програмите са създадени в съответствие с правилата за отделните фондове и че тези системи функционират ефективно.
3. Държавите-членки гарантират, че съществува ефективна уредба за разглеждане на жалби във връзка с европейските структурни и инвестиционни фондове. За обхвата, правилата и процедурите във връзка с тези разпоредби отговарят държавите-членки съгласно тяхната институционална и правна рамка. При поискване държавите-членки разглеждат подадени в Комисията жалби, които попадат в обхвата на уредбата им. При поискване държавите-членки уведомяват Комисията за резултатите от тези разглеждания.
4. Всеки официален обмен на информация между държавите-членки и Комисията се извършва посредством електронна система за обмен на данни. Комисията приема актове за изпълнение за установяване на условията и реда, на които трябва да отговаря системата за обмен. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 150, параграф 3.
ГЛАВА II
Правомощия и отговорности на Комисията
Член 75
Правомощия и отговорности на Комисията
1. Комисията се уверява въз основа на наличната информация, включително информация относно определянето на организации, които да отговарят за управлението и контрола, за документите, предоставяни всяка година от тези определени организации в съответствие с член 59, параграф 5 от Финансовия регламент, контролните доклади, годишните доклади за изпълнението и проведените от националните органи и от органите на Съюза одити, че държавите-членки са създали системи за управление и контрол, които отговарят на изискванията на настоящия регламент и правилата за отделните фондове и че тези системи функционират ефективно в процеса на изпълнение на програмите.
2. Длъжностните лица на Комисията или упълномощени представители на Комисията могат да извършват одити или проверки на място, при условие че на компетентния национален орган бъде дадено предизвестие от поне 12 работни дни, освен при спешни случаи. Комисията спазва принципа на пропорционалност, като отчита необходимостта да се избегне неоправдано дублиране на одитите и проверките, извършвани от държавите-членки, равнището на риска за бюджета на Съюза и необходимостта да се сведе до минимум административната тежест за бенефициерите в съответствие с правилата за отделните фондове. Обхватът на такива одити или проверки може да включва по-специално проверка на ефективното функциониране на системите за управление и контрол по дадена програма или част от нея, на операциите и оценка на доброто финансово управление на операциите или програмите. В такива одити или проверки могат да участват длъжностни лица или упълномощени представители на държавата-членка.
Длъжностните лица на Комисията или упълномощените представители на Комисията, надлежно оправомощени да извършват одити или проверки на място, имат достъп до всички необходими досиета, документи и метаданни, независимо от носителя, на който се съхраняват, свързани с операции, подкрепяни от европейските структурни и инвестиционни фондове, или до системите за управление и контрол. Държавите-членки предоставят копия на такива досиета, документи и метаданни на Комисията при поискване.
Определените в настоящия параграф правомощия не засягат прилагането на национални разпоредби, които запазват някои действия за конкретно определени от националното законодателство служители. Длъжностните лица и упълномощените представители на Комисията не участват, inter alia, в посещения по домовете или в официални разпити на лица в рамките на националното законодателство. Такива длъжностни лица или представители обаче имат достъп до информацията, получена по този начин, без да се засяга компетентността на националните съдилища и при пълно зачитане на основните права на засегнатите правни субекти.
3. Комисията може да изиска от дадена държава-членка да предприеме необходимите действия с оглед осигуряване на ефективното функциониране на нейните системи за управление и контрол или да провери правомерността на разходите в съответствие с правилата за отделните фондове.
ДЯЛ IX
ФИНАНСОВО УПРАВЛЕНИЕ, РАЗГЛЕЖДАНЕ И ПРИЕМАНЕ НА ОТЧЕТИТЕ И ФИНАНСОВИ КОРЕКЦИИ, ОТМЯНА
ГЛАВА I
Финансово управление
Член 76
Бюджетни задължения
Поемането на бюджетни задължения от страна на Съюза по отношение на всяка програма се извършва на годишни вноски за всеки от фондовете в периода между 1 януари 2014 г. и 31 декември 2020 г. Бюджетните задължения, свързани с резерва за изпълнение във всяка програма, се определят отделно от останалото разпределяне на средствата за програмата.
Решението на Комисията за приемане на дадена програма се явява решение за финансиране по смисъла на член 84 от Финансовия регламент, а след нотифицирането си на засегната държава-членка - правно задължение по смисъла на посочения регламент.
Бюджетните задължения за първата вноска за всяка програма се поема след приемането на програмата от Комисията.
Бюджетните задължения за следващите вноски се поемат от Комисията преди 1 май всяка година въз основа на решението, посочено във втора алинея от настоящия член, освен в случаите, в които се прилага член 16 от Финансовия регламент.
След прилагането на рамката за изпълнение в съответствие с член 22, когато не са постигнати етапните цели по приоритетите, Комисията при необходимост отменя съответните кредити, определени за дадените програми като част от резерва за изпълнение, и ги предоставя отново за програмите, за които разпределените средства са увеличени в резултат от изменение, одобрено от Комисията в съответствие с член 22, параграф 5.
Член 77
Общовалидни правила за плащанията
1. Плащанията от страна на Комисията на приноса от европейските структурни и инвестиционни фондове за всяка програма се извършва в съответствие с бюджетните кредити и при условие че са налични средства. Всяко плащане се регистрира в най-рано откритите бюджетни задължения на съответния фонд.
2. Плащанията, свързани със задълженията по резерва за изпълнение, не се извършват преди окончателното разпределяне на резерва за изпълнение в съответствие с член 22, параграфи 3 и 4.
3. Плащанията са под формата на предварително финансиране, междинни плащания и плащане на окончателното салдо.
4. За формите на подкрепа по член 67, параграф 1, първа алинея, букви б), в) и г) и по членове 68 и 69 разходите, изчислени въз основа на приложимата база, се разглеждат като допустим разход.
Член 78
Общовалидни правила за изчисляване на междинните плащания и плащането на окончателното салдо
Правилата за изчисляването на размера на сумата, която се възстановява като междинни плащания, както и на окончателното салдо, се определят в правилата за отделните фондове. Размерът на тази сума е функция на конкретната ставка на съфинансиране, приложима към допустимите разходи.
Член 79
Искания за плащане
1. Специфичната процедура и информацията, която следва да бъде подавана в исканията за плащане във връзка с всеки европейски структурен и инвестиционен фонд, се определят в правилата за отделните фондове.
2. Искането за плащане, което трябва да бъде представено на Комисията, предоставя цялата информация, необходима на Комисията с оглед изготвянето на отчети в съответствие с член 68, параграф 3 от Финансовия регламент.
Член 80
Използване на еврото
Сумите, посочени в програмите, представени от държавите-членки, прогнозите за разходите, отчетите за разходите, исканията за плащане, отчетите и разходите, посочени в годишния и в окончателния доклад за изпълнението, се дават в евро.
Член 81
Изплащане на първоначално предварително финансиране
1. След решението на Комисията за приемане на програмата Комисията изплаща първоначална сума за предварително финансиране за целия програмен период. Първоначалното предварително финансиране се изплаща на вноски в съответствие с бюджетните нужди. Размерът на тези вноски се определя в правилата за отделните фондове.
2. Първоначалното предварително финансиране се използва само за плащания към бенефициерите при изпълнението на програмата. То се предоставя без отлагане на отговорната за случая структура.
Член 82
Уравняване на първоначалното предварително финансиране
Първоначално платената като предварително финансиране сума се уравнява напълно в сметките на Комисията не по-късно от приключването на програмата.
Член 83
Прекъсване на крайния срок за плащане
1. Изтичането на срока за искане за междинно плащане може да бъде прекъснато от оправомощения разпоредител с бюджетни кредити по смисъла на Финансовия регламент за максимален срок от шест месеца, ако:
а)
вследствие на сведенията, предоставени от национален одитен орган или одитен орган на Съюза, са налице явни доказателства, които говорят за съществуването на съществен недостатък във функционирането на системата за управление и контрол;
б)
оправомощеният разпоредител с бюджетни кредити трябва да направи допълнителни проверки, когато на вниманието му се постави информация, че разходите, посочени в дадено искане за плащане, са свързани с нередност със значителни финансови последици;
в)
не е представен някой от документите, изисквани по силата на член 59, параграф 5 от Финансовия регламент.
Държавата-членка може да приеме удължаване на срока за прекъсване с още 3 месеца.
По отношение на ЕФМДР в правилата за отделните фондове може да се предвидят и допълнителни основания за прекъсване на плащанията, свързани с неспазване на правилата, приложими съгласно общата политика в областта на рибарството, които основания са пропорционални, отчитащи естеството, тежестта, продължителността и повтаряемостта на неспазването.
2. Оправомощеният разпоредител с бюджетни кредити ограничава прекъсването само до частта от разходите, обхваната от искането за плащане, носещо характеристиките, посочени в параграф 1, първа алинея, освен при невъзможност да се установи засегнатата част от разходите. Оправомощеният разпоредител с бюджетни кредити незабавно информира писмено държавата-членка и управляващия орган за причините за прекъсването и ги приканва да поправят ситуацията. Оправомощеният разпоредител с бюджетни кредити слага край на прекъсването веднага след като бъдат предприети необходимите мерки.
ГЛАВА II
Проверка и приемане на отчети
Член 84
Краен срок за проверка и приемане на отчети от Комисията
До 31 май на годината след края на счетоводния период Комисията осъществява процедури за проверка и приемане на отчетите съгласно член 59, параграф 6 от Финансовия регламент и уведомява държавата-членка дали приема, че отчетите са пълни, точни и верни в съответствие с правилата за отделните фондове.
ГЛАВА III
Финансови корекции
Член 85
Финансови корекции от страна на Комисията
1. Комисията прави финансови корекции, като отменя целия или част от приноса на Съюза в дадена програма и извършва събиране от държавата-членка, с цел изключване от финансиране от Съюза на разходи, които са направени в нарушение на приложимото право.
2. Нарушението на приложимото право води до финансова корекция само във връзка с разходите, които са декларирани на Комисията, и когато е изпълнено едно от следните условия:
а)
нарушението е повлияло подбора на операция от страна на отговорната за подкрепата от европейските структурни и инвестиционни фондове структура или в случаите, при които поради естеството на нарушението е невъзможно да се установи това въздействие, но съществува основателен риск нарушението да е имало подобен ефект;
б)
нарушението е повлияло размера на разходите, заявени за възстановяване от бюджета на Съюза или в случаите, при които поради естеството на нарушението е невъзможно да се даде количествено изражение на неговите финансови последици, но съществува основателен риск нарушението да е имало подобен ефект.
3. При вземането на решение относно финансова корекция по параграф 1 Комисията спазва принципа на пропорционалност, като отчита естеството и сериозността на нарушението на приложимото право и неговите финансови отражения върху бюджета на Съюза. Комисията информира Европейския парламент относно взетите решения за прилагане на финансови корекции.
4. Критериите и процедурите за прилагането на финансови корекции се определят в правилата за отделните фондове.
ГЛАВА IV
Отмяна
Член 86
Принципи
1. Всички програми подлежат на процедура по отмяна, въз основа на принципа, че сумите, свързани със задължение, които не бъдат обхванати от предварително финансиране или чрез искане за плащане в рамките на определен срок, се отменят, включително всяко искане за плащане, при което цялото плащане или част от него подлежи на прекъсване на крайния срок за плащането или прекратяване на плащанията.
2. Задължението, свързано с последната година от периода, се отменя в съответствие с правилата, които се спазват за приключването на програмите.
3. Правилата за отделните фондове уточняват точното прилагане на правилото за отмяна за всеки един от европейските структурни и инвестиционни фондове.
4. Всяка част от задълженията, която все още е открита, се отменя, ако някой от документите, изисквани за приключването, не е бил представен на Комисията в сроковете, определени в правилата за отделните фондове.
5. Бюджетните задължения по отношение на резерва за изпълнение подлежат само на процедурата за отмяна, определена в параграф 4.
Член 87
Изключване от отмяна
1. Засегнатата от отмяната сума се намалява със суми, равностойни на тази част оте бюджетното задължение, за която:
а)
операциите са спрени поради съдебно производство или административно обжалване със суспензивен ефект; или
б)
е било невъзможно да се внесе искане за плащане поради причини, дължащи се на форсмажорни обстоятелства, които сериозно засягат изпълнението на цялата или на част от програмата.
Националните органи, които твърдят, че са били налице форсмажорни обстоятелства съгласно първа алинея, буква б), трябва да докажат преките последствия от форсмажорните обстоятелства върху изпълнението на цялата или на част от програмата.
За целите на първа алинея, букви а) и б) намалението може да бъде поискано веднъж, в случай че спирането или форсмажорните обстоятелства са продължили не повече от една година, или няколко пъти, който отговаря на продължителността на форсмажорните обстоятелства или на броя на годините между датата на съдебното или административно решение, спиращо изпълнението на операцията, и датата на окончателното съдебно или административно решение.
2. До 31 януари държавата-членка предава на Комисията информация относно посочените в параграф 1, първа алинея, букви а) и б) изключения за сумата, която е трябвало да бъде декларирана към края на предходната година.
Член 88
Процедура
1. Комисията своевременно информира държавата-членка и управляващия орган, когато е налице риск от прилагане на правилото за отмяна по член 86.
2. Въз основа на информацията, която е получила към 31 януари, Комисията уведомява държавата-членка и управляващия орган относно размера на подлежащите на отмяна средства в резултат на тази информация.
3. Държавата-членка разполага с два месеца, за да се съгласи със сумата, която трябва да бъде отменена, или да представи коментари.
4. До 30 юни държавите-членки представят на Комисията преразгледан план за финансиране, отразяващ за съответната финансова година на намаления размер на подкрепата по един или повече приоритети на програмата, като взема предвид разпределението по фонд и по категория на региона, където е целесъобразно. В противен случай Комисията преразглежда плана за финансиране, като намалява приноса на европейските структурни и инвестиционни фондове за съответната финансова година. Това намаление се разпределя пропорционално между всички приоритети.
5. Не по-късно от 30 септември Комисията изменя решението за приемане на програмата чрез актове за изпълнение.
ТРЕТА ЧАСТ
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ, ПРИЛОЖИМИ ЗА ЕФРР, ЕСФ И КОХЕЗИОННИЯ ФОНД
ДЯЛ I
ЦЕЛИ И ФИНАНСОВА РАМКА
ГЛАВА I
Мисия, цели и географски обхват на подкрепата
Член 89
Мисия и цели
1. Фондовете съдействат за разработването и прилагането на действията на Съюза, които водят до укрепване на неговото икономическо, социално и териториално сближаване в съответствие с член 174 от ДФЕС.
Действията, подкрепяни от фондовете, допринасят също така за осъществяването на стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж.
2. С оглед допринасяне към целите, посочени в параграф 1, следните цели се преследват:
а)
„Инвестиции за растеж и работни места“ в държавите-членки и в регионите, подкрепяна от фондовете; и
б)
„Европейско териториално сътрудничество“, подкрепяна от ЕФРР.
Член 90
Цел „Инвестиции за растеж и работни места“
1. Структурните фондове подкрепят целта „Инвестиции за растеж и работни места“ във всички региони, съответстващи на ниво 2 на общата класификация на териториалните единици за статистиката („региони от ниво 2 по NUTS“), създадена с Регламент (ЕО) № 1059/2003, изменен с Регламент (ЕО) № 105/2007.
2. Средствата за целта „Инвестиции за растеж и работни места“ се разпределят между следните три категории региони от ниво 2 по NUTS:
а)
по-слабо развити региони, чийто БВП на глава от населението е по-малък от 75 % от средния БВП на ЕС-27;
б)
региони в преход, чийто БВП на глава от населението е между 75 % и 90 % от средния БВП на ЕС-27;
в)
по-силно развити региони, чийто БВП на глава от населението е над 90 % от средния за ЕС-27.
Класифицирането на регионите по една от трите категории региони се определя въз основа на съотношението между БВП на глава от населението на всеки регион, измерен с паритет на покупателната способност (ППС) и изчислен въз основа на данни на Съюза за периода 2007-2009 г., и средния БВП за ЕС-27 през същия референтен период.
3. Кохезионният фонд подкрепя държавите-членки, чийто БНД на глава от населението, измерен с ППС и изчислен въз основа на данни на Съюза за периода 2008-2010 г., е по-нисък от 90 % от средния БНД на глава от населението за ЕС-27 през същия референтен период.
Държавите-членки, допустими за финансиране по Кохезионния фонд през 2013 г., но чийто номинален БНД на глава от населението надвишава 90 % от средния БНД на глава от населението за ЕС-27, изчислен съгласно първа алинея, получават подкрепа от Кохезионния фонд на преходно и специално основание.
4. Незабавно след влизането в сила на настоящия регламент Комисията приема с акт за изпълнение решение за определяне на списъка на регионите, които отговарят на критериите на трите категории региони, посочени в параграф 2, и на държавите-членки, които отговарят на критериите по параграф 3. Този списък е валиден от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
5. През 2016 г. Комисията прави преглед на допустимостта на държавите-членки за подкрепа от Кохезионния фонд, въз основа на данни на Съюза за БНД в периода 2012-2014 г. за ЕС-27. Тези държави-членки, чийто номинален БНД на глава от населението е под 90 % от средния БНД на глава от населението за ЕС-27, стават отново допустими за подкрепа от Кохезионния фонд, а държавите-членки, които са били допустими за Кохезионния фонд и чийто номинален БНД на глава на населението надвишава 90 %, губят своята допустимост и получават подкрепа от Кохезионния фонд на преходно и специално основание.
ГЛАВА II
Финансова рамка
Член 91
Средства за икономическо, социално и териториално сближаване
1. Наличните средства за поемане на бюджетни задължения за икономическо, социално и териториално сближаване за периода 2014 - 2020 г. са в размер на 325 145 694 739 EUR по цени от 2011 г. в съответствие с годишното разпределение, посочено в приложение VI, от които 322 145 694 739 EUR представляват глобалните средства, разпределени за ЕФРР, ЕСФ и Кохезионния фонд, и 3 000 000 000 EUR представляват специално разпределени средства за инициативата за младежка заетост. За целите на програмирането и последващото включване в бюджета на Съюза размерът на средствата за икономическо, социално и териториално сближаване се индексира с 2 % годишно.
2. Чрез актове за изпълнение Комисията приема решение, в което се определят годишното разпределение на глобалните средства по държава-членка по цел „Инвестиции за растеж и работни места“ и по цел „Европейско тероториално сътрудничество“ и годишното разпределение на специално разпределените средства за инициативата за младежка заетост по държава-членка, както и списъкът на допустимите региони в съответствие с критериите и методологията, определени съответно в приложения VII и VIII, без да се засяга параграф 3 от настоящия член или член 92, параграф 8.
3. 0,35 % от глобалните средства се разпределят за техническа помощ, предоставяна по инициатива на Комисията, след приспадане на подкрепата по МСЕ, както е посочено в член 92, параграф 7, както и помощта за най-нуждаещото се население съгласно посоченото в член 92, параграф 7.
Член 92
Средства за цел „Инвестиции за растеж и работни места“ и цел „Европейско териториално сътрудничество“
1. Средствата за цел „Инвестиции за растеж и работни места“ възлизат на 96,33 % от глобалните средства (т.е. общо 313 197 435 409 EUR) и се разпределят както следва:
а)
52,45 % (т.е. общо 164 279 015 916 EUR) за по-слабо развитите региони;
б)
10,24 % (т.е. общо 32 084 931 311 EUR) за регионите в преход;
в)
15,67 % (т.е. общо 49 084 308 755 EUR) за по-силно развитите региони;
г)
21,19 % (т.е. общо 66 362 384 703 EUR) за държавите-членки, подкрепяни от Кохезионния фонд;
д)
0,44 % (т.е. общо 1 386 794 724 EUR) като допълнително финансиране за най-отдалечените региони, посочени в член 349 от ДФЕС, и регионите от ниво 2 по NUTS, отговарящи на критериите, определени в член 2 от Протокол № 6 към Договора за присъединяването на Австрия, Финландия и Швеция.
2. В допълнение към сумите, посочени в член 91 ив параграф 1 от настоящия член, за 2014 г. и 2015 г. се отпускат допълнителни суми от съответно 94 200 000 EUR и 92 400 000 EUR, както е посочено в „Допълнително коригиране“ съгласно приложение VII. Тези суми се определят в решението на Комисията, посочено в член 91, параграф 2.
3. През 2016 г., в своите технически корекции за 2017 г. в съответствие с членове 4 и 5 от Регламент (ЕС, Euratom) № 1311/2013 на Съвета., Комисията преразглежда общия размер на разпределените средства по цел „Инвестиции за растеж и работни места“ на всяка държава-членка за периода 2017-2020 г., като прилага метода за разпределяне, посочен в параграфи 1-16 от приложение VII, въз основа на последната налична статистика и на сравнението, за държавите-членки, за които се прилага таван, между съвкупния национален БВП, наблюдаван за годините 2014-2015 г., и съвкупния национален БВП, прогнозиран за същия период през 2012 г. в съответствие с параграф 10 от приложение VII. Когато е налице кумулативно отклонение от повече от +/-5 % между преразгледаните разпределени средства и общите разпределени средства, общите разпределени средства се коригират съответно. В съответствие с член 5 от Регламент (ЕС, Euratom) № 1311/2013на Съвета. корекциите се разпределят на равни части през годините от периода 2017-2020 г. и съответстващите тавани на финансовата рамка се изменят съответно. Общият нетен ефект от корекциите, независимо дали е положителен или отрицателен, не може да надхвърля 4 000 000 000 EUR. Вследствие на техническата корекция Комисията приема решение чрез актове за изпълнение, с което определя преразгледана годишна разбивка на глобалните средства за всяка държава-членка.
4. С цел да се гарантира, че достатъчно инвестиции са насочени към младежката заетост, трудовата мобилност, придобиването на знания, социалното приобщаване и борбата с бедността, делът на средствата от структурните фондове, налични за програмиране на оперативните програми по целта „Инвестиции за растеж и работни места“, разпределени на ЕСФ във всяка държава-членка, не е по-малък от съответния дял на ЕСФ за тази държава-членка, предвиден в оперативните програми за целите „Сближаване“ и „Регионална конкурентоспособност и заетост“ за програмния период 2007-2013 г. Към този дял се добавя допълнителна сума за всяка държава-членка, определени в съответствие с метода, посочен в приложение IX, за да се гарантира, че в държавите-членки делът на ЕСФ като процент от общите комбинирани средства за фондовете на равнището на Съюза, като се изключи подкрепата от Кохезионния фонд за транспортна инфраструктура по МСЕ, посочена в параграф 4, както и подкрепата от структурните фондове за най-нуждаещото се население, както е посочено в параграф 5, е не по-малък от 23,1 %. За целите на настоящия параграф инвестициите, предоставени от ЕСФ на инициативата за младежка заетост, се разглеждат като част от средствата по структурните фондове, разпределени за ЕСФ.
5. Средствата за инициативата за младежка заетост са в размер на 3 000 000 000 EUR от специално разпределените средства за инициативата за младежка заетост и най-малко 3 000 000 000 EUR от целевите инвестиции от ЕСФ.
6. Размерът на подкрепата, която ще се прехвърля от Кохезионния фонд към МСЕа, е в размер на 10 000 000 000 EUR. Тя се изразходва за проекти за транспортна инфраструктура в съответствие с Регламент ((ЕС) № 1316/2013 изключително в държави-членки, които са допустими за финансиране от Кохезионния фонд.
Комисията приема с акт за изпълнение решение, с което определя размера на средствата, които да се прехвърлят от разпределените на всяка държава-членка финансови средства по Кохезионния фонд към МСЕ, който размер се определя пропорционално за целия период. Разпределените на всяка държава-членка финансови средства по Кохезионния фонд съответно се намаляват.
Годишните бюджетни кредити, съответстващи на подкрепата от Кохезионния фонд, посочена в първа алинея, се вписват в съответните бюджетни редове на МСЕ, считано от бюджета за 2014 г.
Сумата, прехвърлена от Кохезионния фонд към МСЕ, посочена в първа алинея, се изпълнява чрез отправяне на специални покани за проекти за реализиране на основните мрежи или за проекти и хоризонтални дейности, установени в част I от приложение I към Регламент (ЕС) № 1316/2013.
Правилата, приложимиза транспортния сектор съгласно Регламент (ЕС) № 1316/2013 се прилагат по отношение на специалните покани, посочени в четвърта алинея. До 31 декември 2016 г. подборът на проектите, които са допустими за финансиране, се осъществява, като се вземе предвид разпределението на средства по линия на Кохезионния фонд на национално равнище. От 1 януари 2017 г. средствата, прехвърлени към МСЕ, които не са били разпределени за проект за транспортна инфраструктура, се предоставят на всички държави-членки, които отговарят на критериите за финансиране от Кохезионния фонд, за финансиране на проекти за транспортна инфраструктура в съответствие с Регламент (ЕС) № 1316/2013.
За да бъдат подкрепени държавите-членки, отговарящи на условията за финансиране от Кохезионния фонд, които могат да срещнат затруднения при изготвянето на проекти, които да са концептуално достатъчно зрели, с добро качество или и двете, и които имат достатъчно висока добавена стойност за Съюза, специално внимание се отделя на действия за подкрепа на програмата, насочени към укрепване на институционалния капацитет и ефективността на публичните администрации и публичните услуги, свързани с развитието и осъществяването на проектите, изброени в част I от приложението към Регламент (ЕС) № 1316/2013. За да се гарантира възможно най-висока степен на усвояване на прехвърлените средства във всички държави-членки, отговарящи на условията за финансиране от Кохезионния фонд, Комисията може да организира допълнителни покани за представяне на предложения.
7. Подкрепата по линия на структурните фондове за помощ за най-нуждаещото се население по цел „Инвестиции за растеж и работни места“ възлиза на не по-малко от 2 500 000 000 EUR и може да бъде увеличена с до 1 000 000 000 EUR чрез допълнителна подкрепа, за която е взето решение на доброволна основа от държавите-членки.
Комисията приема решение чрез акт за изпълнение, в който се определя размерът на сумата, която следва да бъде прехвърлена от разпределеното за всяка държава-членка финансиране от структурните фондове за помощ за най-нуждаещото се население за целия период. Разпределените на всяка държава-членка финансови средства по структурните фондове се намаляват съответно въз основа на пропорционално намаляване по категория региони.
Годишните бюджетни кредити, съответстващи на подкрепата от структурните фондове, посочена в първа алинея, се вписват в съответните бюджетни редове на помощта за инструмента за най-нуждаещото се население за бюджетната 2014 г.
8. 330 000 000 EUR от средствата от структурните фондове по целта „Инвестиции за растеж и работни места“ се отпускат за иновативни дейности под прякото или непрякото управление на Комисията в сферата на устойчивото градско развитие.
9. Средствата по цел „Европейско териториално сътрудничество“ възлизат на 2,75 % от глобалните средства, налични за поемане на бюджетни задължения от фондовете в периода 2014-2020 г. (т.е. общо 8 948 259 330 EUR).
10. За целите на настоящия член членове 18, 91, 93, 95 и 120, приложение I и приложение Х от настоящия регламент, за целите на член 4 от Регламента за ЕФРР, член 4 и членове от 16 до 23 от Регламента за ЕСФ, член 3, параграф 3 от Регламента за ЕТС, най-отдалеченият регион Майот се счита за регион от ниво 2 по NUTS, попадащ в обхвата на категорията за по-слабо развити региони. За целите на член 3, параграфи 1 и 2 от Регламента за ЕТС регионите Майот и Сен Мартен се считат за региони от ниво 3 по NUTS.
Член 93
Непрехвърляемост на средствата между категориите региони
1. Общите бюджетни кредити, разпределени на всяка държава-членка за по-слабо развитите региони, регионите в преход и за по-силно развитите региони, не могат да се прехвърлят между тези категории региони.
2. Чрез дерогация от параграф 1 Комисията може да приеме - при надлежно обосновани обстоятелства, свързани с изпълнението на една или няколко тематични цели - предложение от държава-членка при първото й подаване на споразумението за партньорство или, при надлежно обосновани обстоятелства, по време на разпределянето на резерва за изпълнение или при сериозно преразглеждане на споразумението за партньорство, за прехвърляне на не повече от 3 % от общите бюджетни кредити за дадена категория региони към други категории региони.
Член 94
Непрехвърляемост на средствата между целите
1. Общите бюджетни кредити, разпределени на всяка държава-членка за целта „Инвестиции за растеж и работни места“ и целта „Европейско териториално сътрудничество“, не могат да се прехвърлят между тези цели.
2. Чрез дерогация от параграф 1 Комисията може, с цел спазване на ефективния принос на фондовете към задачите, посочени в член 89, параграф 1, при надлежно обосновани обстоятелства и в зависимост от условието, предвидено в параграф 3, да приеме чрез акт за изпълнение предложение от държава-членка при първото й подаване на споразумението за партньорство за прехвърляне на част от бюджетните кредити за целта „Европейско териториално сътрудничество“ към целта „Инвестиции за растеж и работни места“.
3. Делът на целта „Европейско териториално сътрудничество“ в държавата-членка, която прави предложението по параграф 2, представлява не по-малко от 35 % от общите бюджетни кредити, разпределени за тази държава-членка по целта „Инвестиции за растеж и работни места“ и целта „Европейско териториално сътрудничество“, и след прехвърлянето не- е по-малко от 25 % от тези общи бюджетни кредити.
Член 95
Допълняемост
1. За целите на настоящия член и приложение Х се прилагат следните определения:
1.
„бруто образуване на основен капитал“ означава цялото придобиване минус отписването на дълготрайни активи на резидентни производители за даден период плюс известно увеличение на стойността на непроизведени активи, реализирано от производствената дейност на производствени или институционални единици съгласно определението в Регламент (ЕС) № 2223/96 на Съвета (38);
2.
„дълготрайни активи“ означава всякакви материални и нематериални активи, произведени като продукция в резултат на производствени процеси, които на свой ред се използват многократно или непрекъснато в производствени процеси за повече от една година;
3.
„сектор „Държавно управление“ означава всички институционални единици, които освен че изпълняват политическите си отговорности и ролята си по отношение на икономическата регулация, произвеждат принципно непазарни услуги (евентуално стоки) за индивидуално или колективно потребление и преразпределят доходи и богатство.
4.
„публичен или еквивалентен структурен разход“ означава бруто образуване на основен капитал на сектор „Държавно управление“.
2. Подкрепата от фондовете по целта „Инвестиции за растеж и работни места“ не замества публичните или приравнените на тях структурни разходи на държава-членка.
3. Държавите-членки поддържат за периода 2014 - 2020 г. средно годишно ниво на публичните или приравнените на тях средногодишни структурни разходи, което е поне равно на референтното ниво, определено в споразумението за партньорство.
При определянето на референтното ниво, посочено в първа алинея, Комисията и държавите-членки отчитат общите макроикономически условия, както и специфичните или извънредни обстоятелства, като приватизация, извънредно ниво на публичните или приравнените на тях структурни разходи на държава-членка за програмния период 2007-2013 г. и развитието на другите показатели за публични инвестиции. Те отчитат също така промените в разпределените от фондовете средства за отделните държави в сравнение с периода 2007-2013 г.
4. Проверка дали нивото на публичните или приравнените на тях структурни разходи по целта „Инвестиции за растеж и работни места“ се е запазило в течение на периода се провежда само в онези държави-членки, в които в по-слабо развитите региони и в регионите в преход попадат поне 15 % от общото население.
В онези държави-членки, в които в по-слабо развитите региони и в регионите в преход попадат поне 65 % от общото население, проверката се провежда на национално ниво.
В онези държави-членки, в които в по-слабо развитите региони и в регионите в преход попадат между 15 % и 65 % от общото население, проверката се провежда на национално и на регионално ниво. За тази цел тези държави-членки предоставят на Комисията информация относно разходите в по-слабо развитите региони и регионите в преход на всеки етап от процеса на проверка.
5. Проверката дали нивото на публичните или приравнените на тях структурни разходи по цел „Инвестиции за растеж и работни места“ е запазено се провежда в момента на подаване на споразумението за партньорство (предварителна проверка), през 2018 г. (проверка в средата на периода) и през 2022 г. (последваща проверка).
Подробните правила във връзка с проверката на допълняемостта са определени в приложение Х, точка 2.
6. Ако по време на последващата проверка Комисията установи, че дадена държава-членка не е запазила референтното ниво на публичните или приравнените на тях структурни разходи по цел „Инвестиции за растеж и работни места“, определено в споразумението за партньорство, и съобразно посоченото в приложение Х, Комисията може, в зависимост от степента на неспазване, да направи финансова корекция чрез приемане на решение посредством акт за изпълнение. Когато взема решение дали да направи финансова корекция, Комисията отчита дали икономическото положение на държавата-членка се е променило значително след проверката в средата на периода. Подробните правила във връзка със ставките на финансовата корекция са определени в приложение Х, точка 3.
7. Параграфи 1 - 6 не се прилагат по отношение на програми по целта „Европейско териториално сътрудничество“.
ДЯЛ II
ПРОГРАМИРАНЕ
ГЛАВА I
Общи разпоредби относно фондовете
Член 96
Съдържание, приемане и изменение на оперативните програми по цел „Инвестиции за растеж и работни места“
1. Всяка оперативна програма е съставена от приоритетни оси. Всяка приоритетна ос се отнася до един фонд и до една категория региони, с изключение на Кохезионния фонд, и съответства, без да се засягат разпоредбите на член 59, на дадена тематична цел и включва един или повече от инвестиционните приоритети на съответната тематична цел в съответствие с правилата за отделните фондове. Когато е целесъобразно, както и с цел повишаване на въздействието и ефективносттачрез тематично съгласуван интегриран подход, дадена приоритетна ос може:
а)
да се отнася до повече от една категория региони;
б)
да съчетава един или повече допълващи се инвестиционни приоритета от ЕФРР, Кохезионния фонд и ЕСФ по една тематична цел;
в)
да обединява в надлежно обосновани случаи един или повече допълващи се инвестиционни приоритети от различни тематични цели за постигане на максималния принос за тази приоритетна ос;
г)
за ЕСФ, да обединява инвестиционни приоритети от различните тематични цели, изложени в член 9, първа алинея, точки 8, 9, 10 и 11, с цел да се улесни техният принос към другите приоритетни оси и да се осъществи социална иновация и транснационално сътрудничество.
Държавите-членки могат да съчетават два или повече от вариантите, изложени в букви а)-г).
2. Всяка оперативна програма допринася за стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж и за постигането на икономическо, социално и териториално сближаване, като определя:
а)
обосновка за избора на тематични цели, на съответстващите им инвестиционни приоритети и на разпределението на финансови средства предвид споразумението за партньорство, въз основа на набелязаните регионални и, когато е уместно, национални нужди, включително необходимостта от справяне с предизвикателствата, посочени в съответните препоръки за отделните държави, приети съгласно член 121, параграф 2 от ДФЕС, и относимите препоръки на Съвета, приети съгласно член 148, параграф 4 от ДФЕС, като се взема предвид предварителната оценка в съответствие с член 55;
б)
за всяка приоритетна ос, различна от техническата помощ:
i)
инвестиционните приоритети и съответстващите им специфични цели;
ii)
за да се укрепи насочеността на програмирането към постигането на резултати, очакваните резултати по всяка конкретна цел и съответните показатели за резултатите, с базова и целева стойност, която, когато е целесъобразно, е количествено определена в съответствие с правилата за отделните фондове;
iii)
описание на видовете и примерите за действия, които ще получат подкрепа по всеки инвестиционен приоритет, и очаквания им принос за постигането на специфичните цели, посочени в подточка i), включително ръководните принципи за подбора на операциите и, когато е целесъобразно, набелязването на основни целеви групи, категории бенефициери според конкретни целеви територии, и планираното използване на финансовите инструменти и на големите проекти;
iv)
общите и специфичните показатели за изпълнението, включително количествено определената целева стойност, които се очаква да допринесат за постигането на резултатите по всеки инвестиционен приоритет в съответствие с правилата за отделните фондове;
v)
набелязване на стъпки за изпълнението и на финансови показатели и показатели за изпълнението, и където е целесъобразно, показатели за резултатите, които да бъдат използвани като етапни цели и цели на рамката на изпълнението в съответствие с член 21, параграф 1 и приложение II;
vi)
съответните категории интервенции, въз основа на номенклатура, приета от Комисията и ориентировъчно разпределение на програмираните средства;
vii)
когато е целесъобразно - резюме на планираното използване на техническа помощ, включващо, при необходимост, действия за укрепване на административния капацитет на органите, които участват в управлението и контрола на програмите и бенефициерите;
в)
за всяка приоритетна ос, която засяга техническата помощ:
i)
специфични цели;
ii)
очакваните резултати за всяка специфична цел и, където това е обективно обосновано предвид съдържанието на действията, съответните показатели за резултати с базова и целева стойност в съответствие с правилата за отделните фондове;
iii)
описание на действията, които ще се подкрепят, и очаквания им принос за постигане на специфичните цели, посочени в подточка i);
iv)
показателите за изпълнението, които се очаква да допринесат за постигане на резултатите;
v)
съответните категории интервенции, въз основа на номенклатура, приета от Комисията и ориентировъчно разпределение на програмираните средства.
Подточка ii) не се прилага, когато приносът на Съюза за приоритетната ос или приоритетните оси, които засягат техническата помощ в рамките на определена оперативна програма, не надвишава 15 000 000 EUR.
г)
план за финансиране, съдържащ следните таблици:
i)
таблици, в които за всяка година в съответствие с членове 60, 120 и 121 се посочва размерът на общия финансов бюджетен кредит, предвиден за подкрепата от всеки от фондовете, като се определят сумите, свързани с резерва за изпълнение;
ii)
таблици, в които за целия програмен период за оперативната програма и за всяка приоритетна ос се посочва размерът на общия финансов бюджетен кредит на подкрепата от всеки от фондовете и от националното съфинансиране, като се определят сумите, свързани с резерва за изпълнение. За приоритетните оси, които се отнасят до няколко категории региони, в таблиците се посочва размерът на общия финансов бюджетен кредит от фондовете и националното съфинансиране за всяка отделна категория регион.
За приоритетните оси, които съчетават инвестиционни приоритети от различни тематични цели, в таблицата се посочва размерът на общия финансов бюджетен кредит от всеки от фондовете и националното съфинансиране за всяка една от съответните тематични цели.
Когато националното съфинансиране е съставено от публично и частно съфинансиране, в таблицата се дава ориентировъчна разбивка на публичния и частния компонент. Тя показва - с информативна цел - предвижданото участие от ЕИБ;
д)
списък на големи проекти, чието изпълнение е планирано в рамките на програмния период.
Комисията приема актове за изпълнение относно номенклатурата, посочена в първа алинея, буква б), подточка vi) и буква в), подточка v). Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 150, параграф 3.
3. При отчитане на нейното съдържание и цели в дадена оперативна програма се описва, интегрираният подход към териториалното развитие, във връзка със споразумението за партньорство, и се демонстрира начинът, по който тази оперативна програма допринася за изпълнението на нейните цели и очакваните от нея резултати, като се уточнява, когато е целесъобразно, следното:
а)
подходът за използването на инструментите на ръководеното от общностите местно развитие и принципите за определяне на областите, в които той ще бъде приложен;
б)
ориентировъчният размер на подкрепата от ЕФРР за интегрирани действия за устойчиво градско развитие, които следва да бъдат извършени в съответствие с член 7, параграф 3 от Регламента за ЕФРР, и примерната сума, отпусната като подкрепа от ЕСФ за интегрирани действия;
в)
подходът към използването на инструмента за ИТИ в случаи, различни от обхванатите в буква б), и примерната сума, отпусната за тях по всяка приоритетна ос;
г)
уредбата за междурегионалните и транснационалните действия в рамките на оперативните програми, с бенефициери, намиращи се в поне още една държава-членка;
д)
когато държави-членки и регионите участват в макрорегионални стратегии и стратегии за морските басейни, предвид потребностите на програмната област, посочена от държавата-членка - приносът на планираните действия съгласно програмата към тези стратегии.
4. В допълнение в оперативната програма се посочва следното:
а)
когато е целесъобразно, дали и по какъв начин тя отговаря на специфичните потребности на географските райони, които са най-тежко засегнати от бедност, или на целевите групи с най-висок риск от дискриминация или социално изключване, със специална насоченост към маргинализираните общности и хората с увреждания, и - когато е целесъобразно - приносът за интегрирания подход, установен в споразумението за партньорство;
б)
когато е целесъобразно, дали и по какъв начин тя отговаря на демографските предизвикателства на регионите или на специфичните потребности на районите, които страдат от тежки и постоянни неблагоприятни природни и демографски условия, съгласно посоченото в член 174 от ДФЕС, и приносът за интегрирания подход, установен в споразумението за партньорство за тази цел.
5. В оперативната програмата се посочват:
а)
управляващия орган, сертифициращия орган, където е целесъобразно, и одитния орган;
б)
организацията, към която Комисията прави плащания;
в)
предприетите действия за привличане на съответните партньори, съгласно посоченото в член 5 във връзка с подготовката на оперативната програма, и ролята на тези партньори в изпълнението, мониторинга и оценката на оперативната програма.
6. В оперативната програма се излага и следното, като се взема предвид съдържанието на споразумението за партньорство и се отчита институционалната и правната рамка на държавите-членки:
а)
механизми, които гарантират координирането между ЕЗФРСР, ЕФМДР и други национални инструменти за финансиране, и при отчитане от страна на ЕИБ на съответните разпоредби, предвидени в ОСР;
б)
за всяко предварително условие, установено съгласно член 19 и приложение XI, което е приложимо за оперативната програма - оценка на това дали предварителното условие е изпълнено към датата на представяне на споразумението за партньорство и оперативната програма, а когато предварителните условия не са изпълнени - описание на действията за изпълнение на предварителните условия, отговорните организации и сроковете за тези действия съгласно резюмето, представено в споразумението за партньорство;
в)
резюме на оценката на административната тежест за бенефициерите и при необходимост, действията, планирани, придружени от ориентировъчен график, с цел намаляване на административната тежест.
7. Във всяка оперативна програма, с изключение на програмите, при които техническата помощ е предприета в рамките на специфична оперативна програма, след надлежно обоснована оценка от страна на държавата-членка на тяхното съответствие със съдържанието и целите на оперативните програми, се включват описание на:
а)
конкретните действия за отчитане при подбора на операции на изискванията за опазване на околната среда, ефективно използване на ресурсите, смекчаване на изменението на климата и адаптация към него, устойчивост при бедствия и превенция и управление на риска;
б)
конкретните действия за насърчаване на равните възможности и предотвратяване на дискриминация на основата на пол, расов или етнически произход, религия или вероизповедание, увреждане, възраст или сексуална ориентация, по време на подготовката, разработването и изпълнението на оперативната програма, и по-специално във връзка с достъпа до финансиране, като се имат предвид потребностите на различните целеви групи, изправени пред риск от подобна дискриминация, и по-специално изискванията за осигуряване на достъпност за хората с увреждания;
в)
приноса на оперативната програма за насърчаване на равенството между мъжете и жените и - където е целесъобразно - уредбата, с която се гарантира отчитането на социалния аспект на пола на ниво оперативна програма и на ниво операции.
Заедно с предложението за оперативна програма по цел „Инвестиции за растеж и работни места“ държавите-членки могат да представят становище от националните организации за равенството относно мерките, посочени в първа алинея, букви б) и в).
8. Когато държава-членка подготвя най-много една оперативна програма за всеки фонд, елементите на оперативната програма, попадащи в обхвата на параграф 2, първа алинея, буква а), параграф 3, букви а), в) и г) и параграфи 4 и 6, могат да бъдат включени единствено съгласно съответните разпоредби от споразумението за партньорство.
9. Оперативната програма се подготвя в съответствие с образец. За да се гарантират еднакви условия за изпълнението на настоящия член, Комисията приема акт за изпълнение за определяне на този образец. Този акт за изпълнение се приема в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 150, параграф 2.
10. Чрез актове за изпълнение Комисията приема решение за одобряване на всички елементи (включително всички бъдещи изменения) на оперативната програма, които попадат в обхвата на настоящия член, с изключение на елементите, попадащи в обхвата на параграф 2, буква б), подточка vi), буква в), подточка v) и буква д), параграфи 4 и 5, параграф 6, букви а) и в) и параграф 7, за които държавите-членки продължават да носят отговорност.
11. Управляващият орган уведомява Комисията за всяко решение за изменение на елементите на оперативната програма, които не попадат в обхвата на решението на Комисията, посочено во параграф 10, в рамките на един месец от датата на приемане на решението за изменение. В решениетоза изменение се посочва датата на влизането му в сила, която не може да предшества датата на неговото приемане.
Член 97
Специфични разпоредби относно програмирането на подкрепа за съвместни инструменти за неограничени гаранции и за секюритизация по целта „Инвестиции за растеж и работни места“
В съответствие с член 28, оперативните програми, посочени в член 39, параграф 4, буква б), включват единствено елементите, посочени в член 96, параграф 2, буква б), подточки i), ii) и iv), член 96, параграф 2, буква г), член 96, параграф 5 и член 96, параграф 6, буква б).
Член 98
Съвместна подкрепа от фондовете по цел „Инвестиции за растеж и работни места“
1. Фондовете могат съвместно да предоставят подкрепа на оперативни програми по целта „Инвестиции за растеж и работни места“.
2. ЕФРР и ЕФС могат да финансират - като се допълват и при спазване на граница от 10 % от финансирането на Съюза за всяка приоритетна ос на една оперативна програма - част от операция, разходите по която са допустими за подкрепа от другия фонд въз основа на правилата за допустимост, прилагани за този фонд, при условие че такива разходи са необходими за удовлетворителното изпълнение на операцията и са пряко свързани с нея.
3. Параграфи 1 и 2 не се прилагат по отношение на програми по целта „Европейско териториално сътрудничество“.
Член 99
Географски обхват на оперативните програми по целта „Инвестиции за растеж и работни места“
Оперативните програми за ЕФРР и ЕСФ се изготвят на съответното географско ниво и най-малко на ниво 2 по NUTS, в съответствие с институционалната и правната рамка на държавата-членка, освен ако не е договорено друго между Комисията и държавата-членка.
Оперативните програми, подпомагани от Кохезионния фонд, се съставят на национално равнище.
ГЛАВА II
Големи проекти
Член 100
Съдържание
Като част от оперативна програма или оперативни програми, които са предмет на решение на Комисията съгласно член 96, параграф 10 от настоящия регламент или член 8, параграф 12 от Регламента за ЕТС, ЕФРР и Кохезионният фонд могат да подкрепят операция, съдържаща серия от строителни работи, дейности или услуги, предназначени по своя характер да изпълнят неделима задача от точно икономическо или техническо естество, която има ясно определени цели и общите допустими разходи за която надхвърлят 50 000 000 EUR, а в случая с операции за постигането на тематичната цел по член 9, първа алинея, точка 7 - общите допустими разходи надхвърлят 75 000 000 EUR („голям проект“). Финансовите инструменти не се считат за големи проекти.
Член 101
Информация, необходима за одобряването на големи проекти
Преди да бъде одобрен голям проект, управляващият орган осигурява наличието на следната информация:
а)
данни относно организацията, която ще отговаря за изпълнението на големия проект, и за нейния капацитет;
б)
описание на инвестицията и нейното местоположение;
в)
общият размер на разходите и общият размер на допустимите разходи, като се вземат предвид изискванията, определени в член 61;
г)
извършените проучвания за осъществимост, включително и анализ на вариантите, както и резултатите;
д)
анализ на разходите и ползите, включително икономически и финансов анализ и оценка на риска;
е)
анализ на въздействието върху околната среда, като се вземат предвид нуждите във връзка с приспособяването към изменението на климата и смекчаване на последиците от него и устойчивостта на бедствия;
ж)
обяснение за начина, по който големият проект се съгласува със съответните приоритетни оси на оперативната програма или оперативните програми и неговият очакван принос за постигане на специфичните цели на тези приоритетни оси, и очакваният принос за социално-икономическото развитие;
з)
плана за финансиране, който показва общия размер на планираните финансови средства и планираната подкрепа от фондовете, ЕИБ и всички други източници на финансиране, както и физическите и финансови показатели за мониторинг на напредъка, като се отчитат установените рискове;
и)
графика за изпълнение на големия проект и, когато се очаква периодът на изпълнение да е по-дълъг от програмния период, на фазите, за които се иска подкрепа от фондовете през програмния период 2014 г.-2020 г.
Комисията приема актове за изпълнение за установяване на методологията, която следва да се използва въз основа на най-добрите признати практики при извършването на анализа на разходите и ползите, посочен в буква д). Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 150, параграф 2.
По инициатива на държава-членка информацията в първа алинея, букви а)-и) може да бъде оценявана от независими експерти, на които Комисията оказва техническа помощ, или по споразумение с Комисията - от други независими експерти („преглед на качеството“). В другите случаи държавите-членки подават на Комисията предвидената в първа алинея, букви а)-и) информация веднага след като стане налична.
Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 149, с които да определя методологията, която да се използва при извършването на преглед на качеството на голям проект.
Комисията приема актове за изпълнение, с които установява формата за представяне на информацията, посочена в първа алинея, букви а)-и). Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 150, параграф 2.
Член 102
Решение относно голям проект
1. Когато даден голям проект е оценен положително по време на прегледа на качеството от независими експерти, въз основа на тяхната оценка на информацията, посочена в член 101, първа алинея, управляващият орган може да пристъпи към подбора на големия проект в съответствие с член 125, параграф 3. Управляващият орган нотифицира Комисията за избрания голям проект. Тази нотификация съдържа следните елементи:
а)
документа, посочен в член 125, параграф 3, буква в), в който се посочват:
i)
организацията, която ще отговаря за изпълнението на големия проект;
ii)
описание на инвестицията, местоположението, графика и очаквания принос на големия проект за специфичните цели на съответната приоритетна ос или оси;
iii)
общият размер на разходите и общия размер на допустимите разходи, като се вземат предвид изискванията, определени в член 61,
iv)
планът за финансиране, както и физическите и финансовите показатели за мониторинг на напредъка, като се отчитат установените рискове;
б)
прегледа на качеството от независимите експерти, предоставящ ясни становища относно осъществимостта на инвестицията и икономическата жизнеспособност на големия проект.
Финансовият принос за големия проект, избран от държавата-членка, се счита за одобрен от Комисията при липсата на решение чрез акт за изпълнение за отказване на финансовия принос, в срок от три месеца от датата на нотификацията, посочена в първа алинея. Комисията отказва предоставянето на финансовия принос само на основание на установена съществена слабост на проекта по време на независимия преглед на качеството.
Комисията приема актове за изпълнение, с които се установява формата на нотифокацията, посочена в първа алинея. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 150, параграф 3.
2. В другите случаи, различни от посочените в първа алинея от настоящия член, Комисията оценява големия проект въз основа на информацията, посочена в член 101, с цел да определи дали е основателен исканият финансов принос за големия проект, избран от управляващия орган в съответствие с член 125, параграф 3. Комисията приема чрез акт за изпълнение решение за одобряване на финансовия принос за избрания голям проект не по-късно от три месеца след датата на подаване на информацията, посочена в член 101.
3. Одобрението от Комисията съгласно параграф 1, втора алинея и параграф 2 зависи от сключването на първия договор за извършване на строителни работи или в случаите на дейности, извършвани в рамките на структури за ПЧП, от подписването на споразумението за ПЧП между публичната организация и организацията от частния сектор, в рамките на три години от датата на одобрението. След надлежно мотивирано искане на държавата-членка, по-конкретно в случай на забавяне, причинено от административни и правни процедури, свързани с изпълнението на големи проекти и проведени в рамките на тригодишния срок, Комисията има право да приеме решение, чрез акт за изпълнение, за продължаване на срока с не повече от две години.
4. Когато Комисията не одобри финансовия принос за избрания голям проект, в решението си тя излага мотивите за своя отказ.
5. Големите проекти, за които Комисията е нотифицирана съгласно параграф 1, или които са представени на Комисията за одобрение съгласно параграф 2, се включват в списъка на големите проекти по дадена оперативна програма.
6. Разходите, отнасящи се до даден голям проект, могат да бъдат включени в искане за плащане след изпращане на уведомлението, посочено в параграф 1, или след изпращането за одобрение съгласно параграф 2. Когато Комисията не одобри големия проект, избран от управляващия орган, декларацията за разходите се коригира съответно след приемане на решението от страна на Комисията.
Член 103
Решение относно голям проект с поетапна реализация
1. Чрез дерогация от член 101, параграф 1, трета алинея и член 102, параграфи 1 и 2, процедурите по параграфи 2, 3 и 4 от настоящия член се прилагат за операция, която отговаря на следните условия:
а)
операцията представлява вторият или последващ етап на голям проект по линия на предишния програмен период, за който предходният етап или етапи са били одобрени от Комисията не по-късно от 31 декември 2015 г. в съответствие с Регламент (ЕО) № 1083/2006, или за държави-членки, присъединили се към Съюза след 1 януари 2013 г. - не по-късно от 31 декември 2016 г.;
б)
сумата на общите допустими разходи за всички етапи на големия проект надвишава съответните равнища по член 100;
в)
заявлението за големия проект и неговата оценка от Комисията по линия на предишния програмен период са обхванали всички планирани етапи;
г)
не са настъпили съществени промени в информацията по член 101, първа алинея от настоящия регламент за големия проект в сравнение с информацията, която е предоставена в заявлението за големия проект, подадено съгласно Регламент (ЕО) № 1083/2006, по-специално във връзка с общите допустими разходи;
д)
етапът на големия проект, който се изпълнява по линия на предишния програмен период, е готов или ще бъде готов за използване по предназначение, както е посочено в решението на Комисията, до крайния срок за подаване на документите за приключването за съответната оперативна програма или програми.
2. Управляващият орган може да пристъпи към подбора на големия проект в съответствие с член 125, параграф 3 и да подаде нотификацията, съдържаща всички елементи по член 102, параграф 1, буква а), заедно с потвърждение, че условието по параграф 1, буква г) от настоящия член е изпълнено. Не се изисква преглед на качеството на информацията от независими експерти.
3. Финансовият принос за големия проект, избран от управляващия орган, се счита за одобрен от Комисията при липсата на решение чрез акт за изпълнение за отказване на финансовия принос за големия проект, в срок от три месеца от датата на нотификацията, посочена в параграф 2. Комисията отказва финансовия принос само на основание, че са настъпили съществени промени в информацията, посочена в параграф 1, буква г), или че големият проект не съответства на приоритетната ос на въпросната оперативна програма или програми.
4. Член 102, параграфи 3-6 се прилагат към решения за голям проект с поетапна реализация.
ГЛАВА III
Съвместен план за действие
Член 104
Обхват
1. Съвместният план за действие е операция, чийто обхват се определя и която се управлява във връзка с изпълнението и резултатите, които трябва да бъдат постигнати с нея. Той обхваща проект или група проекти, които не се състоят от осигуряване на инфраструктура и се провеждат под отговорността на бенефициера като част от оперативна програма или програми. Крайните продукти и резултатите от съвместния план за действие се договарят между държавата-членка и Комисията и допринасят за специфични цели на оперативните програми и формират основата за отпускане на подкрепа от фондовете. Резултатите се отнасят до преките последици от съвместния план за действие. Бенефициерът по съвместен план за действие е публичноправна организация. Съвместните планове за действие не се считат за големи проекти.
2. Публичните разходи, разпределени за даден съвместен план за действие, са в минимален размер на 10 000 000 EUR или 20 % от публичната подкрепа на оперативната програма или програми, в зависимост от това коя от двете стойности е по-ниска. С цел стартиране на пилотен проект минималните публични разходи, разпределени за един съвместен план за действие за всяка една оперативна програма, могат да бъдат намалени до 5 000 000 EUR.
3. Параграф 2 не се прилага по отношение на операции, подкрепени по инициативата за младежка заетост.
Член 105
Подготовка на съвместни планове за действие
1. Държавата-членка, управляващият орган или евентуално определена публичноправна организация може да представи предложение за съвместен план за действие, едновременно със или след представянето на съответните оперативни програми. Това предложение съдържа цялата информация, посочена в член 106.
2. Съвместният план за действие обхваща част от периода 1 януари 2014 г.-31 декември 2023 г. Изпълнението и резултатите от съвместния план за действие дават основание за възстановяване само ако са постигнати след датата на решението за одобряване на съвместния план за действие, посочен в член 107 и преди края на определения период за изпълнение, определен в посоченото решение.
Член 106
Съдържание на съвместните планове за действие
Съвместен план за действие съдържа:
1)
анализ на нуждите и целите на развитието, който го обосновават, като се вземат предвид целите на оперативната програма и, когато е приложимо, относимите за отделните държави препоръки и общите насоки на икономическите политики на държавите-членки и на Съюза съгласно член 121, параграф 2 от ДФЕС и относимите препоръки на Съвета, които държавите-членки трябва да отчитат при формулирането на своите политики за заетост, приети съгласно член 148, параграф 4 от ДФЕС;
2)
рамката, описваща взаимовръзката между общите и конкретните цели на плана за съвместно действие, етапните цели и целевите стойности за крайните продукти и резултатите, както и предвижданите проекти или видове проекти;
3)
общите и специфичните показатели, използвани за мониторинга на крайните продукти и резултатите, когато е целесъобразно, по приоритетни оси;
4)
информация относно неговия географски обхват и целеви групи;
5)
неговият очакван срок на изпълнение;
6)
анализ на неговото въздействие за насърчаването на равенството между мъжете и жените и предотвратяването на дискриминацията;
7)
анализ на неговото въздействие за насърчаването на устойчивото развитие, когато е целесъобразно;
8)
неговите разпоредби за прилагане, включващи следното:
а)
определяне на бенефициера, отговорен за изпълнението на съвместния план за действие, като се осигуряват гаранции относно неговата компетентност в съответната област, както и относно административния му капацитет и капацитет за финансово управление;
б)
механизмите за управление на съвместния план за действие в съответствие с член 108;
в)
механизмите за мониторинг и оценка на съвместния план за действие, включително механизмите за осигуряване на качество, събиране и съхранение на данни относно постигането на етапните цели, крайните продукти и резултатите;
г)
механизмите, осигуряващи разпространението на информацията и комуникацията относно съвместния план за действие и относно фондовете;
9.
финансовите му механизми, включващи следното:
а)
разходите за постигане на етапните цели, и целевите стойности за крайните продукти и резултатите, във връзка с точка 2, въз основа на методите, определени в член 67, параграф 5 от настоящия регламент и член 14 от Регламента за ЕСФ;
б)
ориентировъчен график на плащанията към бенефициера, свързани с етапните цели и целевите стойности;
в)
плана за финансиране по оперативни програми и по приоритетни оси, включително общия размер на допустимите разходи и размера на публичните разходи.
За да гарантира еднакви условия за изпълнението на настоящия член, Комисията приема актове за изпълнение за определяне на формата на образеца на съвместния план за действие. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 150, параграф 2.
Член 107
Решение относно Съвместния план за действие
1. Комисията оценява съвместния план за действие въз основа на информацията, посочена в член 106, с цел да се определи дали предоставянето на подкрепа от фондовете е обосновано.
Когато Комисията в рамките на два месеца след представянето на съвместен план за действие счете, че той не отговаря на изискванията за оценяване, посочени в член 104, трябва да представи пред държава-членка коментари. Държавата-членка предоставя на Комисията цялата необходима поискана допълнителна информация и когато е целесъобразно, преразглежда съвместния план за действие.
2. При условие че всички коментари са били адекватно взети предвид, Комисията, чрез акт за изпълнение, приема решение за одобряване на съвместния план за действие не по-късно от четири месеца след представянето му от държавата-членка, но не преди приемането на съответните оперативни програми.
3. Решението, посочено в параграф 2, определя бенефициера и общите и специфичните цели на съвместния план за действие, етапните цели и целите за крайните продукти и резултатите, разходите за постигане на тези етапни цели и на целите за крайните продукти и резултатите и плана за финансиране по оперативни програми и по приоритетни оси, включително общите допустими разходи и размера на публичните разходи, периода на изпълнение на съвместния план за действие, и, когато е уместно, географския обхват и целевите групи на съвместния план за действие.
4. Когато Комисията, чрез акт за изпълнение, откаже отпускането на подкрепа от фондовете за разпределение за съвместен план за действие, тя уведомява държавата-членка за мотивите си в срока, определен в параграф 2.
Член 108
Управителен комитет и изменение на съвместния план за действие
1. Държавата-членка или управляващият орган създава управителен комитет за съвместния план за действие, различен от мониторинговия комитет за съответните оперативни програми. Управителният комитет заседава най-малко два пъти годишно и докладва на управляващия орган. Управляващият орган информира съответния мониторингов комитет относно резултатите от извършената от управителния комитет работа и напредъка по изпълнението на плана за съвместно действие в съответствие с член 110, параграф 1, буква е) и член 125, параграф 2, буква а).
Съставът на управителния комитет се решава от държавата-членка със съгласието на съответния управляващ орган, при което се спазва принципът на партньорство.
Комисията може да участва в работата на управителния комитет със съвещателна функция.
2. Управителният комитет провежда следните дейности:
а)
преглед на напредъка към постигането на етапните цели, крайните продукти и резултатите на съвместния план за действие;
б)
разглеждане и одобряване на всяко предложение за изменение на съвместния план за действие, с цел да се отчетат всички въпроси, засягащи работата му.
3. Исканията за изменение на съвместните планове за действие, представени от държава-членка на Комисията, трябва да бъдат надлежно обосновани. Комисията преценява дали искането за изменение е основателно, като се отчита информацията, предоставена от държавата-членка. Комисията може да направи коментари, като държавата-членка предоставя на Комисията цялата необходима допълнителна информация. Чрез акт за изпълнение Комисията приема решение относно искане за изменение не по-късно от три месеца след представянето му от държавата-членка, при условие че евентуалните коментари, направени от Комисията, са били задоволително взети предвид. Ако бъде одобрено, изменението влиза в сила от датата на решението, освен ако в него не е посочено друго.
Член 109
Финансово управление и контрол на съвместния план за действие
1. Плащанията към бенефициера на съвместен план за действие се разглеждат като еднократни суми или стандартни таблици за разходите за единица продукт. Таванът за еднократната сума, определен в член 67, параграф 1, буква в), не се прилага.
2. С финансовото управление, контрола и одита на съвместния план за действие се цели изключително проверка, че условията за плащане, определени в решението за одобряване на съвместния план за действие, са изпълнени.
3. Бенефициерът на съвместен план за действие и организациите, действащи на негова отговорност, могат да прилагат своите счетоводни практики по отношение на разходите за изпълнение на операции. Тези счетоводни практики и действително направените от бенефициера разходи не подлежат на одит от страна на одитния орган или от Комисията.
ДЯЛ III
МОНИТОРИНГ, ОЦЕНКА, ИНФОРМАЦИЯ И КОМУНИКАЦИЯ
ГЛАВА I
Мониторинг и оценка
Член 110
Функции на мониторинговия комитет
1. Мониторинговият комитет разглежда по-специално:
а)
всички въпроси, които засягат изпълнението на оперативната програма;
б)
напредък, постигнат в изпълнението на плана за оценката и последващите мерки във връзка с констатациите от оценките;
в)
изпълнение на комуникационната стратегия;
г)
изпълнение на големите проекти;
д)
изпълнение на съвместните планове за действие;
е)
действията за насърчаване на равенството между мъжете и жените, равните възможности и недискриминацията, включително достъпността за хората с увреждания;
ж)
действията за насърчаване на устойчивото развитие;
з)
напредък по действията за изпълнение на приложимите предварителни условия, когато приложимите предварителни условия не са изпълнени на датата на подаване на споразумението за партньорство и на оперативната програма;
и)
финансови инструменти.
2. Чрез дерогация от член 49, параграф 3 мониторинговият комитет разглежда и одобрява:
а)
методологията и критериите, използвани за подбор на операции;
б)
годишните и окончателните доклади за изпълнението;
в)
плана за оценка за оперативната програма и всяко изменение на плана за оценка, включително когато се явява част от общ план за оценка съгласно член 114, параграф 1;
г)
комуникационната стратегия за оперативната програма и всяко изменение на стратегията;
д)
всяко предложение за изменение на оперативната програма, направено от управляващия орган.
Член 111
Доклади за изпълнение по целта „Инвестиции за растеж и работни места“
1. До 31 май 2016 г. и до същата дата на всяка следваща година до и включително през 2023 г. държавите-членки представят на Комисията годишен доклад за изпълнението в съответствие с член 50, параграф 1. Докладът, представен през 2016 г., обхваща финансовите години 2014 г. и 2015 г., както и периода между началната дата за допустимостта на разходите и 31 декември 2013 г.
2. За докладите, предадени през 2017 г. и 2019 г., крайният срок, посочен в параграф 1, е 30 юни.
3. В годишните доклади за изпълнението се излага информация относно:
а)
изпълнението на оперативната програма в съответствие с член 50, параграф 2;
б)
напредъка в изготвянето и изпълнението на големи проекти и съвместни планове за действие.
4. В годишните доклади за изпълнението, представени през 2017 г. и 2019 г., се предоставя и оценява информацията, изисквана по член 50, параграфи 4 и 5 съответно, информацията, изложена в параграф 3 от настоящия член заедно със следната информация:
а)
напредъка в изпълнението на плана за оценка и последващите мерки във връзка с констатациите от оценките;
б)
резултатите от мерките за информиране и публичност относно фондовете, провеждани в рамките на комуникационната стратегия;
в)
участието на партньорите в изпълнението, мониторинга и оценката на оперативната програма.
Годишните доклади за изпълението, подадени в 2017 г. и 2019 г. могат в зависимост от съдържанието и целите на оперативните програми, да посочват информация и да оценяват следното:
а)
напредъка в прилагането на интегрирания подход към териториалното развитие, включително развитието на регионите, засегнати от демографски предизвикателства и неблагоприятни постоянни условия или природни бедствия, устойчивото развитие на градските райони и воденото от общностите местно развитие в рамките на оперативната програма;
б)
напредъка в осъществяването на действия за засилване на капацитета на органите на държавите-членки и на бенефициерите за администриране и използване на средствата от фондовете;
в)
напредъка в изпълнението на междурегионални и транснационални действия;
г)
когато е целесъобразно, приноса към макрорегионалните стратегии и стратегиите за морските басейни;
д)
специфичните действия, предприети за насърчаване на равенството между мъжете и жените и за предотвратяване на дискриминацията, по-специално насърчаване на достъпността за хората с увреждания, и разпоредбите, въведени, за да се гарантира интегрирането на аспекта за равенството между половете в оперативната програма и в операциите;
е)
действията, предприети за насърчаване на устойчивото развитие в съответствие с член 8;
ж)
напредъка в изпълнението на действията в областта на социалните иновации, когато това е целесъобразно;
з)
напредъка в изпълнението на мерките, насочени към специфичните нужди на най-силно засегнатите от бедност географски райони или на целевите групи, изложени на най-висок риск от бедност, дискриминация или социално изключване, като се обръща специално внимание на маргинализираните общности, хората с увреждания, дълготрайно безработните и младежите, които не участват в никаква форма на заетост, включително, ако е целесъобразно, използваните финансови ресурси.
Чрез дерогация от първа и втора алинеи и с цел да се гарантира съответствие между споразумението за партньорство и доклада за напредъка държави-членки, изпълняващи повече от една оперативна програма в рамките на един фонд, могат да включат информация, свързана с предварителните условия, посочени в член 50, параграф 3, изискваната по член 50, параграф 4 информация и посочената във втора алинея, букви а), б), в) и з) от настоящия параграф информация в доклада за напредъка вместо в годишните доклади за изпълнението, предавани съответно през 2017 г. и 2019 г., и окончателния доклад за изпълнението, без да се засяга член 110, параграф 2, буква б).
5. За да се гарантират еднакви условия за изпълнението на настоящия член, Комисията приема актове за изпълнение за установяване на образците на годишните и окончателните доклади за изпълнението. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 150, параграф 2.
Член 112
Предаване на финансови данни
1. До 31 януари, 31 юли и 31 октомври държавата-членка предава на Комисията по електронен път за целите на мониторинга за всяка оперативна програма и по приоритетни оси:
а)
общите и публичните допустими разходи за операциите и броя на избраните за подпомагане операции;
б)
общите допустими разходи, декларирани от бенефициерите пред управляващия орган.
2. Освен това подадената до 31 януари информация съдържа горепосочените данни, разбити по категории интервенции. За предаването на тази информация се счита, че изпълнява изискването за представяне на финансови данни, посочено в член 50, параграф 2.
3. Информацията, подадена на 31 януари и 31 юли, трябва да бъде придружена от прогноза относно размера на сумата, за която държавите-членки очакват да представят заявления за плащане за текущата финансова година и за следващата финансова година.
4. Крайната дата за данните, представени съгласно настоящия член, е краят на месеца, предхождащ месеца на подаването.
5. За да се гарантират еднакви условия за изпълнение на настоящия член, Комисията приема актове за изпълнение, установяващи модела, който трябва да се използва при подаване на финансови данни на Комисията за целите на мониторинга. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, предвидена в член 150, параграф 3.
Член 113
Доклад за сближаването
Посоченият в член 175 от ДФЕС доклад на Комисията включва:
а)
отчет за отбелязания напредък към постигането на икономическото, социално и териториално сближаване, включително социално-икономическото положение и развитието на регионите, както и интегрирането на приоритетите на Съюза;
б)
отчет за ролята на фондовете, финансирането от ЕИБ и другите инструменти, както и въздействието на други политики на Съюза и национални политики върху постигнатия напредък;
в)
когато е целесъобразно, посочване на бъдещи мерки и политики на Съюза, необходими за укрепване на икономическото, социалното и териториалното сближаване, както и за изпълнение на приоритетите на Съюза.
Член 114
Оценка
1. Управляващият орган или държавата-членка съставят план за оценка за една или повече оперативни програми. Планът за оценка се представя на мониторинговия комитет най-късно една година след приемането на оперативната програма.
2. До 31 декември 2022 г. управляващите органи представят на Комисията за всяка оперативна програма доклад, обобщаващ констатациите от оценките, извършени през програмния период и основните крайни продукти и резултати от оперативната програма, като правят коментари върху докладваната информация.
3. Комисията извършва последващи оценки в тясно сътрудничество с държавите-членки и управляващите органи.
4. Параграфи 1 и 2 от настоящия член не се прилагат за специалните програми, посочени в член 39, параграф 4, първа алинея, буква б).
ГЛАВА II
Информация и комуникация
Член 115
Информация и комуникация
1. Държавите-членки и управляващите органи отговарят за:
a)
изготвянето на комуникационни стратегии;
б)
създаването на единен уебсайт или на единен портал, предоставящ информация за всички оперативни програми в съответната държава-членка, включително информация относно графика за изпълнението на програмирането и всички свързани процеси по допитване до обществеността и достъп до тях;
в)
информирането на потенциалните бенефициери относно възможностите за финансиране в рамките на оперативните програми;
г)
популяризирането сред гражданите на Съюза на ролята и постиженията на политиката на сближаване и на фондовете чрез информационна и комуникационна дейност във връзка с резултатите и въздействието от споразуменията за партньорство, оперативните програми и дейностите.
2. Държавите-членки или управляващите органи, с цел да се гарантира прозрачността относно подкрепата от фондовете, поддържат списък на операциите по оперативна програми и по фонд във вид на електронна таблица, която позволява сортиране, търсене, извличане, сравняване и лесно публикуване в интернет на данните, например в CSV или XML формат. Списъкът на операциите е достъпен чрез единния уебсайт или единния портал, предоставящ списък и кратко описание на всички оперативни програми в съответната държава-членка.
За да се стимулира впоследствие използването на списъка на операциите от частния сектор, от гражданското общество или от националната публична администрация, на уебсайта може ясно да са указани приложимите лицензионни правила, съобразно които са публикувани данните.
Списъкът на операциите се актуализира най-малко на всеки шест месеца.
Задължителният минимум от информация, която трябва да бъде посочена в списъка на операциите, е определен в приложение ХII.
3. Подробни правила относно мерките за информиране и комуникация, насочени към обществеността, и мерките за осведомяване на кандидатите и бенефициерите са изложени в приложение ХII.
4. Комисията приема актове за изпълнение относно техническите характеристики на мерките за информация и комуникация относно операциите и инструкциите за създаване на емблема и определяне на стандартните цветове.Тази актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, предвидена в член 150, параграф 3.
Член 116
Комуникационна стратегия
1. Държавата-членка или управляващите органи съставят комуникационна стратегия за всяка оперативна програма. Възможно е създаването на обща комуникационна стратегия за няколко оперативни програми. Комуникационната стратегия е съобразена с размера на съответната оперативна програма или програми в съответствие с принципа на пропорционалност.
Комуникационната стратегия включва елементите, изложени в приложение ХII.
2. Комуникационната стратегия се представя на мониторинговия комитет за одобрение в съответствие с член 110, параграф 2, буква г) най-късно до шест месеца след приемането на съответната оперативна програма или програми.
Когато се изготвя обща комуникационна стратегия за няколко оперативни програми и тя засяга няколко мониторингови комитета, държавата-членка може да определи един мониторингов комитет, който да отговаря, съгласувано с другите съответни мониторингови комитети, за одобряването на общата комуникационна стратегия, както и за одобряването на изменения на тази стратегия.
При необходимост държавата-членка или управляващите органи може да изменят комуникационната стратегия по време на програмния период. Изменената комуникационна стратегия се представя от управляващия орган на мониторинговия комитет за одобрение съгласно член 110, параграф 2, буква г).
3. Чрез дерогация от параграф 2, трета алинея, управляващият орган информира отговорния мониторингов комитет или комитети най-малко веднъж годишно за постигнатия напредък по прилагането на комуникационната стратегия и за своя анализ на резултатите и на планираните информационни и комуникационни дейности за следващата година, както е посочено в член 110, параграф 1, буква в). Мониторинговият комитет, ако счете за уместно, дава мнение относно планираните дейности за следващата година.
Член 117
Длъжностни лица за информацията и комуникацията и мрежи на тези длъжностни лица
1. Всяка държава-членка определя длъжностно лице за информацията и комуникацията, което да координира информационните и комуникационни дейности във връзка с един или повече фонда, включително съответните програми за целта „Европейско териториално сътрудничество“, и информира съответно Комисията.
2. Длъжностното лице за информацията и комуникацията отговаря за координацията на национална мрежа от комуникационни експерти по въпроси, свързани с фондовете, когато такава съществува, създаването и поддръжката на уебсайта или интернет портала, посочен в приложение VII, и за предоставянето на и преглед на мерките за комуникация, предприети на равнището на държавата-членка.
3. Всеки управляващ орган определя едно лице, което да отговаря за информирането и публичността на равнището на оперативната програма, и информира Комисията за определените лица. Когато е подходящо, едно лице може да бъде определено за няколко оперативни програми.
4. Мрежите на ниво Съюза, включващи членовете, определени от държавите-членки, се създават от Комисията, за да се осигури обмен на информация относно резултатите от изпълнението на комуникационните стратегии, обменът на опит по отношение изпълнението на мерките за информация и комуникация, както и обменът на добри практики.
ДЯЛ IV
ТЕХНИЧЕСКА ПОМОЩ
Член 118
Техническа помощ по инициатива на Комисията
Като отчитат приспаданията, направени в съответствие с член 91, параграф 3, фондовете могат да оказват подкрепа за техническа помощ до таван от 0,35 % от съответните им годишни средства.
Член 119
Техническа помощ на държавите-членки
1. Размерът на финансовите средства, разпределени за техническа помощ, е ограничен до 4 % от общия размер на средствата, разпределени за оперативните програми в дадена държава-членка по всяка категория региони, когато е уместно, по целта „Инвестиции за растеж и работни места“.
Специално разпределените средства за иницативата за младежка заетост могат да бъдат взети предвид от държавите-членки при изчисляването на границата на общата сума на средствата по линия на фондовете, разпределени на държавата-членка за техническа помощ.
2. Всеки фонд може да подкрепя операции за техническа помощ, които са допустими по някой от другите фондове. Без да се засяга параграф 1, отпуснатото финансиране за техническа помощ от даден фонд не надвишава 10 % от общия размер на сумата, разпределена от този фонд на оперативни програми в дадена държава-членка по всяка категория региони, когато това е приложимо, по целта „Инвестиции за растеж и работни места“.
3. Чрез дерогация от член 70, параграфи 1 и 2 операциите за техническа помощ може да бъдат изпълнявани извън програмния район, но на територията на Съюза, при условие че операциите са от полза за оперативната програма, или, при оперативна програма за техническа помощ - за другите засегнати програми.
4. В случай на структурните фондове, когато средства, посочени в параграф 1, се използват в подкрепа на операции за техническа помощ, свързани с повече от една категория региони, разходите за операциите може да се направят по приоритетна ос, обединяваща различни категории региони, и може да се приложи пропорционална основа, като се вземат под внимание разпределените средства за всяка категория региони като дял от общите разпределени средства на държавата-членка.
5. Чрез дерогация от параграф 1, когато общата сума на разпределените средства от фондовете за дадена държава-членка по цел „Инвестиции за растеж и работни места“ не надвишава 1 000 000 000 EUR, разпределените средства за техническа помощ може да нараснат до 6 % от тази обща сума, или 50 000 000 EUR, която от двете стойности е по-ниска.
6. Техническата помощ е под формата на приоритетна ос, финансирана само по един фонд, в рамките на оперативната програма или на специална оперативна програма, или и двете.
ДЯЛ V
ФИНАНСОВА ПОДКРЕПА ОТ ФОНДОВЕТЕ
Член 120
Определяне на ставките на съфинансиране
1. В решението на Комисията за приемане на оперативна програма се определят ставката на съфинансиране и максималният размер на подкрепата от фондовете за всяка приоритетна ос. Когато дадена приоритетна ос се отнася до повече от една категория региони или повече от един фондове, в решението на Комисията, когато е необходимо, се определя ставката на съфинансиране по категория региони и фондове.
2. За всяка приоритетна ос в решението на Комисията се посочва дали ставката на съфинансиране за приоритетната ос ще се прилага към:
а)
общите допустими разходи, включително публичните и частните разходи; или
б)
допустимите публични разходи.
3. Ставката на съфинансиране за всяка приоритетна ос, и когато е приложимо, по категория регион и фонд, на оперативните програми по целта „Инвестиции за растеж и работни места“ не може да надвишава:
а)
85 % за Кохезионния фонд;
б)
85 % за по-слабо развитите региони на държавите-членки, чийто среден БВП на глава от населението за периода 2007 - 2009 г. е бил под 85 % от средния за ЕС-27 през същия период и за най-отдалечените региони, включително допълнително отпуснатите средства за най-отдалечените региони в съответствие с член 92, параграф 1, буква д) и член 4, параграф 2 от Регламента за ЕТС;
в)
80 % за по-слабо развитите региони на държавите-членки, различни от посочените в буква б), както и за всички региони, чийто БВП на глава от населението, използван като критерий за допустимост, за програмния период 2007-2013 г. е под 75 % от средния за ЕС-25, но чийто БВП на глава от населението е над 75 % от средния БВП за ЕС-27, както и за регионите, определени в член 8, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1083/2006, получаващи преходна подкрепа за програмния период 2007-2013 г.;
г)
60 % за регионите в преход, различни от посочените в буква в);
д)
50 % за по-силно развитите региони, различни от посочените в буква в).
За периода от 1 януари 2014 г. до 30 юни 2017 г. ставката на съфинансиране на равнището на всяка приоритетна ос за всички оперативни програми в Кипър е не по-висока от 85 %.
Комисията извършва преглед за оценка на обосновката за поддържане на ставката на съфинансиране, посочена във втора алинея, след 30 юни 2017 г. и при необходимост прави законодателно предложение преди 30 юни 2016 г.
Ставката на съфинансиране на нивото на всяка приоритетна ос на оперативните програми по целта „Европейско териториално сътрудничество“ не може да надвишава 85 %.
Максималната ставка на съфинансиране съгласно първа алинея, букви б), в) г) и д) се увеличава за всяка приоритетна ос, която изпълнява инициативата за младежка заетост, и в случаите, когато дадена приоритетна ос се отнася за социална иновация или транснационално сътрудничество, или комбинация от двете. Това увеличение се определя в съответствие с правилата за отделните фондове.
4. Ставката на съфинансиране за допълнително разпределените средства в съответствие с член 92, параграф 1, буква д) не може да надвишава 50 % за регионите от ниво 2 по NUTS, отговарящи на критериите, предвидени в Протокол № 6 към Акта за присъединяването от 1994 г.
5. Максималната ставка на съфинансиране по параграф 3 на ниво приоритетна ос се увеличава с десет процентни пункта, когато цяла приоритетна ос се изпълняват посредством финансови инструменти или посредством водено от общностите местно развитие.
6. Приносът от фондовете за всяка приоритетна ос не може да бъде под 20 % от допустимите публични разходи.
7. В рамките на една оперативна програма е възможно създаването на отделна приоритетна ос със ставка на съфинансиране в размер до 100 % за подкрепа на операции, изпълнявани посредством финансови инструменти, създадени на равнището на Съюза и пряко или непряко управлявани от Комисията. Когато за целта е създадена отделна приоритетна ос, подкрепата по тази ос не може да бъде осъществявана с никакви други средства.
Член 121
Модулация на ставките на съфинансиране
Ставката на съфинансиране от фондовете за дадена приоритетна ос може да бъде модулирана, така че да се отчете:
1)
значението на приоритетната ос за изпълнението на стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, като се имат предвид специфичните пропуски, които трябва да бъдат коригирани;
2)
опазването и подобряването на околната среда, главно чрез прилагане на принципа на предохранителните мерки, принципа за превантивни действия и принципа „замърсителят плаща“;
3)
степента на мобилизиране на частно финансиране;
4)
обхващането на райони със сериозни и постоянни неблагоприятни природни или демографски условия, определени както следва:
а)
островни държави-членки допустими за финансиране по Кохезионния фонд и други острови, с изключение на тези, в които се намира столицата на държава-членка или които имат постоянна връзка с континента;
б)
планински райони, както са определени в националното законодателство на държавата-членка;
в)
слабо (например по-малко от 50 жители на квадратен километър) и много-слабо (по-малко от 8 жители на квадратен километър) населени райони;
г)
включване на най-отдалечените региони, определени в член 349 от ДФЕС.
ЧЕТВЪРТА ЧАСТ
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ, ПРИЛОЖИМИ КЪМ ФОНДОВЕТЕ И ЕФМДР
ДЯЛ I
УПРАВЛЕНИЕ И КОНТРОЛ
ГЛАВА I
Системи за управление и контрол
Член 122
Отговорности на държавите-членки
1. Държавите-членки гарантират, че системите за управление и контрол на оперативните програми са установени в съответствие с членове 72, 73 и 74.
2. Държавите-членки предотвратяват, откриват и коригират нередностите и възстановяват неправомерно платените суми, заедно с лихвите за просрочени плащания. Те нотифицират Комисията за нередности, които надвишават 10 000 EUR принос от фондовете, и я информират редовно за съществен напредък по отношение на свързаните административни и съдебни производства.
Държавите-членки не нотифицират Комисията за нередности във връзка със следното:
а)
случаи, при които нередността се състои единствено в цялостно или частично неизпълнение на операция, която е част от съфинансираната оперативна програма, поради несъстоятелност на бенефициера;
б)
случаи, докладвани доброволно от бенефициера на управляващия или сертифициращия орган, преди един от тези органи да е разкрил нередността, било преди или след изплащане на публичния принос;
в)
случаи, които са разкрити и коригирани от управляващия или от сертифициращия орган преди включването на въпросния разход в отчет за разходите, представен на Комисията.
Във всички останали случаи и по-специално тези, предшестващи несъстоятелност, както при съмнение за измама, установените нередности и свързаните с тях мерки за предотвратяване и коригиране се докладват на Комисията.
Когато неправомерно платените на даден бенефициер суми не могат да бъдат възстановени и това е в резултат на грешка или на небрежност от страна на държава-членка, държавата-членка отговаря за възстановяването на съответните суми към бюджета на Съюза. Държавите-членки могат да решат да не събират дадена неправомерно платена сума, ако сумата, която трябва да бъде събрана от бенефициера, без лихвите, не надвишава 250 EUR принос от фондовете.
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 149, определящ допълнителни подробни правила относно критериите за определяне на случаите на нередности, които трябва да бъдат докладвани, и данните, които трябва да бъдат предоставени, както и относно условията и процедурите, които трябва да се прилагат за определяне дали неподлежащите на събиране суми да бъдат възстановени от държавите-членки
Комисията приема актове за изпълнение, определящи честотата на докладването и формата, който трябва да бъде използвана. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 150, параграф 2.
3. Държавите-членки гарантират, че не по-късно от 31 декември 2015 г., всеки обмен на информация между бенефициерите и управляващия орган, сертифициращия орган, одитния орган и междинните звена може да се извършва посредством електронните системи за обмен на данни.
Системите, посочени в първа алинея, улесняват оперативната съвместимост на националните рамки и рамката на Съюза и дават възможност на бенефициерите да предоставят цялата информация, посочена в първа алинея само един път чрез еднократно предаване.
Комисията приема актове за изпълнение, предвиждащи подробни правила относно обмена на информация съгласно настоящия параграф. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 150, параграф 3.
4. Параграф 3 не се прилага за ЕФМДР.
ГЛАВА II
Органи за управление и контрол
Член 123
Определяне на органите
1. Всяка държава-членка определя за всяка оперативна програма национален, регионален или местен публичен орган или организация или частна организация, които да изпълняват функциите на управляващ орган. Един и същ управляващ орган може да бъде определен за няколко оперативни програми.
2. Държавата-членка определя, за всяка оперативна програма, национален, регионален или местен публичен орган или организация като сертифициращ орган, без да се засягат разпоредбите на параграф 3. Един и същ сертифициращ орган може да бъде определен за няколко оперативни програми.
3. Държавата-членка може да определи за дадена оперативна програма управляващ орган, който е публичен орган или организация, да упражнява в допълнение функциите на сертифициращ орган.
4. Държавата-членка определя за всяка оперативна програма национален, регионален или местен публичен орган или организация, функционално независим от управляващия орган и от сертифициращия орган, койтода изпълнява ролята на одитен орган. Един и същ одитен орган може да бъде определен за няколко оперативни програми.
5. За фондовете, свързани с целта „Инвестиции за растеж и работни места“ и за ЕФМДР, при условие че е спазен принципът за разделение на функциите, управляващият орган, сертифициращият орган, когато е приложимо, и одитният орган могат да бъдат част от един и същ публичен орган или организация.
Когато общият размер на подкрепата от фондовете към дадена оперативна програма надхвърля 250 000 000 EUR или размерът на подкрепата от ЕФМДР надхвърля 100 000 000 EUR, одитният орган може да бъде част от същия публичен орган или организация, от който е част управляващият орган, ако съгласно приложимите разпоредби за предишния програмен период Комисията е информирала държавата-членка преди датата на приемане на съответната оперативна програма за заключението си, че последната може да се базира главно на своето одитно становище, или ако въз основа на опита от предишния програмен период Комисията се е уверила, че институционалната организация и отчетност на одитния орган дават адекватни гаранции за функционалната му независимост и надеждност.
6. Държавата-членка може да определи едно или няколко междинни звена, които да извършват определени задачи на управляващия или на сертифициращия орган на отговорността на този орган. Съответните договорености между управляващия орган или сертифициращия орган и междинните звена се оформят официално в писмена форма.
7. Държавата-членка или управляващият орган може да повери управлението на част от оперативна програма на междинно звено чрез споразумение в писмена форма между междинното звено и държавата-членка или управляващия орган („глобална субсидия“). Междинното звено предоставя гаранции за платежоспособността си и компетенциите си в съответната област, както и за своя капацитет за административно и финансово управление.
8. Държавата-членка може да посочи по своя инициатива координационна структура, чиято задача е да поддържа връзка с Комисията и да й предоставя информация, да координира действията на другите определени органи и да насърчава хармонизираното прилагане на приложимото право.
9. Държавата-членка определя писмено правила, уреждащи нейните отношения с управляващите органи, сертифициращите органи и одитните органи, отношенията между тези органи и отношенията на тези органи с Комисията.
Член 124
Процедура за определяне на управляващия орган и на сертифициращия орган
1. Държавите-членки нотифицират Комисията относно датата и формата на определянето на управляващия орган и когато е уместно, на сертифициращия орган, които се извършват на подходящо равнище, преди да подадат първото заявление за междинно плащане в Комисията.
2. Посоченото в параграф 1 определяне се извършва въз основа на доклад и становище на независима одитна структура, която оценява изпълнението от страна на органите на критериите, свързвани с вътрешната среда за контрол, управлението на риска, дейностите за управление и контрол и мониторинга съгласно приложение XIII. Независимата одитна структура е одитен орган или друга публичноправна или частноправна организация, която разполага с необходимия одиторски капацитет и е независима от управляващия орган или - в зависимост от случая - от сертифициращия орган, и която извършва дейността си при отчитане на международно приетите стандарти за одит. Ако независимата одитна структура стигне до заключението, че част от системата за управление и контрол, отнасяща се до управляващия орган или сертифициращия орган, по същество е същата като предходния програмен период, и че са налице данни въз основа на одиторската дейност, извършена съгласно съответните разпоредби от Регламент (ЕО) № 1083/2006 и Регламент (ЕО) № 1198/2006 (39) на Съвета, че тези системи са функционирали ефективно през въпросния период, независимата одитна структура може да излезе със заключението, че съответните критерии са изпълнени без да извършва допълнителна одиторска дейност.
3. Когато общият размер на подкрепата от фондовете за дадена оперативна програма надхвърля 250 000 000 EUR, или 100 000 000 EUR от ЕФМДР, Комисията може да поиска в рамките на един месец от получаването на нотификацията относно определянето, посочено в параграф 1, да й бъдат предоставени докладът и становището на независимата одитна структура, посочени в параграф 2, и описанието на функциите и процедурите, свързани с управляващия орган и - в зависимост от случая - сертифициращия орган. Комисията взема решение дали да изиска тези документи въз основа на своята оценка на риска, като отчита информацията за настъпили значими промени във функциите и процедурите, свързани с управляващия орган и - в зависимост от случая - сертифициращия орган, спрямо предходния програмен период, както и данните за тяхното ефективно функциониране.
Комисията може да представи коментари в срок от два месеца от получаването на документите, посочени в първа алинея. Без да се засяга член 83, разглеждането на тези документи не води до прекъсване на обработването на заявления за междинни плащания.
4. Ако общият размер на подкрепата от фондовете за дадена оперативна програма надхвърля 250 000 000 EUR и са налице значителни промени във функциите и процедурите на управляващия органи и - в зависимост от случая - на сертифициращия орган, спрямо предходния програмен период, държавата-членка може по собствена инициатива да предостави на Комисията документите по параграф 3 в рамките на два месеца от нотификацията за определянето, посочена в параграф 1. В рамките на три месеца след получаването на тези документи Комисията прави коментари по тях.
5. Ако наличните резултати от одита и контрола показват, че определеният орган вече не отговаря на критериите по параграф 2, държавата-членка установява на съответното равнище, предвид сериозността на проблема, изпитателен срок, по време на който да се предприемат нужните корективни действия.
Ако определеният орган не успее да изпълни нужните корективни действия в рамките на установения от държавата-членка изпитателен срок, държавата-членка отнема на съответното равнище статута му на определен орган.
Държавата-членка незабавно нотифицира Комисията, когато определен орган бъде поставен в изпитателен срок, като предоставя информация за съответния изпитателен срок, а също и когато вследствие на предприетите корективни действия изпитателният срок се прекратява или на органа се отнема статутът му на определен орган. Без да се засяга прилагането на член 83, нотификацията за поставянето на определен орган в изпитателен срок от страна на държава-членка не води до прекъсване на обработването на заявления за междинни плащания.
6. Ако решението за определяне на управляващ орган или на сертифициращ орган бъде отменено, държавите-членки определят в съответствие с процедурата, предвидена в параграф 2, нов орган, който да поеме функциите на управляващия орган или на сертифициращия орган, и нотифицират Комисията за това.
7. За да се гарантират еднакви условия на изпълнение на настоящия член, Комисията приема актове за изпълнение относно образеца за доклад и становище на независимата одитна структура и за описанието на функциите и процедурите, отнасящи се до управляващия орган и - в зависимост от случая - сертифициращия орган. Тези актове за изпълнение се приемат, в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 150, параграф 3.
Член 125
Функции на управляващия орган
1. Управляващият орган отговаря за управлението на оперативната програма в съответствие с принципа на доброто финансово управление.
2. По отношение на управлението на оперативната програма, управляващият орган:
а)
подпомага работата на мониторинговия комитет, посочен в член 47, и му предоставя информацията, необходима за осъществяването на неговите задачи, по-специално данни относно напредъка на оперативната програма в постигането на нейните цели, финансови данни и данни за показателите и етапните цели;
б)
съставя и след одобрение от мониторинговия комитет изпраща до Комисията годишни доклади и окончателен доклад за изпълнението, посочени в член 50;
в)
предоставя на междинните звена и на бенефициерите информация от значение съответно за изпълнението на техните задачи и за изпълнението на операциите;
г)
създава система за записване и съхраняване в компютризирана форма на данни за всяка операция, необходими за мониторинга, оценката, финансовото управление, проверката и одита, включително данни за отделните участници в операциите, когато е приложимо;
д)
гарантира, че данните, посочени в буква г), се събират, въвеждат и съхраняват в системата, посочена в буква г), и че данните за показателите се разбиват по пол в случаите, в които това се изисква в приложения I и II към Регламента за ЕСФ.
3. По отношение на подбора на операциите управляващият орган:
а)
изготвя и - след като бъдат одобрени - прилага подходящите процедури и критерии за подбор, които:
i)
гарантират, че операциите допринасят за постигането на конкретните цели и резултати по съответните приоритети;
ii)
са недискриминационни и прозрачни;
iii)
вземат предвид общите принципи, определени в членове 7 и 8;
б)
гарантира, че избраната операция попада в обхвата на съответния(ите) фонд(ове) и може да бъде включена в категория интервенции или - по отношение на ЕФМДР - в мярка, набелязана в приоритета или приоритетите на оперативната програма;
в)
гарантира, че на бенефициера е предоставен документ, в който се посочват условията за подпомагане за всяка операция, включително специфичните изисквания за продуктите или услугите, които трябва да бъдат доставени по съответната операция, плана за финансиране и крайните срокове за изпълнение;
г)
се уверява, че бенефициерът разполага с необходимия административен, финансов и оперативен капацитет за изпълнение на условията, посочени в буква в), преди одобряването на операцията;
д)
се уверява, че когато операцията е започнала преди подаването на заявление за финансиране до управляващия орган, приложимо право, касаещо операцията, са били спазени;
е)
гарантира, че операциите, избрани да получат подкрепа от фондовете, не включват дейности, които са били част от операция, която е била или е трябвало да бъде обект на процедура за събиране в съответствие с член 71 след преместване на производствена дейност извън програмния район;
ж)
определя категориите интервенции или - по отношение на ЕФМДР - мерките, към които се приписват разходите по дадена операция.
4. По отношение на финансовото управление и контрола на оперативната програма управляващият орган:
а)
проверява дали съфинансираните продукти и услуги са доставени и дали разходите, декларирани от бенефициерите, са били заплатени и дали съответстват на приложимото законодателство, на оперативната програма и и на условията за подпомагане на операцията;
б)
гарантира, че бенефициерите, участващи в изпълнението на операциите, по които възстановяването на сумите е въз основа на действително направените допустими разходи, поддържат или отделна счетоводна система, или адекватен счетоводен кодекс за всички трансакции, отнасящи се до операцията;
в)
създава ефективни и пропорционални мерки за борба с измамите при отчитане на установените рискове;
г)
установява процедури, за да се гарантира, че с всички документи относно разходите и одитите, необходими за осигуряване на адекватна одитна следа, се борави в съответствие с изискванията на член 72, буква ж);
д)
съставя декларацията за управлението и годишния отчет, посочен в член 59, параграф 5, букви а) и б) от Финансовия регламент.
Чрез дерогация от първа алинея, буква а) Регламентът за ЕТС може да определи конкретни правила за проверка, приложими за програмите за сътрудничество.
5. Проверките по параграф 4, първа алинея, буква а) включват следните процедури:
а)
административни проверки по отношение на всяко заявление за възстановяване, подадено от бенефициерите;
б)
проверки на операции на място.
Честотата и обхватът на проверките на място са пропорционални на размера на публичната подкрепа за дадена операция и на равнището на риска, установен при такива проверки и одити от одитния орган за системите за управление и контрол като цяло.
6. Проверките на място на отделни операции съгласно параграф 5, първа алинея, буква б) могат да се извършват на база извадка.
7. В случай че управляващият орган е също бенефициер в рамките на оперативната програма, уредбата на проверките, посочени в параграф 4, първа алинея, буква а), гарантира адекватно разделение на функциите.
8. Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 149, с които определя правилата за определяне на информацията във връзка с данните, които трябва да се записват и съхраняват в компютъризирана форма, в рамките на системата за мониторинг, установена съгласно параграф 2, буква г) от настоящия член.
Комисията приема актове за изпълнение, с които определя техническите спецификации на системата, установена съгласно параграф 2, буква г) от настоящия член. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 150, параграф 3.
9. Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 149, с които определя подробни минимални изисквания за одитната следа, посочена в параграф 4, първа алинея, буква г) от настоящия член, по отношение на счетоводните записи, които да се поддържат, и разходооправдателните документи, които да се съхраняват на равнището на сертифициращия орган, управляващия орган, междинните звена и бенефициерите.
10. За да се гарантират еднакви условия на изпълнение на настоящия член, Комисията приема актове за изпълнение относно образеца на декларацията за управлението, посочена в параграф 4, първа алинея, буква д) от настоящия член. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 150, параграф 2.
Член 126
Функции на сертифициращия орган
Сертифициращият орган на дадена оперативна програма по-специално отговаря за:
а)
изготвянето и изпращането до Комисията на заявления за плащане и удостоверяването, че те са продукт на надеждни счетоводни системи, основават се на проверими разходооправдателни документи и са били подложени на проверки от управляващия орган;
б)
съставянето на отчетите, посочени в член 59, параграф 5, буква а) от Финансовия регламент;
в)
удостоверяването на пълнотата, точността и достоверността на отчетите, както и че разходите, вписани в счетоводните отчети, са в съответствие с приложимото право и са били направени във връзка с операциите, избрани за финансиране в съответствие с критериите, приложими за оперативната програма, и са в съответствие с приложимото право;
г)
осигуряване на наличието на система за записване и съхранение в компютризирана форма на счетоводните записи за всяка операция, която съхранява всички данни, необходими за изготвянето на заявленията за плащане и отчетите, включително записи на сумите, подлежащи на събиране, на събраните суми и на оттеглените суми в резултат на отмяната на целия или на част от приноса за дадена операция или оперативна програма;
д)
осигуряване - за целите на изготвянето и представянето на заявления за плащане - че е получил адекватна информация от управляващия орган относно процедурите и проверките, провеждани по отношение на разходите;
е)
отчитане - при изготвянето и подаването на заявления за плащане - на резултатите от всички одити, извършени от или на отговорността на одитния орган;
ж)
поддържане на счетоводни записи в компютризирана форма на декларираните пред Комисията разходи и съответното публично финансиране, заплатено на бенефициерите;
з)
водене на счетоводство на сумите, подлежащи на събиране, и на сумите, оттеглени в резултат на отмяната на целия или на част от приноса за дадена операция. Събраните суми се внасят повторно в бюджета на Съюза преди приключването на оперативната програма, като се приспадат от следващия отчет за разходите.
Член 127
Функции на одитния орган
1. Одитният орган осигурява извършването на одити на правилното функциониране на системите за управление и контрол на оперативната програма, както и на подходяща извадка от операции въз основа на декларираните разходи. Декларираните разходи се одитират въз основа на представителна извадка и по принцип въз основа на статистически извадкови методи.
Нестатистически извадков метод може да се използва по професионална преценка на одитния орган в надлежно обосновани случаи в съответствие с международно признатите одитни стандарти и във всеки случай, когато броят операции за отчетната година не е достатъчен, за да се използва статистически метод.
В такива случаи размерът на извадката е достатъчен, за да позволи на одитния орган да състави валидно одитно становище в съответствие с член 59, параграф 5, втора алинея от Финансовия регламент.
Нестатистическият извадков метод обхваща минимум 5 % от операциите, за които пред Комисията са декларирани разходи по време на счетоводната година, и 10 % от разходите, които са декларирани пред Комисията по време на счетоводната година.
2. Когато одитите се извършват от структура, различна от одитния орган, одитният орган гарантира, че тази структура има необходимата функционална независимост.
3. Одитният орган гарантира, че при одитната дейност се вземат предвид международно приетите стандарти за одит.
4. Одитният орган в рамките на осем месеца от приемането на оперативна програма изготвя стратегия за одит за извършването на одити. Стратегията за одит определя методологията на одита, метода за подбор на извадка за одити на операции и планирането на одити във връзка с текущата счетоводна година и двете следващи счетоводни години. Стратегията за одит се актуализира ежегодно от 2016 г. до и включително през 2024 г. Когато за няколко оперативни програми се прилага една обща система за управление и контрол, може да бъде изготвена единна стратегия за одит за съответните оперативни програми. Одитният орган представя стратегията за одит на Комисията при поискване.
5. Одитният орган изготвя:
а)
одитно становище в съответствие с член 59, параграф 5, втора алинея от Финансовия регламент;
б)
контролен доклад, в който са посочени основните констатации от одитите, извършени в съответствие с параграф 1, включително констатациите във връзка с установени недостатъци в системите за управление и контрол, и предложените и предприетите корективни действия.
Когато за повече от една оперативна програма се прилага една обща система за управление и контрол, информацията, изисквана по първа алинея, буква б), може да бъде групирана в единен доклад.
6. За да гарантира еднакви условия за изпълнението на настоящия член, Комисията приема актове за изпълнение, предвиждащи образците на одитната стратегия, одитното становище и контролния доклад. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 150, параграф 2.
7. Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 149, за да определя обхвата и съдържанието на одитите на операциите и одитите на отчетите, както и методологията за избор на извадката от операциите, посочени в параграф 1 от настоящия член.
8. Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 149, с които определя подробни правила, свързани с използването на данните, събрани по време на одитите, извършвани от длъжностни лица на Комисията или от упълномощени представители на Комисията.
ГЛАВА III
Сътрудничество с одитните органи
Член 128
Сътрудничество с одитните органи
1. Комисията си сътрудничи с одитните органи за координацията на техните одитни планове и методи и незабавно обменя с тези органи резултатите от проведените одити на системите за управление и контрол.
2. За да се улесни това сътрудничество, в случаите, в които държава-членка определи повече от един одитен орган, държавата-членка може да определи координационна структура.
3. Комисията, одитните органи и евентуалните координационни структури заседават редовно и по принцип най-малко веднъж годишно, освен ако не е договорено друго, за да разгледат годишния контролен доклад, одитното становище и стратегията за одит, както и да обменят възгледи по въпроси, свързани с подобряването на системите за управление и контрол.
ДЯЛ II
ФИНАНСОВО УПРАВЛЕНИЕ, ИЗГОТВЯНЕ, РАЗГЛЕЖДАНЕ, ПРИЕМАНЕ И ПРИКЛЮЧВАНЕ НА ОТЧЕТИ И ФИНАНСОВИ КОРЕКЦИИ
ГЛАВА I
Финансово управление
Член 129
Общовалидни правила за плащанията
Държавата-членка гарантира, че до приключването на оперативната програма сумата на публичните разходи, изплатена на бенефициерите, е най-малко равна на приноса от фондовете, изплатен от Комисията на държавата-членка.
Член 130
Общовалидни правила за изчисляване на междинните плащания и плащането на окончателното салдо
1. Комисията възстановява като междинни плащания 90 % от сумата, която се получава при прилагане на ставката на съфинансиране за всеки приоритет, определена в решението за приемане на оперативната програма, към допустимите разходи за приоритета, включени в заявлението за плащане. Комисията определя оставащите суми, които да бъдат възстановени като междинни плащания или да бъдат събрани в съответствие с член 139.
2. Приносът от фондовете или ЕФМДР за даден приоритет посредством междинни плащания и плащане на окончателното салдо не надвишава:
а)
допустимите публични разходи, посочени в заявлението за плащане за приоритета; или
б)
приноса от фондовете или ЕФМДР за приоритета, определен в решението на Комисията за одобряване на оперативната програма.
Член 131
Заявления за плащане
1. Заявленията за плащане включват, за всеки приоритет:
а)
общия размер на допустимите разходи, направени от бенефициерите и платени за изпълнение на операциите, така както е вписан в счетоводната система на сертифициращия орган;
б)
общия размер на публичните разходи, направени за изпълнението на операциите, така както е вписан в счетоводната система на сертифициращия орган.
2. Допустимите разходи, включени в заявлението за плащане, се обосновават със заверени фактури или счетоводни документи с равностойна доказателствена стойност, освен за формите на подпомагане по член 67, параграф 1, първа алинея, букви б), в) и г), член 68, член 69, параграф 1 и член 109 от настоящия регламент и по член 14 от Регламента за ЕСФ. За тези форми на подпомагане включените в дадено заявление за плащане суми представляват разходите, изчислени въз основа на приложимата база.
3. В случай на схемите за помощ по член 107 от ДФЕС публичният принос, съответстващ на разходите, включени в заявление за плащане, се заплаща на бенефициерите от организацията, която предоставя помощта.
4. Чрез дерогация от параграф 1, в случаи на държавна помощ заявлението за плащане може да включва авансови плащания към бенефициерите от организацията, която предоставя помощта, съгласно следните кумулативни условия:
а)
тези авансови плащания са предмет на гаранция, предоставена от установена в държавата-членка банка или друга финансова институция, или са покрити от инструмент, предоставен като гаранция от публичен субект или от държавата-членка;
б)
тези авансови плащания не превишават 40 % от общия размер на помощта, която се отпуска на бенефициер за определена операция;
в)
тези авансови плащания се покриват от разходите, платени от бенефициерите за изпълнение на операцията, и се обосновават със заверени фактури или счетоводни документи с равностойна доказателствена стойност най-късно три години след годината на плащането на аванса или на 31 декември 2023 г., в зависимост от това коя дата е по-ранна, като в противен случай следващото заявление за плащане се коригира съответно.
5. Всяко заявление за плащане, което включва авансови плащания от вида, посочен в параграф 4, отделно представя общия размер, изплатен от оперативната програма като авансово плащане, сумата, която е покрита от разходите, платени от бенефициера до три години след плащането на аванса в съответствие с параграф 4, буква в), и сумата, която не е покрита от разходите, платени от бенефициера, и за която тригодишният период все още не е изтекъл.
6. За да се гарантират еднакви условия на изпълнение на настоящия член, Комисията приема актове за изпълнение, предвиждащи образеца на заявленията за плащане. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 150, параграф 3.
Член 132
Плащания към бенефициерите
1. В зависимост от наличието на финансиране от първоначалното и годишното предварително финансиране и междинните плащания, управляващият орган гарантира, че даден бенефициер получава общата сума на дължимите допустими публични разходи в пълен размер и не по-късно от 90 дни от датата на подаване на искането за плащане от бенефициера.
Не се приспада или удържа каквато и да е сума и не се начислява специална такса или друга такса с равностоен ефект, която би намалила суми, дължими на бенефициерите.
2. Крайният срок за плащане, посочен в параграф 1, може да бъде прекъснат от управляващия орган във всеки от следните надлежно обосновани случаи:
а)
сумата в искането за плащане не е дължима или не са били представени подходящите разходооправдателни документи, необходими за проверките на управлението по член 125, параграф 4, първа алинея, буква а);
б)
започнато е разследване във връзка с евентуална нередност, отнасяща се до съответните разходи.
Засегнатият бенефициер се уведомява писмено за прекъсването и причините за него.
Член 133
Използване на еврото
1. Държавите-членки, които не са приели еврото като своя парична единица към датата на заявлението за плащане, превръщат в евро сумите на разходите, направени в национална валута. Тези суми се превръщат в евро, като се използва месечният счетоводен обменен курс на Комисията в месеца, през който разходът е бил отразен в отчетите на сертифициращия орган на съответната оперативна програма. Обменният курс се публикува електронно от Комисията всеки месец.
2. Чрез дерогация от параграф 1, Регламентът за ЕТС може да определи отделни правила за конкретното време на превръщането в евро.
3. Когато еврото стане парична единица на някоя държава-членка, процедурата по превръщане, описана в параграф 1, продължава да се прилага за всички разходи, вписани в отчетите от сертифициращия орган преди датата на влизане в сила на фиксирания обменен курс между националната парична единица и еврото.
Член 134
Изплащане на предварителното финансиране
1. Първоначалната сума за предварително финансиране се изплаща на вноски, както следва:
а)
през 2014 г.: 1 % от размера на подкрепата от фондовете и ЕФМДР за целия програмен период за оперативната програма или 1,5 % от размера на подкрепата от фондовете и ЕФМДР за целия програмен период за оперативната програма, когато държавата-членка е получавала финансова помощ в периода след 2010 г. в съответствие с членове 122 и 143 от ДФЕС или от Европейския инструмент за финансова стабилност (ЕИФС), или към 31 декември 2013 г. получава финансова помощ в съответствие с членове 136 и 143 от ДФЕС;
б)
през 2015 г.: 1 % от размера на подкрепата от фондовете и ЕФМДР за целия програмен период за оперативната програма или 1,5 % от размера на подкрепата от фондовете и ЕФМДР за целия програмен период за оперативната програма, когато държавата-членка е получавала финансова помощ в периода след 2010 г. в съответствие с членове 122 и 143 от ДФЕС или от ЕИФС, или към 31 декември 2014 г. получава финансова помощ в съответствие с членове 136 и 143 от ДФЕС;
в)
през 2016 г.: 1 % от размера на подкрепата от фондовете и ЕФМДР за целия програмен период за оперативната програма.
Ако дадена оперативна програма бъде приета през 2015 г. или по-късно, по-ранните вноски се изплащат през годината на приемане.
2. В периода 2016 г.-2023 г. преди 1 юли се изплаща годишна сума за предварително финансиране. Тя е процент от размера на подкрепата от фондовете и ЕФМДР за оперативната програма за целия програмен период, както следва:
-
2016 г.: 2 %
-
2017 г.: 2,625 %
-
2018 г.: 2,75 %
-
2019 г.: 2,875 %
-
2020 г. до 2023 г.: 3 %.
3. При изчисляването на размера на първоначалното предварително финансиране, посочено в параграф 1, в размера на подкрепата за целия програмен период не се включват сумите от резерва за изпълнение, които са били първоначално разпределени на оперативната програма.
При изчисляването на размера на годишното предварително финансиране, посочено в параграф 2 до и включително 2020 г. в размера на подкрепата за целия програмен период не се включва сумите от резерва за изпълнение, които са били първоначално разпределени на оперативната програма.
Член 135
Крайни срокове за представяне на заявления за междинно плащане и за тяхното изплащане
1. Сертифициращият орган представя редовно заявление за междинно плащане в съответствие с член 131, параграф 1, обхващащо сумите, вписани в неговата счетоводна система през счетоводната година. Въпреки това, когато счита за необходимо, сертифициращият орган може да включи такива суми в заявленията за плащане, подадени през следващите счетоводни години.
2. Сертифициращият орган предава окончателното заявление за междинно плащане до 31 юли след края на предходната счетоводна година и във всеки случай преди първото заявление за междинно плащане за следващата счетоводна година.
3. Първото заявление за междинно плащане се прави не преди Комисията да е нотифицирана за определянето на управляващите органи и сертифициращите органи в съответствие с член 124.
4. Междинни плащания за оперативна програма не се правят, освен ако годишният доклад за изпълнение не е бил изпратен до Комисията в съответствие с правилата за отделните фондове.
5. В зависимост от наличието на средства Комисията извършва междинното плащане не по-късно от 60 дни след датата, на която заявлението за плащане е регистрирано в Комисията.
Член 136
Отмяна
1. Комисията отменя всяка част от сумата в дадена оперативна програма, която не е била използвана за плащане на първоначалното или годишното предварително финансиране и междинните плащания до 31 декември на третата финансова година след годината на бюджетния ангажимент по оперативната програма, или за която изготвено в съответствие с член 131 заявление за плащане не е било представено в съответствие с член 135.
2. Частта от задълженията, която все още е неприключена към 31 декември 2023 г., се отменя, ако някой от документите, изисквани по член 141, параграф 1, не е бил внесен в Комисията до крайния срок, определен в член 141, параграф 1.
ГЛАВА II
Изготвяне, разглеждане и приемане на отчети, приключване на оперативни програми и спиране на плащания
Раздел I
Изготвяне, разглеждане и приемане на отчети
Член 137
Изготвяне на годишните счетоводни отчети
1. Отчетите за всяка оперативна програма, посочени в член 59, параграф 5, буква а) от Финансовия регламент, се представят на Комисията. Счетоводните отчети обхващат счетоводната година и включват на нивото на всеки приоритет и, ако е приложимо, фонд и категория региони:
а)
общият размер на допустимите разходи, записани в счетоводните системи на сертифициращия орган, включени в исканията за плащане, подадени до Комисията в съответствие с член 131 и член 135, параграф 2 до 31 юли след края на счетоводната година, общият размер на съответните публични разходи, направени за изпълнение на операциите, както и общият размер на съответните плащания към бенефициерите в съответствие с член 132, параграф 1;
б)
оттеглените и събраните през счетоводната година суми, сумите, подлежащи на събиране към края на счетоводната година, извършените съгласно член 71 събирания и неподлежащите на събиране суми;
в)
размерът на приносите от програмата, платени на финансовите инструменти по член 41, параграф 1, и авансовите плащания от държавната помощ по член 131, параграф 4;
г)
за всеки приоритет - равнение между разходите, посочени в съответствие с буква а), и разходите, декларирани по отношение на същата счетоводна година в заявленията за плащане, придружено от обяснение на разликите.
2. Когато държава-членка изключи от отчетите разходи, включени преди това в заявление за междинно плащане за счетоводната година, поради текуща оценка на законосъобразността и редовността на тези разходи, цялата сума на тези разходи или част от тях, която е преценена като законосъобразна и редовна, може да бъде включена в заявление за междинно плащане за следващи счетоводни години.
3. За да се гарантират еднакви условия за изпълнение на настоящия член, Комисията приема актове за изпълнение, установяващи образец за отчетите, посочени в настоящия член. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 150, параграф 3.
Член 138
Предоставяне на информация
За всяка от годините от 2016 г. до 2025 г. включително държавите-членки представят в срока, посочен в член 59, параграф 5 от Финансовия регламент, документите, посочени в същия член, и по-специално:
а)
отчетите, посочени в член 137, параграф 1 от настоящия регламент, за предходната счетоводна година;
б)
декларацията за управлението и годишния отчет, посочен в член 125, параграф 4, първа алинея, буква д) от настоящия регламент за предходната счетоводна година;
в)
одитното становище и контролния доклад, посочени в член 127, параграф 5, първа алинея, букви а) и б) от настоящия регламент, за предходната счетоводна година.
Член 139
Разглеждане и приемане на отчети
1. Комисията извършва проверка на документите, представени от държавата-членка в съответствие с член 129. По искане на Комисията държавата-членка представя цялата необходима допълнителна информация, така че да даде възможност на Комисията да определи до срока, предвиден в член 84 дали отчетите са пълни, точни и достоверни.
2. Комисията приема отчетите, когато може да стигне до заключението, че те са пълни, точни и верни. Комисията стига до такова заключение, когато одитният орган представи одитно становище без резерви относно пълнотата, точността и достоверността на отчетите, освен ако Комисията няма конкретни доказателства, че одитното становище за отчетите е ненадеждно.
3. Комисията информира държавата-членка до срока, посочен в член 84 дали може да приеме отчетите.
4. Ако по причини, отнасящи се до държава-членка, Комисията не е в състояние да приеме отчетите до крайния срок, посочен в член 84, Комисията уведомява държавата-членка за причините в съответствие с параграф -2 от настоящия член, както и за действията, които се изисква да бъдат предприети, и срока за тяхното приключване. В края на срока за приключване на тези действия Комисията информира държавата-членка дали може да приеме отчетите.
5. Въпроси, свързани със законосъобразността и редовността на първичните трансакции във връзка с разходите, включени в отчетите, не се вземат предвид за целите на приемането на отчетите от Комисията. С процедурата на проверка и приемане на отчетите не се прекъсва обработката на заявленията за междинни плащания и тя не води до спиране на плащанията, без с това да се засягат членове 83 и 142.
6. Въз основа на приетите отчети Комисията изчислява сумата, изискуема от фондовете и от ЕФМДР за счетоводната година, и последващите корекции по отношение на плащанията за държавата-членка. Комисията взема под внимание:
а)
сумите в отчетите, посочени в член 137, параграф 1, буква а), към които се прилага ставката на съфинансиране за всеки приоритет;
б)
общия размер на плащанията, направени от Комисията през съответната счетоводна година, състоящ се от:
i)
размера на междинните плащания, направени от Комисията в съответствие с член 130, параграф 1 и член 24; както и
ii)
размера на годишното предварително финансиране, платено съгласно член 134, параграф 2.
7. След извършване на изчислението по параграф 6, Комисията уравнява съответното годишно предварително финансиране и изплаща всяка допълнителна дължима сума в срок от 30 дни от приемането на отчетите. В случай на сума, подлежаща на събиране от държавата-членка, Комисията издава нареждане за събирането й, което се изпълнява по възможност чрез прихващане от суми, дължими на държавата-членка по следващи плащания по същата оперативна програма. Такова събиране не представлява финансова корекция и не намалява подпомагането от фондовете за оперативната програма. Събраните суми представляват целеви приходи по член 177, параграф 3 от Финансовия регламент.
8. Когато след прилагане на процедурата, предвидена в параграф 4, Комисията не може да приеме отчетите, тя определя на основата на наличната информация и в съответствие с параграф 6 сумата, изискуема от фондовете за счетоводната година, и информира държавата-членка. Ако държавата-членка уведоми Комисията за съгласието си в рамките на два месеца, след като Комисията предаде информацията, се прилага параграф 7. При отсъствие на такова съгласие Комисията взема решение посредством актове за изпълнение, в които се посочва сумата, изискуема от фондовете за счетоводната година. Такова решение не представлява финансова корекция и не намалява подпомагането от фондовете за оперативната програма. Въз основа на решението Комисията прилага корекциите на плащанията за държавата-членка в съответствие с параграф 7.
9. Приемането на отчетите от Комисията или на решение на Комисията съгласно параграф 8 от настоящия член не засяга прилагането на корекциите по членове 144 и 145.
10. Държавите-членки могат да заменят неправомерните суми, разкрити след предаването на отчетите, като извършат съответните корекции в отчетите за счетоводната година, в която е установена нередността, без с това да се засягат членове 144 и 145.
Член 140
Наличност на документи
1. Без да се засягат правилата, уреждащи държавните помощи, управляващият орган гарантира, че всички разходооправдателни документи за разходи по линия на фондовете за операциите, за които сумата на допустимите разходи не надвишава 1 000 000 EUR, са на разположение на Комисията и на Европейската сметна палата при поискване за период от три години, считано от 31 декември след предаването на отчетите, в които са включени разходите по операцията.
При операции, различни от тези, посочени в първа алинея, всички удостоверителни документи се предоставят за период от две години, считано от 31 декември след представянето на отчетите, в които са включени окончателните разходи по приключената операция.
Управляващ орган може да реши да приложи за операции, за които общите допустими разходи не надвишават 1 000 000 EUR, правилото, посочено във втората алинея.
Периодът, посочен в първата алинея, се прекъсва в случай на съдебно производство или при надлежно обосновано искане на Комисията.
2. Управляващият орган информира бенефициерите за началната дата на периода, посочен в параграф 1.
3. Документите се съхраняват под формата на оригинали или заверени копия на оригиналите или на общоприети носители на информация, включително електронни версии на оригинални документи или документи, съществуващи единствено в електронна версия.
4. Документите се съхраняват във форма, която позволява идентифицирането на самоличността на субектите на данните в продължение на срок, чиято продължителност не надвишава необходимата за целите, за които данните са събрани или обработени впоследствие.
5. Процедурата, по която се удостоверява, че документите, съхранявани на общоприети носители на данни, са верни с оригиналния документ, се определя от националните органи и трябва да гарантира, че съхраняваните версии отговарят на националните правни изисквания и на тях може да се разчита за целите на одита.
6. Когато документите съществуват единствено в електронна форма, използваните компютърни системи отговарят на приетите стандарти за сигурност, които гарантират, че съхраняваните документи отговарят на националните законови изисквания и на тях може да се разчита за целите на одита.
Раздел II
Приключване на оперативните програми
Член 141
Подаване на документите за приключването и плащане на окончателното салдо
1. В допълнение към документите, посочени в член 138, за последната счетоводна година, обхващаща периода от 1 юли 2023 г. до 30 юни 2024 г., държавите-членки представят окончателен доклад за изпълнението на оперативната програма или последния годишен доклад за изпълнението за оперативната програма, подкрепена от ЕФМДР;
2. Окончателното салдо се изплаща не по-късно от три месеца след датата на приемането на отчетите за последната счетоводна година или един месец след датата на приемане на окончателния доклад за изпълнението, в зависимост от това коя дата е по-късна.
Раздел III
Спиране на плащанията
Член 142
Спиране на плащанията
1. Всички или част от междинните плащания на ниво приоритети или оперативни програми могат да бъдат спрени от Комисията, ако са изпълнени едно или повече от следните условия:
а)
налице е сериозен недостатък в ефективното функциониране на системата за управление и контрол на оперативната програма, който излага на риск приноса на Съюза към оперативната програма и за чието отстраняване не са били предприети мерки;
б)
разходите в даден отчет за разходите са свързани с нередност със сериозни финансови последици, която не е отстранена;
в)
държавата-членка не е успяла да предприеме необходимите действия за коригиране на ситуацията, довела до прекъсването по член 83;
г)
налице е сериозен недостатък в качеството и надеждността на системата за мониторинг или на данните за общите и специфични показатели;
д)
не са приключени действията за изпълнение на предварително условие, подлежащо на изложените в член 19 условия;
е)
налице са доказателства, произтичащи от прегледа на изпълнението на даден приоритет, че има сериозен неуспех при постигането на етапните цели на този приоритет, свързани с финансовите показатели и показателите за изпълнението и с ключовите етапи на изпълнението, определени в рамката на изпълнението, предмет на изложените в член 22 условия.
В правилата за отделния фонд за ЕФМДР може да бъдат предвидени специфични основания за спиране на плащанията, свързани с неспазване на правилата, приложими съгласно общата политика в областта на рибарството, които са пропорционални на естеството, сериозността, продължителността и повторяемостта на неспазването.
2. Комисията може да реши чрез акт за изпълнение да спре всички или част от междинните плащания, след като даде на държавата-членка възможност да представи своите коментари.
3. Комисията отменя спирането на всички междинни плащания или на част от тях, когато държавата-членка е предприела необходимите мерки, за да позволи отмяната на спирането.
ГЛАВА III
Финансови корекции
Раздел I
Финансови корекции от държавите-членки
Член 143
Финансови корекции от държавите-членки
1. Държавите-членки на първо място носят отговорност за разследването на нередностите и за извършването на необходимите финансови корекции и възстановяването на дължимите суми. В случай на системна нередност държавата-членка разширява своите разследвания, за да обхване всички операции, които потенциално могат да бъдат засегнати.
2. Държавите-членки извършват необходимите финансови корекции във връзка с отделните или системни нередности, установени в операциите или в оперативните програми. Финансовите корекции се изразяват в отмяната на всички или на част от публичния принос за дадена операция или оперативна програма. Държавите-членки вземат предвид характера и сериозността на нередностите и финансовата загуба за фондовете или за ЕФМДР и прилага пропорционална корекция. Финансовите корекции се вписват в счетоводните отчети от управляващия орган за счетоводната година, през която е взето решението за отмяна.
3. Отменените в съответствие с параграф 2 приноси от фондовете или ЕФМДР могат да бъдат повторно използвани от държавата-членка в рамките на съответната оперативна програма при условията на параграф 4.
4. Отменените в съответствие с параграф 2 приноси не могат да бъдат повторно използвани за операция, която е предмет на корекции, или когато финансовата корекция се извършва за системна нередност - за всяка операция, засегната от системната нередност.
5. В правилата за отделните фондове относно ЕФМДР могат да бъдат предвидени допълнителни основания за финансови корекции от държавите-членки, свързани с неспазване на приложимите в рамките на общата политика в областта на рибарството правила, които са пропорционални, и отчитат естеството, тежестта, продължителността и повтаряемостта на неспазването.
Раздел II
Финансови корекции от страна на Комисията
Член 144
Критерии за финансови корекции
1. Комисията прави финансови корекции чрез актове за изпълнение, като отменя целия размер или част от приноса на Съюза към оперативната програма, в съответствие с член 85, когато след извършване на необходимото разследване заключи, че:
а)
е налице сериозен недостатък в ефективното функциониране на системата за управление и контрол на оперативната програма, който излага на риск вече изплатения от Съюза принос в оперативната програма;
б)
държавата-членка не е спазила своите задължения съгласно член 143 преди откриването на процедурата за корекция по настоящия параграф;
в)
разходите, съдържащи се в дадено заявление за плащане, са неправомерни и не са коригирани от държавата-членка преди откриването на процедурата за корекция по настоящия параграф.
Комисията основава своите финансови корекции на констатираните отделни случаи на установена нередност, като отчита дали нередността е системна. Когато не е възможно да се определи точно размерът на неправомерните разходи, финансирани за сметка на фондовете или ЕФМДР, Комисията прилага единна ставка или екстраполирана финансова корекция.
2. Когато взема решение относно корекция по параграф 1, Комисията зачита принципа на пропорционалност, като взема предвид естеството и сериозността на нередността и степента и финансовите последици от недостатъците в системите за управление и контрол, открити в оперативната програма.
3. Когато Комисията основава позицията си на доклади от одитори, различни от одиторите от нейните служби, тя прави свои собствени заключения относно финансовите последици, след като разгледа предприетите от съответната държава-членка мерки по член 143, параграф 2, уведомленията, изпратени по член 122, параграф 2, и отговорите от държавата-членка.
4. В съответствие с член 22, параграф 7, когато Комисията въз основа на извършена проверка на окончателния доклад за изпълнението на оперативната програма - за фондовете, или последния годишен доклад за изпълнението - за ЕФМДР, установи сериозно несправяне с постигането на целите, заложени в рамката на изпълнението, тя може да приложи финансови корекции по отношение на съответните приоритети чрез актове за изпълнение.
5. Когато държава-членка не изпълни задълженията си по член 95, Комисията може, в зависимост от степента на неспазване на тези задължения, да извърши финансова корекция, като отменя целия или част от приноса на структурните фондове за съответната държава-членка.
6. Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 149 за установяване на подробни правила относно критериите за определяне на сериозни недостатъци в ефективното функциониране на системите за управление и контрол, включително основните видове такива недостатъци, критериите за определяне на равнището на приложимата финансова корекция и критериите за прилагане на фиксирани ставки или екстраполирана финансова корекция.
7. В правилата за отделните фондове относно ЕФМДР могат да бъдат предвидени специфични основания за финансови корекции от Комисията, свързани с неспазване на правилата, приложими съгласно общата политика в областта на рибарството, които са пропорционални на естеството, тежестта, продължителността и повторяемостта на неспазването.
Член 145
Процедура
1. Преди да вземе решение за финансова корекция, Комисията открива процедурата, като информира държавата-членка за предварителните заключения от своето разследване и изисква от държавата-членка да представи забележките си в срок от два месеца.
2. Когато Комисията предлага финансова корекция въз основа на екстраполация или на фиксирана ставка, на държавата-членка се предоставя възможност да докаже чрез проверка на съответната документация, че действителната степен на нередност е по-ниска от преценката на Комисията. По споразумение с Комисията държавата-членка може да ограничи обхвата на това разследване до подходяща част или извадка от съответната документация. Освен в надлежно обосновани случаи, срокът, който се предоставя за прегледа, не надвишава два месеца след двумесечния срок, посочен в параграф 1.
3. Комисията взема предвид всяко доказателство, предоставено от държавата-членка в сроковете, посочени в параграфи 1 и 2.
4. В случай че държавата-членка не приеме предварителните заключения на Комисията, държавата-членка се кани на изслушване от Комисията с цел да се гарантира, че е налице цялата информация от значение и всички забележки като основа за заключенията на Комисията относно прилагането на финансовата корекция.
5. В случай на съгласие и без да се засяга параграф 6 от настоящия член, държавата-членка може отново да използва засегнатите фондове в съответствие с член 143, параграф 3.
6. С оглед извършване на финансови корекции Комисията взема решение чрез актове за изпълнение в срок от шест месеца от датата на изслушването, или от датата на получаване на допълнителна информация, когато държавата-членка се съгласи да представи такава допълнителна информация след изслушването. Комисията трябва да вземе предвид цялата информация и коментарите, предоставени в хода на процедурата. Ако не се проведе изслушване, шестмесечният срок започва да тече два месеца след датата на писмото покана за изслушване, изпратено от Комисията.
7. Когато Комисията, при изпълнение на отговорностите си по член 75, или Европейската сметна палата констатират нередности, които са проява на сериозни недостатъци в ефективното функциониране на системите за управление и контрол, произтичащата от това финансова корекция води до намаляване на подкрепата от фондовете за оперативната програма.
Първата алинея не се прилага в случай на сериозен недостатък в ефективното функциониране на системата за управление и контрол, който, преди датата на установяването от Комисията или Европейската сметна палата:
а)
е бил установен в декларацията за управлението, годишния контролен доклад или одитното становище, представени на Комисията в съответствие с член 59, параграф 5 от Финансовия регламент, или в други одитни доклади на одитния орган, представени на Комисията, и са били предприети подходящи мерки, или
б)
е бил предмет на подходящи коригиращи мерки от държавата-членка.
Оценката на сериозните недостатъци в ефективното функциониране на системата за управление и контрол се основава на приложимото право към момента на подаване на съответните декларации за управлението, годишни контролни доклади и одитни становища.
Когато взема решение относно финансова корекция, Комисията:
а)
зачита принципа на пропорционалност, като взема предвид естеството и тежестта на сериозния недостатък в ефективното функциониране на системата за управление и контрол и финансовите му последици за бюджета на Съюза;
б)
за целите на прилагането на фиксирана ставка или екстраполирана корекция, изключва неправомерните разходи, установени преди това от държавата-членка, които са били подложени на корекция в отчетите в съответствие с член 139, параграф 10, както и разходите - предмет на текуща оценка за законосъобразност и правомерност съгласно член 137, параграф 2;
в)
взема предвид единната ставка или екстраполираните корекции, приложени към разходите от държавата-членка за други сериозни недостатъци, установени от държавата-членка при определянето на остатъчния риск за бюджета на Съюза.
8. В правилата за отделните фондове относно ЕФМДР може да бъдат предвидени допълнителни правила за процедурата за финансовите корекции, посочена в член 144, параграф 7.
Член 146
Задължения на държавите-членки
Прилагането на финансова корекция от Комисията не засяга задължението на държавата-членка да продължи събиранията, предвидени в член 143, параграф 2 от настоящия регламент, и да събере държавната помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС и по член 14 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета (40).
Член 147
Възстановяване
1. Възстановяването на суми в бюджета на Съюза се извършва преди крайната дата, посочена в нареждането за събиране, изготвено в съответствие с член 73 от Финансовия регламент. Падежната дата е последният ден от втория месец след издаването на нареждането.
2. Всяко забавяне на възстановяването поражда лихва за просрочено плащане, която започва да тече на датата, на която то е дължимо, и приключва на датата на действителното плащане. Размерът на тази лихва е един и половина процентни пункта над прилагания от Европейската централна банка лихвен процент спрямо основните й операции за рефинансиране в първия работен ден от месеца на падежната дата.
ДЯЛ III
ПРОПОРЦИОНАЛЕН КОНТРОЛ НА ОПЕРАТИВНИТЕ ПРОГРАМИ
Член 148
Пропорционален контрол на оперативните програми
1. Операциите, за които общите допустими разходи не превишават 200 000 EUR за ЕФРР и Кохезионния фонд, 150 000 EUR за ЕСФ или 100 000 EUR за ЕФМДР, не подлежат на повече от един одит от одитния орган или от Комисията преди подаванетое на отчетите за счетоводната година, в която е приключена операцията. Останалите операции не подлежат на повече от един одит на счетоводна година от одитния орган или от Комисията преди подаването на отчетите за счетоводната година, в която е приклюила операцията. Операциите не подлежат на одит от страна на Комисията или одитния орган през година, през която вече е извършен одит от Европейската сметна палата, при условие че резултатите от одиторската работа, извършена от Европейската сметна палата за тези операции, могат да бъдат използвани от одитния орган или от Комисията за целите на изпълнението на съответните им задачи.
2. За оперативни програми, за които последното одитно становище показва, че не са налице съществени недостатъци, Комисията може да се договори с одитния орган на последващото заседание, посочено в член 128, параграф 3, че нивото на изискваната одитна дейност може да бъде намалено, така че то да е пропорционално на установената степен на риск. В такива случаи Комисията не извършва собствени одити на място, освен ако са налице доказателства за недостатъци в системата за управление и контрол, които влияят върху декларираните пред Комисията разходи през дадена счетоводна година, за която отчетите са били приети от Комисията.
3. За оперативни програми, за които Комисията достигне до заключението, че може да разчита на становището на одитния орган, тя може да договори с одитния орган да ограничи одитите на Комисията на място с цел одиторска проверка на работата на одитния орган, освен ако са налице доказателства за недостатъци в работата на одитния орган за дадена счетоводна година, за която отчетите са били приети от Комисията.
4. Независимо от параграф 1, одитният орган и Комисията могат да провеждат одити на операциите в случай, че оценката на риска или одитът, извършен от Европейската сметна палата, установи специфичен риск от нередност или измама, в случай че са налице доказателства за сериозни недостатъци в ефективното функциониране на системата за управление и контрол на съответната оперативна програма, както и през периода, посочен в член 140, параграф 1. Комисията може, за целите на оценяването на работата на даден одитен орган, да преразгледа одитната следа на одитния орган или да участва в одитите на място на одитния орган, и когато в съответствие с международно признатите стандарти за одит е необходимо с цел получаване на гаранция за ефективното функциониране на одитния орган, Комисията може да извършва одит на операциите.
ПЕТА ЧАСТ
ДЕЛЕГИРАНЕ НА ПРАВОМОЩИЯ, РАЗПОРЕДБИ ЗА ПРИЛАГАНЕ, ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
ГЛАВА I
Делегиране на правомощия и разпоредби за прилагане
Член 149
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на установените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 5, параграф 3, член 12, втора алинея, член 22, параграф 7, четвърта алинея, член 37, параграф 13, член 38, параграф 4, трета алинея, член 40, параграф 4, член 41, параграф 3, член 42, параграф 1, втора алинея, член 42, параграф 6, член 61, параграф 3, втора, трета, четвърта и седма алинеи, член 63, параграф 4, член 64, параграф 4, член 68, параграф 1,втора алинея, член 101, четвърта алинея, член 122, параграф 2, пета алинея, член 125, параграф 8, първа алинея, член 125, параграф 9, член 127, параграфи 7 и 8 и член 144, параграф 6 се предоставя на Комисията от 21 декември 2013 г. до 31 декември 2020 г.
3. Делегирането на правомощията, посочено в посочено в член 5, параграф 3, член 12, втора алинея, член 22, параграф 7, четвърта алинея, член 37, параграф 13, член 38, параграф 4, трета алинея, член 40, параграф 4, член 41, параграф 3, член 42, параграф 1, втора алинея, член 42, параграф 6, член 61, параграф 3, втора, трета, четвърта и седма алинеи, член 63, параграф 4, член 64, параграф 4, член 68, параграф 1,втора алинея, член 101, четвърта алинея, член 122, параграф 2, пета алинея, член 125, параграф 8, първа алинея, член 125, параграф 9, член 127, параграфи 7 и 8 и член 144, параграф 6, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява делегирането на правомощията, посочени в същото решение. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно посочено в член 5, параграф 3, член 12, втора алинея, член 22, параграф 7, четвърта алинея, член 37, параграф 13, член 38, параграф 4, трета алинея, член 40, параграф 4, член 41, параграф 3, член 42, параграф 1, втора алинея, член 42, параграф 6, член 61, параграф 3, втора, трета, четвърта и седма алинеи, член 63, параграф 4, член 64, параграф 4, член 68, параграф 1,втора алинея, член 101, четвърта алинея, член 122, параграф 2, пета алинея, член 125, параграф 8, първа алинея, член 125, параграф 9, член 127, параграфи 7 и 8 и член 144, параграф 6, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 150
Процедура на комитет
1. При прилагането на настоящия регламент, на Регламента за ЕФРР, Регламента за ЕТС, Регламента за ЕСФ и Регламента за КФ Комисията се подпомага от Комитет за координация на европейските структурни и инвестиционни фондове. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 4 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
3. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Когато Комитетът не даде становище, Комисията не приема проекта на акт за изпълнение по отношение на изпълнителните правомощия, посочени в член 8, трета алинея, член 22, параграф 7, пета алинея, член 38, параграф 3, втора алинея, член 38, параграф 10, член 39, параграф 4, втора алинея, член 46, параграф 3, член 96, параграф 2, втора алинея, член 115, параграф 4 и член 125, параграф 8, втора алинея и се прилага член 5, параграф 4, трета алинея от Регламент (ЕС) № 182/2011.
ГЛАВА II
Преходни и заключителни разпоредби
Член 151
Преразглеждане
Европейският парламент и Съветът преразглеждат настоящия регламент до 31 декември 2020 г. в съответствие с член 177 от ДФЕС.
Член 152
Преходни разпоредби
1. Настоящият регламент не засяга нито продължаването, нито промяната, включително цялостната или частична отмяна на помощта, одобрена от Комисията въз основа на Регламент (ЕО) № 1083/2006 или на друго законодателство, приложимо за тази помощ към 31 декември 2013 г. Посоченият регламент или друго приложимо законодателство следователно продължава да се прилага след 31 декември 2013 г. за тази помощ или за съответните операции до приключването им. За целите на настоящия параграф помощта обхваща оперативните програми и големите проекти.
2. Заявленията за получаване на помощ, подадени или одобрени съгласно Регламент (ЕО) № 1083/2006, остават в сила.
3. Когато държава-членка използва възможността, предвидена в член 123, параграф 3, тя може да подаде искане до Комисията за това управителният орган да изпълнява функциите на сертифициращ орган чрез дерогация от член 59, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1083/2006 за съответните оперативни програми, изпълнявани въз основа на Регламент (ЕО) № 1083/2006. Искането се придружава от оценка, извършена от одитния орган. Когато Комисията установи, въз основа на информация, предоставена от одитния орган, и на свои собствени одити, че системите за управление и контрол на тези оперативни програми функционират ефективно и това функциониране няма да бъде засегнато от управителния орган, изпълняващ функциите на сертифициращ орган, тя информира държавите-членки за съгласието си в рамките на два месеца от датата на получаване на искането.
Член 153
Отмяна
1. Без да се засягат разпоредбите, предвидени в член 152, Регламент (ЕО) № 1083/2006 се отменя, считано от 1 януари 2014 г.
2. Позоваванията на отменения регламент се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съобразно таблицата на съответствието, изложена в приложение ХIV.
Член 154
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Членове 20-24, член 29, параграф 3, член 38, параграф 1, буква а), членове 58, 60, 76-92, 118, 120, 121 и членове 129-147 се прилагат от 1 януари 2014 г.
Член 39, параграф 2, седма алинея, второ изречение и член 76, пета алинея се прилагат от датата, на която изменението на Финансовия регламент, свързано с отмяната на бюджетни кредити е влязло в сила.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 17 декември 2013 година.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 1303/2013
2013 m. gruodžio 17 d.
kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 177 straipsnį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomones (1),
atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomones (2),
atsižvelgdami į Audito Rūmų nuomones (3),
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros,
kadangi:
(1)
Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 174 straipsniu nustatyta, kad, norėdama stiprinti savo ekonominę, socialinę ir teritorinę sanglaudą, Sąjunga turi siekti mažinti įvairių regionų išsivystymo lygio skirtumus ir nepalankiausias sąlygas turinčių regionų arba salų atsilikimą, ir kad ypatingą dėmesį reikia skirti kaimo vietovėms, pramonės pereinamojo laikotarpio vietovėms ir didelių ir nuolatinių gamtinių arba demografinių trūkumų turinčioms vietovėms. SESV 175 straipsnyje nurodyta, kad Sąjunga šių tikslų turi siekti Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo, Orientavimo skyriaus, Europos socialinio fondo, Europos regioninės plėtros fondo, Europos investicijų banko veiksmais ir kitomis priemonėmis;
(2)
siekiant geriau koordinuoti ir derinti pagal sanglaudos politiką fondų teikiamą paramą, būtent Europos regioninės plėtros fondo (ERPF), Europos socialinio fondo (ESF), Sanglaudos fondo su kaimo plėtrai skirto fondo, būtent Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP), taip pat jūrų bei žuvininkystės sektoriaus fondo, būtent Europos jūrų reikalų ir žuvininkystės fondo (EJRŽF) V antraštinėje dalyje numatytomis priemonėmis, finansuojamomis pagal pasidalijamąjį valdymą, teikiama parama, reikėtų nustatyti visiems šiems fondams (toliau - Europos struktūriniai ir investicijų fondai, ESI fondai) taikomas bendras nuostatas. Be to, šiuo reglamentu nustatomos ERPF, ESF ir Sanglaudos fondui taikomos bendrosios nuostatos, bet jos netaikomos EŽŪFKP ir EJRŽF, taip pat bendrosios nuostatos, taikomos ERPF, ESF, Sanglaudos fondui ir EJRŽF, bet netaikomos EŽŪFKP. Dėl kiekvieno ESI fondo ypatybių reikėtų atskiruose reglamentuose nustatyti konkrečias taisykles, taikomas kiekvienam ESI fondui bei Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslui pagal ERPF;
(3)
remdamosi 2010 m. birželio 17 d. Europos Vadovų Tarybos išvadomis, pagal kurias priimta Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategija, Sąjunga ir valstybės narės turėtų siekti pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo, kartu skatindamos darnų Sąjungos vystymąsi ir mažindamos regionų skirtumus. ESI fondai turėtų atlikti svarbų vaidmenį siekiant Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategijos tikslų;
(4)
bendros žemės ūkio politikos (BŽŪP) srityje suderinus ir suvienodinus BŽŪP pirmojo ramsčio (Europos žemės ūkio garantijų fondo - EŽŪGF) ir antrojo ramsčio (EŽŪFKP) valdymo ir kontrolės taisykles jau pasiekta reikšmingos sąveikos. Todėl reikėtų ir toliau išlaikyti tvirtą EŽŪGF ir EŽŪFKP sąsają ir išsaugoti valstybėse narėse jau nustatytas struktūras;
(5)
atokiausiems regionams turėtų būti taikomos specialios priemonės ir skiriamas papildomas finansavimas, kad būtų atsižvelgta į jų struktūrinę socialinę ir ekonominę padėtį ir kartu į trūkumus, susijusius su SESV 349 straipsnyje nurodytais veiksniais;
(6)
labiausiai į šiaurę nutolusiems retai apgyvendintiems regionams turėtų būti taikomos specialios priemonės ir skiriamas papildomas finansavimas, kad būtų kompensuojami dideli gamtiniai arba demografiniai trūkumai, nurodyti 1994 m. Stojimo akto Protokolo Nr. 6 2 straipsnyje;
(7)
siekiant užtikrinti tinkamą ir nuoseklų nuostatų aiškinimą ir prisidėti prie teisinio tikrumo valstybėms narėms ir paramos gavėjams, būtina apibrėžti tam tikrus šiame reglamente vartojamus terminus;
(8)
jeigu pagal šį reglamentą nustatomas terminas, per kurį Komisija turi priimti ar iš dalies pakeisti sprendimą, terminas tokiam sprendimui priimti ar iš dalies pakeisti neturėtų apimti laikotarpio, kuris prasideda tą dieną, kai Komisija nusiunčia savo pastabas valstybei narei, ir tęsiasi tol, kol valstybė narė atsako į tas pastabas;
(9)
šį reglamentą sudaro penkios dalys: Pirmojoje dalyje apibrėžiamas dalykas ir nustatomos apibrėžtys, Antrojoje dalyje - visiems ESI fondams taikomos taisyklės, Trečiojoje dalyje - tik ERPF, ESF ir Sanglaudos fondui (toliau - fondai) taikomos nuostatos, Ketvirtojoje - tik fondams ir EJRŽF taikomos nuostatos, ir Penktojoje - baigiamosios nuostatos. Siekiant užtikrinti nuoseklumą aiškinant skirtingas šio reglamento dalis ir nuoseklumą tarp šio reglamento ir konkretiems fondams skirtų reglamentų, svarbu aiškiai nustatyti santykius tarp jų. Be to, konkretiems fondams taikomos taisyklės gali būti papildančios, tačiau jomis nuo šio reglamento atitinkamų nuostatų galėtų būti nukrypstama tik tuomet, kai toks nukrypimas aiškiai numatytas šiame reglamente;
(10)
pagal SESV 317 straipsnį, taip pat atsižvelgiant į pasidalijamojo valdymo principą, reikėtų nustatyti sąlygas, leidžiančias Komisijai vykdyti savo įsipareigojimus, susijusius su Sąjungos biudžeto vykdymu, ir patikslinti bendradarbiavimo su valstybėmis narėmis įsipareigojimus. Tos sąlygos turėtų suteikti Komisijai galimybę įsitikinti, kad valstybės narės naudojasi ESI fondais teisėtai, tvarkingai ir laikydamosi patikimo finansų valdymo principo, kaip apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 (4) (toliau - Finansinis reglamentas). Valstybės narės atitinkamu teritoriniu lygmeniu, atsižvelgdamos į savo institucinę, teisinę ir finansinę sistemą, ir jų tam tikslui paskirtos įstaigos turėtų būti atsakingos už programų rengimą ir įgyvendinimą. Tomis sąlygomis taip pat turėtų būti užtikrinama, kad būtų skiriama dėmesio būtinybei užtikrinti atitinkamos Sąjungos intervencinės veiklos papildomumą ir nuoseklumą, laikomasi proporcingumo principo ir atsižvelgiama į bendrą tikslą mažinti administracinę naštą;
(11)
partnerystės sutarties ir kiekvienos programos atveju kiekviena valstybė narė turėtų užmegzti partnerystės ryšius su regionų, vietos, miestų ir kitų kompetentingų valdžios institucijų atstovais, ekonominiais ir socialiniais partneriais, ir kitomis atitinkamomis pilietinei visuomenei atstovaujančiomis įstaigomis, įskaitant aplinkosaugos srities partnerius, nevyriausybines organizacijas ir už socialinės įtraukties, lyčių lygybės ir kovos su diskriminavimu skatinimą atsakingomis įstaigomis, įskaitant, atitinkamais atvejais, tokių institucijų ir įstaigų jungtines organizacijas. Tokia partneryste siekiama užtikrinti daugiapakopio valdymo ir taip pat subsidiarumo ir proporcingumo principų laikymąsi, užtikrinti, kad atsižvelgiama į valstybių narių skirtingų institucinių ir teisinių sistemų ypatybes, taip pat užtikrinti, kad suinteresuotieji subjektai būtų atsakingi už planuojamus intervencinius veiksmus, ir naudotis atitinkamų veikėjų teorine ir praktine patirtimi. Valstybės narės turėtų nustatyti atitinkamus geriausiai atstovaujančius partnerius. Tarp tų partnerių turėtų būti institucijos, organizacijos ir grupės, kurios gali daryti įtaką rengiant ir įgyvendinant programas arba kurioms programų rengimas ir įgyvendinimas galėtų daryti poveikį. Šiuo atveju taip pat turėtų būti įmanoma valstybėms narėms, prireikus, atitinkamais partneriais skirti jungtines organizacijas, t. y. atitinkamų regionų, vietos ir miestų valdžios institucijų ar kitų įstaigų asociacijas, federacijas ar konfederacijas, remiantis taikytina nacionaline teise ir praktika.
Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti deleguotąjį aktą, kuriuo nustatomas Europos partnerystės elgesio kodeksas, siekiant paremti valstybes nares ir joms sudaryti geresnes sąlygas organizuoti partnerystę, kad būtų užtikrintas nuoseklus atitinkamų partnerių dalyvavimas rengiant, įgyvendinant, stebint ir vertinant partnerystės sutartis bei programas. Tas priimtas deleguotasis aktas jokiomis aplinkybėmis neturėtų galioti ir būti aiškinamas atgaline data ar juo neturėtų būti remiamasi norint nustatyti pažeidimus, dėl kurių turi būti atliekamos finansinės pataisos. Priimtas deleguotasis aktas neturėtų nurodyti taikymo pradžios datos, ankstesnės nei jo priėmimo data. Priimtu deleguotuoju aktu turėtų būti suteikiama galimybė valstybėms narėms nuspręsti dėl tinkamiausios išsamios partnerystės įgyvendinimo tvarkos, paisant savo institucinės ir teisinės sistemos, taip pat pagal savo nacionalinę ir regioninę kompetenciją, jei pasiekiami šiuo reglamentu nustatyti tikslai;
(12)
ESI fondų veikla ir jų remiami veiksmai turėtų atitikti taikomas Sąjungos ir susijusias nacionalinės teisės nuostatas, kuriomis tiesiogiai arba netiesiogiai įgyvendinamas šis reglamentas ir konkrečiam fondui taikomos taisyklės;
(13)
stengdamasi stiprinti ekonominę, teritorinę ir socialinę sanglaudą, Sąjunga visais ESI fondų paramos įgyvendinimo etapais turėtų siekti naikinti nelygybę, skatinti vyrų ir moterų lygybę ir integruoti lyčių aspektą, taip pat kovoti su diskriminacija dėl lyties, rasinės ar etninės kilmės, religijos ar tikėjimo, negalios, amžiaus ar seksualinės orientacijos, kaip nustatyta Europos Sąjungos sutarties (ES sutarties) 2 straipsnyje, SESV 10 straipsnyje ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 21 straipsnyje, ypač atsižvelgiant į prieinamumą neįgaliesiems, taip pat Pagrindinių teisių chartijos 5 straipsnio 2 dalyje, kurioje numatyta, kad niekas negali būti verčiamas dirbti priverčiamąjį ar privalomąjį darbą;
(14)
ESI fondų tikslų turėtų būti siekiama atsižvelgiant į darnų vystymąsi ir Sąjungos skatinamą siekį išlaikyti, saugoti ir gerinti aplinkos kokybę, kaip nustatyta SESV 11 straipsnyje ir 191 straipsnio 1 dalyje, atsižvelgiant į principą „teršėjas moka“. Tuo tikslu valstybės narės, taikydamos Komisijos įgyvendinimo aktu, kuriuo atsižvelgiama į proporcingumo principą, patvirtintą metodiką, pagrįstą intervencinės veiklos kategorijomis, prioritetinėmis sritimis ar priemonėmis, turėtų teikti informaciją apie paramą klimato kaitos tikslams, laikantis siekio skirti bent 20 proc. Sąjungos biudžeto tiems tikslams;
(15)
siekiant prisidėti prie Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategijos ir prie konkrečių fondų uždavinių pagal Sutartimi pagrįstus jų tikslus, įskaitant ekonominę, socialinę ir teritorinę sanglaudą, ESI fondų parama turėtų būti sutelkta į ribotą bendrų teminių tikslų skaičių. Konkreti kiekvieno ESI fondo taikymo sritis turėtų būti nustatoma konkrečiam fondui taikomose taisyklėse. Ją turėtų būti galima apriboti tik kai kuriais šiuo reglamentu nustatytais teminiais tikslais;
(16)
siekiant didinti paramą iš ESI fondų ir valstybėms narėms ir regionams nustatyti strateginius orientacinius principus norint palengvinti programavimo procesą, reikėtų nustatyti Bendrą strateginę programą (BSP). Pasitelkiant BSP turėtų būti sudarytos palankesnės sąlygos sektorių ir teritoriniu lygmenimis koordinuoti Sąjungos intervencinę veiklą pasitelkus ESI fondus ir pagal kitas susijusias Sąjungos politikos sritis ir priemones vykdomus veiksmus, remiantis Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategijos uždaviniais ir tikslais ir atsižvelgiant į pagrindines skirtingų teritorijų rūšių teritorines problemas;
(17)
BSP reikėtų nustatyti, kaip ESI fondais turi būti prisidedama prie Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategijos, integruoto ESI fondų naudojimo skatinimo tvarkos, ESI fondų koordinavimo su kitomis susijusiomis Sąjungos politikos sritimis ir priemonėmis tvarkos, horizontaliųjų principų, ir ESI fondų įgyvendinimo bendrųjų politikos tikslų, pagrindinių teritorinių uždavinių sprendimo tvarkos ir ESI fondų bendradarbiavimo veiklos prioritetinių sričių;
(18)
valstybės narės ir regionai vis dažniau susiduria su problemomis, susijusiomis su globalizacijos poveikiu, susirūpinimą keliančiais aplinkos ir energetikos klausimais, gyventojų senėjimu ir demografiniais pokyčiais, technologiniais pokyčiais ir inovacijų poreikiu bei socialine nelygybe. Dėl tokių problemų sudėtingumo ir tarpusavio sąsajos reikėtų integruoti kelių sektorių ir įvairių lygmenų ESI fondų remiamus sprendimus. Šiomis aplinkybėmis ir siekiant padidinti politikos priemonių veiksmingumą ir efektyvumą turėtų būti galima ESI fondus sujungti į integruotus paketus, kurie būtų pritaikyti konkretiems teritoriniams poreikiams;
(19)
tikėtina, kad dėl mažėjančio dirbančių gyventojų skaičiaus ir didėjančios į pensiją išėjusių asmenų dalies bendrame gyventojų skaičiuje, taip pat problemų, susijusių su gyventojų sklaida, ir toliau kils sunkumų, inter alia, valstybių narių švietimo ir socialinės paramos sistemose, o dėl šios priežasties - ir Sąjungos ekonomikos konkurencingumui. Prisitaikymas prie tokių demografinių pokyčių yra viena iš pagrindinių problemų, su kuriomis ateityje susidurs valstybės narės ir regionai, todėl regionai, kuriems demografinis pokytis turi itin didelio poveikio, šiam klausimui turėtų skirti ypač didelį dėmesį;
(20)
remdamasi BSP kiekviena valstybė narė, bendradarbiaudama su savo partneriais ir palaikydama dialogą su Komisija, turėtų parengti partnerystės sutartį. Partnerystės sutartimi BSP nustatyti elementai turėtų būti patikslinti atsižvelgiant į nacionalines sąlygas ir nustatyti tvirti įsipareigojimai planuojant ESI fondų veiklą siekti Sąjungos tikslų. Partnerystės sutartyje reikėtų nustatyti tvarką, kuria užtikrinamas derėjimas su Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategija ir su konkrečių fondų uždaviniais pagal jiems Sutartimi nustatytus tikslus, veiksmingo ir efektyvaus ESI fondų įgyvendinimo užtikrinimo tvarką ir partnerystės principo ir integruoto požiūrio į teritorinį vystymąsi taikymo tvarką; Reikėtų atskirti pagrindinius partnerystės sutarties, dėl kurio sprendimą turi priimti Komisija, elementus nuo kitų elementų, dėl kurių Komisijos sprendimas nereikalingas ir kuriuos iš dalies keisti gali valstybė narė. Būtina numatyti specialią partnerystės sutarties ir programų pateikimo ir tvirtinimo tvarką, jei vieno ar daugiau konkrečiam fondui taikomų reglamentų įsigaliojimas būtų atidėtas arba būtų numatoma, kad įsigaliojimas bus atidėtas. Taigi turėtų būti numatytos nuostatos, pagal kurias būtų leidžiama pateikti ir patvirtinti partnerystės sutartį net ir tuo atveju, jei trūktų tam tikrų su ESI fondu (-ais) susijusių elementų, kuriems atidėjimas turėjo poveikio, ir vėliau, įsigaliojus konkrečiam fondui (-ams) taikomam (-iems) reglamentui (-ams), kurio (-ių) įsigaliojimas buvo atidėtas, pateikti peržiūrėtą partnerystės sutartį. Kadangi ESI fondų lėšomis bendrai finansuojamos programos, kurioms toks atidėjimas turi poveikio, šiuo atveju turėtų būti pateiktos ir patvirtintos tik po to, kai įsigalioja atitinkamam konkrečiam fondui taikomas reglamentas, turėtų būti nustatytas ir atitinkamas programų, kurioms buvo daromas poveikis, pateikimo terminas;
(21)
valstybės narės turėtų sutelkti paramą, kad užtikrintų svarų indėlį siekiant Sąjungos tikslų, atsižvelgdamos į savo konkrečius nacionalinius ir regioninius vystymosi poreikius. Siekiant užtikrinti, kad būtų sudarytos veiksmingam ir efektyviam Sąjungos paramos panaudojimui reikalingos esminės sąlygos, reikėtų nustatyti ex ante sąlygas, taip pat glaustą ir išsamų objektyvių jų vertinimo kriterijų rinkinį. Šiuo tikslu ex ante sąlyga turėtų būti taikoma atitinkamos programos prioritetui tik tuo atveju, jei ji turi tiesioginę bei tikrą sąsają su efektyviu ir veiksmingu investicinio prioriteto arba Sąjungos prioriteto konkretaus tikslo įgyvendinimu bei daro jam tiesioginį poveikį, atsižvelgiant į tai, kad ne kiekvienas konkretus tikslas būtinai yra susijęs su ex ante sąlyga, nustatyta konkrečiam fondui taikomose taisyklėse. Atliekant vertinimą, ar ex ante sąlyga taikytina, prireikus turėtų būti atsižvelgiama į proporcingumo skiriamos paramos lygiui principą. Valstybė narė, rengdama programas ir, atitinkamais atvejais, partnerystės sutartį, turėtų įvertinti, ar taikytinos ex ante sąlygos įvykdytos. Komisija turėtų patikrinti valstybės narės pateiktos informacijos nuoseklumą ir adekvatumą. Neįvykdžius taikytinos ex ante sąlygos iki nustatyto termino, Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai sustabdyti tarpinius mokėjimus atitinkamiems programos prioritetams, laikantis tiksliai apibrėžtų sąlygų;
(22)
Komisija, bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis, 2019 m. turėtų atlikti veiklos rezultatų peržiūrą, grindžiamą veiklos rezultatų planu. Reikėtų nustatyti kiekvienos programos veiklos rezultatų planą, kad per 2014-2020 m. programavimo laikotarpį (toliau - programavimo laikotarpis) būtų galima stebėti pažangą įgyvendinant kiekvienam prioritetui nustatytus tikslus ir uždavinius. Siekiant užtikrinti, kad Sąjungos biudžetas nebūtų naudojamas išlaidžiai arba neveiksmingai, jeigu yra įrodymų, kad didelės dalies veiklos rezultatų plane nustatytų orientyrų, susijusių tik su finansiniais rodikliais, produkto rodikliais ir pagrindiniais įgyvendinimo etapais, pagal prioritetą pasiekti nepavyko dėl aiškiai nustatytų įgyvendinimo trūkumų, apie kuriuos Komisija anksčiau pranešė, o valstybė narė nesiėmė būtinų taisomųjų veiksmų, Komisija turėtų galėti sustabdyti mokėjimus programai arba programavimo laikotarpio pabaigoje pritaikyti finansines pataisas. Taikant finansines pataisas reikėtų, deramai laikantis proporcingumo principo, atsižvelgti į lėšų panaudojimo lygį ir išorės veiksnius, dėl kurių nepavyko pasiekti tikslų. Nereikėtų taikyti finansinių pataisų, jei tikslų nepavyko pasiekti dėl socialinių, ekonominių ar su aplinka susijusių veiksnių poveikio, esminių ekonomikos ar aplinkos sąlygų valstybėse narėse pasikeitimų arba dėl force majeure priežasčių, darančių didelį poveikį atitinkamų prioritetų įgyvendinimui. Į rezultato rodiklius nereikėtų atsižvelgti sustabdymo arba finansinių pataisų tikslais;
(23)
siekiant sudaryti palankesnes sąlygas daugiau dėmesio skirti veiklos rezultatams ir Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategijos tikslų įgyvendinimui, reikėtų sukurti kiekvienos valstybės narės veiklos lėšų rezervą, kurį sudarytų 6 proc. bendro asignavimo investicijų į ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą tikslui, taip pat EŽŪFKP ir priemonių, finansuojamų pagal padalijamąjį valdymą pagal būsimą Sąjungos teisės aktą, kuriuo nustatomos finansinės paramos jūrų reikalų ir žuvininkystės politikai sąlygos 2014-2020 m. programavimo laikotarpiu (EJRŽF reglamentas). Programos pagal Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslą yra įvairialypės ir įgyvendinamos daugiašaliu pagrindu, todėl veiklos lėšų rezervas joms neturėtų būti kuriamas. Apskaičiuojant veiklos lėšų rezervą neatsižvelgiama į lėšas Jaunimo užimtumo iniciatyvai (JUI), kaip nustatyta veiksmų programoje vadovaujantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1304/2013 (5) (ESF reglamentas), Komisijos iniciatyva teikiamai techninei paramai, iš BŽŪP pirmo ramsčio EŽŪFKP perkeltas lėšas pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1307/2013 (6), EŽŪFKP 2013 ir 2014 m. kalendoriniais metais perkeltas lėšas pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 73/2009 (7) nuostatas dėl 2013 m. tiesioginių išmokų savanoriško patikslinimo ir dėl lėšų perkėlimo EŽŪFKP, Europos infrastruktūros tinklų priemonei iš Sanglaudos fondo perkeltas lėšas, Europos pagalbos labiausiai skurstantiems asmenims fondui, kaip nustatyta būsimajame Sąjungos teisės akte, perkeltas lėšas; taip pat inovatyvius tvarios miestų plėtros veiksmus;
(24)
reikalingas glaudesnis sanglaudos politikos ir Sąjungos ekonomikos valdymo ryšys, kad būtų užtikrinta, kad ESI fondų išlaidų veiksmingumas būtų pagrįstas patikima ekonomikos politika ir kad prireikus ESI fondų paramą būtų galima perskirstyti valstybės narės ekonominėms problemoms spręsti. Pagal pirmą priemonių, ESI fondų veiksmingumą susiejančių su patikimu ekonomikos valdymu, dalį Komisija turėtų galėti paprašyti iš dalies pakeisti partnerystės sutartį ir programas, kad galėtų remti atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimą arba kuo labiau padidinti ESI fondų poveikį finansinę paramą gaunančių valstybių narių ekonomikos augimui ir konkurencingumui. Programavimas turėtų būti keičiamas tik tais atvejais, kai tai iš tiesų padarytų tiesioginį poveikį atitinkamose Tarybos rekomendacijose nustatytų problemų sprendimui pagal ekonomikos valdymo mechanizmus siekiant išvengti dažno programavimo keitimo, nes taip kenkiama fondų valdymo nuspėjamumui. Pagal antrą priemonių, ESI fondų veiksmingumą susiejančių su patikimu ekonomikos valdymu, dalį tais atvejais, kai valstybė narė nesiima efektyvių ekonomikos valdymo veiksmų, Komisija turėtų pateikti pasiūlymą Tarybai sustabdyti visus tos valstybės narės programoms numatytus įsipareigojimus ar mokėjimus arba jų dalį. Būtina nustatyti skirtingas įsipareigojimų vykdymo ir mokėjimų sustabdymo procedūras. Nepaisant to, abiem atvejais Komisija, pateikdama pasiūlymą dėl sustabdymo, turėtų atsižvelgti į visą atitinkamą informaciją ir tinkamai atsižvelgti į visus elementus, susijusius su nuomonėmis, pareikštomis vykstant struktūriniam dialogui su Europos Parlamentu.
Sustabdymo apimtis ir lygis turėtų būti proporcingi ir veiksmingi bei juos priimant valstybėms narėms turėtų būti taikomas vienodas požiūris. Be to, taikant sustabdymą turėtų būti atsižvelgiama į atitinkamos valstybės narės ekonomines ir socialines aplinkybes bei į galimą bendrą poveikį valstybės narės ekonomikai atlikus įvairius perviršinio deficito procedūros ir perviršinio disbalanso procedūros veiksmus;
(25)
Pagal prie ES sutarties ir SESV pridėtą Protokolą Nr. 15 dėl tam tikrų su Jungtine Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalyste susijusių nuostatų, tam tikros nuostatos dėl perviršinio deficito ir susijusių procedūrų netaikomos Jungtinei Karalystei. Todėl nuostatos dėl visų ar dalies mokėjimų ir įsipareigojimų sustabdymo Jungtinei Karalystei yra netaikomos;
(26)
Dėl ypatingai didelės bendro finansavimo principo svarbos ESI fondų įgyvendinimui siekiant užtikrinti atsakomybę už vietos politiką, atsižvelgiant į proporcingą sustabdymo taikymą, visus sprendimus dėl sustabdymo pagal antrą priemonių, ESI fondų veiksmingumą susiejančių su patikimu ekonomikos valdymu, dalį reikėtų priimti atsižvelgiant į konkrečius atitinkamai valstybei narei taikytinus reikalavimus siekiant teikti bendrą finansavimą programoms, finansuojamoms ESI fondų lėšomis. Sustabdymas turėtų būti panaikintas ir atitinkama valstybė narė vėl turėtų galėti naudotis lėšomis, kai tik ji imasi reikiamų veiksmų;
(27)
ESI fondų paramą reikėtų įgyvendinti pasitelkiant programas, apimančias programavimo laikotarpį pagal partnerystės sutartį. Programas turėtų rengti valstybės narės, remdamosi procedūromis, kurios yra skaidrios, paisydamos savo institucinės ir teisinės sistemos. Valstybės narės ir Komisija turėtų bendradarbiauti, kad užtikrintų ESI fondų programavimo sąlygų koordinavimą ir nuoseklumą. Kadangi programų turinys glaudžiai susijęs su partnerystės sutarties turiniu, programas reikėtų pateikti per tris mėnesius nuo partnerystės sutarties pateikimo. Programoms pagal Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslą pateikti turėtų būti numatytas galutinis devynių mėnesių terminas nuo šio reglamento įsigaliojimo dienos, siekiant atsižvelgti į tai, kad tos programos įgyvendinamos daugiašaliu pagrindu. Visų pirma, reikėtų atskirti pagrindinius partnerystės sutarties ir programų, dėl kurių sprendimą turėtų priimti Komisija, elementus nuo kitų elementų, dėl kurių Komisijos sprendimas nereikalingas ir kuriuos iš dalies keisti gali valstybės narės. Programuojant turėtų būti užtikrintas derėjimas su BSP ir partnerystės sutartimi, ESI fondų veiksmų koordinavimas ir koordinavimas su kitomis taikomomis finansavimo priemonėmis bei, prireikus, EIB veiksmais;
(28)
siekiant užtikrinti programų, remiamų iš įvairių ESI fondų, nuoseklumą, visų pirma siekiant užtikrinti, kad būtų prisidedama prie Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategijos, būtina nustatyti bendrus būtiniausius reikalavimus dėl programų turinio, kuriuos gali papildyti konkrečiam fondui taikomos taisyklės, kad būtų atsižvelgta į kiekvieno ESI fondo konkretų pobūdį;
(29)
būtina nustatyti aiškias Komisijos taikomas programų vertinimo, priėmimo ir pakeitimo procedūras. Siekiant užtikrinti partnerystės sutarties ir programų nuoseklumą, reikėtų nurodyti, kad programos, išskyrus programas pagal Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslą, negali būti patvirtintos tol, kol Komisija nepriima sprendimo, kuriuo patvirtinama partnerystės sutartis. Norint sumažinti valstybėms narėms tenkančią administracinę naštą, Komisijai patvirtinus tam tikrų programos dalių pakeitimą, atitinkamos partnerystės sutarties dalys turėtų būti pakeistos automatiškai. Be to, reikėtų užtikrinti ir skubų JUI skirtų lėšų panaudojimą nustatant specialias ESF reglamente nurodytų JUI skirtų veiksmų programų pateikimo ir patvirtinimo procedūros taisykles;
(30)
siekiant optimizuoti mokslinių tyrimų ir inovacijų srityje vykdomų investicijų, kurios visiškai arba iš dalies finansuojamos iš Sąjungos bendrojo biudžeto, pridėtinę vertę, visų pirma reikėtų siekti ESI fondų ir programos „Horizontas 2020“ veikimo sąveikos, kaip numatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 1291/2013 (8), atsižvelgiant į skirtingus jų tikslus. Pagrindiniai tos sąveikos užtikrinimo būdai turėtų būti fiksuoto tinkamų finansuoti programos „Horizontas 2020“ išlaidų dydžio pripažinimas panašaus veiksmo ir paramos gavėjo atveju ir galimybė, įgyvendinant tą patį veiksmą, derinti pagal skirtingas Sąjungos priemones teikiamą finansavimą, įskaitant ESI fondus ir programą „Horizontas 2020“, išvengiant dvigubo finansavimo. Siekiant stiprinti nacionalinių ir regioninių subjektų mokslinių tyrimų ir inovacijų gebėjimus ir norint pasiekti tikslą laipsniškai plėtoti kompetenciją („kompetencijos laiptai“) mažiau išsivysčiusiuose regionuose bei prastesnių rezultatų mokslinių tyrimų, technologinės plėtros ir inovacijų (MTTPI) srityse pasiekiančiose valstybėse narėse ir regionuose, reikėtų užtikrinti glaudžią ESI fondų ir programos „Horizontas 2020“ sąveiką visose atitinkamose programos prioritetinėse srityse;
(31)
prie SESV ekonominės ir socialinės sanglaudos tikslų pridėta ir teritorinė sanglauda, todėl reikia atkreipti dėmesį į miestų, funkcinių geografinių ir subregioninių vietovių, kurios susiduria su specifinėmis geografinėmis arba demografinėmis problemomis, vaidmenį. Šiuo tikslu ir siekiant geriau sutelkti vietos lygmens galimybes, reikia stiprinti bendruomenės inicijuotą vietos plėtrą ir sudaryti jai palankesnes sąlygas, nustatant visiems atitinkamiems ESI fondams bendras taisykles ir užtikrinant glaudų koordinavimą. Bendruomenės inicijuotos vietos plėtros proceso metu reikėtų atsižvelgti į vietos poreikius ir galimybes, taip pat susijusias socialines ir kultūrines ypatybes. Labai svarbu, kad kurti ir įgyvendinti bendruomenės inicijuotos vietos plėtros strategijas būtų patikėta vietos veiklos grupėms, atstovaujančioms bendruomenės interesams. Išsamią teritorijų ir gyventojų, kuriems taikomos bendruomenės inicijuotos vietos plėtros strategijos, apibrėžimo tvarką reikėtų numatyti atitinkamose programose pagal konkrečiam fondui taikomas taisykles;
(32)
siekiant sudaryti palankesnes sąlygas realiai integruoti bendruomenės inicijuotos vietos plėtros veiklą į programavimo procesą, tokia veikla gali būti priskiriama vienam teminiam tikslui - arba skatinti socialinę įtrauktį ir kovoti su skurdu, arba skatinti užimtumą ir remti darbo jėgos judumą, nepaisant to, kad veiksmais, finansuojamais kaip bendruomenės inicijuotos vietos plėtros dalis, galėtų būti prisidedama siekiant visų kitų teminių tikslų;
(33)
kai miestų arba teritorinio vystymosi strategijoje reikalaujama laikytis integruoto požiūrio, nes investicijos skiriamos pagal daugiau negu vieną vienos arba daugiau veiksmų programų prioritetinę kryptį, fondų remiamą veiklą, kuriai gali būti papildomai skiriamas EŽŪFKP ar EJRŽF finansavimas, turėtų būti galima vykdyti kaip integruotą teritorinę investiciją pagal veiksmų programą ar programas;
(34)
finansinės priemonės tampa vis svarbesnės, nes jomis stiprinamas ESI fondų poveikis, jomis galima derinti įvairių formų viešąsias ir privačiąsias lėšas, skirtas viešosios politikos tikslams remti, ir dėl atsinaujinančio finansinių lėšų srauto ta parama yra tausesnė ilgesniu laikotarpiu;
(35)
ESI fondų remiamos finansinės priemonės turėtų būti naudojamos konkretiems rinkos poreikiams tenkinti ekonomiškai efektyviu būdu, laikantis programų tikslų, ir tokios priemonės neturėtų išstumti privataus finansavimo. Todėl sprendimas paramos priemones finansuoti naudojant finansines priemones turėtų būti priimamas remiantis ex ante vertinimu, kurį atlikus nustatytas rinkos nepakankamumas arba nepakankamai optimali investavimo aplinka ir apskaičiuotas reikalingas viešųjų investicijų dydis ir apimtis. Šiame reglamente turėtų būti aiškiai apibrėžti esminiai ex ante vertinimo elementai. Atsižvelgiant į išsamų ex ante vertinimo pobūdį, turėtų būti numatyta, kad ex ante vertinimas atliekamas etapais ir kad ex ante vertinimas peržiūrimas ir atnaujinamas įgyvendinimo metu;
(36)
finansinės priemonės turėtų būti rengiamos ir įgyvendinamos taip, kad kuo labiau skatintų dalyvauti privačiojo sektoriaus investuotojus ir finansų įstaigas, tinkamai pasidalijus riziką. Kad finansinės priemonės privačiajam sektoriui būtų pakankamai patrauklios, yra labai svarbu, kad jos būtų lanksčiai rengiamos bei įgyvendinamos. Todėl vadovaujančiosios institucijos turėtų pasirinkti tinkamiausias finansinių priemonių įgyvendinimo formas tikslinių regionų konkretiems poreikiams tenkinti, siekdamos atitinkamos programos tikslų, atsižvelgdamos į ex ante vertinimo rezultatus ir laikydamosi taikomų valstybės pagalbos taisyklių. Tam tikrais atvejais toks lankstumas taip pat turėtų apimti galimybę per tinkamumo finansuoti laikotarpį pakartotinai panaudoti dalį grąžintų lėšų, siekiant pirmumo tvarka atlyginti privačiojo sektoriaus investuotojams arba viešojo sektoriaus investuotojams, kurie veikia pagal rinkos ekonomikos investavimo principą. Atlyginant pirmumo tvarka turėtų būti atsižvelgiama į rinkos standartus ir užtikrinama, kad visa valstybės pagalba atitiktų taikomą Sąjungos ir nacionalinę teisę ir būtų ribojama iki mažiausios būtinos sumos siekiant kompensuoti privačiojo kapitalo trūkumą, atsižvelgiant į rinkos nepakankamumą arba nepakankamai optimalią investavimo aplinką;
(37)
siekiant atsižvelgti į tai, kad gali prireikti grąžinti pagal finansines priemones teikiamą paramą, ir norint užtikrinti suderinamumą su rinkos praktika, galutiniams naudos gavėjams investicijų į nuosavą kapitalą ir kvazinuosavą kapitalą, paskolų, garantijų arba kitų rizikos pasidalijimo priemonių forma teikiama ESI fondų parama turėtų galėti apimti visas galutinių naudos gavėjų įvykdytas investicijas, neatskiriant su PVM susijusių išlaidų. Atitinkamai tik tais atvejais, kai finansinės priemonės derinamos su subsidijomis, būdas, kaip atsižvelgiama į PVM galutinio naudos gavėjo lygmeniu, turėtų būti svarbus nustatant, ar su subsidija susijusios išlaidos tinkamos finansuoti;
(38)
tais atvejais, kai iš tam tikrų investicijos dalių negaunama tiesioginės finansinės grąžos, galėtų būti pagrįsta finansines priemones derinti su parama subsidijomis tokiu mastu, kiek leidžiama pagal taikomas valstybės pagalbos taisykles, siekiant, kad projektai būtų ekonominiu požiūriu tvarūs. Reikėtų nustatyti konkrečias sąlygas, kad tokiais atvejais būtų užkirstas kelias dvigubam finansavimui;
(39)
siekiant užtikrinti, kad finansinėms priemonėms dėl MVĮ skirtos lėšos pasiektų veiksmingą ir efektyvią naujo MVĮ skolų finansavimo kritinę masę, tas lėšas turėtų būti galima naudoti visoje atitinkamos valstybės teritorijoje neatsižvelgiant į regionų kategorijas. Vis dėlto taip pat turėtų būti įmanoma valstybės narės ir EIB derybose dėl finansavimo susitarimo numatyti proporcingos dalies grąžinimą tos pačios valstybės narės regionui arba regionų grupei pagal atskirai kiekvienam ERPF ir EŽŪFKP finansiniam įnašui nustatytą bendrą specialią nacionalinę programą;
(40)
valstybių narių įnašus dėl bendrų neribotų garantijų ir pakeitimo vertybiniais popieriais finansinių priemonių, skirtų MVĮ, reikėtų paskirstyti 2014, 2015 ir 2016 m., o sumų, kurias EIB turi mokėti valstybės narės, mokėjimo grafiką reikėtų atitinkamai nustatyti finansavimo susitarime, laikantis vyraujančios bankų praktikos ir siekiant paskirstyti poveikį mokėjimų asignavimams kiekvienais atskirais metais;
(41)
pakeitimo vertybiniais popieriais atveju užbaigiant programą reikėtų užtikrinti, kad bent suma, kuri atitinka Sąjungos įnašą, būtų panaudota tikslui remti MVĮ, laikantis su finansinėmis priemonėmis susijusių principų, nustatytų Finansiniame reglamente;
(42)
vadovaujančiosios institucijos turėtų galėti lanksčiai programų lėšomis papildyti Sąjungos lygmeniu nustatytas finansines priemones, kurias tiesiogiai ar netiesiogiai valdo Komisija, arba nacionaliniu, regioniniu, tarptautiniu ar tarpvalstybiniu lygmeniu nustatytas priemones, kurias valdo vadovaujančioji institucija arba kurios yra valdomos jos atsakomybe. Vadovaujančiosios institucijos taip pat turėtų turėti galimybę tiesiogiai įgyvendinti finansines priemones per esamus arba naujai sukurtus fondus arba fondų fondus;
(43)
siekiant užtikrinti proporcingos kontrolės tvarką ir finansinių priemonių pridėtinę vertę, numatytų galutinių naudos gavėjų nereikėtų atgrasinti esančia pernelyg didele administracine našta. Už programų auditą atsakingi subjektai visų pirma turėtų atlikti auditą vadovaujančiųjų institucijų ir finansines priemones, įskaitant fondų fondus, įgyvendinančių subjektų lygmeniu. Vis dėlto gali susiklostyti tam tikros aplinkybės, kai vadovaujančiųjų institucijų arba finansines priemones įgyvendinančių subjektų lygmeniu nėra dokumentų, reikalingų norint atlikti tokį auditą, arba tokiuose dokumentuose nepateikiami teisingi ir tikslūs duomenys apie suteiktą paramą. Tokiais konkrečiais atvejais reikia nustatyti tam tikras nuostatas, kuriomis remiantis būtų galima atlikti auditą taip pat ir galutinių naudos gavėjų lygmeniu;
(44)
iš ESI fondų finansinėms priemonėms bet kuriuo metu išmokėtų lėšų suma turėtų atitikti sumą, kuri yra būtina suplanuotoms investicijoms įgyvendinti ir galutiniams naudos gavėjams skirtiems mokėjimams atlikti, įskaitant valdymo išlaidas ir mokesčius. Taigi, tarpinio mokėjimo paraiškos turėtų būti įgyvendinamos laipsniškai. Kaip tarpinis mokėjimas mokamai sumai turėtų būti taikoma didžiausia 25 proc. visos finansinei priemonei pagal atitinkamą finansavimo susitarimą skirtos programos įnašų sumos viršutinė riba, o tolesni tarpiniai mokėjimai turėtų priklausyti nuo faktinių sumų, įtrauktų į ankstesnes paraiškas ir panaudotų kaip tinkamos finansuoti išlaidos, mažiausios procentinės dalies;
(45)
reikia nustatyti konkrečias taisykles dėl to, kokios sumos pripažįstamos tinkamomis finansuoti išlaidomis užbaigiant programą, siekiant užtikrinti, kad iš ESI fondų finansinėms priemonėms sumokėtos sumos, įskaitant sumas valdymo išlaidoms ir mokesčiams padengti, būtų veiksmingai panaudotos investicijoms į galutinius naudos gavėjus. Šios taisyklės turėtų būti pakankamai lanksčios, kad būtų galima remti numatytoms įmonėms skirtas nuosavu kapitalu grindžiamas priemones, taigi, turėtų būti atsižvelgiama į tam tikrus įmonėms skirtų nuosavu kapitalu grindžiamų priemonių ypatumus, pavyzdžiui, rinkos praktiką, susijusią su tolesnio finansavimo teikimu rizikos kapitalo fondų srityje. Laikantis šiame reglamente nustatytų sąlygų, numatytoms įmonėms turėtų būti sudaryta galimybė pasibaigus tinkamumo finansuoti laikotarpiui toliau gauti paramą, skirtą iš ESI fondų tokioms priemonėms;
(46)
taip pat reikia nustatyti konkrečias taisykles dėl lėšų, priskiriamų prie ESI fondų paramos, pakartotinio naudojimo iki tinkamumo finansuoti laikotarpio pabaigos ir nustatyti kitas taisykles dėl lėšų naudojimo pasibaigus tinkamumo finansuoti laikotarpiui;
(47)
per ESI fondus teikiama parama paprastai neturėtų būti naudojama jau fiziškai užbaigtoms investicijoms arba investicijoms, kurios sprendimo dėl investicijų priėmimo dieną jau visiškai įgyvendintos, finansuoti. Vis dėlto investicijų į infrastruktūrą, kurių tikslas yra remti miestų plėtrą ar miestų atgaivinimą, arba panašių investicijų į infrastruktūrą, kuriomis siekiama įvairinti ne žemės ūkio veiklą kaimo vietovėse, atveju tam tikra paramos suma galėtų būti reikalinga siekiant reorganizuoti skolų portfelį, siejamą su infrastruktūra, kuri yra naujos investicijos dalis. Tokiais atvejais turėtų būti galima naudoti ESI fondų paramą skolų portfeliui reorganizuoti, neviršijant 20 proc. visos investicijai skiriamos finansinės priemonės paramos pagal programą sumos;
(48)
valstybės narės turėtų vykdyti programų stebėseną, kad galėtų tikrinti, kaip jos įgyvendinamos ir kokia pažanga padaryta siekiant programos tikslų. Todėl valstybė narė, pagal savo institucinę, teisinę ir finansinę sistemą, turėtų įsteigti ESI fondų stebėsenos komitetus, nustatyti jų sudėtį ir funkcijas. Atsižvelgiant į specifinį Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslui skirtų programų pobūdį, tų programų stebėsenos komitetams turėtų būti nustatytos specialios taisyklės. Siekiant palengvinti ESI fondų koordinavimą, būtų galima sudaryti jungtinius stebėsenos komitetus. Siekiant užtikrinti veiksmingumą, stebėsenos komitetas turėtų turėti galimybę vadovaujančiosioms institucijoms teikti pastabas dėl programos įgyvendinimo ir vertinimo, įskaitant veiksmus, susijusius su paramos gavėjams tenkančios administracinės naštos mažinimu, ir turėtų vykdyti veiksmų, kurių imamasi pagal jo pastabas, stebėseną;
(49)
norint visais lygmenimis supaprastinti valdymo tvarką, reikia suderinti ESI fondų stebėsenos ir ataskaitų teikimo tvarką. Svarbu užtikrinti, kad ataskaitų teikimo reikalavimai būtų proporcingi, tačiau taip pat būtų teikiama išsami informacija apie pažangą, padarytą sprendžiant pagrindinius klausimus, į kuriuos atsižvelgiama per peržiūrą. Todėl ataskaitų teikimo reikalavimai turėtų atitikti informacijos poreikius atitinkamais metais ir būti suderinti su veiklos rezultatų peržiūros laiku;
(50)
siekiant stebėti programų įgyvendinimo pažangą, kasmet turėtų būti rengiamas kiekvienos valstybės narės ir Komisijos peržiūros posėdis. Tačiau, siekiant išvengti nebūtinos administracinės naštos, valstybei narei ir Komisijai turėtų būti sudaryta galimybė susitarti tam tikrais metais (išskyrus 2017 ir 2019 m.) nerengti šio posėdžio;
(51)
kad Komisija galėtų vykdyti Sąjungos tikslų ir konkrečių fondų uždavinių pagal Sutartimi pagrįstus jų tikslus įgyvendinimo pažangos stebėseną, valstybės narės turėtų teikti savo partnerystės sutarčių įgyvendinimo pažangos ataskaitas. Pagal šias ataskaitas Komisija turėtų 2017 ir 2019 m. parengti strateginę pažangos ataskaitą. Kad vyktų reguliarios strateginės politinės diskusijos dėl ESI fondų indėlio siekiant įgyvendinti Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategiją ir gerinti išlaidų kokybę ir politikos veiksmingumą, įgyvendinant Europos semestrą, Taryba turėtų aptarti strategines ataskaitas. Remdamasi tuo aptarimu, Taryba turėtų galėti prisidėti prie per pavasarį vykstantį Europos Vadovų Tarybos susitikimą atliekamo vertinimo, vertinant visų Sąjungos politikos sričių ir priemonių vaidmenį siekiant užtikrinti tvarų ir darbo vietų kūrimą skatinantį ekonomikos augimą visoje Sąjungoje;
(52)
kad būtų galima gerinti programų struktūros ir įgyvendinimo kokybę ir nustatyti programų poveikį siekiant Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategijos tikslų ir, kai tinkama, atsižvelgiant į programos apimtį bendrojo vidaus produkto (BVP) ir su nedarbu susijusių tikslų atžvilgiu atitinkamoje programos įgyvendinimo teritorijoje, reikia įvertinti ESI fondų teikiamos pagalbos veiksmingumą, efektyvumą ir poveikį. Reikėtų nustatyti valstybių narių ir Komisijos įsipareigojimus šioje srityje;
(53)
kad būtų galima gerinti kiekvienos programos struktūros kokybę ir patikrinti, ar galima pasiekti jos tikslus ir uždavinius, reikėtų atlikti kiekvienos veiksmų programos ex ante vertinimą;
(54)
vadovaujančioji institucija arba valstybė narė turėtų parengti vertinimo planą. Turėtų būti įmanoma, kad tas vertinimo planas apimtų daugiau nei vieną programą. Programavimo laikotarpiu vadovaujančiosios institucijos turėtų užtikrinti, kad būtų atliekami programos veiksmingumo, efektyvumo ir poveikio vertinimai. Kad būtų galima lengviau priimti sprendimus dėl valdymo, apie vertinimo rezultatus turėtų būti pranešama stebėsenos komitetui ir Komisijai;
(55)
kad būtų galima įvertinti ESI fondų veiksmingumą ir efektyvumą bei jų poveikį bendriems ESI fondų ir Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategijos tikslams, turėtų būti atliekami ex post vertinimai, atsižvelgiant į toje Sąjungos strategijoje nustatytus tikslus. Komisija turėtų parengti kiekvieno ESI fondo apibendrinamąją ataskaitą, kurioje pateikiamos pagrindinės ex post vertinimų išvados;
(56)
turėtų būti nustatyta, kokių veiksmų galima imtis Komisijos ir valstybių narių iniciatyva, su ESI fondų parama teikiant techninę paramą;
(57)
siekiant užtikrinti veiksmingą Sąjungos lėšų naudojimą ir išvengti perteklinio veiksmų, kuriais gaunama grynųjų pajamų po jų užbaigimo, finansavimo, turėtų būti naudojami įvairūs metodai, kuriuos taikant nustatomos grynosios pajamos iš tokių veiksmų, įskaitant supaprastintą metodą, grindžiamą fiksuotomis normomis, taikomomis sektoriams ar subsektoriams. Fiksuotosios normos turėtų būti grindžiamos Komisijos turimais ankstesniais duomenimis, galimybe susigrąžinti išlaidas ir, jei taikoma, principu „teršėjas moka“. Be to, turėtų būti nuostata dėl fiksuotųjų normų taikymo išplėtimo naujiems sektoriams, naujų subsektorių nustatymo ar sumų būsimiems veiksmams peržiūrėjimo, kai atsiranda naujų duomenų, priimant deleguotąjį aktą. Fiksuotąsias normas galėtų būti itin tinkama naudoti veiksmams informacinių ir ryšių technologijų (IRT), MTTPI bei energijos vartojimo efektyvumo srityse. Be to, siekiant užtikrinti proporcingumo principo taikymą ir atsižvelgti į kitas reguliavimo ir sutartines nuostatas, kurios galėtų būti taikomos, būtina nustatyti tų taisyklių išimtis;
(58)
svarbu užtikrinti, kad būtų laikomasi proporcingo požiūrio ir išvengiama finansavimo poreikių patikrinimo dubliavimosi veiksmų, kuriais gaunama grynųjų pajamų po jų užbaigimo ir kuriems taip pat taikomos valstybės pagalbos taisyklės, atveju, atsižvelgiant į tai, kad tokiomis taisyklėmis taip pat nustatomi paramos, kuri gali būti teikiama, apribojimai. Taigi, de minimis pagalbos, MVĮ skirtos suderinamos valstybės pagalbos, kuriai taikomas pagalbos intensyvumo arba pagalbos sumos apribojimas, arba didelėms įmonėms skirtos suderinamos valstybės pagalbos, kurią teikiant buvo atliktas atskiras finansavimo poreikių patikrinimas laikantis taikomų valstybės pagalbos taisyklių, atvejais neturėtų būti taikomos nuostatos, pagal kurias reikalaujama apskaičiuoti grynąsias pajamas. Vis dėlto, valstybėms narėms turėtų būti palikta galimybė taikyti grynųjų pajamų apskaičiavimo metodus, kai tai numatyta nacionalinėse taisyklėse;
(59)
viešojo ir privačiojo sektorių partnerystės gali būti veiksmingos veiksmų įgyvendinimo priemonės, užtikrinančios viešosios politikos tikslų įgyvendinimą sutelkiant įvairių formų viešąsias ir privačiąsias lėšas. Kad būtų sudarytos palankesnės sąlygos naudotis ESI fondais veiksmams, įgyvendinamiems pagal viešojo ir privačiojo sektorių partnerysčių sistemą, remti, šiame reglamente turėtų būti atsižvelgiama į tam tikrus viešojo ir privačiojo sektorių partnerystėms būdingus ypatumus adaptuojant kai kurias ESI fondus reglamentuojančias bendrąsias nuostatas;
(60)
siekiant visoje Sąjungoje nustatyti vienodą ir objektyvią ESI fondų paramos įgyvendinimo tvarką, turėtų būti nustatytos išlaidų tinkamumo finansuoti laikotarpio pradžios ir pabaigos datos. Kad būtų lengviau vykdyti programas, tikslinga nustatyti, kad išlaidų tinkamumo finansuoti laikotarpis gali prasidėti anksčiau negu 2014 m. sausio 1 d., jei atitinkama valstybė narė programą pateikia iki tos dienos. Atsižvelgiant į skubų poreikį mobilizuoti JUI skirtas lėšas siekiant paremti jos neatidėliotiną įgyvendinimą, išskirtiniu atveju išlaidų pagal tą iniciatyvą tinkamumo finansuoti laikotarpis turėtų prasidėti 2013 m. rugsėjo 1 d. Siekiant užtikrinti veiksmingą ESI fondų paramos naudojimą ir mažinti riziką Sąjungos biudžetui, reikia nustatyti apribojimus dėl paramos pabaigtiems veiksmams;
(61)
vadovaujantis subsidiarumo principu ir laikantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 1301/2013 (9), ESF reglamente, Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 1300/2013 (10), Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 1299/2013 (11), Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 1305/2013 (12) ir EJRŽF reglamente numatytų išimčių, valstybės narės turėtų patvirtinti nacionalines išlaidų tinkamumo finansuoti taisykles;
(62)
siekiant supaprastinti ESI fondų paramos naudojimą ir mažinti klaidų riziką, numatant diferencijavimo galimybes, kai reikia atsižvelgti į politikos ypatumus, tikslinga apibrėžti paramos formas, suderintas subsidijų ir grąžinamosios subsidijos apmokėjimo ir finansavimo pagal fiksuotąsias normas sąlygas, specialias subsidijų ir grąžinamosios subsidijos tinkamumo finansuoti taisykles ir specialias veiksmų tinkamumo finansuoti pagal jų įgyvendinimo vietą sąlygas.
(63)
siekiant atsakingiems subjektams numatyti galimybę pasirinkti tinkamiausią paramos formą, kuri atitiktų nustatytus poreikius, turėtų būti galima paramą iš ESI fondų teikti subsidijomis, apdovanojimais, grąžinamoji subsidija ir finansinėmis priemonėmis arba šių priemonių deriniu;
(64)
siekiant užtikrinti ESI fondų intervencinės veiklos veiksmingumą, nešališkumą ir tvarų poveikį, reikėtų numatyti nuostatas, kurios garantuotų, kad investicijos į verslą ir infrastruktūrą būtų ilgalaikės ir neleistų naudojantis ESI fondų parama įgyti nederamo pranašumo. Patirtis rodo, kad tinkamas taikytinas minimalus laikotarpis - penkeri metai, išskyrus tuos atvejus, kai valstybės pagalbos taisyklėse nurodytas kitas laikotarpis. Vis dėlto, laikantis proporcingumo principo, yra įmanoma, kad sutrumpintas trejų metų laikotarpis būtų pagrįstas, jei investicija susijusi su MVĮ padarytų investicijų arba sukurtų darbo vietų išlaikymu. Veiksmo, kurį sudaro investicijos į infrastruktūrą arba gamybinės investicijos, atveju ir kai paramos gavėjas nėra MVĮ, reikėtų grąžinti ESI fondų įnašą, jeigu per 10 metų nuo galutinio mokėjimo paramos gavėjui datos gamybinė veikla perkeliama už Sąjungos ribų. ESF remiamiems veiksmams ir veiksmams, pagal kuriuos nevykdomos gamybinės investicijos arba investicijos į infrastruktūrą, reikėtų netaikyti bendrojo trukmės reikalavimo, išskyrus tuos atvejus, kai šie reikalavimai nustatyti pagal taikomas valstybės pagalbos taisykles, taip pat reikėtų jo netaikyti finansinėms priemonėms skirtiems įnašams arba jų įnašams. Neteisėtai sumokėtos sumos turėtų būti susigrąžinamos laikantis pažeidimų atvejų taikomų procedūrų;
(65)
tam, kad valstybės narės galėtų garantuoti teisėtą ir tinkamą ESI fondų naudojimą, jos turėtų patvirtinti reikiamas priemones, kad užtikrintų tinkamą savo valdymo ir kontrolės sistemų struktūrą ir veikimą. Todėl reikėtų nustatyti valstybių narių prievoles dėl programų valdymo ir kontrolės sistemų, taip pat dėl Sąjungos teisės nesilaikymo ir pažeidimų prevencijos, nustatymo ir šalinimo;
(66)
pagal pasidalijamojo valdymo principą už programų valdymą ir kontrolę turėtų būti atsakingos valstybės narės ir Komisija. Už programų veiksmų įgyvendinimą ir kontrolę pirmiausia turėtų būti atsakingos valstybės narės, naudodamosi savo valdymo ir kontrolės sistemomis. Siekiant veiksmingiau kontroliuoti veiksmų atranką ir įgyvendinimą bei valdymo ir kontrolės sistemų veikimą, reikėtų nustatyti vadovaujančiosios institucijos funkcijas;
(67)
valstybės narės turėtų vykdyti valdymo, kontrolės ir audito prievoles bei prisiimti įsipareigojimus, kaip nustatyta pasidalijamojo valdymo taisyklėse, išdėstytose šiame reglamente, Finansiniame reglamente ir konkrečiam fondui taikomose taisyklėse. Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad laikantis šiame reglamente nustatytų sąlygų būtų numatyta veiksminga su ESI fondais susijusių skundų nagrinėjimo tvarka. Paprašius Komisijai valstybės narės, laikydamosi subsidiarumo principo, turėtų nagrinėti Komisijai pateiktus skundus, kurie patenka į jų tvarkos taikymo sritį, ir, gavusios prašymą, turėtų informuoti Komisiją apie nagrinėjimo rezultatus;
(68)
reikėtų nustatyti Komisijos įgaliojimus ir pareigas tikrinti veiksmingą valdymo ir kontrolės sistemų veikimą bei reikalauti, kad valstybė narė imtųsi veiksmų. Be to, Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai atlikti auditą ir patikrinimus vietoje, skirtus su patikimu finansų valdymu susijusiems klausimams, kad ji galėtų padaryti išvadas dėl ESI fondų veiklos rezultatų;
(69)
Sąjungos biudžetiniai įsipareigojimai turėtų būti vykdomi kiekvienais metais. Siekiant užtikrinti veiksmingą programos valdymą, reikia nustatyti bendras išankstinio finansavimo, tarpinio mokėjimo prašymų ir galutiniam likučiui taikomas taisykles, nedarant poveikio konkrečioms konkrečių kiekvienam ESI fondui taikomoms taisyklėms;
(70)
programų pradžioje suteikiant išankstinį finansavimą užtikrinama, kad valstybė narė turėtų lėšų teikti paramą paramos gavėjams nuo programos įgyvendinimo pradžios siekiant, kad tiems paramos gavėjams būtų mokami avansai, kurių reikia suplanuotoms investicijoms vykdyti, ir kad jiems pateikus mokėjimo prašymus išlaidos būtų greitai atlyginamos. Todėl reikėtų nustatyti pradinio išankstinio finansavimo sumų iš ESI fondų nuostatas. Programos užbaigimo metu pradinio išankstinio finansavimo lėšos turėtų būti visiškai panaudotos;
(71)
siekiant apsaugoti Sąjungos finansinius interesus, tam tikrą laikotarpį turėtų būti numatytos tam tikros priemonės, pagal kurias leidimus suteikiantis pareigūnas galėtų pertraukti mokėjimus, kai turima akivaizdžių įrodymų, kad esama didelių valdymo ir kontrolės sistemos veikimo trūkumų, su mokėjimo prašymu susijusių pažeidimų įrodymų arba įrodymų, kad nebuvo pateikti sąskaitoms patikrinti ir pripažinti būtini dokumentai. Pertraukimo laikotarpio trukmė neturėtų viršyti šešių mėnesių, numatant galimybę tą laikotarpį pratęsti iki devynių mėnesių, jei valstybė narė sutinka, kad būtų skirta pakankamai laiko panaikinti priežastis, dėl kurios mokėjimai buvo pertraukti, taip siekiant išvengti jų sustabdymo;
(72)
Sąjungos biudžetui apsaugoti gali būti, kad Komisijai prireiktų taikyti finansines pataisas. Siekiant valstybėms narėms užtikrinti teisinį tikrumą, svarbu nustatyti aplinkybes, kuriomis, pažeidus taikytiną Sąjungos teisę arba nacionalinę teisę, susijusią su Sąjungos teisės taikymu, Komisija gali taikyti finansines pataisas. Siekiant užtikrinti, kad finansinės pataisos, kurias Komisija gali taikyti valstybėms narėms, būtų susijusios su Sąjungos finansinių interesų apsauga, tokios pataisos turėtų būti taikomos tik tais atvejais, kai taikytinos Sąjungos teisės arba nacionalinės teisės, susijusios su atitinkamos Sąjungos teisės taikymu, pažeidimas susijęs su veiksmų ir atitinkamų Komisijai deklaruotų išlaidų tinkamumu finansuoti, teisėtumu, valdymu arba kontrole. Norint užtikrinti, kad būtų laikomasi proporcingumo principo, svarbu, kad Komisija, priimdama sprendimą dėl finansinės pataisos, atsižvelgtų į pažeidimo pobūdį ir sunkumą bei susijusias finansines pasekmes Sąjungos biudžetui;
(73)
siekiant sustiprinti finansinę drausmę, tikslinga nustatyti tvarką, kuria būtų panaikinama bet kokia biudžetinio įsipareigojimo pagal programą dalis, visų pirma, jei konkretus įsipareigojimas dėl sumos gali būti nepanaikintas, ypač kai įgyvendinimas vėluoja dėl aplinkybių, kurios nuo atitinkamos šalies nepriklauso, yra neįprastos arba jų neįmanoma numatyti, o jų pasekmių neįmanoma išvengti, nepaisant parodytų pastangų, taip pat tais atvejais, kai pateiktas mokėjimo prašymas, tačiau jo mokėjimo terminas ar mokėjimas buvo sustabdytas;
(74)
įsipareigojimų panaikinimo procedūra taip pat yra reikalinga veiklos lėšų rezervo paskirstymo mechanizmo dalis ir tokiais atvejais turėtų būti įmanoma atkurti asignavimus, skirtus tolesniems įsipareigojimams, susijusiems su kitomis programomis ir prioritetais. Be to, įgyvendinant tam tikras specialias finansines priemones MVĮ labui, tais atvejais, kai panaikinus įsipareigojimus valstybė narė nutraukia dalyvavimą tokiose finansinėse priemonėse, turėtų būti numatyta galimybė atkurti asignavimus įsipareigojimams kitose programose. Atsižvelgiant į tai, kad norint sudaryti sąlygas tokiam asignavimų atkūrimui Finansiniame reglamente reikės nustatyti papildomas nuostatas, tokios procedūros turėtų būti taikomos tik nuo atitinkamo Finansinio reglamento pakeitimo įsigaliojimo dienos;
(75)
reikia nustatyti papildomas bendrąsias nuostatas dėl konkretaus fondų veikimo. Visų pirma, siekiant padidinti jų pridėtinę vertę ir geriau jais prisidėti prie Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategijos prioritetų įgyvendinimo ir konkrečių fondų uždavinių pagal Sutartimi pagrįstus jų tikslus, fondų veikimas turėtų būti supaprastintas ir sutelktas į investicijų į ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimo tikslą bei Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslą;
(76)
papildomos nuostatos dėl konkretaus EŽŪFKP ir EJRŽF veikimo nustatytos atitinkamuose konkretiems sektoriams skirtuose teisės aktuose;
(77)
siekiant propaguoti SESV įtvirtintus ekonominės, socialinės ir teritorinės sanglaudos tikslus, pagal investicijų į ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą tikslą turėtų būti remiami visi regionai. Kad teikiama parama būtų subalansuota, laipsniška ir atitiktų ekonominio ir socialinio išsivystymo lygį, pagal šį tikslą ERPF ir ESF lėšas reikėtų skirti mažiau išsivysčiusiems regionams, pereinamojo laikotarpio regionams ir labiau išsivysčiusiems regionams pagal jų BVP vienam gyventojui santykį su ES-27 vidurkiu. Siekiant užtikrinti ilgalaikį investicijų iš Struktūrinių fondų tvarumą, įtvirtinti plėtros srityje padarytą pažangą ir paskatinti Sąjungos regionų ekonomikos augimą ir socialinę sanglaudą, regionai, kurių BVP vienam gyventojui 2007-2013 m. programavimo laikotarpiu buvo mažesnis kaip 75 proc. ES-25 vidurkio ataskaitiniu laikotarpiu, tačiau kurių BVP vienam gyventojui padidėjo iki daugiau kaip 75 proc. ES-27 vidurkio, turėtų gauti bent 60 proc. jų 2007-2013 m. skirtų preliminarių metinių asignavimų vidurkio. Valstybei narei iš ERPF, ESF ir Sanglaudos fondo skirtų lėšų bendra asignavimų suma turėtų sudaryti mažiausiai 55 proc. jai 2007-2013 m. skirtų asignavimų bendros sumos. Valstybės narės, kurių vienam gyventojui tenkančios bendrosios nacionalinės pajamos (BNP) yra mažesnės kaip 90 proc. Sąjungos vidurkio, turėtų gauti paramą iš Sanglaudos fondo pagal investicijų į ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą tikslą;
(78)
turėtų būti nustatyti objektyvūs kriterijai, pagal kuriuos būtų nustatomi paramos iš fondų reikalavimus atitinkantys regionai ir vietovės. Todėl Sąjungos lygmeniu nustatant regionus ir vietoves reikėtų remtis bendra Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1059/2003 (13), iš dalies pakeistu Komisijos reglamentu Nr. 105/2007 (14), nustatyta regionų klasifikavimo sistema;
(79)
norėdama nustatyti tinkamą finansinę programą fondams, Komisija įgyvendinimo aktais turėtų objektyviai ir skaidriai kiekvieniems metams paskirstyti preliminarius turimus įsipareigojimų asignavimus, siekdama daugiausia dėmesio skirti menkiau išsivysčiusiems regionams ir pereinamojo laikotarpio paramą gaunantiems regionams. Siekiant atsižvelgti į ypatingai sudėtingą valstybių narių, patiriančių krizę, padėtį ir laikantis Tarybos reglamento (ES, Euratom) Nr. 1311/2013 (15), Komisija turėtų peržiūrėti visus visų valstybių narių asignavimus 2016 m., remdamasi tuo metu turimais naujausiais statistiniais duomenimis ir, jei bendras nuokrypis didesnis nei +/-5 proc., patikslinti tuos asignavimus. Reikalingos patikslintos sumos lygiomis dalimis paskirstomos 2017-2020 m.;
(80)
siekiant paspartinti būtiną transporto ir energetikos infrastruktūros, taip pat IRT plėtrą visoje Sąjungoje, sukuriama Europos infrastruktūros tinklų priemonė (EIT) pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1316/2013 (16). Paramą iš Sanglaudos fondo reikėtų teikti projektams, kuriais kuriami pagrindiniai tinklai, arba to reglamento priedo I dalyje nurodytiems projektams ir horizontaliesiems veiksmams;
(81)
valstybei narei skiriami metiniai fondų asignavimai turėtų būti skiriami laikantis viršutinės ribos, kuri būtų nustatoma atsižvelgiant į tos valstybės narės BVP;
(82)
reikia nustatyti ribas, kiek lėšų galima skirti investicijų į ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimo tikslui, ir patvirtinti objektyvius jų paskirstymo regionams ir valstybėms narėms kriterijus. Valstybės narės turėtų sutelkti paramą, kad užtikrintų, jog jaunimo užimtumui, darbo jėgos judumui, žinioms, socialinei įtraukčiai ir kovai su skurdu būtų skiriama pakankamai investicijų, taip užtikrinant, kad ESF dalis, kaip visų bendrų struktūrinių fondų ir Sanglaudos fondo lėšų Sąjungos lygmeniu procentinė dalis, išskyrus Sanglaudos fondo paramą transporto infrastruktūrai pagal EIT priemonę ir struktūrinių fondų paramą labiausiai skurstantiems žmonėms, valstybėse narėse būtų ne mažesnė nei 23,1 proc.;
(83)
atsižvelgiant į neatidėliotiną prioritetą spręsti jaunimo nedarbo klausimą su šia problema daugiausia susiduriančiuose Sąjungos regionuose ir visoje Sąjungoje, sukuriama JUI, finansuojama pagal specialų asignavimą ir skiriant tikslinių investicijų iš ESF, prisidedant prie ESI fondais suteikiamos didelės paramos ir ją stiprinant. JUI turėtų būti siekiama teikti paramą reikalavimus atitinkančiuose regionuose gyvenančiam jaunimui, ypač tam, kuris nedirba, nestudijuoja ir nesimoko. JUI turėtų būti įgyvendinama kaip investicijų į ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą tikslo dalis;
(84)
be to, laikantis skurdo mažinimo pagrindinio tikslo, reikia pertvarkyti Europos pagalbos labiausiai skurstantiems fondą, siekiant skatinti socialinę įtrauktį. Reikėtų numatyti mechanizmą, pagal kurį šiai priemonei iš struktūrinių fondų asignavimų kiekvienai valstybei narei būtų pervedamos lėšos;
(85)
atsižvelgiant į dabartines ekonomikos sąlygas dėl kiekvienai atskirai valstybei narei pervedamų fondų lėšų maksimalaus dydžio (viršutinės ribos) kiekvienai valstybei narei skiriamų asignavimų lygis neturėtų būti didesnis kaip 110 proc. jų lygio realiąja išraiška 2007-2013 m. programavimo laikotarpiu;
(86)
siekiant užtikrinti tinkamus asignavimus kiekvienos kategorijos regionams, lėšos iš fondų neturėtų būti perkeliami tarp mažiau išsivysčiusių, pereinamojo laikotarpio ir labiau išsivysčiusių regionų, išskyrus tinkamai pagrįstų aplinkybių, susijusių su vieno arba kelių teminių tikslų įgyvendinimu, atveju. Tokie perkėlimai turėtų sudaryti ne daugiau kaip 3 proc. viso tos kategorijos regionui skirto asignavimo;
(87)
kad būtų užtikrintas realus ekonominis poveikis, pagal šio reglamento sąlygas fondų parama neturėtų būti teikiama vietoj valstybių narių viešųjų arba lygiaverčių struktūrinių išlaidų. Be to, siekiant užtikrinti, kad teikiant fondų paramą būtų atsižvelgiama į platesnę ekonominę aplinką, viešųjų išlaidų lygis turėtų būti nustatomas atsižvelgiant į bendras makroekonomines sąlygas, kuriomis teikiamas finansavimas, remiantis valstybių narių kasmet pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 (17) teikiamose stabilumo ir konvergencijos programose nustatytais rodikliais. Komisijai tikrinant, kaip taikomas papildomumo principas, daugiausia dėmesio turėtų būti skiriama valstybėms narėms, kurių mažiau išsivysčiusiuose regionuose gyvena ne mažiau kaip 15 proc. gyventojų, dėl jiems skiriamų finansinių išteklių dydžio;
(88)
būtina nustatyti papildomas fondų remiamų veiksmų programų programavimo, valdymo, stebėsenos ir kontrolės nuostatas, siekiant daugiau dėmesio skirti rezultatams. Visų pirma būtina nustatyti išsamius reikalavimus veiksmų programų turiniui. Tai turėtų sudaryti palankesnes sąlygas išdėstyti nuoseklų intervencinės veiklos loginį pagrindą nustatytiems vystymosi poreikiams tenkinti, veiklos rezultatų vertinimo planui parengti ir veiksmingam ir efektyviam fondų paramos įgyvendinimui užtikrinti. Paprastai prioritetinė kryptis turėtų apimti vieną teminį tikslą, vieną fondą ir vieną regionų kategoriją. Jei reikia ir siekiant padidinti efektyvumą taikant teminiu požiūriu nuoseklų integruotą požiūrį, turėtų būti galima prioritetinę kryptį susieti su daugiau nei viena regionų kategorija ir derinti ją su vienu ar daugiau ERPF, ESF ir Sanglaudos fondų vienas kitą papildančių investavimo prioritetų pagal vieną ar daugiau teminių tikslų;
(89)
tiems atvejams, kai valstybė narė parengia ne daugiau kaip vieną veiksmų programą kiekvienam fondui, taigi programos ir partnerystės sutartis parengiami nacionaliniu lygmeniu, reikėtų nustatyti konkrečią tvarką, pagal kurią būtų užtikrintas tokių dokumentų papildomumas;
(90)
siekiant suderinti būtinybę parengti glaustas veiksmų programas, kuriose būtų nustatyti aiškūs valstybių narių įpareigojimai, su būtinybe sudaryti sąlygas lanksčiai prisitaikyti prie kintančių aplinkybių, reikėtų atskirti pagrindinius partnerystės sutarties, dėl kurios sprendimą turi priimti Komisija, elementus nuo kitų elementų, dėl kurių Komisijos sprendimas nereikalingas ir kuriuos iš dalies keisti gali valstybė narė. Todėl reikėtų nustatyti nuostatą dėl procedūrų, pagal kurias nacionaliniu lygmeniu būtų galima iš dalies keisti tuos neesminius elementus be Komisijos sprendimo;
(91)
siekiant padidinti papildomumą ir supaprastinti įgyvendinimą, reikėtų numatyti galimybes derinti Sanglaudos fondo ir ERPF paramą su ESF parama bendrose veiksmų programose pagal investicijų į ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą tikslą;
(92)
didelės apimties projektams skiriama reikšminga Sąjungos išlaidų dalis ir jie dažnai yra strategiškai svarbūs įgyvendinant Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategiją. Todėl veiksmai, viršijantys tam tikras ribines vertes, turėtų ir toliau būti tvirtinami laikantis šiame reglamente nustatytų specialių procedūrų. Ribinė vertė turėtų būti nustatoma pagal visas tinkamas finansuoti išlaidas atsižvelgiant į numatomas grynąsias pajamas, transporto projektams numatant didesnę ribinę vertę, kadangi investicijos tame sektoriuje paprastai yra didesnės. Siekiant užtikrinti aiškumą, tikslinga apibrėžti didelės apimties projekto paraiškos turinį. Paraiškoje reikėtų pateikti visą būtiną informaciją, kad būtų galima užtikrinti, jog dėl fondų finansinio įnašo neprarandama daug darbo vietų esamose veiklos vietose Sąjungoje;
(93)
siekiant skatinti, kad didelės apimties projektai būtų rengiami ir įgyvendinami laikantis patikimų ekonominių ir techninių kriterijų, ir raginti naudotis ekspertų patarimais ankstyvuoju laikotarpiu, tais atvejais, kai nepriklausomi ekspertai, kuriems teikiama techninė Komisijos parama, arba, gavus Komisijos pritarimą, kiti nepriklausomi ekspertai gali aiškiai nurodyti, kad didelės apimties projektą galima įvykdyti ir jis yra ekonominiu požiūriu perspektyvus, Komisijos patvirtinimo procedūra turėtų būti supaprastinta. Komisijai turėtų būti sudaryta galimybė atsisakyti patvirtinti finansinį įnašą tik tais atvejais, kai ji nustato didelių trūkumų, susijusių su nepriklausomų ekspertų atlikta kokybės peržiūra;
(94)
jei didelės apimties projekto nepriklausoma kokybės peržiūra nebuvo atlikta, valstybė narė turėtų pateikti visą reikalaujamą informaciją ir Komisija turėtų įvertinti didelės apimties projektą, siekdama nustatyti, ar prašomas finansinis įnašas yra pagrįstas;
(95)
siekiant užtikrinti įgyvendinimo tęstinumą, išvengti nereikalingos administracinės naštos, taip pat siekiant laikytis Komisijos sprendimo dėl 2007-2013 m. programavimo laikotarpio užbaigimo gairių, pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1083/2006 (18) patvirtintiems didelės apimties projektams, kurių įgyvendinimo laikotarpis, kaip manoma, tęsis ir šiuo reglamentu reglamentuojamo programavimo laikotarpio metu, nustatomos laipsniško vykdymo nuostatos. Laikantis tam tikrų sąlygų, turėtų būti numatyta skubos tvarka, taikoma pranešant apie sprendimus dėl didelės apimties projekto, kurio ankstesnis etapas ar ankstesni etapai buvo Komisijos patvirtinti 2007-2013 m. programavimo laikotarpiu, antro arba tolesnio etapo ir patvirtinant antrą arba tolesnį tokį etapą. Kiekvienas atskiras laipsniškai vykdomo veiksmo etapas, kuriuo siekiama to paties bendro tikslo, turėtų būti įgyvendinamas laikantis atitinkamo programavimo laikotarpio taisyklių;
(96)
norint suteikti valstybėms narėms galimybę įgyvendinti dalį veiksmų programos taikant rezultatais pagrįstą metodą, būtų naudinga numatyti bendrąjį veiksmų planą, apimantį projektą arba projektų, įgyvendintinų norint prisidėti prie veiksmų programos tikslų, grupę. Kad kryptingas fondų rezultatų siekis būtų įgyvendinamas paprasčiau ir patikimiau, šis bendrasis veiksmų planas turėtų būti valdomas tik laikantis bendrai nustatytų orientyrų, produktų ir rezultatų, nurodytų Komisijos sprendime, kuriuo patvirtinamas bendrasis veiksmų planas. Be to, bendrojo veiksmų plano kontrolė ir auditas taip pat turėtų būti susiję tik su tuo, ar pasiekti tie orientyrai, produktai ir rezultatai. Todėl reikia nustatyti bendrųjų veiksmų planų rengimo, turinio, tvirtinimo, finansų valdymo ir kontrolės taisykles;
(97)
būtina nustatyti konkrečias taisykles dėl stebėsenos komiteto funkcijų ir fondų remiamų veiksmų programų įgyvendinimo metinių ataskaitų. Papildomas nuostatas dėl konkretaus EŽŪFKP veikimo reikėtų nustatyti atitinkamuose konkretiems sektoriams skirtuose teisės aktuose;
(98)
siekiant užtikrinti, kad būtų galima gauti svarbią ir aktualią informaciją apie programų įgyvendinimą, valstybės narės turi nuolat teikti Komisijai svarbiausius duomenis. Norint išvengti papildomos naštos valstybėms narėms, šį reikalavimą reikėtų apriboti nuolat renkamais duomenimis, o perdavimas turėtų būti vykdomas elektroninio keitimosi duomenimis priemonėmis;
(99)
siekiant sustiprinti fondų paramos įgyvendinimo pažangos stebėseną ir sudaryti palankesnes sąlygas finansiniam valdymui, būtina užtikrinti galimybę laiku gauti pagrindinius įgyvendinimo pažangos finansinius duomenis;
(100)
pagal SESV 175 straipsnį Komisija kas treji metai pateikia Europos Parlamentui, Tarybai, Ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui bei Regionų komitetui pranešimą apie ekonominės, socialinės ir teritorinės sanglaudos linkme pasiektą pažangą. Reikia nustatyti nuostatas dėl šio pranešimo turinio;
(101)
svarbu, kad visuomenė būtų informuojama apie fondų paramos pasiekimus ir kad būtų didinamas informuotumas apie sanglaudos politikos tikslus. Piliečiai turėtų turėti teisę žinoti, kaip investuojami Sąjungos finansiniai ištekliai. Atsakomybė už tai, kad atitinkama informacija būtų skelbiama visuomenei, turėtų tekti ir vadovaujančiosioms institucijoms, ir paramos gavėjams. Siekiant užtikrinti veiksmingesnę komunikaciją su visuomene ir didesnę komunikacijos veiksmų, kurių imamasi Komisijos iniciatyva, sąveiką, pagal šį reglamentą komunikacijos veiksmams skiriamos lėšos taip pat turėtų būti naudojami instituciniam informavimui apie Sąjungos politikos prioritetus, kiek jie susiję su šio reglamento bendraisiais tikslais;
(102)
siekiant, kad informacija apie finansavimo galimybes ir projektų paramos gavėjus būtų kuo prieinamesnė ir skaidresnė, kiekvienoje valstybėje narėje turėtų veikti viena bendra interneto svetainė arba portalas, kur būtų skelbiama informacija apie visas veiksmų programas, taip pat pagal kiekvieną veiksmų programą remiamų veiksmų sąrašas;
(103)
siekiant užtikrinti plačią informacijos apie fondų paramos pasiekimus ir Sąjungos vaidmenį sklaidą bei informuoti potencialius paramos gavėjus apie finansavimo galimybes, šiame reglamente turėtų būti nustatytos išsamios informavimo ir viešinimo priemonių taisyklės, kuriose būtų atsižvelgiama į veiksmų programų apimtį ir kurios būtų nustatomos laikantis proporcingumo principo, taip pat tam tikri techniniai tokių priemonių aspektai;
(104)
siekiant užtikrinti, kad kiekvienam fondui skirtos lėšos būtų sutelkiamos Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategijai ir konkrečių fondų uždaviniams pagal Sutartimi pagrįstus jų tikslus, būtina nustatyti valstybės narės techninei paramai skiriamos paramos viršutinę ribą. Taip pat būtina užtikrinti, kad techninės paramos programavimo teisine sistema būtų sudarytos palankesnės sąlygos sukurti supaprastintą rezultatų pateikimo tvarką, taikomą tais atvejais, kai valstybės narės lygiagrečiai įgyvendina kelių fondų paramą ir turėtų būti įmanoma, kad ta sistema apimtų kelias regionų kategorijas;
(105)
reikia nustatyti kriterijus, pagal kuriuos būtų moduliuojama fondų prioritetinėms kryptims skiriama bendro finansavimo dalis, visų pirma siekiant padidinti Sąjungos lėšų dauginamąjį poveikį. Taip pat reikia nustatyti didžiausias bendro finansavimo normas pagal regionų kategorijas, siekiant užtikrinti, kad bendro finansavimo principo būtų laikomasi taikant tinkamą viešosios ar privačios nacionalinės paramos lygį;
(106)
valstybės narės turi paskirti kiekvienos veiksmų programos vadovaujančiąją instituciją, tvirtinančiąją instituciją ir funkciniu požiūriu nepriklausomą audito instituciją. Tam, kad valstybės narės galėtų lanksčiai nustatyti kontrolės sistemas, reikėtų numatyti, kad tvirtinančiosios institucijos funkcijas galėtų atlikti vadovaujančioji institucija. Valstybėms narėms taip pat turėtų būti leidžiama paskirti tarpines institucijas, kurios vykdytų tam tikras vadovaujančiosios arba tvirtinančiosios institucijos funkcijas. Tokiu atveju valstybės narės turėtų aiškiai nustatyti jų atitinkamas pareigas ir funkcijas;
(107)
siekiant atsižvelgti į konkrečias fondų ir EJRŽF valdymo ir kontrolės sistemų struktūros ypatybes ir poreikį užtikrinti proporcingą požiūrį, reikia nustatyti konkrečias nuostatas dėl vadovaujančiosios institucijos ir tvirtinančiosios institucijos paskyrimo. Siekiant išvengti nereikalingos administracinės naštos, atitikties šiame reglamente nurodytiems paskyrimo kriterijams ex ante patikrinimas turėtų būti vykdomas tik vadovaujančiosios institucijos ir tvirtinančiosios institucijos atžvilgiu ir, laikantis šiuo reglamentu nustatytų sąlygų, neturėtų būti reikalaujama atlikti papildomo audito, jei sistema iš esmės yra tokia pat, kaip 2007-2013 m. programavimo laikotarpiu. Neturėtų būti reikalaujama, kad paskyrimą patvirtintų Komisija. Tačiau siekiant didesnio teisinio tikrumo valstybės narės turėtų turėti galimybę pateikti su paskyrimu susijusius dokumentus Komisijai, jei tenkinamos tam tikros šiuo reglamentu nustatytos sąlygos. Jei pagal audito ir kontrolės tvarką atliekamo stebėjimo, ar laikomasi paskyrimo kriterijų, rezultatai parodo, kad kriterijų nesilaikoma, turėtų būti imamasi taisomųjų veiksmų ir galimai nutraukiamas paskyrimas;
(108)
vadovaujančiajai institucijai tenka pagrindinė atsakomybė už efektyvų ir veiksmingą fondų ir EJRŽF paramos įgyvendinimą, todėl ji atlieka daug funkcijų, susijusių su programų valdymu ir stebėsena, finansų valdymu ir kontrole bei projektų atranka. Atitinkamai reikėtų nustatyti vadovaujančiosios institucijos pareigas ir funkcijas;
(109)
tvirtinančioji institucija turėtų rengti ir teikti Komisijai mokėjimo paraiškas. Ji taip pat turėtų rengti sąskaitas, tvirtinti jų išsamumą, tikslumą ir teisingumą, bei tai, kad į jas įtrauktos išlaidos atitinka taikomas Sąjungos ir nacionalines taisykles. Reikėtų nustatyti tvirtinančiosios institucijos pareigas ir funkcijas;
(110)
audito institucija turėtų užtikrinti, kad būtų atliekamas valdymo ir kontrolės sistemų, tinkamos veiksmų imties ir sąskaitų auditas. Reikėtų nustatyti audito institucijos pareigas ir funkcijas. Deklaruotų išlaidų auditas turėtų būti atliekamas naudojant reprezentatyviąja veiksmų imtį, siekiant užtikrinti, kad rezultatus būtų galima ekstrapoliuoti. Siekiant užtikrinti, kad būtų naudojama patikima reprezentatyvioji imtis, paprastai turėtų būti taikomas statistinis imties metodas. Vis dėlto, tinkamai pagrįstomis aplinkybėmis audito institucijos turėtų galėti taikyti nestatistinį imties metodą, jei laikomasi šiame reglamente nustatytų sąlygų;
(111)
nedarant poveikio finansų kontrolės srities Komisijos įgaliojimams, valstybės narės ir Komisija turėtų aktyviau bendradarbiauti šioje srityje, taip pat reikėtų nustatyti kriterijus, kurie leistų Komisijai, laikantis jos vykdomos nacionalinių sistemų kontrolės strategijos, nustatyti, kokį patikinimą ji turėtų gauti iš nacionalinių audito įstaigų;
(112)
be bendrų ESI fondų finansų valdymo taisyklių, fondams ir EJRŽF reikia nustatyti papildomas nuostatas. Visų pirma, siekiant užtikrinti, kad prieš metinį sąskaitų pripažinimą Komisija gautų tinkamą patikinimą, tarpinio mokėjimo paraiškos turėtų būti apmokamos 90 proc. sumos, gautos pagal prioritetą tinkamoms finansuoti išlaidoms pritaikius prioriteto bendro finansavimo normą, nustatytą sprendime, kuriuo patvirtinama veiksmų programa. Nesumokėtos sumos turėtų būti išmokėtos valstybėms narėms, pripažinus metines sąskaitas, jei Komisija gali padaryti išvadą, kad jos yra išsamios, tikslios ir teisingos;
(113)
paramos gavėjai turėtų gauti visą paramą ne vėliau kaip per 90 dienų nuo tos dienos, kurią paramos gavėjas pateikia mokėjimo prašymą, su sąlyga, kad turima lėšų, skirtų pradiniam ir metiniam išankstiniam finansavimui ir tarpiniams mokėjimams. Vadovaujančioji institucija turėtų galėti pertraukti šio termino eigą, jei nepateikti visi patvirtinamieji dokumentai arba esama įrodymų, kad padarytas pažeidimas, dėl kurio reikalingas tolesnis tyrimas. Turėtų būti numatytas pradinis ir metinis išankstinis finansavimas, siekiant užtikrinti, kad valstybės narės turėtų pakankamai lėšų įgyvendinti programas pagal tokią tvarką. Metinis išankstinis finansavimas turėtų būti kasmet patvirtinamas, pripažįstant sąskaitas;
(114)
siekiant sumažinti neteisėtų išlaidų deklaravimo riziką, tvirtinančioji institucija turėtų galėti, nereikalaujant papildomo pagrindimo, sumas, kurios turi būti papildomai patikrintos, į tarpinio mokėjimo paraišką įtraukti praėjus ataskaitiniams metams, kuriais jos buvo įtrauktos į jos apskaitos sistemą;
(115)
siekiant užtikrinti, kad bendrosios įsipareigojimų panaikinimo taisyklės būtų taikomos tinkamai, fondams ir EJRŽF taikomose taisyklėse turėtų būti nustatyta išsami įsipareigojimų panaikinimo terminų tvarka;
(116)
siekiant Finansinio reglamento reikalavimus taikyti fondų ir EJRŽF finansų valdymui, būtina nustatyti sąskaitų rengimo, tikrinimo ir pripažinimo procedūras, kuriomis turėtų būti užtikrinama, kad ši tvarka būtų taikoma aiškiai ir užtikrinant teisinį tikrumą. Be to, siekiant suteikti valstybėms narėms galimybę tinkamai vykdyti savo įsipareigojimus, valstybė narė turėtų galėti neįtraukti sumų, dėl kurių vykdomas teisėtumo ir tvarkingumo vertinimas;
(117)
kad būtų mažinama paramos gavėjams tenkanti administracinė našta, turėtų būti nustatyti konkretūs terminai, per kuriuos vadovaujančiosios institucijos būtų įpareigotos užtikrinti, kad būtų galima gauti su veiksmais susijusius dokumentus po išlaidų pateikimo ar veiksmo užbaigimo. Laikantis proporcingumo principo, dokumentų saugojimo laikotarpis turėtų skirtis priklausomai nuo visos tinkamų finansuoti veiksmo išlaidų sumos;
(118)
atsižvelgiant į tai, kad sąskaitos tikrinamos ir pripažįstamos kasmet, užbaigimo procedūra turėtų būti gerokai supaprastinta. Todėl galutinis programos užbaigimas turėtų būti grindžiamas tik dokumentais, susijusiais su paskutiniais ataskaitiniais metais, ir galutine įgyvendinimo ataskaita arba naujausia metine įgyvendinimo ataskaita, nereikalaujant pateikti jokių papildomų dokumentų;
(119)
siekiant apsaugoti Sąjungos finansinius interesus ir nustatyti veiksmingo programų įgyvendinimo užtikrinimo priemones, reikėtų numatyti nuostatas, kurios Komisijai leistų mokėjimus sustabdyti prioritetų arba veiksmų programos lygmeniu;
(120)
siekiant valstybėms narėms užtikrinti teisinį tikrumą, reikėtų nustatyti konkrečią valstybių narių ir Komisijos dėl fondų ir EJRŽF taikomų finansinių pataisų tvarką ir procedūras, laikantis proporcingumo principo;
(121)
būtina nustatyti teisinę sistemą, kuria būtų užtikrintos patikimos valdymo ir kontrolės sistemos nacionaliniu ir regionų lygiu bei tinkamas funkcijų ir atsakomybės pasidalijimas taikant pasidalijamojo valdymo principą. Todėl Komisijai tenkantis vaidmuo turėtų būti tiksliai apibrėžtas ir paaiškintas, ir turėtų būti nustatytos proporcingos taisyklės, pagal kurias Komisija taiko finansines pataisas;
(122)
veiksmų audito dažnis turėtų būti proporcingas Sąjungos paramai iš fondų ir EJRŽF. Visų pirma, reikėtų sumažinti atliekamų auditų skaičių tais atvejais, kai visos tinkamos finansuoti veiksmo išlaidos neviršija 200 000 EUR ERPF ir Sanglaudos fondo atveju, 150 000 EUR - ESF atveju ir 100 000 EUR - EJRŽF atveju. Vis dėlto auditą turėtų būti galima atlikti bet kuriuo metu, kai turima duomenų apie pažeidimą ar sukčiavimą, arba kai atliekamas audito imties auditas atlikus įgyvendinto veiksmo užbaigimo procedūras. Komisija turėtų turėti galimybę peržiūrėti audito institucijos audito seką arba dalyvauti audito institucijai atliekant auditus vietoje. Tais atvejais, kai Komisija, taikydama tas priemones, negali įsitikinti, kad audito institucija veikia efektyviai, ji turėtų turėti galimybę pakartotinai atlikti auditą, jei laikomasi tarptautiniu mastu pripažįstamų audito standartų. Tam, kad Komisijos audito lygis atitiktų riziką, Komisijai turėtų būti suteikta galimybė mažiau audituoti veiksmų programas, kurias įgyvendinant nenustatyta didelių trūkumų arba kurių audito institucija yra patikima. Siekiant sumažinti paramos gavėjams tenkančią administracinę naštą, reikėtų nustatyti konkrečias taisykles, kuriomis būtų mažinama rizika, jog dubliuosis įvairių institucijų, būtent Europos Sąjungos Audito Rūmų, Komisijos arba audito institucijos, atliekamas tų pačių veiksmų auditas;
(123)
siekiant papildyti ir iš dalies keisti tam tikras neesmines šio reglamento nuostatas, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus dėl Europos partnerystės elgesio kodekso, susijusio su tikslais ir kriterijais, pagal kuriuos būtų įgyvendinama partnerystė, BSP 4 ir 7 skirsnių papildymų ir dalinių keitimų, taikytinos finansinės pataisos dydžio nustatymo kriterijų, konkrečių žemės pirkimo bei techninės paramos ir finansinių priemonių derinimo taisyklių, konkrečių taisyklių dėl finansines priemones įgyvendinančių subjektų vaidmens, įsipareigojimų ir atsakomybės, finansinių priemonių valdymo ir kontrolės, mokėjimų finansinėms priemonėms anuliavimo bei atitinkamo mokėjimo prašymų koregavimo, dėl palūkanų normos subsidijų ir garantinio mokesčio subsidijų metinių išmokų kapitalizavimo sistemos nustatymo, konkrečių valdymo išlaidų ir mokesčių nustatymo kriterijų taisyklių, remiantis rezultatais ir taikomais ribiniais dydžiais, taip pat kapitalizuotų valdymo išlaidų ir mokesčių atlyginimo nuosavu kapitalu grindžiamų priemonių ir mikrokreditų atveju, fiksuotųjų normų, taikomų grynąsias pajamas generuojančiuose sektoriuose patikslinimo, bei fiksuotųjų normų nustatymo tam tikriems sektoriams ir subsektoriams IRT,
mokslinių tyrimų, technologinės plėtros ir inovacijų bei energijos vartojimo efektyvumo srityse ir dėl papildomų sektorių arba subsektorių, dėl iš veiksmo gautų diskontuotų grynųjų pajamų apskaičiavimo metodo, kuriais nustatomos papildomos taisyklės dėl paramos gavėjo pakeitimo, kuriais nustatomi minimalūs reikalavimai, kurie turi būti įtraukti į viešojo ir privačiojo sektorių partnerystės sutartis, kurios yra būtinos norint taikyti nukrypti leidžiančią nuostatą dėl išlaidų tinkamumo finansuoti, fiksuotosios normos, taikomos netiesioginėms išlaidoms subsidijoms, paremtos esamais metodais ir atitinkamais Sąjungos politikoje taikytinais dydžiais, apibrėžties, metodikos, taikytinos atliekant didelės apimties projekto kokybės vertinimą, kriterijų, taikomų pažeidimo atvejams, apie kuriuos turi būti pranešta, teiktiniems duomenims, taip pat sąlygoms ir procedūroms taikytinoms siekiant nustatyti, ar nesusigrąžinamas sumas kompensuoja valstybės narės, apibrėžti, vadovaujančiųjų institucijų sukurtoje stebėsenos sistemoje įrašomų ir kompiuterizuota forma saugomų duomenų, išsamių būtiniausių reikalavimų, susijusių su audito seka, audito apimties ir turinio, imties metodų, atliekant auditus surinktų duomenų naudojimo taisyklių, kriterijų, nustatant didelius veiksmingo valdymo ir kontrolės sistemų veikimo trūkumus, apskaičiuojant taikytinos finansinės pataisos dydį ir taikant fiksuotąją normą ar ekstrapoliuoto dydžio finansines pataisas taikymo kriterijais. Ypač svarbu, kad atlikdama parengiamąjį darbą Komisija tinkamai konsultuotųsi, taip pat ir su ekspertais. Atlikdama su deleguotaisiais aktais susijusį parengiamąjį darbą ir rengdama jų tekstus Komisija turėtų užtikrinti, kad atitinkami dokumentai būtų vienu metu, laiku ir tinkamai perduodami Europos Parlamentui ir Tarybai;
(124)
atvejais, susijusiais su visais ESI fondais, Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai įgyvendinimo aktais priimti sprendimus, kuriais patvirtinami partnerystės sutarčių elementai ir jų daliniai keitimai, sprendimus, kuriais patvirtinami peržiūrėtų partnerystės sutarčių elementai, sprendimus dėl programų ir prioritetų, kurių orientyrai pasiekti, ir kurie gali gauti naudos iš veiklos lėšų rezervo paskirstymo, sprendimus dėl programų pakeitimo dėl taisomųjų veiksmų, susijusių su finansinių asignavimų perkėlimu kitoms programoms, sprendimus dėl metinių veiksmų planų, finansuojamų iš techninės paramos Komisijos iniciatyva, o įsipareigojimų panaikinimo atveju - sprendimus iš dalies keisti sprendimus, kuriais patvirtinamos programos, o su ERPF, ESF ir Sanglaudos fondu susijusiais atvejais - sprendimus, kuriais nustatomi regionai ir valstybės narės, atitinkantys investicijų į ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą kriterijus, sprendimus, kuriais kiekvienais metais paskirstomi įsipareigojimų asignavimai valstybėms narėms, sprendimus, kuriais nustatoma iš kiekvienos valstybės narės Sanglaudos fondo paskirstymo EITP perkeltina suma, sprendimus, kuriais nustatoma iš kiekvienos valstybės narės struktūrinių fondų paskirstymo pagalbai labiausiai skurstantiesiems pervestina suma, sprendimus, kuriais sutinkama dalį Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslui skirtų asignavimų perkelti investicijų į ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą tikslui, sprendimus, ar vykdyti finansines pataisas tuo atveju,
kai nesilaikoma papildomumo taisyklių, sprendimus dėl veiksmų programos aspektų patvirtinimo ir dalinio keitimo, sprendimus, kuriais atsisakoma patvirtinti finansinį įnašą, skirtą didelės apimties projektui, sprendimus dėl finansinio įnašo, skirto pasirinktam didelės apimties projektui, patvirtinimo ir laikotarpio, per kurį turi būti įvykdytos sąlygos didelės apimties projekto patvirtinimui, pratęsimo ir sprendimus dėl bendrųjų veiksmų planų: ERPF, ESF, Sanglaudos fondo ir EJRŽF atveju sprendimus dėl sąskaitų nepriėmimo ir mokėtinos sumos, jei sąskaitos buvo nepriimtos, sprendimus dėl tarpinių mokėjimų sustabdymo ir sprendimus dėl finansinių pataisų;
(125)
siekiant užtikrinti vienodas šio reglamento įgyvendinimo sąlygas, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai, susiję su pateikiant pažangos ataskaitą naudotinu modeliu, fondų veiksmų programų modeliu, naudotina metodika atliekant didelės apimties projektų išlaidų ir naudos analizę, informacijos apie didelės apimties projektus teikimo forma, bendrojo veiksmų plano modeliu metinių ir galutinių įgyvendinimo ataskaitų modeliu, atskaitomybės periodiškumu ir naudotina pažeidimų ataskaitų teikimo forma, valdymo pareiškimo modeliu ir audito strategijos, nuomonės ir metinės kontrolės ataskaitos modeliais. Tais įgaliojimais turėtų būti naudojamasi laikantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 182/2011 (19);
(126)
siekiant užtikrinti būtiną valstybių narių indėlį ir geresnį jų dalyvavimą Komisijai naudojantis jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais siekiant įgyvendinti šį reglamentą tam tikrose itin opiose politikos srityse, susijusiose su ESI fondais, taip pat siekiant stiprinti valstybių narių vaidmenį šiuo tikslu patvirtinant vienodas sąlygas arba kitas vykdomąsias priemones, turinčias esminio poveikio arba galinčias turėti esminio poveikio nacionalinei ekonomikai, nacionaliniam biudžetui arba tinkamam valstybių narių viešosios administracijos veikimui, įgyvendinimo aktai, kuriais nustatoma metodika, kurios laikantis teikiama informacija apie paramą klimato kaitos tikslams įgyvendinti, išsami tvarka, kuria siekiama užtikrinti nuoseklų požiūrį į su veiklos rezultatų planu susijusių orientyrų ir tikslų kiekvienam prioritetui nustatymą ir orientyrų bei tikslų pasiekimo vertinimą, standartinės finansinių priemonių stebėsenos sąlygos, išsami programos įnašų, kuriuos valdo finansines priemones įgyvendinantys subjektai, perleidimo ir valdymo tvarka, finansavimo susitarimo dėl bendrų neribotų garantijų ir pakeitimo vertybiniais popieriais finansinių priemonių, skirtų MVĮ, modelio; modeliai, naudotini kartu su mokėjimo paraiškomis Komisijai teikiant papildomą informaciją apie finansines priemones ir teikiant Komisijai ataskaitas apie finansines priemones, sąlygos, kurias turi atitikti ta elektroninio keitimosi duomenimis valdymo ir kontrolės sistema, nomenklatūra, kuria remiantis gali būti apibrėžtos
intervencinių veiksmų kategorijos, susijusios su veiksmų programų prioritetinėmis kryptimis, pranešimo apie atrinktą didelės apimties projektą forma, su veiksmu susijusių informavimo ir komunikacijos priemonių techninės charakteristikos ir nurodymai dėl skiriamojo ženklo sukūrimo ir standartinių spalvų apibrėžimo nustatymo, modelis, kurį reikia naudoti Komisijai teikiant finansinius duomenis stebėsenos tikslais, išsamios keitimosi informacija tarp paramos gavėjų, vadovaujančiųjų institucijų, tvirtinančiųjų institucijų, audito institucijų ir tarpinių institucijų taisyklės, nepriklausomos audito įstaigos ataskaitos ir nuomonės modelis ir valdančiųjų institucijų ir, jei taikoma, tvirtinančiųjų institucijų funkcijų ir procedūrų aprašymas, valdymo ir kontrolės sistemos techninės specifikacijos, mokėjimo paraiškų ir sąskaitų modeliai turėtų būti priimti laikantis Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnyje nurodytos nagrinėjimo procedūros;
(127)
tam tikrų įgyvendinimo aktų, kurie priimami laikantis Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnyje nustatytos nagrinėjimo procedūros, galimas poveikis valstybėms narėms yra toks svarbus, kad pagrįsta taikyti bendrosios taisyklės taikymo išimtį. Atitinkamai, jei komitetas nepateikia nuomonės, Komisija neturėtų priimti įgyvendinimo akto projekto. Tie įgyvendinimo aktai susiję su metodikos, kurios laikantis teikiama informacija apie paramą klimato kaitos tikslams įgyvendinti, nustatymu; su veiklos rezultatų planu susijusių orientyrų nustatymo metodikos apibrėžimu; su finansinėmis priemonėmis susijusių standartinių sąlygų nustatymu, finansavimo susitarimo dėl bendrų neribotų garantijų ir pakeitimo vertybiniais popieriais finansinių priemonių, skirtų MVĮ, modelio patvirtinimu, tam tikroms finansinėms priemonėms skirtų įnašų pagal programą perdavimo ir valdymo tvarkos nustatymu, modelio, naudotino teikiant Komisijai ataskaitas apie finansines priemones, nustatymu, nomenklatūros, kuria remiantis gali būti apibrėžtos intervencinių veiksmų kategorijos, susijusios su veiksmų programų prioritetine kryptimi, apibrėžimu, su veiksmu susijusių informavimo ir komunikacijos priemonių techninių charakteristikų ir nurodymų dėl skiriamojo ženklo sukūrimo ir standartinių spalvų apibrėžimo nustatymo, įrašymo ir duomenų laikymo valdymo ir kontrolės sistemoje techninių charakteristikų nustatymo. Todėl tiems įgyvendinimo aktams reikėtų taikyti Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnio 4 dalies trečią pastraipą;
(128)
šiuo reglamentu pakeičiamas Reglamentas (EB) Nr. 1083/2006, todėl tas reglamentas turėtų būti panaikintas. Tačiau šis reglamentas neturėtų turėti poveikio paramos, kurią Komisija patvirtino remdamasi Reglamentu (EB) Nr. 1083/2006, tolesniam teikimui arba keitimui, arba kitiems teisės aktams, kurie tai paramai taikomi 2013 m. gruodžio 31 d. Todėl pagal Reglamentą (EB) Nr. 1083/2006 pateiktos ar patvirtintos paraiškos turėtų toliau galioti. Nukrypstant nuo Reglamento (EB) Nr. 1083/2006 59 straipsnio 1 dalies b punkto turėtų būti nustatytos specialios pereinamojo laikotarpio taisyklės, reglamentuojančios, kada, taikant šio reglamento 123 straipsnio 5 dalį ir kalbant apie didelės apimties projektų patvirtinimo procedūrą pagal šio reglamento 102 straipsnio 1 dalies a punktą, Komisijos vertinimo, atliekamo pagal Reglamento (EB) Nr. 1083/2006 73 straipsnio 3 dalį, tikslais vadovaujančioji institucija gali vykdyti tvirtinančiosios institucijos funkcijas veiksmų programų, įgyvendinamų pagal ankstesnio laikotarpio teisėkūros procedūra priimamus aktus, atžvilgiu;
(129)
kadangi šio reglamento tikslo, t. y. stiprinti ekonominę, socialinę ir teritorinę sanglaudą, valstybės narės negali deramai pasiekti dėl įvairių regionų išsivystymo lygio skirtumų masto bei nepalankiausias sąlygas turinčių regionų atsilikimo ir valstybių narių bei regionų finansinių išteklių ribotumo, bet to tikslo būtų geriau siekti Sąjungos lygmeniu, laikydamasi ES sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina tam tikslui pasiekti;
(130)
siekiant sudaryti sąlygas nedelsiant taikyti šiame reglamente nustatytas priemones, šis reglamentas turėtų įsigalioti kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
PIRMOJI DALIS
DALYKAS IR APIBRĖŽTYS
1 straipsnis
Dalykas
Šiuo reglamentu nustatomos bendros taisyklės, taikomos Europos regioninės plėtros fondui (ERPF), Europos socialiniam fondui (ESF), Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai (EŽŪFKP) ir Europos jūrų reikalų ir žuvininkystės fondui (EJRŽF), kurių veiklos gairės pateiktos bendroje programoje (toliau - Europos struktūriniai ir investicijų (ESI) fondai). Jame taip pat išdėstomos nuostatos, kurios yra reikalingos siekiant užtikrinti ESI fondų veiksmingumą, koordinavimą tarpusavyje ir su kitomis Sąjungos priemonėmis. Bendros taisyklės, taikomos ESI fondams, pateikiamos Antrojoje dalyje.
Trečiojoje dalyje nustatomos bendrosios ERPF ir ESF (toliau - struktūriniai fondai) bei Sanglaudos fondo veiklą reglamentuojančios taisyklės, kuriose nustatomi struktūrinių fondų ir Sanglaudos fondo (toliau - fondai) uždaviniai, prioritetiniai tikslai ir organizacinė struktūra, taip pat kriterijai, kuriuos turi atitikti valstybės narės ir regionai, kad tenkintų fondų paramos reikalavimus, turimi finansiniai ištekliai ir jų paskirstymo kriterijai.
Ketvirtojoje dalyje nustatomos fondams ir EJRŽF taikomos valdymo ir kontrolės, finansų valdymo, sąskaitų ir finansinių pataisų bendrosios taisyklės.
Pagal šio straipsnio penktą dalį šio reglamento nuostatos taikomos nedarant poveikio Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1306/2013 (20) nuostatoms ir konkrečioms toliau nurodytų reglamentų (toliau - konkretiems fondams taikomi reglamentai) nuostatoms:
1)
Reglamentas (ES) Nr. 1301/2013 (toliau - ERPF reglamentas);
2)
Reglamentas (ES) Nr. 1304/2013(toliau - ESF reglamentas);
3)
Reglamentas (ES) Nr. 1300/2013 (toliau - Sanglaudos fondo reglamentas);
4)
Reglamentas (ES) Nr. 1299/2013(toliau - ETB reglamentas);
5)
Reglamentas (ES) Nr. 1305/2013 (toliau - EŽŪFKP reglamentas) ir
(6)
būsimas Sąjungos teisės aktas, nustatantis finansavimo jūrų reikalų ir žuvininkystės politikai 2014-2020 m. programavimo laikotarpiui sąlygas (toliau - EJRŽF reglamentas).
Šio reglamento antroji dalis taikoma visiems ESI fondams, išskyrus atvejus, kai aiškiai numatytos nukrypti leidžiančios nuostatos. Šio reglamento trečiojoje ir ketvirtojoje dalyse nustatomos šio reglamento antrąją dalį papildančios taisyklės, atitinkamai taikomos fondams bei fondams ir EJRŽF, ir gali būti aiškiai leidžiama atitinkamuose konkretiems fondams taikomuose reglamentuose numatyti nukrypti leidžiančias nuostatas. Konkretiems fondams taikomuose reglamentuose gali būti nustatytos taisyklės, papildančios šio reglamento antrąją dalį, kiek tai susiję su ESI fondais, šio reglamento trečiąją dalį, kiek tai susiję su fondais, ir šio reglamento ketvirtąją dalį, kiek tai susiję su fondais ir EJRŽF. Konkretiems fondams taikomuose reglamentuose nustatytos papildomos taisyklės neturi prieštarauti šio reglamento antrosios, trečiosios ar ketvirtosios dalių nuostatoms. Kilus abejonėms dėl to, kurios nuostatos turi būti taikomos, šio reglamento antrosios dalies nuostatos turi viršenybę konkretiems fondams taikomų taisyklių atžvilgiu, o šio reglamento antrosios, trečiosios ir ketvirtosios dalių nuostatos turi viršenybę konkretiems fondams taikomų reglamentų atžvilgiu.
2 straipsnis
Apibrėžtys
Šiame reglamente taikomos šios terminų apibrėžtys:
1) Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategija- tikslai ir bendri uždaviniai, kuriais vadovaujasi valstybės narės ir Sąjunga, nustatyti Europos Vadovų Tarybos 2010 m. birželio 17 d. priimtų išvadų I priede (Nauja Europos darbo vietų kūrimo ir ekonomikos augimo strategija, ES pagrindiniai tikslai), 2010 m. liepos 13 d. Tarybos rekomendacijoje (21) ir Tarybos sprendime 2010/707/ES (22), ir visi šių tikslų ir bendrų uždavinių pakeitimai;
2) strateginė politikos programa- dokumentas ar dokumentų rinkinys, nustatytas nacionaliniu ar regioniniu lygmeniu, kuriame nustatytas ribotas remiantis įrodymais apibrėžtų nuoseklių prioritetų skaičius, pateiktas tų prioritetų įgyvendinimo tvarkaraštis ir į kuriuos gali būti įtrauktas stebėsenos mechanizmas;
3) pažangiosios specializacijos strategija- nacionalinės ar regioninės inovacijų strategijos, kuriose nustatyti prioritetai siekiant įgyti konkurencinio pranašumo didinant mokslinių tyrimų ir inovacijų privalumus ir derinant juos su verslo poreikiais, kad būtų nuosekliai sprendžiamas galimybių sudarymo ir rinkos pokyčių klausimas ir kartu vengiama pastangų kartojimosi ir susiskaidymo; pažangiosios specializacijos strategija taip pat gali būti laikoma nacionalinė ar regioninė mokslinių tyrimų ir inovacijų strateginė politikos programa arba būti į ją įtraukta;
4) konkrečiam fondui taikomos taisyklės- šio reglamento Trečiojoje dalyje ar Ketvirtojoje dalyje arba reglamente, kuriuo reglamentuojamas vienas ar keli 1 straipsnio ketvirtoje dalyje išvardyti ESI fondai, pateiktos nuostatos arba remiantis minėtomis dalimis nustatytos nuostatos;
5) programavimas- organizavimo, sprendimų priėmimo ir finansinių išteklių paskirstymo procesas, kuris vyksta keliais etapais ir kuriame dalyvauja partneriai pagal 5 straipsnį, siekiant įgyvendinti bendrus daugiamečius Sąjungos ir valstybių narių veiksmus, kad būtų pasiekti Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategijos tikslai;
6) programa- veiksmų programa, kaip nurodyta šio reglamento trečiojoje dalyje arba ketvirtojoje dalyje ir EJRŽF reglamente, ir kaimo plėtros programa, kaip nurodyta EŽŪFKP reglamente;
7) programos įgyvendinimo teritorija- geografinė vietovė, kurioje taikoma konkreti programa, arba, kai programa taikoma daugiau nei vienoje regiono kategorijoje - geografinė vieta, atitinkanti kiekvieną atskirą regiono kategoriją;
8) prioritetas- šio reglamento Antrojoje ir Ketvirtojoje dalyse tai yra šio reglamento Trečiojoje dalyje nurodyta ERPF ir Sanglaudos fondui skirta prioritetinė kryptis, o EJRŽF reglamente ir EŽŪFKP reglamente - Sąjungos prioritetas;
9) veiksmas- projektas, sutartis, veiksmas arba grupė projektų, kuriuos atrenka atitinkamų programų vadovaujančiosios institucijos arba kurie atrenkami jų atsakomybe ir kuriais padedama siekti prioriteto (-ų) tikslų; finansinių priemonių atveju veiksmą sudaro pagal programą finansinėms priemonėms skirti finansiniai įnašai ir vėlesnis toms finansinėmis priemonėmis teikiamas finansavimas;
10) paramos gavėjas- viešasis arba privatus subjektas, o EŽŪKP reglamente ir EJRŽF reglamente - ir fizinis asmuo, atsakingas už veiksmų inicijavimą arba inicijavimą ir įgyvendinimą; valstybės pagalbos schemų, kaip apibrėžta šio straipsnio 13 punkte, atveju - subjektas, kuris gauna pagalbą; finansinių priemonių pagal šio reglamento Antrosios dalies IV antraštinę dalį atveju - subjektas, kuris įgyvendina finansinę priemonę arba, jei taikoma, fondų fondą;
11) finansinės priemonės- finansinės priemonės, kaip apibrėžta Finansiniame reglamente, išskyrus tuos atvejus, kai šiame reglamente nustatyta kitaip;
12) galutinis naudos gavėjas- juridinis arba fizinis asmuo, gaunantis finansavimą pagal finansinę priemonę;
13) valstybės pagalba- pagalba, kuriai taikoma SESV 107 straipsnio 1 dalis; šiame reglamente ši sąvoka taip pat apima de minimis pagalbą, kaip apibrėžta Komisijos reglamente (EB) Nr. 1998/2006 (23), Komisijos reglamente (EB) Nr. 1535/2007 (24) ir Komisijos reglamente (EB) Nr. 875/2007 (25);
14) užbaigtas veiksmas- fiziškai užbaigtas arba visiškai įgyvendintas veiksmas, dėl kurio paramos gavėjai yra atlikę visus susijusius mokėjimus ir gavę atitinkamą viešąjį įnašą;
15) viešosios išlaidos- bet koks viešasis įnašas veiksmams finansuoti, skiriamas iš nacionalinių, regiono arba vietos valdžios institucijų biudžeto, Sąjungos biudžeto, susijusio su ESI fondais, viešosios teisės subjektų biudžeto arba viešosios valdžios institucijų ar viešosios teisės subjektų asociacijų biudžeto; siekiant nustatyti bendro finansavimo normą ESF programoms ar prioritetams, šios išlaidos gali apimti darbdavių ir darbuotojų bendrai sutelktus finansinius išteklius;
16) viešosios teisės subjektas- viešosios teisės reglamentuojamas subjektas, kaip apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/18/EB (26) 1 straipsnio 9 punkte, ir Europos teritorinio bendradarbiavimo grupė (ETBG), įsteigta pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1082/2006 (27), nepaisant to, ar pagal atitinkamas nacionalines įgyvendinimo nuostatas ETBG yra laikoma viešosios teisės ar privatinės teisės subjektu;
17) dokumentas- popierinis dokumentas arba elektroninė laikmena, kurioje laikoma pagal šį reglamentą svarbi informacija;
18) tarpinė institucija- viešasis ar privatus subjektas, kuris yra pavaldus vadovaujančiajai arba tvirtinančiajai institucijai arba kuris tokios institucijos vardu atlieka su veiksmus įgyvendinančiais paramos gavėjais susijusias pareigas;
19) bendruomenės inicijuota vietos plėtros strategija- nuoseklus veiksmų, kuriais siekiama įgyvendinti vietos tikslus ir tenkinti vietos poreikius, rinkinys, kuriuo prisidedama siekiant Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategijos tikslų ir kurį parengia ir įgyvendina vietos veiklos grupė;
20) partnerystės sutartis- valstybės narės kartu su partneriais laikantis daugiapakopio valdymo principo parengtas dokumentas, kuriame nustatyta tos valstybės narės ESI fondų paramos veiksmingo ir efektyvaus naudojimo strategija, prioritetai ir tvarka siekiant Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategijos tikslų, ir kurį Komisija patvirtina po vertinimo ir dialogo su atitinkama valstybe nare;
21) regionų kategorija- regionų skirstymas į mažiau išsivysčiusius regionus, pereinamojo laikotarpio regionus arba labiau išsivysčiusius regionus, kaip nustatyta 90 straipsnio 2 dalyje;
22) mokėjimo prašymas- valstybės narės Komisijai pateikta mokėjimo paraiška arba išlaidų deklaracija;
23) EIB- Europos investicijų bankas, Europos investicijų fondas arba bet kuri Europos investicijų banko patronuojamoji įmonė;
24) viešojo ir privačiojo sektorių partnerystės- viešojo sektoriaus subjektų ir privačiojo sektoriaus bendradarbiavimo, kuriuo siekiama gerinti investavimą į infrastruktūros projektus ar kitokio pobūdžio veiksmus, kuriais teikiamos viešosios paslaugos pasitelkiant rizikos pasidalijimo priemones, telkiant privačiojo sektoriaus patirtį ar papildomus kapitalo šaltinius, formos;
25) viešojo ir privačiojo sektorių partnerysčių veiksmas- veiksmas, kuris įgyvendinamas ar kurį ketinama įgyvendinti pagal viešojo ir privačiojo sektorių partnerysčių sistemą;
26) sąlyginio deponavimo sąskaita- banko sąskaita, reglamentuota rašytiniu vadovaujančiosios institucijos arba tarpinės institucijos ir finansinę priemonę įgyvendinančio subjekto susitarimu, o veiksmo, įgyvendinamo pagal viešojo ir privačiojo sektorių partnerystę, atveju - rašytiniu paramos gavėjo, kuris yra viešojo sektoriaus subjektas, ir privačiojo partnerio, patvirtinto vadovaujančiosios institucijos arba tarpinės institucijos, susitarimu, atidaryta konkrečiai lėšoms, kurios turi būti išmokėtos pasibaigus tinkamumo finansuoti laikotarpiui, laikyti ir skirta tik 42 straipsnio 1 dalies c punkte, 42 straipsnio 2 dalyje, 42 straipsnio 3 dalyje ir 64 straipsnyje nurodytiems tikslams, arba banko sąskaita, atidaryta laikantis sąlygų, kuriomis užtikrinamos lygiavertės mokėjimams iš fondų taikomos garantijos;
27) fondų fondas- fondas, įsteigtas siekiant programos ar programų paramą skirti kelioms finansinėms priemonėms. Jei finansinės priemonės įgyvendinamos pasitelkiant fondų fondą, fondų fondą įgyvendinantis subjektas laikomas vieninteliu paramos gavėju, kaip apibrėžta šio straipsnio 10 punkte;
28) MVĮ- labai mažos, mažosios arba vidutinės įmonės, apibrėžtos Komisijos rekomendacijoje 2003/361/EB (28);
29) ataskaitiniai- metai trečiojoje dalyje ir ketvirtojoje dalyje tai yra laikotarpis nuo liepos 1 d. iki birželio 30 d., išskyrus pirmuosius programavimo laikotarpio ataskaitinius metus, kurių atveju tai yra laikotarpis nuo išlaidų tinkamumo finansuoti pradžios iki 2015 m. birželio 30 d. Paskutiniai ataskaitiniai metai- 2023 m. liepos 1 d.-2024 m. birželio 30 d.;
30) finansiniai metai- Trečiojoje dalyje ir Ketvirtojoje dalyje tai yra laikotarpis nuo sausio 1 d. iki gruodžio 31 d.;
31) makroregioninė strategija- Europos Vadovų Tarybos patvirtinta integruota programa, kurią galima remti ir ESI fondų lėšomis siekiant spręsti bendras problemas, kylančias apibrėžtoje geografinėje teritorijoje ir susijusius su toje pačioje geografinėje teritorijoje esančiomis valstybėmis narėmis ir trečiosiomis valstybėmis, kurios tokiu būdu patiria sustiprinto bendradarbiavimo siekiant ekonominės, socialinės ir teritorinės sanglaudos teikiamą naudą;
32) jūros baseino strategija- struktūrizuota Sąjungos institucijų, valstybių narių, jų regionų ir atitinkamais atvejais trečiųjų valstybių, priklausančių tam pačiam jūros baseinui, sukurta bendradarbiavimo tam tikroje geografinėje teritorijoje programa; jūros baseino strategijoje atsižvelgiama į jūros baseino geografinius, klimato, ekonominius ir politinius ypatumus;
33) taikytina ex ante sąlyga- konkrečiai ir tiksliai iš anksto apibrėžtas kritinis veiksnys, kuris yra būtina išankstinė sąlyga tam, kad būtų efektyviai ir veiksmingai pasiektas konkretus investicinio prioriteto arba Sąjungos prioriteto tikslas, ir kuris tiesiogiai ir iš esmės susijęs su šiuo tikslu ir daro jam tiesioginį poveikį;
34) konkretus tikslas- rezultatas, kurio siekti esant tam tikroms nacionalinėms ar regioninėms aplinkybėms padeda vadovavimasis investicijų prioritetu arba Sąjungos prioritetu, įgyvendinant veiksmus ar taikant priemones, kurių imamasi pagal tokį prioritetą;
35) atitinkamos konkrečiai šaliai skirtos rekomendacijos, priimtos pagal SESV 121 straipsnio 2 dalį, ir atitinkamos Tarybos rekomendacijos, priimtos pagal SESV 148 straipsnio 4 dalį- rekomendacijos, susijusios su struktūrinėmis problemomis, kurias tikslinga spręsti pasitelkiant daugiametes investicijas, kurios tiesiogiai patenka į ESI fondų taikymo sritį, kaip nustatyta konkrečiam fondui taikomuose reglamentuose;
36) pažeidimas- bet koks įgyvendinant ESI fondus padarytas Sąjungos teisės ar nacionalinės teisės, susijusios su jos taikymu, pažeidimas dėl ekonominės veiklos vykdytojo veiksmų ar neveikimo, kai nepagrįstas išlaidas įtraukus į Sąjungos biudžetą padaroma ar būtų padaryta žala Sąjungos biudžetui.
37) Ekonominės veiklos vykdytojas- fizinis ar juridinis asmuo arba kitas subjektas, dalyvaujantis įgyvendinant ESI fondų paramą, išskyrus valstybę narę, besinaudojančia savo, kaip viešosios valdžios institucijomis, išimtinėmis teisėmis;
38) sisteminis pažeidimas- bet koks pažeidimas, kuris gali būti pasikartojančio pobūdžio, kai ypač tikėtina, kad jis kartosis panašių rūšių veiksmų atveju, kuris padaromas dėl didelių trūkumų, susijusių su veiksmingu valdymo ir kontrolės sistemos veikimu, įskaitant dėl to, kad nebuvo nustatytos tinkamos procedūros pagal šį reglamentą ir konkrečiam fondui taikomas taisykles;
39) didelis valdymo ir kontrolės sistemos veiksmingo veikimo trūkumas- fondų ir EJRŽF įgyvendinimo pagal Ketvirtąją dalį tikslais tai trūkumas, dėl kurio reikalingi esminiai sistemos patobulinimai ir dėl kurio fondai ir EJRŽF susiduria su didele pažeidimų rizika, taip pat kurio buvimas nesuderinamas su besąlygine audito nuomone dėl valdymo ir kontrolės sistemos tinkamo veikimo.
3 straipsnis
Termino Komisijos sprendimams priimti apskaičiavimas
Jeigu pagal 16 straipsnio 2 ir 3 dalis, 29 straipsnio 3 dalį, 30 straipsnio 2 ir 3 dalis, 102 straipsnio 2 dalį, 107 straipsnio 2 dalį ir 108 straipsnio 3 dalį nustatomas terminas, per kurį Komisija įgyvendinimo aktu turi priimti arba iš dalies pakeisti sprendimą, tas terminas neapima laikotarpio, kuris prasideda kitą dieną po dienos, kurią Komisija nusiunčia savo pastabas valstybei narei, ir tęsiasi tol, kol valstybė narė atsako į šias pastabas.
ANTROJI DALIS
ESI FONDAMS TAIKOMOS BENDROS NUOSTATOS
I ANTRAŠTINĖ DALIS
SĄJUNGOS PARAMOS ESI FONDAMS PRINCIPAI
4 straipsnis
Bendrieji principai
1. ESI fondų parama teikiama pagal daugiametes programas, papildant nacionalinę, regioninę ir vietos intervencinę veiklą, skirtą Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategijai įgyvendinti, taip pat konkretaus fondo uždaviniams pagal Sutartimi grindžiamus jų tikslus įgyvendinti, įskaitant ekonominę, socialinę ir teritorinę sanglaudą, atsižvelgiant į atitinkamas strategijos „Europa 2020“ integruotąsias gaires ir atitinkamas konkrečiai šaliai skirtas rekomendacijas, priimtas pagal SESV 121 straipsnio 2 dalį, ir atitinkamas Tarybos rekomendacijas, priimtas pagal SESV 148 straipsnio 4 dalį, ir atitinkamais atvejais nacionaliniu lygmeniu į nacionalinę reformų programą.
2. Komisija ir valstybės narės, atsižvelgdamos į konkrečią kiekvienos valstybės narės padėtį, užtikrina, kad ESI fondų parama derėtų su atitinkama Sąjungos politika, horizontaliaisiais principais, nurodytais 5, 7 ir 8 straipsniuose ir prioritetais, ir kad ji papildytų kitas Sąjungos priemones.
3. ESI fondų parama įgyvendinama Komisijai ir valstybėms narėms glaudžiai bendradarbiaujant ir laikantis subsidiarumo principo.
4. Valstybės narės tinkamu teritoriniu lygmeniu, paisydamos savo institucinės, teisinės ir finansinės sistemos, ir jų tam tikslui paskirtos institucijos atsako už programų rengimą ir įgyvendinimą ir vykdo savo užduotis įgyvendindamos partnerystę su 5 straipsnyje nurodytais atitinkamais partneriais ir laikydamosi šio reglamento ir konkrečiam fondui taikomų taisyklių.
5. Nustatant ESI fondų paramos įgyvendinimo ir naudojimo, ypač finansinių ir administracinių išteklių, reikalingų programų paramai rengti ir įgyvendinti, stebėsenos, ataskaitų teikimo, vertinimo, valdymo ir kontrolės tvarką laikomasi proporcingumo skiriamos paramos lygiui principo ir atsižvelgiama į bendrą tikslą sumažinti administracinę naštą programų valdymo ir kontrolės veikloje dalyvaujantiems subjektams.
6. Pagal savo atitinkamos atsakomybės sritis Komisija ir valstybės narės užtikrina, kad ESI fondų veikla būtų koordinuojama tarpusavyje ir su kitomis atitinkamomis Sąjungos politikos sritimis, strategijomis ir priemonėmis, taip pat įgyvendinamomis pagal Sąjungos išorės veiksmus.
7. ESI fondams skirta Sąjungos biudžeto dalis įgyvendinama vadovaujantis valstybių narių ir Komisijos pasidalijamojo valdymo principu pagal Finansinio reglamento 59 straipsnį, išskyrus iš Sanglaudos fondo EITP pervestos paramos sumą, kaip nurodyta šio reglamento 92 straipsnio 6 dalyje, Komisijos iniciatyva įgyvendinamus novatoriškus veiksmus pagal ERPF reglamento 8 straipsnį, Komisijos iniciatyva teikiamą techninę paramą ir paramą tiesioginiam valdymui pagal EJRŽF reglamentą.
8. Komisija ir valstybės narės pagal Finansinio reglamento 30 straipsnį taiko patikimo finansų valdymo principą.
9. Komisija ir valstybės narės užtikrina ESI fondų rengimo ir įgyvendinimo veiksmingumą, kai tai susiję su stebėsena, ataskaitų teikimu ir vertinimu.
10. Vykdydamos atitinkamas su ESI fondais susijusias funkcijas, Komisija ir valstybės narės siekia mažinti paramos gavėjams tenkančią administracinę naštą.
5 straipsnis
Partnerystė ir daugiapakopis valdymas
1. Dėl partnerystės sutarties ir kiekvienos programos kiekviena valstybė narė, paisydama savo institucinės ir teisinės sistemos, užmezga partnerystės ryšius su kompetentingomis regioninėmis ir vietos valdžios institucijomis. Partnerystėje taip pat dalyvauja šie partneriai:
a)
kompetentingos miesto ir kitos valdžios institucijos;
b)
ekonominiai ir socialiniai partneriai; ir
c)
atitinkami subjektai, atstovaujantys pilietinei visuomenei, įskaitant aplinkosaugos partnerius, nevyriausybines organizacijas ir subjektus, atsakingus už socialinės įtraukties, lyčių lygybės ir nediskriminavimo skatinimą.
2. Pagal daugiapakopio valdymo principą 1 dalyje nurodytus partnerius valstybės narės įtraukia rengiant partnerystės sutartis ir pažangos ataskaitas bei rengiant ir įgyvendinant programas, įskaitant dalyvavimą programų stebėsenos komitetuose pagal 48 straipsnį.
3. Komisijai pagal 149 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotąjį aktą rengiant Europos partnerystės elgesio kodeksą (toliau - elgesio kodeksas), taip siekiant padėti valstybėms narėms ir sudaryti joms geresnes sąlygas užmegzti partnerystės ryšius, kaip numatyta šio straipsnio 1 ir 2 dalyse. Elgesio kodeksu nustatoma sistema, pagal kurią valstybės narės, paisydamos savo institucinės ir teisinės sistemos ir atsižvelgdamos į savo nacionalinę ir regioninę kompetenciją, įgyvendina partnerystę. Elgesio kodekse, visapusiškai laikantis subsidiarumo ir proporcingumo principų, apibrėžiami šie aspektai:
a)
pagrindiniai skaidrių procedūrų principai, kurių reikia laikytis nustatant atitinkamus partnerius ir prireikus jų jungtines asociacijas, siekiant sudaryti geresnes sąlygas valstybėms narėms paskirti atitinkamus reprezentatyviausius partnerius paisant savo institucinės ir teisinės sistemos;
b)
pagrindiniai principai ir geroji patirtis, susijusi su 1 dalyje nurodytų įvairių kategorijų atitinkamų partnerių dalyvavimu rengiant partnerystės sutartį ir programas, informacija, kurią reikia suteikti apie jų dalyvavimą, ir įvairiais įgyvendinimo etapais;
c)
geroji patirtis, susijusi su narystės stebėsenos komitetuose ir jų vidinės tvarkos taisyklių, dėl kurių atitinkamais atvejais sprendimą turi priimti valstybės narės arba programų stebėsenos komitetai, parengimu, laikantis atitinkamų šio reglamento nuostatų ir konkrečiam fondui taikomų taisyklių;
d)
pagrindiniai tikslai ir geroji patirtis, susijusi su atvejais, kai vadovaujančioji institucija į kvietimų teikti pasiūlymus rengimą įtraukia atitinkamus partnerius, ir ypač geroji patirtis, įgyta siekiant išvengti galimų interesų konfliktų atvejais, kai atitinkami partneriai taip pat gali būti paramos gavėjai, taip pat patirtis, susijusi su atitinkamų partnerių dalyvavimu rengiant pažangos ataskaitas ir vykdant su programų stebėsena ir vertinimu susijusią veiklą, laikantis atitinkamų šio reglamento nuostatų ir konkrečiam fondui taikomų taisyklių;
e)
orientacinės sritys, temos ir geroji patirtis susiję su tuo, kaip kompetentingos valstybių narių institucijos galėtų naudotis ESI fondais, įskaitant techninę paramą, stiprinant atitinkamų partnerių institucinius gebėjimus, laikantis atitinkamų šio reglamento nuostatų ir konkrečiam fondui taikomų taisyklių;
f)
Komisijos vaidmuo skleidžiant gerąją patirtį;
g)
pagrindiniai principai ir geroji patirtis, kurie padeda valstybėms narės vertinti partnerystės programos įgyvendinimą ir jos pridėtinę vertę.
Elgesio kodekso nuostatos jokiu būdu neprieštarauja atitinkamoms šio reglamento nuostatoms ar konkrečiam fondui taikomoms taisyklėms.
4. Apie šio straipsnio 3 dalyje nurodytą deleguotąjį aktą dėl Europos partnerystės elgesio kodekso Komisija ne vėliau kaip 2014 m. balandžio 18 d. vienu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai. Tuo deleguotuoju aktu nurodoma jo taikymo pradžios data negali būti ankstesnė nei jo priėmimo data.
5. Bet kokios prievolės, nustatytos valstybėms narėms šiuo straipsniu arba pagal šio straipsnio 3 dalį priimtu deleguotuoju aktu, pažeidimas nelaikomas pažeidimu, dėl kurio turi būti taikoma finansinė pataisa pagal 85 straipsnį.
6. Bent kartą per metus dėl kiekvieno ESI fondo Komisija to ESI fondo paramos įgyvendinimo klausimu konsultuojasi su partneriams Sąjungos lygmeniu atstovaujančiomis organizacijomis ir rezultatus praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
6 straipsnis
Atitiktis Sąjungos ir nacionalinei teisei
ESI fondų remiami veiksmai atitinka taikytiną Sąjungos teisę ir nacionalinę teisę, susijusią su Sąjungos teisės taikymu (toliau - taikytina teisė).
7 straipsnis
Moterų ir vyrų lygybės ir nediskriminavimo skatinimas
Valstybės narės ir Komisija užtikrina, kad programų rengimo ir įgyvendinimo metu, įskaitant stebėsenos, ataskaitų teikimo ir vertinimo srityje, būtų atsižvelgiama į moterų ir vyrų lygybę ir lyčių aspekto įtraukimą, taip pat tai, kad būtų skatinama užtikrinti moterų ir vyrų lygybę ir įtraukti lyčių aspektą.
Valstybės narės ir Komisija imasi tinkamų priemonių, kad programų rengimo ir įgyvendinimo etapais būtų užkirstas kelias diskriminacijai dėl lyties, rasinės ar etninės kilmės, religijos ar tikėjimo, negalios, amžiaus arba seksualinės orientacijos. Rengiant ir įgyvendinant programas ypač atsižvelgiama į prieinamumą neįgaliesiems.
8 straipsnis
Darnus vystymasis
ESI fondų tikslų siekiama atsižvelgiant į darnaus vystymosi principą ir Sąjungos skatinamą siekį išlaikyti, saugoti ir gerinti aplinkos kokybę, kaip nurodyta SESV 11 straipsnyje ir 191 straipsnio 1 dalyje, atsižvelgiant į principą „teršėjas moka“.
Valstybės narės ir Komisija užtikrina, kad rengiant ir įgyvendinant partnerystės sutartis ir programas būtų skatinama laikytis aplinkosaugos reikalavimų, lėšų naudojimo veiksmingumo, klimato kaitos švelninimo ir prisitaikymo prie jos, biologinės įvairovės, atsparumo nelaimėms ir rizikos prevencijos bei valdymo principų. Valstybės narės teikia informaciją apie paramą kovos su klimato kaita tikslams įgyvendinti, taikydamos metodiką, pagrįstą intervencinės veiklos, prioritetinių sričių arba priemonių kategorijomis, būdingomis kiekvienam ESI fondui. Ta metodika apima pagal ESI fondus teikiamai paramai priskiriamus konkrečius korekcinius koeficientus, kurie yra tokio lygio, kuris atspindi, kaip minėta parama prisidedama siekiant klimato kaitos švelninimo ir prisitaikymo prie jos tikslų. Priskiriami konkretūs korekciniai koeficientai diferencijuojami atsižvelgiant į tai, ar teikiant paramą indėlis siekiant su klimato kaita susijusių tikslų yra didelis, ar mažas. Jei teikiant paramą neprisidedama prie tų tikslų arba indėlis nežymus, priskiriamas nulinis korekcinis koeficientas. ERPF, Sanglaudos fondo ir ESF atveju korekciniai koeficientai taikomi intervencinių veiksmų kategorijoms, nustatytoms pagal Komisijos patvirtintą nomenklatūrą. EŽŪFKP atveju korekciniai koeficientai taikomi pagal EŽŪFKP reglamentą numatytoms prioritetinėms sritims, o EJRŽF atveju - EJRŽF reglamente nustatytoms priemonėms.
Komisija įgyvendinimo aktu kiekvienam ESI fondui nustato vienodas antroje dalyje nurodytos metodikos taikymo sąlygas. Tas įgyvendinimo aktas priimamas laikantis 150 straipsnio 3 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
II ANTRAŠTINĖ DALIS
STRATEGINIS POŽIŪRIS
1 SKYRIUS
ESI fondų ir Bendros strateginės programos teminiai tikslai
9 straipsnis
Teminiai tikslai
Siekiant prisidėti prie Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategijos ir prie konkrečių fondų uždavinių pagal Sutartimi pagrįstus jų tikslus, įskaitant ekonominę, socialinę ir teritorinę sanglaudą, įgyvendinimo, kiekvieno ESI fondų lėšomis remiami šie teminiai tikslai:
(1)
mokslinių tyrimų, technologinės plėtros ir inovacijų skatinimas;
(2)
IRT prieinamumo, naudojimo didinimas ir kokybės gerinimas;
(3)
MVĮ, žemės ūkio sektoriaus (EŽŪFKP atveju) ir žuvininkystės ir akvakultūros sektoriaus (EJRŽF atveju) konkurencingumo didinimas;
(4)
perėjimo prie mažai anglies dioksido į aplinką išskiriančių technologijų ekonomikos visuose sektoriuose rėmimas;
(5)
prisitaikymo prie klimato kaitos, rizikos prevencijos ir valdymo skatinimas;
(6)
aplinkos išlaikymas ir apsauga ir išteklių naudojimo veiksmingumo skatinimas;
(7)
tvaraus transporto skatinimas ir silpnųjų vietų pagrindinėse tinklo infrastruktūros dalyse šalinimas;
(8)
tvaraus ir kokybiško užimtumo skatinimas ir darbo jėgos judumo rėmimas;
(9)
socialinės įtraukties skatinimas, kova su skurdu ir diskriminacija;
(10)
investicijos į švietimą, mokymą ir profesinį mokymą siekiant lavinti įgūdžius ir mokymąsi visą gyvenimą;
(11)
valdžios institucijų ir suinteresuotųjų subjektų institucinių gebėjimų stiprinimas ir veiksmingas viešasis administravimas.
Pagal teminius tikslus nustatomi konkretūs kiekvieno ESI fondo prioritetai, nurodomi konkrečiam fondui taikomose taisyklėse.
10 straipsnis
Bendra strateginė programa
1. Kad būtų galima skatinti darnų, subalansuotą ir tvarų Sąjungos vystymąsi, nustatoma Bendra strateginė programa (BSP), kaip numatyta I priede. BSP nustatomi strateginiai pagrindiniai principai, siekiant sudaryti palankesnes sąlygas vykdyti programavimo procesą ir Sąjungos intervencinės veiklos pagal ESI fondus ir su kitomis susijusiomis Sąjungos politikos sritimis bei priemonėmis, remiantis Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategijos uždaviniais ir tikslais ir atsižvelgiant į skirtingų rūšių teritorijų pagrindines teritorines problemas, teritorinį ir sektorių koordinavimą.
2. BSP apibrėžti strateginiai pagrindiniai principai nustatomi pagal kiekvieno ESI fondo teikiamos paramos tikslą ir taikymo sritį, taip pat taisykles, kuriomis reglamentuojama kiekvieno ESI fondo veikla, kaip apibrėžta šiame reglamente ir konkrečiam fondui taikomose taisyklėse. BSP valstybėms narėms nenustatomos papildomos prievolės be tų, kurios numatytos atitinkamų sektorių Sąjungos politikos sričių sistemoje.
3. BSP sudaromos palankesnės sąlygos partnerystės sutarčiai ir programoms rengti, vadovaujantis proporcingumo ir subsidiarumo principais ir atsižvelgiant į nacionalinę bei regioninę kompetenciją, kad būtų galima priimti sprendimus dėl konkrečių ir atitinkamų politikos ir koordinavimo priemonių.
11 straipsnis
Turinys
BSP nustatoma:
a)
mechanizmai, kuriais užtikrinamas ESI fondų indėlis siekiant įgyvendinti Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategiją, ESI fondų programavimo suderinamumas ir nuoseklumas atitinkamų konkrečiai šaliai skirtų rekomendacijų, priimtų pagal SESV 121 straipsnio 2 dalį, atitinkamų Tarybos rekomendacijų, priimtų pagal SESV 148 straipsnio 4 dalį, taip pat atitinkamais atvejais nacionaliniu lygmeniu nacionalinės reformų programos atžvilgiu;
b)
integruoto ESI fondų naudojimo skatinimo tvarka;
c)
ESI fondų tarpusavio koordinavimo bei koordinavimo su kitomis susijusiomis Sąjungos politikos sritimis ir priemonėmis, įskaitant bendradarbiavimo išorės priemones, tvarka;
d)
horizontalieji principai, nurodyti 5, 7 ir 8 straipsniuose, ir bendrieji politikos tikslai dėl ESI fondų įgyvendinimo;
e)
pagrindinių teritorinių uždavinių, kylančių miestų, kaimų, pakrančių ir žuvininkystės teritorijose, regionų demografinių problemų sprendimo arba geografinių teritorijų, turinčių didelių ir nuolatinių gamtinių arba demografinių trūkumų, kaip nurodyta SESV 174 straipsnyje, specialiųjų poreikių tenkinimo, taip pat atokiausių regionų, kaip apibrėžta SESV 349 straipsnyje, specialiųjų uždavinių sprendimo tvarka;
f)
ESI fondų bendradarbiavimo veiklos prioritetinės sritys, kai tinkama, atsižvelgiant į makroregionines ir jūrų baseinų strategijas.
12 straipsnis
Peržiūra
Jeigu Sąjungos socialinė ir ekonominė padėtis iš esmės pasikeičia arba pakeičiama Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategija, Komisija gali pateikti pasiūlymą dėl BSP peržiūros arba Europos Parlamentas ar Taryba, atitinkamai veikdami pagal SESV 225 ar 241 straipsnius, gali paprašyti Komisijos pateikti tokį pasiūlymą.
Komisijai pagal 149 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, siekiant papildyti ar iš dalies pakeisti I priedo 4 ir 7 skirsnius, jei to reikia siekiant atsižvelgti į atitinkamų Sąjungos politikos sričių arba priemonių, nurodytų 4 skirsnyje, pokyčius arba bendradarbiavimo veiklos, nurodytos 7 skirsnyje, pokyčius, arba siekiant atsižvelgti į naujos srities Sąjungos politikos, naujų priemonių ar bendradarbiavimo veiklos atsiradimą.
13 straipsnis
Gairės paramos gavėjams
1. Komisija parengia gaires, kaip veiksmingai išnaudoti galimybę gauti lėšų iš ESI fondų ir jas panaudoti, taip pat, kaip pasinaudoti kitų atitinkamų Sąjungos politikos sričių priemonių papildomumu.
2. Šios gairės parengiamos iki 2014 m. birželio 30 d., jose pateikiama su kiekvienu teminiu tikslu susijusi turimų atitinkamų priemonių Sąjungos lygmeniu apžvalga su išsamiais informacijos šaltiniais, gerosios patirties pavyzdžiais, siekiant derinti turimas finansavimo priemones tos pačios ir skirtingų sričių politikoje, atitinkamų valdžios institucijų ir subjektų, dalyvaujančių kiekvienos priemonės valdymo veikloje, aprašymu, galimų paramos gavėjų kontroliniu sąrašu siekiant padėti jiems nustatyti tinkamiausius finansavimo šaltinius.
3. Gairės viešai skelbiamos atitinkamų Komisijos generalinių direktoratų interneto svetainėse. Komisija ir vadovaujančiosios institucijos, veikdamos pagal konkrečiam fondui taikomas taisykles ir bendradarbiaudamos su Regionų komitetu, užtikrina, kad galimi paramos gavėjai būtų informuoti apie šias gaires.
II SKYRIUS
Partnerystės sutartis
14 straipsnis
Partnerystės sutarties rengimas
1. Kiekviena valstybė narė parengia 2014 m. sausio 1 d.-2020 m. gruodžio 31 d. laikotarpio partnerystės sutartį.
2. Valstybės narės partnerystės sutartį rengia bendradarbiaudamos su 5 straipsnyje nurodytais partneriais. Partnerystės sutartis rengiama vykdant dialogą su Komisija. Valstybės narės partnerystės sutartį rengia remdamosi skaidriomis visuomenės atžvilgiu procedūromis ir paisydamos savo institucinės ir teisinės sistemos.
3. Partnerystės sutartis taikoma visai ESI fondų paramai atitinkamoje valstybėje narėje.
4. Kiekviena valstybė narė savo partnerystės sutartį pateikia Komisijai ne vėliau kaip 2014 m. balandžio 22 d..
5. Jei ne vėliau kaip 2014 m. vasario 22 d. vienas ar daugiau konkrečiam fondui taikomų reglamentų neįsigalioja arba numatoma, kad toks reglamentas ar reglamentai neįsigalios, nereikalaujama, kad valstybės narės pagal 4 dalį pateiktoje partnerystės sutartyje būtų 15 straipsnio 1 dalies a punkto ii, iii, iv ir v papunkčiuose nurodyti elementai, susiję su atitinkamu ESI fondu, kuriam toks konkrečiam fondui taikomo reglamento įsigaliojimo atidėjimas ar numanomas atidėjimas turi poveikio.
15 straipsnis
Partnerystės sutarties turinys
1. Partnerystės sutartyje nustatoma:
a)
tvarka, kuria užtikrinamas derėjimas su Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategija, konkrečių fondų uždaviniais pagal Sutartimi grindžiamus jų tikslus, įskaitant ekonominę, socialinę ir teritorinę sanglaudą, taip pat:
i)
netolygumų, vystymosi poreikių ir augimo potencialo analizė atsižvelgiant į teminius tikslus ir teritorinius uždavinius ir atitinkamais atvejais atsižvelgiant į nacionalinę reformų programą, taip pat į atitinkamas konkrečiai šaliai skirtas rekomendacijas, priimtas pagal SESV 121 straipsnio 2 dalį, ir atitinkamas Tarybos rekomendacijas, priimtas pagal SESV 148 straipsnio 4 dalį;
ii)
programų ex ante vertinimų santrauka arba partnerystės sutarties ex ante vertinimų, jeigu valstybė narė tą vertinimą vykdo savo iniciatyva, pagrindinės išvados;
iii)
atrinkti teminiai tikslai ir kiekvieno iš atrinktų teminių tikslų pagrindinių įgyvendinimo rezultatų kiekvieno ESI fondo atžvilgiu santrauka;
iv)
Sąjungos paramos iš kiekvieno ESI fondo preliminarus paskirstymas nacionaliniu lygmeniu pagal teminį tikslą, taip pat visa preliminari paramos, numatytos klimato kaitos tikslams, suma;
v)
ESI fondų įgyvendinimo horizontaliųjų principų, nurodytų 5, 7 ir 8 straipsniuose, ir politikos tikslų taikymas;
vi)
pagal ERPF, ESF ir Sanglaudos fondą įgyvendinamų programų sąrašas, išskyrus Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslo programas, ir EŽŪFKP ir EJRŽF programų sąrašas, nurodant preliminarų lėšų paskirstymą pagal ESI fondą ir pagal metus;
vii)
pagal ESI fondą ir, prireikus, regionų kategoriją suskirstyta informacija apie asignavimus, susijusius su veiklos lėšų rezervu, ir informacija apie sumas, kurios buvo atimtos apskaičiuojant veiklos lėšų rezervą pagal 20 straipsnį;
b)
veiksmingo ESI fondų paramos įgyvendinimo užtikrinimo tvarka, įskaitant:
i)
tvarką, atitinkančią institucinės valstybių narių sistemos nuostatas, kuria užtikrinamas ESI fondų koordinavimas su kitomis Sąjungos ir nacionalinėmis finansavimo priemonėmis ir su EIB;
ii)
informaciją, kuri reikalinga siekiant ex ante patikrinti, ar laikomasi papildomumo taisyklių, nustatytų šio reglamento trečiojoje dalyje;
iii)
nacionaliniu lygmeniu taikytinų ex ante sąlygų pagal 19 straipsnį ir XI priedą įgyvendinimo vertinimo santrauką ir, tais atvejais, kai taikytinos ex ante sąlygos neįgyvendintos, įgyvendintinų veiksmų santrauką, už jų įgyvendinimą atsakingas institucijas ir tų veiksmų įgyvendinimo grafiką;
iv)
metodiką ir priemones, naudojamas siekiant užtikrinti veiklos rezultatų plano pagal 21 straipsnį naudojimo nuoseklumą;
v)
vertinimą, ar reikia stiprinti programų valdymo ir kontrolės veikloje dalyvaujančių institucijų ir atitinkamais atvejais paramos gavėjų administracinius gebėjimus, taip pat, jei būtina, atitinkamų veiksmų, kurių reikia imtis tuo tikslu, santrauką;
vi)
pagal programas planuojamų veiksmų santrauką, įskaitant orientacinį tvarkaraštį dėl siekio sumažinti paramos gavėjam tenkančią administracinę naštą;
c)
5 straipsnyje nurodyto partnerystės principo įgyvendinimo tvarka;
d)
orientacinis 5 straipsnyje nurodytų partnerių sąrašas ir veiksmų, kurių imtasi siekiant juos įtraukti pagal 5 straipsnį, santrauka bei jų vaidmens ruošiant partnerystės sutartį ir pažangos ataskaitą, kaip nurodyta 52 straipsnyje, santrauka.
2. Partnerystės sutartyje taip pat nurodoma:
a)
integruotas požiūris į ESI fondų remiamą teritorinį vystymąsi arba programų turiniu pagrįsta integruotų teritorinio vystymosi metodų santrauka, išdėstant:
i)
tvarką, kuria užtikrinamas integruotas požiūris į ESI fondų paramos, skirtos teritoriniam konkrečių subregioninių vietovių vystymuisi, naudojimą, visų pirma 32, 33 ir 36 straipsnių įgyvendinimo tvarka, prie jos pridedant miesto vietovių, kuriose reikia įgyvendinti integruotus tvaraus miestų vystymosi veiksmus, nustatymo principus;
ii)
pagrindines prioritetines bendradarbiavimo, pasitelkiant ESI fondus, sritis, atitinkamais atvejais atsižvelgiant į makroregionines ir jūrų baseinų strategijas;
iii)
atitinkamais atvejais - integruotą požiūrį, kurio laikomasi tenkinant specialiuosius geografinių teritorijų, kurios yra labiausiai paveiktos skurdo, arba tikslinių grupių, kurios patiria didžiausią diskriminavimo arba socialinės atskirties riziką, poreikius, ypač daug dėmesio skiriant marginalioms bendruomenėms, neįgaliesiems, ilgalaikiams bedarbiams ir nedirbančiam, nestudijuojančiam ir nesimokančiam jaunimui;
iv)
atitinkamais atvejais - integruotą požiūrį, kurio laikomasi sprendžiant demografines regionų problemas ar tenkinant geografinių teritorijų, turinčių didelių ir nuolatinių gamtinių arba demografinių trūkumų, kaip nurodyta SESV 174 straipsnyje, specialiuosius poreikius;
b)
veiksmingo ESI fondų paramos įgyvendinimo užtikrinimo tvarka, įskaitant esamų elektroninio keitimosi duomenimis sistemų vertinimą ir planuojamų veiksmų, kuriais būtų palaipsniui sudarytos sąlygos paramos gavėjams ir už programų valdymą ir kontrolę atsakingoms institucijoms visa informacija keistis elektroninio keitimosi duomenimis priemonėmis, santrauką.
16 straipsnis
Partnerystės sutarties patvirtinimas ir dalinis keitimas
1. Komisija vertina, ar partnerystės sutartis atitinka šį reglamentą, prireikus atsižvelgdama į nacionalinę reformų programą ir atitinkamas konkrečiai šaliai skirtas rekomendacijas, priimtas pagal SESV 121 straipsnio 2 dalį, atitinkamas Tarybos rekomendacijas, priimtas pagal SESV 148 straipsnio 4 dalį, taip pat programų ex ante vertinimą, ir per tris mėnesius nuo dienos, kurią valstybė narė pateikė partnerystės sutartį, pateikia savo pastabas. Atitinkama valstybė narė suteikia visą reikalingą papildomą informaciją ir, kai tinkama, peržiūri partnerystės sutartį.
2. Komisija įgyvendinimo aktais priima sprendimą, kuriuo patvirtinami partnerystės sutarties aspektai, kuriems taikoma 15 straipsnio 1 dalis ir tie, kuriems taikoma 15 straipsnio 2 dalis tuo atveju, kai valstybė narė pasinaudojo 96 straipsnio 8 dalies nuostatomis (aspektai, kuriuos būtina patvirtinti Komisijos sprendimu pagal 96 straipsnio 10 dalį), ne vėliau kaip per keturis mėnesius nuo tos dienos, kai valstybė narė pateikė savo partnerystės sutartį, jeigu į Komisijos pastabas buvo tinkamai atsižvelgta. Partnerystės sutartis įsigalioja ne anksčiau kaip 2014 m. sausio 1 d.
3. Komisija iki 2015 m. gruodžio 31 d. parengia ataskaitą apie derybų dėl partnerystės sutarčių ir programų rezultatus, įskaitant kiekvienos valstybės narės pagrindinių klausimų apžvalgą. Ta ataskaita vienu metu pateikiama Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui.
4. Jeigu valstybė narė siūlo iš dalies keisti partnerystės sutarties aspektus, kuriems taikomas Komisijos sprendimas, kaip nurodyta 2 dalyje, Komisija atlieka 1 dalyje nurodytą vertinimą ir, kai tinkama, per tris mėnesius nuo tos dienos, kai valstybė narė pateikė pasiūlymą dėl keitimo, įgyvendinimo aktais priima sprendimą, kuriuo patvirtina pakeitimą.
5. Jeigu valstybė narė iš dalies keičia partnerystės sutarties aspektus, kuriems nėra taikomas 2 dalyje nurodytas Komisijos sprendimas, ji per vieną mėnesį nuo sprendimo dėl pakeitimo priėmimo datos praneša apie tai Komisijai.
17 straipsnis
Peržiūrėto partnerystės sutarties tvirtinimas atidėjus konkrečiam fondui taikomo reglamento įsigaliojimą
1. Kai taikoma 14 straipsnio 5 dalis, per du mėnesius nuo konkrečiam fondui taikomo reglamento, kurio įsigaliojimas buvo atidėtas, įsigaliojimo dienos kiekviena valstybė narė pateikia Komisijai peržiūrėtą partnerystės sutartį, į kurią įtraukiami trūkstami partnerystės susitarimo elementai, susiję su atitinkamu ESI fondu.
2. Komisija, laikydamasi 16 straipsnio 1 dalies, įvertina peržiūrėtos partnerystės sutarties atitiktį šiam reglamentui ir įgyvendinimo aktais priima sprendimą, kuriuo patvirtina peržiūrėtą partnerystės sutartį, kaip numatyta 16 straipsnio 2 dalyje.
III SKYRIUS
Paramos telkimas pagal temas, ex ante sąlygos ir veiklos rezultatų peržiūra
18 straipsnis
Paramos telkimas pagal temas
Valstybės narės, vadovaudamosi konkrečiam fondui taikomomis taisyklėmis, telkdamos paramą daugiausia dėmesio skiria intervenciniams veiksmams, kuriais sukuriama didžiausia pridėtinė vertė pagal Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategiją, atsižvelgdamos į pagrindines įvairių kategorijų teritorijų teritorines problemas pagal BSP ir problemas, atitinkamais atvejais nustatytas nacionalinėse reformų programose, atitinkamose konkrečiai šaliai skirtose rekomendacijose pagal SESV 121 straipsnio 2 dalį ir atitinkamose Tarybos rekomendacijose, priimtose pagal SESV 148 straipsnio 4 dalį. Paramos telkimo pagal temas vadovaujantis konkrečiam fondui taikomomis taisyklėmis nuostatos netaikomos techninei paramai.
19 straipsnis
Ex ante sąlygos
1. Valstybės narės, paisydamos savo institucinės ir teisinės sistemos ir atsižvelgdamos į programų rengimo ir prireikus partnerystės sutarties sudarymo aplinkybes, įvertina, ar konkretiems tikslams, kurie įgyvendinami vadovaujantis jų programų prioritetais, taikytinos atitinkamose konkrečiam fondui taikomose taisyklėse nustatytos ex ante sąlygos ir XI priedo II dalyje nustatytos bendrosios ex ante sąlygos, taip pat, ar taikytinos ex ante sąlygos yra įvykdytos.
Ex ante sąlygos taikomos tik tiek ir tik su sąlyga, kad jos atitinka 2 straipsnio 33 punkte nustatytą apibrėžtį dėl konkrečių tikslų, kurie įgyvendinami vadovaujantis programos prioritetais. Vertinant, ar sąlygos taikomos, nedarant poveikio apibrėžčiai, nustatytai 2 straipsnio 33 punkte, pagal 4 straipsnio 5 dalį prireikus vadovaujamasi proporcingumo skiriamos paramos lygiui principu. Vertinant, ar sąlygos įvykdytos, vadovaujamasi tik kriterijais, nustatytais konkrečiam fondui taikomomis taisyklėmis XI priedo II dalyje.
2. Partnerystės sutartyje pateikiama vertinimo, ar įvykdytos nacionaliniu lygmeniu taikytinos ex ante sąlygos, santrauka, o sąlygų, kurios, kaip nustatyta atlikus 1 dalyje nurodytą vertinimą, partnerystės sutarties pateikimo dieną neįvykdytos, atveju nurodomi veiksmai, kurių būtina imtis, atsakingi subjektai ir tų veiksmų įgyvendinimo grafikas. Kiekvienoje programoje nurodoma, kurios pagal atitinkamas konkrečiam fondui taikomas taisykles nustatytos ex ante sąlygos ir XI priedo II dalyje numatytos bendrosios ex ante sąlygos jai taikytinos ir kurios iš jų įvykdytos partnerystės sutarties ir programų pateikimo dieną, kaip nustatyta atlikus 1 dalyje nurodytą vertinimą. Jei taikytinos ex ante sąlygos neįvykdytos, programoje apibūdinami veiksmai, kurių būtina imtis, nurodomi atsakingi subjektai ir tokių veiksmų įgyvendinimo grafikas. Valstybės narės įvykdo tas ex ante sąlygas ne vėliau kaip 2016 m. gruodžio 31 d. ir apie jų įvykdymą praneša ne vėliau kaip 2017 m. metinėje įgyvendinimo ataskaitoje, kaip numatyta 50 straipsnio 4 dalyje, arba 2017 m. pažangos ataskaitoje, kaip numatyta pagal 52 straipsnio 2 dalies c punkte.
3. Komisija įvertina valstybės narės pateiktos informacijos apie ex ante sąlygų taikymą ir apie tai, kaip įvykdytos taikytinos ex ante sąlygos, nuoseklumą ir tinkamumą, vertindama programas ir prireikus partnerystės sutartį.
Vertindama, ar sąlygos taikomos, pagal 4 straipsnio 5 dalį Komisija prireikus vadovaujasi proporcingumo skiriamos paramos lygiui principu. Vertindama, ar sąlygos įvykdytos, Komisija vadovaujasi tik kriterijais, nustatytais konkrečiam fondui taikomose taisyklėse ir XI priedo II dalyje, o priimant sprendimą dėl konkrečių ir tinkamų politikos priemonių, įskaitant strategijų turinį, paisoma nacionalinės ir regioninės kompetencijos.
4. Jei Komisijai ir valstybė narė nesutaria dėl ex ante sąlygos taikymo konkrečiam programos prioritetų tikslui arba dėl jos įvykdymo, Komisija turi įrodyti, kad sąlyga taikoma pagal 2 straipsnio 33 punkto apibrėžtį ir kad ji neįvykdyta.
5. Tvirtindama programą Komisija gali nuspręsti sustabdyti visus arba dalį tarpinių mokėjimų pagal atitinkamą tos programos prioritetą, kol bus užbaigti 2 dalyje nurodyti veiksmai, kai būtina išvengti didelės žalos konkrečių atitinkamo prioriteto tikslų įgyvendinimo veiksmingumui ir efektyvumui. Jeigu partnerystės sutarties ir atitinkamos programos pateikimo dieną neįvykdytai taikytinai ex ante sąlygai įvykdyti skirti veiksmai iki 2 dalyje nustatyto termino neužbaigiami, Komisija turi pagrindą sustabdyti tarpinius mokėjimus susijusiems atitinkamos programos prioritetams. Abiem atvejais sustabdyto mokėjimo apimtis yra proporcinga atsižvelgiant į veiksmus, kurių reikia imtis, ir lėšas, kurioms yra iškilusi rizika.
6. 5 dalis netaikoma tuo atveju, jei Komisija ir valstybė narė susitaria dėl to, kad ex ante sąlyga netaikoma, ar dėl to, kad taikytina ex ante sąlyga yra įvykdyta, kaip nurodoma patvirtinant programą ar partnerystės sutartį, arba jei Komisija nepateikia pastabų per 60 dienų nuo 2 dalyje nurodytos atitinkamos ataskaitos pateikimo.
7. Komisija nedelsdama atšaukia tarpinių mokėjimų prioritetui sustabdymą, jei valstybė narė baigia vykdyti veiksmus, susijusius su atitinkamai programai taikytinų ex ante sąlygų, kurios nebuvo įvykdytos tuo metu, kai Komisijai priėmė sprendimą dėl sustabdymo, įvykdymu. Ji taip pat nedelsdama atšaukia sustabdymą, jei dėl programos dalinio pakeitimo, susijusio su atitinkamu prioritetu, atitinkama ex ante sąlyga nebetaikoma.
8. 1-7 dalys netaikomos Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslui skirtoms programoms.
20 straipsnis
Veiklos lėšų rezervas
6 proc. lėšų, pagal šio reglamento 89 straipsnio 2 dalies a punkte nurodytą investicijų į ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą tikslą skirtų ERPF, ESF ir Sanglaudos fondui, taip pat EŽŪFKP ir priemonėms, finansuojamoms pagal pasidalijamąjį valdymą pagal EJRŽF reglamentą, sudaro veiklos lėšų rezervą, kuris nustatomas partnerystės sutartyje ir programose ir skiriamas konkretiems prioritetams pagal šio reglamento 22 straipsnio nuostatas.
Apskaičiuojant veiklos lėšų rezervą, neatsižvelgiama į šias lėšas:
a)
lėšas, skirtas JUI, kaip apibrėžta veiksmų programoje pagal ESF reglamento 18 straipsnį;
b)
Komisijos iniciatyva teikiamai techninei paramai skirtas lėšas;
c)
iš BŽŪP pirmojo ramsčio EŽŪFKP perkeltas lėšas pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 7 straipsnio 2 dalį ir 14 straipsnio 1 dalį;
d)
EŽŪFKP perkeltas lėšas taikant Tarybos reglamento (EB) Nr. 73/2009 10b straipsnį, 136 straipsnį ir 136b straipsnį atitinkamai 2013 ir 2014 m. kalendoriniais metais;
e)
EITP iš Sanglaudos fondo perkeltas lėšas pagal šio reglamento 92 straipsnio 6 dalį;
f)
Europos pagalbos labiausiai skurstantiems asmenims fondui perkeltas lėšas pagal šio reglamento 92 straipsnio 7 dalį;
g)
inovatyviems tvarios miestų plėtros veiksmams skirtas lėšas pagal šio reglamento 92 straipsnio 8 dalį.
21 straipsnis
Veiklos rezultatų peržiūra
1. Komisija, bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis, 2019 m. atlieka kiekvienos valstybės narės programų įgyvendinimo rezultatų peržiūrą (toliau - rezultatų peržiūra), atsižvelgdama į atitinkamose programose nustatytą veiklos rezultatų planą. Veiklos rezultatų planas rengiamas II priede nustatyta tvarka.
2. Per veiklos rezultatų peržiūrą, remiantis valstybių narių 2019 m. pateiktų metinių įgyvendinimo ataskaitų informacija ir vertinimais, nagrinėjama, ar pasiekti programų įgyvendinimo orientyrai prioritetų lygmeniu.
22 straipsnis
Veiklos rezultatų plano taikymas
1. Veiklos lėšų rezervą sudaro 5-7 proc. pagal kiekvieną programos prioritetą skirtų asignavimų, išskyrus techninei paramai skirtus prioritetus ir programas, skirtas finansinėms priemonėms pagal 39 straipsnį. Bendra veiklos lėšų rezervui pagal ESI fondą ir regionų kategoriją skirta suma yra 6 proc. Veiklos lėšų rezervui skirtinos sumos nustatomos programose pagal prioritetą ir, jei tinkama, pagal ESI fondą ir regionų kategoriją.
2. Remdamasi veiklos rezultatų peržiūra Komisija per du mėnesius nuo atitinkamų metinių įgyvendinimo ataskaitų gavimo 2019 m. įgyvendinimo aktais priima sprendimą dėl kiekvieno ESI fondo ir valstybės narės, programų ir prioritetų, kurių orientyrai pasiekti, pateikiant tą informaciją pagal ESI fondą ir regionų kategoriją, jei prioritetas apima daugiau nei vieną ESI fondą arba regionų kategoriją.
3. Veiklos lėšų rezervas skiriamas tik toms programoms ir tiems prioritetams, kurių atveju pasiekti jų orientyrai. Jei pasiekti pagal prioritetus nustatyti orientyrai, prioritetui skirto veiklos lėšų rezervo suma laikoma galutinai skirta pagal 2 dalyje nurodytą Komisijos sprendimą.
4. Jei nepavyko pasiekti pagal prioritetus nustatytų orientyrų, valstybė narė pasiūlo perskirstyti atitinkamą veiklos lėšų rezervo sumą 2 dalyje nurodytu Komisijos sprendimu nustatytiems prioritetams, taip pat valstybė narė pasiūlo kitus dalinius programos pakeitimus, susijusius su veiklos lėšų rezervo perskirstymu, ne vėliau kaip per tris mėnesius nuo 2 dalyje nurodyto sprendimo priėmimo.
Komisija tvirtinta atitinkamų programų pakeitimus, laikydamasi 30 straipsnio 3 ir 4 dalių nuostatų. Jeigu valstybė narė nepateikia informacijos pagal 50 straipsnio 5 ir 6 dalis, atitinkamoms programoms arba prioritetams numatytas veiklos lėšų rezervas atitinkamoms programoms ar prioritetams neskiriamas.
5. Valstybės narės pasiūlymas perskirstyti veiklos lėšų rezervą atitinka paramos telkimo pagal temas reikalavimus ir minimalius asignavimus, nustatytus pagal šį reglamentą ir konkretiems fondams taikomas taisykles. Taikant nukrypti leidžiančias nuostatas tais atvejais, kai nepavyko pasiekti orientyrų pagal vieną ar daugiau prioritetų, susijusių su paramos telkimo pagal temas reikalavimais arba minimaliais asignavimais, valstybė narė gali pasiūlyti perskirstyti rezervo dalį, kuri neatitinka minėtų reikalavimų ir nesutampa su minimaliais asignavimais.
6. Jeigu atlikus prioriteto peržiūrą paaiškėja, kad dėl aiškiai nustatytų įgyvendinimo trūkumų, apie kuriuos Komisija anksčiau pranešė pagal 50 straipsnio 8 dalį, išsamiai pasikonsultavusi su atitinkama valstybe nare, didelės dalies pagal to prioriteto orientyrų, susijusių tik su finansiniais rodikliais, produkto rodikliais ir pagrindiniais įgyvendinimo etapais, įgyvendinti nepavyko, o ta valstybė narė nesiėmė būtinų taisomųjų veiksmų tokiems trūkumams pašalinti, Komisija gali ne anksčiau nei per penkis mėnesius nuo tokio pranešimo sustabdyti visus tarpinius mokėjimus pagal programos prioritetą arba jų dalį, laikydamasi konkrečiam fondui taikomose taisyklėse nustatytos tvarkos.
Valstybei narei ėmusis būtinų taisomųjų veiksmų, Komisija nedelsdama atšaukia tarpinių mokėjimų sustabdymą. Kai taisomieji veiksmai susiję su finansinių asignavimų perkėlimu kitoms programoms ar prioritetams, kurių orientyrai pasiekti, Komisija įgyvendinimo aktu patvirtina atitinkamų programų būtiną pakeitimą laikydamasi 30 straipsnio 2 dalies. Nukrypstant nuo 30 straipsnio 2 dalies nuostatų, tokiu atveju Komisija nė vėliau kaip per du mėnesius nuo valstybės narės prašymo pateikimo dienos priima sprendimą dėl pakeitimo.
7. Jeigu Komisija, išnagrinėjusi galutinę programos įgyvendinimo ataskaitą, nustato, kad dėl aiškiai nustatytų įgyvendinimo trūkumų, apie kuriuos Komisija anksčiau pranešė pagal 50 straipsnio 8 dalį, išsamiai pasikonsultavusi su ta atitinkama valstybe nare, nepavyko pasiekti didelės dalies veiklos rezultatų plane nustatytų tikslų, susijusių tik su finansiniais rodikliais, produkto rodikliais ir pagrindiniais įgyvendinimo etapais, o valstybė narė nesiėmė būtinų taisomųjų veiksmų tokiems trūkumams pašalinti, Komisija, nepaisydama 85 straipsnio, gali atitinkamiems prioritetams pritaikyti finansines pataisas, laikydamasi konkrečiam fondui taikomų taisyklių.
Taikydama finansines pataisas Komisija, deramai laikydamasi proporcingumo principo, atsižvelgia į lėšų panaudojimo lygį ir išorės veiksnius, dėl kurių nepavyko pasiekti tikslų.
Finansinės pataisos netaikomos, jei tikslų nepavyko pasiekti dėl socialinių, ekonominių ar su aplinka susijusių veiksnių poveikio, esminių ekonomikos ar aplinkos sąlygų atitinkamoje valstybėje narėje pasikeitimų, arba dėl force majeure priežasčių, darančių didelį poveikį atitinkamų prioritetų įgyvendinimui.
Komisijai pagal 149 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais nustatomos išsamios taisyklės dėl kriterijų, taikomų nustatant taikytinos finansinės pataisos dydį.
Komisija priima įgyvendinimo aktus, kuriais nustatoma išsami tvarka, kuria užtikrinama, kad laikomasi nuoseklaus požiūrio veiklos rezultatų plane nustatant kiekvieno prioriteto orientyrus ir tikslus ir vertinant šių orientyrų ir tikslų įgyvendinimo padėtį. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 150 straipsnio 3 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
IV SKYRIUS
Priemonės, susijusios su ekonomikos valdymu
23 straipsnis
Priemonės, kuriomis ESI fondų efektyvumas susiejamas su patikimu ekonomikos valdymu
1. Komisija gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimus, jei tai būtina siekiant remti atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimą arba kuo labiau padidinti Europos struktūrinių ir investicijų fondų (ESI fondų) poveikį finansavimą gaunančių valstybių narių ekonomikos augimui ir konkurencingumui.
Toks prašymas gali būti pateikiamas šiais tikslais:
a)
norint padėti įgyvendinti atitinkamai valstybei narei skirtą atitinkamą Tarybos rekomendaciją, priimtą pagal SESV121 straipsnio 2 dalį arba atitinkamą Tarybos rekomendaciją, priimtą pagal SESV 148 straipsnio 4 dalį;
b)
padėti įgyvendinti atitinkamai valstybei narei skirtas atitinkamas Tarybos rekomendacijas, priimtas pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1176/2011 (29) 7 straipsnio 2 dalį arba 8 straipsnio 2 dalį, jeigu tie pakeitimai būtini, norint padėti pašalinti makroekonominius skirtumus; arba
c)
norint padidinti esamų ESI fondų poveikį augimui ir konkurencingumui, jei valstybė narė atitinka vieną iš šių sąlygų:
i)
jai teikiama Sąjungos finansinė pagalba pagal Tarybos reglamentą (ES) Nr. 407/2010 (30);
ii)
jai teikiama finansinė pagalba pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 332/2002 (31);
iii)
jai teikiama finansinė pagalba, dėl kurios taikoma makroekonominio koregavimo programa pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 472/2013 (32) arba priimamas Tarybos sprendimas pagal SESV 136 straipsnio 1 dalį.
Siekiant antros pastraipos b punkte numatytų tikslų laikoma, kad kiekviena iš tų sąlygų įvykdyta, jei tokia pagalba buvo teikiama valstybei narei prieš arba po 2013 m. gruodžio 21 d. ir yra toliau jai teikiama.
2. Komisijos prašymas valstybei narei pagal 1 dalį turi būti pagrįstas, nurodant būtinybę deramai remti atitinkamų rekomendacijų įgyvendinimą arba kuo labiau padidinti ESI fondų poveikį ekonomikos augimui ir konkurencingumui, ir jame turi būti nurodytos programos arba prioritetai, kurie, jos manymu, yra svarbūs, ir pakeitimų, kurių tikimasi, pobūdis. Toks prašymas neteikiamas prieš 2015 m. arba po 2019 m., taip pat jis neteikiamas dėl tos pačios programos dvejus metus iš eilės.
3. Valstybė narė savo atsakymą į 1 dalyje nurodytą prašymą pateikia per du mėnesius nuo jo gavimo, nurodydama partnerystės sutarties ir programų pakeitimus, kurie, jos manymu, būtini, tokių pakeitimų priežastis, nurodydama atitinkamas programas ir apibūdindama pasiūlytų pakeitimų pobūdį ir poveikį, kurį, tikėtina, jie turės įgyvendinant rekomendacijas ir ESI fondus. Prireikus Komisija per vieną mėnesį nuo to atsakymo gavimo pateikia savo pastabas.
4. Valstybė narė pasiūlymą iš dalies pakeisti partnerystės sutartį ir atitinkamas programas pateikia per du mėnesius nuo 3 dalyje nurodyto atsakymo pateikimo dienos.
5. Komisijai nepateikus pastabų arba jei Komisija mano, kad į visas pateiktas pastabas buvo tinkamai atsižvelgta, Komisija nedelsdama ir bet kuriuo atveju ne vėliau kaip per tris mėnesius po tos dienos, kai valstybė narės juos pateikė pagal 3 dalį, priima sprendimą dėl partnerystės sutarties ir atitinkamų programų pakeitimų patvirtinimo.
6. Jeigu valstybė narė per 3 ir 4 dalyse nustatytus terminus nesiima efektyvių veiksmų dėl prašymo, pateikto pagal 1 dalį, Komisija gali per tris mėnesius nuo jos pastabų pateikimo pagal 3 dalį arba nuo valstybės narės pasiūlymo pateikimo pagal 4 dalį pasiūlyti Tarybai sustabdyti visus atitinkamų programų arba prioritetų mokėjimus arba jų dalį. Savo pasiūlyme Komisija nurodo priežastis, dėl kurių ji padarė išvadą, kad valstybė narė nesiėmė efektyvių veiksmų. Pateikdama savo pasiūlymą Komisija atsižvelgia į visą atitinkamą informaciją ir tinkamai atsižvelgia į visus elementus, susijusius su struktūriniu dialogu pagal 15 dalį, ir dialogo metu išreikštas nuomones.
Sprendimą dėl minėto pasiūlymo Taryba priima įgyvendinimo aktu. Tas įgyvendinimo aktas taikomas tik mokėjimų prašymams, pateiktiems po to įgyvendinimo akto priėmimo datos.
7. Pagal 6 dalį nustatytų mokėjimų sustabdymų apimtis ir lygis yra proporcingi ir veiksmingi ir juos nustatant užtikrinamas vienodas požiūris į valstybes nares, ypač dėl sustabdymo poveikio atitinkamos valstybės narės ekonomikai. Programos, kurias reikia sustabdyti, nustatomos remiantis 1 ir 2 dalyse nurodytame prašyme nustatytais poreikiais.
Sustabdoma ne daugiau nei 50 proc. kiekvienos atitinkamos programos mokėjimų. Sprendime gali būti numatyta padidinti sustabdymo lygį iki 100 proc., jei valstybė narė per tris mėnesius nuo 1 dalyje nurodyto sprendimo dėl mokėjimų sustabdymo priėmimo nesiima efektyvių veiksmų dėl pagal 6 dalį pateikto prašymo.
8. Jei valstybė narė pateikė pasiūlymą dėl partnerystės sutarties ir atitinkamų programų keitimo, kaip reikalavo Komisija, Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, priima sprendimą dėl mokėjimų sustabdymo panaikinimo.
9. Komisija pateikia pasiūlymą Tarybai sustabdyti visus valstybės narės programų mokėjimus ar įsipareigojimų vykdymą, arba jų dalį, jeigu:
a)
pagal SESV 126 straipsnio 8 dalį arba 126 straipsnio 11 dalį Taryba nusprendžia, kad valstybė narė nesiėmė efektyvių veiksmų perviršiniam deficitui ištaisyti,
b)
pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 8 straipsnio 3 dalį Taryba priima dvi rekomendacijas iš eilės toje pačioje disbalanso procedūroje, remdamasi tuo, kad valstybė narė pateikė nepakankamą taisomųjų veiksmų planą,
c)
pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 10 straipsnio 4 dalį toje pačioje disbalanso procedūroje Taryba priima du sprendimus iš eilės, kuriuose nurodoma, kad valstybė narė nesilaiko reikalavimų, nes nesiėmė rekomenduojamų taisomųjų veiksmų;
d)
Komisija padaro išvadą, kad valstybė narė nesiėmė priemonių Tarybos reglamente (ES) Nr. 407/2010 arba Tarybos reglamente (EB) Nr. 332/2002 nurodytai koregavimo programai įgyvendinti, ir todėl nusprendžia neleisti sumokėti tai valstybei narei skirtos finansinės pagalbos,
e)
Taryba nusprendžia, kad valstybė narė neįgyvendina Tarybos reglamento (ES) Nr. 472/2013 7 straipsnyje nurodytos makroekonominio koregavimo programos arba netaiko priemonių, kurių reikalaujama pagal Tarybos sprendimą, priimtą pagal SESV 136 straipsnio 1 dalį.
Pateikdama savo pasiūlymą, Komisija laikosi 11 dalies nuostatų ir atsižvelgia į visą atitinkamą informaciją šiuo klausimu ir tinkamai atsižvelgia į visus elementus, susijusius su struktūriniu dialogu pagal 15 dalį, ir dialogo metu išreikštas nuomones.
Pirmenybė turi būti teikiama įsipareigojimų vykdymo sustabdymui; mokėjimai sustabdomi tik tuo atveju, jei prašoma imtis neatidėliotinų veiksmų ir žymaus nesilaikymo atveju. Mokėjimų sustabdymas taikomas mokėjimo prašymams, kurie dėl atitinkamų programų pateikti po sprendimo dėl sustabdymo priėmimo datos.
10. Laikoma, kad Taryba priėmė 9 dalyje nurodytą Komisijos pasiūlymą dėl įsipareigojimų vykdymo sustabdymo, išskyrus atvejus, kai Taryba, priimdama įgyvendinimo aktą, per vieną mėnesį nuo Komisijos pasiūlymo pateikimo kvalifikuota balsų dauguma nusprendžia atmesti tokį pasiūlymą. Įsipareigojimų vykdymo sustabdymas taikomas ESI fondų įsipareigojimų atitinkamai valstybei narei vykdymui nuo metų, kurie eina po sprendimo dėl sustabdymo priėmimo, sausio 1 d.
Taryba įgyvendinimo aktu priima sprendimą dėl mokėjimų sustabdymo, remdamasi 9 dalyje nurodytu Komisijos pasiūlymu.
11. Pagal 10 dalį nustatytų įsipareigojimų vykdymo ar mokėjimų sustabdymo apimtis ir lygis yra proporcingi, juos nustatant užtikrinamas vienodas požiūris į valstybes nares ir atsižvelgiama į atitinkamos valstybės narės ekonomines ir socialines aplinkybes, ypač atitinkamos valstybės narės nedarbo lygį lyginant su Sąjungos vidurkiu ir sustabdymo poveikį atitinkamos valstybės narės ekonomikai. Sustabdymo poveikis programoms, kurios ypatingai svarbios siekiant įveikti nepalankias ekonomines ar socialines sąlygas, yra specialus veiksnys, į kurį reikia atsižvelgti.
Sustabdymo apimtį ir lygį apibrėžiančios išsamios nuostatos išdėstytos III priede.
Įsipareigojimų vykdymas sustabdomas taikant mažesnę iš toliau nurodytų viršutinių ribų:
a)
daugiausiai 50 proc. ESI fondams kitais finansiniais metais numatytų įsipareigojimų, kai pirmą kartą nesilaikoma perviršinio deficito procedūros reikalavimų, kaip nurodyta 9 dalies pirmos pastraipos a punkte, ir daugiausiai 25 proc. ESI fondams kitais finansiniais metais numatytų įsipareigojimų, kai pirmą kartą nesilaikoma reikalavimų, susijusių su taisomųjų veiksmų planu pagal perviršinio disbalanso procedūrą, kaip nurodyta 9 dalies pirmos pastraipos b punkte, arba jei nesiimama rekomenduojamų taisomųjų veiksmų pagal perviršinio disbalanso procedūrą, kaip nurodyta 9 dalies pirmos pastraipos c punkte.
Sustabdymo lygis palaipsniui didinamas iki daugiausiai 100 proc. ESI fondams kitais finansiniais metais numatytų įsipareigojimų perviršinio deficito procedūros atveju ir iki 50 proc. ESI fondams kitais finansiniais metais numatytų įsipareigojimų perviršinio disbalanso procedūros atveju, atsižvelgiant į reikalavimų nesilaikymo rimtumą;
b)
daugiausiai 0,5 proc. nominaliojo BVP, taikoma pirmą kartą nesilaikant perviršinio deficito procedūros, kaip nurodyta 9 dalies pirmos pastraipos a punkte, ir daugiausiai 0,25 proc. nominaliojo BVP, taikoma pirmą kartą nesilaikant reikalavimų, susijusių su taisomuoju veiksmų planu pagal perviršinio disbalanso procedūrą, kaip nurodyta 9 dalies pirmos pastraipos b punkte, arba nevykdant rekomenduotų taisomųjų veiksmų pagal perviršinio disbalanso procedūrą, kaip nurodyta 9 dalies pirmos pastraipos d punkte.
Jei ir toliau nesilaikoma reikalavimų, susijusių su 9 dalies pirmos pastraipos a, b ir c punktuose nurodytais taisomaisiais veiksmais, to BVP apribojimo procentinė dalis turėtų būti palaipsniui didinama ir:
-
sudaryti ne daugiau kaip 1 proc. nominaliojo BVP, ją taikant tuo atveju, jei ir toliau nesilaikoma perviršinio deficito procedūros pagal 9 dalies pirmos pastraipos a punktą;
-
sudaryti ne daugiau kaip 0,5 proc. nominaliojo BVP, ją taikant tuo atveju, jei ir toliau nesilaikoma perviršinio disbalanso procedūros pagal 9 dalies pirmos pastraipos b arba c punktus, atsižvelgiant į reikalavimų nesilaikymo rimtumą;
c)
daugiausiai 50 proc. ESI fondams kitais finansiniais metais numatytų įsipareigojimų arba daugiausiai 0,5 proc. nominaliojo BVP, kai pirmą kartą nesilaikoma reikalavimų, kaip nurodyta 9 dalies pirmos pastraipos d ir e punktuose.
Nustatant sustabdymo lygį ir sprendžiant klausimą, ar turi būti sustabdytas įsipareigojimų vykdymas, ar mokėjimai, atsižvelgiama į programos ciklo etapą ir ypač į lėšoms panaudoti likusį laikotarpį po sustabdytų įsipareigojimų pakartotinio įtraukimo į biudžetą.
12. Nedarant poveikio 86-88 straipsniuose nustatytoms įsipareigojimų panaikinimo taisyklėms, Komisija nedelsdama panaikina įsipareigojimų vykdymo sustabdymą, jeigu:
a)
perviršinio deficito procedūra sustabdoma pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1467/97 (33) 9 straipsnį arba Taryba pagal SESV 126 straipsnio 12 dalį nusprendė panaikinti sprendimą dėl perviršinio deficito buvimo;
b)
Taryba patvirtino atitinkamos valstybės narės pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 8 straipsnio 2 dalį pateiktą taisomųjų veiksmų planą arba perviršinio disbalanso procedūra sustabdoma pagal to reglamento 10 straipsnio 5 dalį, arba Taryba pabaigė perviršinio disbalanso procedūrą pagal to reglamento 11 straipsnį;
c)
Komisija nusprendžia, kad atitinkama valstybė narė ėmėsi tinkamų priemonių siekdama įgyvendinti Reglamento (ES) Nr. 472/2013 7 straipsnyje nurodytą koregavimo programą arba priemonių, kurių reikalaujama pagal Tarybos sprendimą, priimtą pagal SESV 136 straipsnio 1 dalį.
Komisija, panaikindama įsipareigojimų vykdymo sustabdymą, įsipareigojimus, kurių vykdymas sustabdytas, pakartotinai įtraukia į biudžetą pagal Tarybos reglamento (ES, Euratom) Nr. 1311/2013 8 straipsnį.
Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, priima sprendimą dėl mokėjimų sustabdymo panaikinimo, kai įvykdytos pirmos pastraipos a, b ir c punktuose nustatytos taikytinos sąlygos.
13. 6-12 dalys netaikomos Jungtinei Karalystei tiek, kiek tai susiję su atvejais, kai įsipareigojimų vykdymo ar mokėjimų sustabdymas susijęs su klausimais, kurie numatyti 1 dalies antros pastraipos a punkte, b punkte ir c punkto iii papunktyje arba 9 dalies pirmos pastraipos a, b ar c punktuose.
14. Šis straipsnis netaikomas Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslui skirtoms programoms.
15. Komisija informuoja Europos Parlamentą apie šio straipsnio įgyvendinimą. Visų pirma, kai valstybė narė tenkina vieną iš 6 dalyje ar 9 dalies pirmos pastraipos a-e punktuose nurodytų sąlygų, Komisija nedelsdama informuoja Europos Parlamentą ir pateikia išsamią informaciją apie ESI fondus ir programas, kurioms galėtų būti taikomas įsipareigojimų vykdymo ar mokėjimų sustabdymas.
Europos Parlamentas gali pakviesti Komisiją dalyvauti struktūriniame dialoge dėl šio straipsnio nuostatų taikymo, visų pirma atsižvelgiant į pirmojoje pastraipoje nurodytos informacijos perdavimą.
Komisija pateikia pasiūlymą dėl įsipareigojimų vykdymo ar mokėjimų sustabdymo arba pasiūlymą panaikinti tokį sustabdymą Europos Parlamentui ir Tarybai iš karto po jo patvirtinimo. Europos Parlamentas gali paprašyti Komisijos paaiškinti jos pasiūlymo priežastis.
16. 2017 m. Komisija atlieka šio straipsnio taikymo peržiūrą. Šiuo tikslu Komisija parengia ataskaitą ir ją, prireikus kartu su pasiūlymu dėl teisėkūros procedūra priimamo akto, perduoda Europos Parlamentui ir Tarybai.
17. Jeigu Sąjungos socialinė ir ekonominė padėtis iš esmės pasikeičia, Komisija gali pateikti pasiūlymą dėl šio straipsnio taikymo peržiūros arba Europos Parlamentas ar Taryba, veikdami atitinkamai pagal SESV 225 ar 241 straipsnius, gali paprašyti Komisijos pateikti tokį pasiūlymą.
24 straipsnis
Mokėjimų su laikinais biudžeto sunkumais susiduriančioms valstybėms narėms didinimas
1. Valstybės narės prašymu tarpiniai mokėjimai ir galutinis likutis gali būti padidinti, prie kiekvienam prioritetui pagal ERPF, ESF ir Sanglaudos fondą arba kiekvienai priemonei pagal EŽŪFKP ir EJRŽF taikomos bendro finansavimo normos pridėjus 10 procentinių punktų. Jei po 2013 m. gruodžio 21 d. valstybė narė tenkina vieną iš toliau nurodytų sąlygų, padidinta norma, kuri negali būti didesnė kaip 100 proc., taikoma tos valstybės narės mokėjimų prašymams, pateiktiems laikotarpiu iki 2016 m. birželio 30 d.:
a)
jeigu atitinkama valstybė narė gauna paskolą iš Sąjungos pagal Tarybos reglamentą (ES) Nr. 407/2010,
b)
jeigu atitinkama valstybė narė gauna vidutinio laikotarpio finansavimą pagal Reglamentą (EB) Nr. 332/2002, susietą su makroekonominio koregavimo programos įgyvendinimo sąlyga;
c)
jeigu atitinkamai valstybei narei teikiamas finansavimas susietas su makroekonominio koregavimo programos, kaip apibrėžta Reglamente (ES) Nr. 472/2013, įgyvendinimo sąlyga.
Ši dalis netaikoma programoms, įgyvendinamoms pagal ETB reglamentą.
2. Nepaisant 1 dalies, Sąjungos parama, mokama kaip tarpiniai ir galutinio likučio mokėjimai, neviršija programą patvirtinančiame Komisijos sprendime nustatytos viešųjų išlaidų sumos ir didžiausios ESI fondų paramos sumos pagal kiekvieną prioritetą ERPF, ESF ir Sanglaudos fondo atveju arba kiekvieną priemonę EŽŪFKP ir EJRŽF atveju.
3. Komisija tikrina, kaip taikomos 1 ir 2 dalys, ir iki 2016 m. birželio 30 d. pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai savo vertinimo ataskaitą ir prireikus prideda atitinkamą pasiūlymą dėl teisėkūros procedūra priimamo akto.
25 straipsnis
Su laikinais biudžeto sunkumais susiduriančioms valstybėms narėms teikiamos techninės paramos valdymas
1. Su laikinais biudžeto sunkumais susiduriančios valstybės narės, atitinkančios 24 straipsnio 1 dalyje nurodytas sąlygas, prašymu dalis pagal 59 straipsnį nustatytų ir pagal konkrečiam fondui taikomas taisykles suplanuotų lėšų Komisijai pritarus gali būti perkeliama Komisijos iniciatyva teikiamai techninei paramai finansuoti siekiant įgyvendinti priemones, susijusias su atitinkama valstybe nare, kaip numatyta 58 straipsnio 1 dalies trečios pastraipos k punkte, taikant tiesioginį arba netiesioginį šios pagalbos valdymą.
2. Lėšos, nurodytos 1 dalyje, papildo sumas, nustatytas laikantis Komisijos iniciatyva teikiamai techninei paramai pagal konkrečiam fondui taikomas taisykles numatytų viršutinių ribų. Jei konkrečiam fondui taikomose taisyklėse nustatyta valstybės narės iniciatyva teikiamai techninei paramai taikoma viršutinė riba, numatyta perkelti suma įtraukiama apskaičiuojant, ar tos ribos laikomasi.
3. Valstybė narė 2 straipsnyje nurodytą prašymą perkelti lėšas kalendoriniais metais, kuriais ji atitinka 24 straipsnio 1 dalyje nurodytas sąlygas, pateikia iki metų, kuriais lėšos turi būti perkeltos, sausio 31 d. Kartu su prašymu pateikiamas pasiūlymas iš dalies pakeisti programą arba programas, pagal kurias numatytos lėšos bus perkeliamos. Pagal 30 straipsnio 2 dalį atitinkamai iš dalies pakeičiama partnerystės sutartis, kurioje nurodoma visa kiekvienais metais Komisijai perkeliama suma.
Jei valstybė narė 2014 m. sausio 1 d. atitinka 24 straipsnio 1 dalyje nurodytas sąlygas, ji gali perduoti prašymą tiems metams tuo pat metu, kai pateikiama partnerystės sutartis, kurioje nurodoma suma, numatyta perkelti Komisijos iniciatyva teikiamai techninei paramai finansuoti.
III ANTRAŠTINĖ DALIS
PROGRAMAVIMAS
1 SKYRIUS
Bendrosios nuostatos dėl ESI fondų
26 straipsnis
Programų rengimas
1. ESI fondų parama įgyvendinama pagal programas laikantis partnerystės sutarties. Kiekviena programa parengiama 2014 m. sausio 1 d.-2020 m. gruodžio 31 d. laikotarpiui.
2. Programas rengia valstybės narės arba jų paskirtos institucijos, bendradarbiaudamos su 5 straipsnyje nurodytais partneriais. Valstybės narės programas rengia laikydamosi skaidrių procedūrų visuomenės atžvilgiu ir paisydamos savo institucinės ir teisinės sistemos.
3. Valstybės narės ir Komisija bendradarbiauja siekdamos užtikrinti veiksmingą koordinavimą rengiant ir įgyvendinant ESI fondams skirtas programas, įskaitant, atitinkamais atvejais, fondams, skirtas kelių fondų finansuojamas programas, atsižvelgiant į proporcingumo principą.
4. Programas valstybės narės Komisijai pateikia per tris mėnesius, kai buvo pateikta partnerystės sutartis. Europos teritorinio bendradarbiavimo programos pateikiamos ne vėliau kaip 2014 m. rugsėjo 22 d.. Prie visų programų pridedamas 55 straipsnyje nurodytas ex ante vertinimas.
5. Jei vienas ar daugiau konkrečiam ESI fondui taikomų reglamentų įsigalioja tarp 2014 m. vasario 22 d. ir 2014 m. birželio 22 d., pagal ESI fondą, kuriam toks konkrečiam fondui taikomo reglamento įsigaliojimo atidėjimas turėjo poveikio, remiama programa arba programos pateikiamos per tris mėnesius nuo peržiūrėtos partnerystės sutarties, nurodytos 17 straipsnio 1 dalyje, pateikimo dienos.
6. Jei vienas ar daugiau konkrečiam ESI fondui taikomų reglamentų įsigalioja vėliau nei 2014 m. birželio 22 d., pagal ESI fondą, kuriam toks konkrečiam fondui taikomo reglamento įsigaliojimo atidėjimas turėjo poveikio, remiama programa arba programos pateikiamos per tris mėnesius nuo konkrečiam fondui taikomo reglamento, kurio įsigaliojimas buvo atidėtas, įsigaliojimo dienos.
27 straipsnis
Programų turinys
1. Kiekvienoje programoje nustatoma strategija, kaip įgyvendinant programą prisidedama prie Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategijos įgyvendinimo, laikantis šio reglamento, konkrečiam fondui taikomų taisyklių ir atsižvelgiant į partnerystės sutarties turinį.
Kiekvienoje programoje išdėstoma ESI fondų paramos veiksmingo, efektyvaus ir suderinto įgyvendinimo užtikrinimo tvarka ir nurodomi veiksmai, kuriais siekiama mažinti paramos gavėjams tenkančią administracinę naštą.
2. Kiekvienoje programoje apibrėžiami prioritetai, pagal kuriuos nustatomi konkretūs tikslai, ESI fondų paramos finansiniai asignavimai ir atitinkamas nacionalinis bendras finansavimas, įskaitant sumas, susijusias su veiklos lėšų rezervu, kurį gali skirti viešieji ar privatūs subjektai pagal konkrečiam fondui taikomas taisykles.
3. Jei valstybės narės ir regionai dalyvauja įgyvendinant makroregionines ar jūrų baseinų strategijas, atitinkama programa, atsižvelgiant į valstybių narių nustatytus programos įgyvendinimo teritorijos poreikius, reglamentuojamas planuojamų intervencinių veiksmų indėlis į šias strategijas.
4. Kiekvienam prioritetui nurodomi rodikliai ir atitinkamos siektinos reikšmės, išreikštos kokybiškai arba kiekybiškai, laikantis konkrečiam fondui taikomų taisyklių, pagal kuriuos vertinama programos įgyvendinimo pažanga siekiant nustatytų tikslų ir kuriais grindžiama stebėsena, vertinimas ir veiklos rezultatų peržiūra. Tie rodikliai apima:
a)
finansinius rodiklius, susijusius su paskirstytomis išlaidomis;
b)
produkto rodiklius, susijusius su remiamais veiksmais;
c)
rezultato rodiklius, susijusius su atitinkamu prioritetu.
Konkrečiam fondui taikomose taisyklėse nustatomi kiekvienam ESI fondui taikomi bendrieji rodikliai ir gali būti nustatomos su konkrečios programos rodikliais susijusios taisyklės.
5. Kiekvienoje programoje, išskyrus tik techninei paramai skirtas programas, apibūdinami veiksmai, laikantis konkrečiam fondui taikomų taisyklių, kuriais atsižvelgiama į 5, 7 ir 8 straipsniuose nustatytus principus.
6. Kiekvienoje programoje, išskyrus skirtas techninei paramai pagal konkrečią programą teikti, nustatoma preliminari paramos klimato kaitos tikslams suma pagal 8 straipsnyje nurodytą metodiką.
7. Valstybės narės rengia programas remdamosi konkrečiam fondui taikomomis taisyklėmis.
28 straipsnis
Specialios nuostatos dėl programų, skirtų EIB įgyvendinamoms bendroms neribotų garantijų ir pakeitimo vertybiniais popieriais teikiant kapitalo lengvatas priemonėms, turinio
1. Nukrypstant nuo 27 straipsnio, 39 straipsnio 4 dalies pirmos pastraipos b punkte nurodytos specialios programos apima:
a)
27 straipsnio 1 dalies pirmoje pastraipoje ir to straipsnio 2, 3 ir 4 dalyse nurodytus elementus, susijusius su 5 straipsnyje nustatytais principais;
b)
šio reglamento 125, 126 ir 127 straipsniuose ir EŽŪFKP reglamento 65 straipsnio 2 dalyje nurodytų subjektų, susijusių su atitinkamu fondu, nustatymą;
c)
dėl kiekvienos pagal 19 straipsnį ir XI priedą nustatytos ex ante sąlygos, kuri taikoma programai, - vertinimą, ar partnerystės sutarties ir programos pateikimo metu įvykdyta ex ante sąlyga, o jei ex ante sąlygos neįvykdytos - veiksmų, skirtų ex ante sąlygai įvykdyti, aprašymą, atsakingus subjektus ir tokių veiksmų tvarkaraštį, atsižvelgiant į partnerystės sutartyje pateiktą santrauką;
2. Nukrypstant nuo 55 straipsnio, 39 straipsnio 4 dalies pirmos pastraipos a punkte nurodytas ex ante vertinimas laikomas tokių programų ex ante vertinimu.
3. Šio reglamento 39 straipsnio 4 dalies pirmos pastraipos b punkte nurodytoms programoms EŽŪFKP reglamento 6 straipsnio 2 dalis ir 59 straipsnio 5 ir 6 dalys netaikomos. Be šio straipsnio 1 dalyje nurodytų elementų, pagal EŽŪFKP įgyvendinamoms programoms taikomos tik EŽŪFKP reglamento 8 straipsnio 1 dalies c punkto i papunkčio, 8 straipsnio 1 dalies f punkto, 8 straipsnio 1 dalies h punkto, 8 straipsnio 1 dalies i punkto ir 8 straipsnio 1 dalies m punkto i-iii papunkčių nuostatos.
29 straipsnis
Programų patvirtinimo procedūra
1. Komisija vertina programų atitiktį šiam reglamentui ir konkrečiam fondui taikomoms taisyklėms, programų indėlio veiksmingumą siekiant kiekvieno ESI fondo atveju taikomų atrinktų teminių tikslų ir Sąjungos prioritetų, taip pat atitiktį partnerystės sutarčiai, atsižvelgdama į atitinkamas konkrečiai šaliai skirtas rekomendacijas, priimtas pagal SESV 121 straipsnio 2 dalį, ir atitinkamas Tarybos rekomendacijas, priimtas pagal SESV 148 straipsnio 4 dalį, taip pat į ex ante vertinimą. Vertinant visų pirma skiriamas dėmesys programos strategijos, atitinkamų uždavinių, rodiklių, siektinų reikšmių ir biudžeto lėšų paskirstymo tinkamumui.
2. Nukrypstant nuo 1 dalies, Komisijai nereikia vertinti, ar specialios veiksmų programos, skirtos JUI, kaip nurodyta ESF reglamento 18 straipsnio antros pastraipos a punkte, ir specialios veiksmų programos, nurodytos šio reglamento 39 straipsnio 4 dalies pirmos pastraipos b punkte, atitinka partnerystės sutartį, jei tokių specialių veiksmų programų pateikimo dieną valstybė narė nėra pateikusi savo partnerystės sutarties.
3. Komisija per tris mėnesius nuo programos pateikimo dienos pateikia pastabas. Valstybė narė Komisijai suteikia visą reikalingą papildomą informaciją ir, kai tinkama, atnaujina siūlomą programą.
4. Laikydamasi konkrečiam fondui taikomų taisyklių, Komisija patvirtina kiekvieną programą ne vėliau kaip per šešis mėnesius nuo tos dienos, kai atitinkama (-os) valstybė (-ės) narė (-ės) ją pateikė, jeigu į visas Komisijos pastabas buvo tinkamai atsižvelgta, bet ne anksčiau kaip iki 2014 m. sausio 1 d. arba iki Komisijos sprendimo dėl partnerystės sutarties patvirtinimo.
Nukrypstant nuo pirmos pastraipos reikalavimo, programas, kuriomis siekiama įgyvendinti Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslą, Komisija gali patvirtinti prieš priimdama sprendimą dėl partnerystės sutarties patvirtinimo, o specialias veiksmų programas, skirtas JUI, kaip nurodyta ESF reglamento 18 straipsnio antros pastraipos a punkte, ir specialias veiksmų programas, nurodytas šio reglamento 39 straipsnio 4 dalies pirmos pastraipos b punkte, Komisija gali patvirtinti prieš pateikiant partnerystės sutartį.
30 straipsnis
Programų keitimas
1. Valstybių narių pateikti prašymai iš dalies keisti programas tinkamai pagrindžiami ir juose visų pirma nurodomas tikėtinas programos pakeitimų poveikis siekiant Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategijos ir konkrečių programoje apibrėžtų tikslų, atsižvelgiant į šį reglamentą ir konkrečiam fondui taikomas taisykles, horizontaliuosius principus, nurodytus 5, 7 ir 8 straipsniuose, ir į partnerystės sutartį. Prašymai teikiami kartu su atnaujinta programa.
2. Komisija vertina pagal 1 dalį pateiktą informaciją, atsižvelgdama į valstybės narės pateiktą pagrindimą. Komisija gali pateikti pastabas per vieną mėnesį nuo atnaujintos programos pateikimo dienos, o valstybė narė Komisijai pateikia visą reikalingą papildomą informaciją. Laikydamasi konkrečiam fondui taikomų taisyklių, Komisija kuo skubiau, bet ne vėliau kaip per tris mėnesius nuo tos dienos, kai valstybė narė juos pateikė, patvirtina prašymus iš dalies keisti programas, jeigu į Komisijos pastabas buvo tinkamai atsižvelgta.
Jeigu programos pakeitimas daro poveikį partnerystės sutartyje pagal 15 straipsnio 1 dalies a punkto iii, iv, vi papunkčius pateiktai informacijai, tai, kad Komisija patvirtina programos pakeitimą, reiškia, kad tuo pačiu metu patvirtinama atitinkama partnerystės sutartyje pateiktos informacijos peržiūra.
3. Nukrypstant nuo 2 dalies, kai Komisijai pateikiamas prašymas dėl pakeitimo siekiant perskirstyti veiklos lėšų rezervą atlikus veiklos rezultatų peržiūrą, Komisija pateikia pastabas tik dėl tų atvejų, kuriais, jos manymu, siūlomas lėšų paskirstymas neatitinka taikytinų taisyklių, nedera su valstybės narės ar regiono vystymosi poreikiais arba dėl jo kyla didelė rizika, kad pasiūlyme nustatytų tikslų ir uždavinių nebus galima pasiekti. Komisija kuo skubiau patvirtina prašymą iš dalies keisti programas, bet ne vėliau kaip per du mėnesius nuo tos dienos, kai valstybė narė jį pateikė, jeigu į Komisijos pastabas buvo tinkamai atsižvelgta. Tai, kad Komisija patvirtina programos pakeitimą, reiškia, kad tuo pačiu metu patvirtinama atitinkama partnerystės sutartyje pateiktos informacijos peržiūra.
4. Nukrypstant nuo 2 dalies, EJRŽF reglamente gali būti numatytos specialios veiksmų programų keitimo procedūros.
31 straipsnis
EIB dalyvavimas
1. Valstybių narių prašymu EIB gali dalyvauti rengiant partnerystės sutartį, taip pat veikloje, susijusioje su veiksmų, visų pirma didelės apimties projektų, rengimu, finansinėmis priemonėmis bei viešojo ir privačiojo sektorių partnerystėmis.
2. Prieš patvirtindama partnerystės sutartį arba programas Komisija gali konsultuotis su EIB.
3. Komisija gali paprašyti EIB išnagrinėti didelės apimties projektų techninę kokybę, ekonominį ir finansinį tvarumą bei gyvybingumą ir padėti jai dėl numatomų įgyvendinti ar tobulinti finansinių priemonių.
4. Įgyvendinama šio reglamento nuostatas Komisija gali skirti subsidijas EIB arba sudaryti paslaugų sutartis su EIB, susijusias su daugiametėmis iniciatyvomis. Įsipareigojimai dėl įnašų iš Sąjungos biudžeto tokioms subsidijoms ar paslaugų sutartims vykdomi kasmet.
II SKYRIUS
Bendruomenės inicijuota vietos plėtra
32 straipsnis
Bendruomenės inicijuota vietos plėtra
1. Bendruomenės inicijuota vietos plėtra, kuri yra vietos plėtra pagal iniciatyvą LEADER, remiama EŽŪFKP ir gali būti remiama ERPF, ESF arba EJRŽF lėšomis. Šiame skyriuje tie fondai - susiję ESI fondai.
2. Bendruomenės inicijuota vietos plėtra:
a)
vykdoma konkrečiose subregioninėse vietovėse;
b)
inicijuojama vietos veiklos grupių, kurias sudaro viešiesiems ir privatiesiems vietos socialiniams ir ekonominiams interesams atstovaujantys subjektai, kuriose sprendimų priėmimo lygmeniu nei viešosios valdžios institucijų, kaip apibrėžta nacionalinėse taisyklėse, nei kurios nors vienos interesų grupės atstovai neturi daugiau kaip 49 proc. balsavimo teisių;
c)
vykdoma įgyvendinant integruotas ir kelis sektorius aprėpiančias vietos plėtros strategijas;
d)
rengiama atsižvelgiant į vietos poreikius ir galimybes, apima vietos inovacijų aspektus, tinklų kūrimą ir, kai tinkama, bendradarbiavimą.
3. Susijusių ESI fondų parama bendruomenės inicijuotai vietos plėtrai turi būti nuosekli ir koordinuojama tarp susijusių ESI fondų. Tai užtikrinama, inter alia, koordinuotai stiprinant gebėjimus, atrenkant, tvirtinant ir finansuojant bendruomenės inicijuotos vietos plėtros strategijas ir vietos veiklos grupes.
4. Jeigu pagal 33 straipsnio 3 dalį sudarytas bendruomenės inicijuotos vietos plėtros strategijų atrankos komitetas nustato, kad atrinktai bendruomenės inicijuotos vietos plėtros strategijai įgyvendinti reikalinga daugiau negu vieno fondo parama, jis pagal nacionalines taisykles ir procedūras gali paskirti pagrindinį fondą, kuris padengtų visas einamąsias ir aktyvaus pritaikymo išlaidas pagal 35 straipsnio 1 dalies d ir e punktus, patirtas įgyvendinant bendruomenės inicijuotos vietos plėtros strategiją.
5. Susijusių ESI fondų remiama bendruomenės inicijuota vietos plėtra vykdoma pagal vieną arba kelis atitinkamos programos arba programų prioritetus, laikantis konkretiems susijusiems ESI fondams taikomų taisyklių.
33 straipsnis
Bendruomenės inicijuotos vietos plėtros strategijos
1. Bendruomenės inicijuotos vietos plėtros strategiją sudaro bent šios sudedamosios dalys:
a)
teritorijos ir gyventojų, kuriems taikoma strategija, apibrėžtis;
b)
teritorijos vystymosi poreikių ir potencialo analizė, taip pat pranašumų, trūkumų, galimybių ir grėsmių analizė;
c)
strategijos ir jos tikslų apibūdinimas, integruoto ir novatoriško strategijos pobūdžio apibūdinimas, tikslų hierarchija, taip pat išmatuojamos produkto arba rezultato siektinos reikšmės. Dėl rezultatų siektinos reikšmės gali būti išreiškiamos kiekybiškai arba kokybiškai. Strategija turi atitikti susijusias visų dalyvaujančių ESI fondų programas;
d)
bendruomenės dalyvavimo proceso rengiant strategiją apibūdinimas;
e)
veiksmų planas, iš kurio būtų matyti, kaip pagal tikslus nustatomi konkretūs veiksmai;
f)
strategijos valdymo ir stebėsenos tvarkos apibūdinimas, iš kurio būtų matyti vietos veiklos grupės gebėjimas įgyvendinti strategiją, ir konkrečios vertinimo tvarkos apibūdinimas;
g)
strategijos finansinis planas, taip pat planuojamas lėšų paskirstymas pagal kiekvieną susijusį ESI fondą.
2. Valstybės narės nustato bendruomenės inicijuotos vietos plėtros strategijų atrankos kriterijus.
3. Bendruomenės inicijuotos vietos plėtros strategijas atrenka vadovaujančiosios institucijos arba atsakingų institucijų tuo tikslu sudarytas komitetas ir tvirtina vadovaujančioji institucija arba atsakingos institucijos.
4. Pirmas bendruomenės inicijuotos vietos plėtros strategijų atrankos etapas baigiamas ne vėliau kaip per dvejus metus nuo partnerystės sutarties patvirtinimo datos. Valstybės narės gali po šios datos, bet ne vėliau kaip 2017 m. gruodžio 31 d., atrinkti papildomas bendruomenės inicijuotos vietos plėtros strategijas.
5. Sprendime dėl bendruomenės inicijuotos vietos plėtros strategijos patvirtinimo nustatomas lėšų paskirstymas iš kiekvieno susijusio ESI fondo. Sprendime taip pat apibrėžiama atsakomybė už valdymo ir kontrolės užduotis pagal programą (-as), susijusią (-ias) su bendruomenės inicijuotos vietos plėtros strategija.
6. 1 dalies a punkte nurodytos teritorijos gyventojų skaičius turi būti ne mažesnis kaip 10 000 ir ne didesnis kaip 150 000. Tačiau tinkamai pagrįstais atvejais ir remdamasi valstybės narės pasiūlymu, Komisija gali patvirtinti arba iš dalies pakeisti tą gyventojų skaičiaus ribą savo sprendime pagal atitinkamai 15 straipsnio 2 ar 3 dalis patvirtinti ar iš dalies pakeisti partnerystės sutartį tos valstybės narės atžvilgiu, siekdama atsižvelgti į retai arba tankiai apgyvendintas teritorijas arba siekdama užtikrinti teritorijų, kuriose įgyvendinamos bendruomenės inicijuotos vietos plėtros strategijos, teritorinę sanglaudą.
34 straipsnis
Vietos veiklos grupės
1. Vietos veiklos grupės rengia ir įgyvendina bendruomenės inicijuotos vietos plėtros strategijas.
Valstybės narės nustato vietos veiklos grupės ir už atitinkamų programų įgyvendinimą atsakingų institucijų atitinkamas funkcijas įgyvendinant visas su bendruomenės inicijuotos vietos plėtros strategija susijusias užduotis.
2. Vadovaujančioji institucija ar atsakingos institucijos užtikrina, kad vietos veiklos grupės iš grupės išsirinktų vieną pagrindinį partnerį, atsakingą už administracinius ir finansinius reikalus, arba sudarytų teisiškai įformintą bendrą struktūrą.
3. Vietos veiklos grupės užduotys:
a)
stiprinti vietos subjektų gebėjimus rengti ir įgyvendinti veiksmus, įskaitant projektų valdymo gebėjimų stiprinimą;
b)
rengti nediskriminuojančią ir skaidrią veiksmų atrankos procedūrą ir objektyvius veiksmų atrankos kriterijus, kuriais išvengiama interesų konfliktų, užtikrinama, kad ne mažiau kaip 50 proc. balsų priimant sprendimus dėl atrankos tektų partneriams, kurie nėra viešosios valdžios institucijos, ir kuriais leidžiama atranką vykdyti rašytine tvarka;
c)
atrenkant veiksmus ir suteikiant tiems veiksmams prioritetą pagal jų indėlį į strategijos uždavinių ir tikslų įgyvendinimą, užtikrinti atitiktį su bendruomenės inicijuotos vietos plėtros strategija;
d)
rengti ir skelbti kvietimus teikti pasiūlymus arba rengti ir skelbti tęstinio projektų teikimo procedūrą, taip pat apibrėžti atrankos kriterijus;
e)
priimti ir vertinti paramos paraiškas;
f)
atrinkti veiksmus ir nustatyti paramos sumą arba, kai tinkama, prieš patvirtinant pasiūlymus teikti juos už galutinį tinkamumo finansuoti vertinimą atsakingai institucijai;
g)
vykdyti bendruomenės inicijuotos vietos plėtros strategijos ir remiamų veiksmų įgyvendinimo stebėseną bei atlikti konkrečius vertinimo, susijusio su ta strategija, veiksmus.
4. Nedarant poveikio 3 dalies b punktui, vietos veiklos grupė gali būti paramos gavėjas ir įgyvendinti veiksmus pagal bendruomenės inicijuotos vietos plėtros strategiją.
5. Vietos veiklos grupių bendradarbiavimo veiklos atveju, kaip nurodyta 35 straipsnio 1 dalies c punkte, šio straipsnio 3 dalies f punkte nurodytas užduotis gali atlikti atsakinga vadovaujančioji institucija.
35 straipsnis
ESI fondų parama bendruomenės inicijuotai vietos plėtrai
1. Atitinkamų ESI fondų parama bendruomenės inicijuotai vietos plėtrai apima:
a)
parengiamosios paramos išlaidas, kurias sudaro gebėjimų stiprinimas, mokymas ir tinklų kūrimas siekiant parengti ir įgyvendinti bendruomenės inicijuotos vietos plėtros strategiją.
Tokios išlaidos gali apimti vieną ar daugiau šių elementų:
i)
vietos suinteresuotųjų subjektų mokymo veiksmai;
ii)
atitinkamos vietovės tiriamosios studijos;
iii)
su bendruomenės inicijuotos vietos plėtros strategijos rengimu susijusios išlaidos, įskaitant konsultavimosi išlaidos ir išlaidos veiksmams, kurie susiję su konsultavimusi su suinteresuotaisiais subjektais siekiant parengti strategiją;
iv)
organizacijos, parengiamuoju etapu teikiančios paraišką dėl parengiamosios paramos, administracinės išlaidos (išlaidos veiklai ir personalui);
v)
parama mažos apimties bandomiesiems projektams.
Tokia parengiamoji parama laikoma tinkama finansuoti neatsižvelgiant į tai, ar pagal 33 straipsnio 3 dalį sudarytas atrankos komitetas finansavimui atrenka vietos veiklos grupių, gaunančių paramą, parengtą bendruomenės inicijuotos vietos plėtros strategiją.
b)
veiksmų įgyvendinimą pagal bendruomenės inicijuotos vietos plėtros strategiją;
c)
vietos veiklos grupės bendradarbiavimo veiklos rengimą ir įgyvendinimą;
d)
einamąsias išlaidas, susijusias su bendruomenės inicijuotos vietos plėtros strategijos įgyvendinimo valdymu, kurias sudaro veiklos išlaidos, personalo išlaidos, mokymo išlaidos, su viešaisiais ryšiais susijusios išlaidos, finansinės išlaidos bei išlaidos, susijusios su tos strategijos stebėsena ir vertinimu, kaip nurodyta 34 straipsnio 3 dalies g punkte;
e)
bendruomenės inicijuotos vietos plėtros strategijos aktyvų pritaikymą, kad būtų sudarytos palankesnės sąlygos suinteresuotųjų subjektų mainams teikiant informaciją ir skatinant įgyvendinti strategiją, taip pat padėti potencialiems paramos gavėjams plėtoti veiksmus ir rengti paraiškas.
2. Parama einamosioms išlaidoms ir aktyviam pritaikymui, nurodytiems 1 dalies d ir e punktuose, neviršija 25 proc. visų pagal bendruomenės inicijuotos vietos plėtros strategiją patirtų viešųjų išlaidų.
III SKYRIUS
Teritorinis vystymasis
36 straipsnis
Integruotos teritorinės investicijos
1. Jeigu pagal miestų plėtros strategiją arba kitą teritorinę strategiją ar teritorinį susitarimą, nurodytus ESF reglamento12 straipsnio 1 dalyje, reikalaujama laikytis integruoto požiūrio ir iš ESF, ERPF arba Sanglaudos fondo investuojama pagal daugiau negu vieną vienos arba kelių veiksmų programų prioritetinę kryptį, veiksmai gali būti įgyvendinami kaip integruota teritorinė investicija (toliau - ITI).
Pagal ITI vykdomi veiksmai gali būti papildomai remiami iš EŽŪFKP arba EJRŽF.
2. Jei ITI remiama iš ESF, ERPF arba Sanglaudos fondo, atitinkamoje veiksmų programoje ar programose apibūdinamas ITI priemonės taikymo metodas ir orientaciniai finansiniai asignavimai pagal kiekvieną prioritetinę kryptį, laikantis konkrečiam fondui taikomų taisyklių.
Jei ITI teikiamas papildomas finansavimas iš EŽŪFKP arba EJRŽF, susiję orientaciniai finansiniai asignavimai ir priemonės išdėstomi atitinkamoje programoje ar programose, laikantis konkrečiam fondui taikomų taisyklių.
3. Valstybė narė arba vadovaujančioji institucija gali paskirti vieną arba kelias tarpines institucijas, tarp jų - vietos valdžios institucijas, regionines vystymosi įstaigas arba nevyriausybines organizacijas, kurios valdytų ir įgyvendintų ITI, laikydamosi konkrečiam fondui taikomų taisyklių.
4. Valstybė narė arba atitinkama vadovaujančioji institucija užtikrina, kad programos ar programų stebėsenos sistema leistų nustatyti prioriteto veiksmus ir produktus, kuriais prisidedama prie ITI.
IV ANTRAŠTINĖ DALIS
FINANSINĖS PRIEMONĖS
37 straipsnis
Finansinės priemonės
1. ESI fondai gali būti naudojami finansinėms priemonėms, įgyvendinamoms pagal vieną ar kelias programas remti, tam, kad būtų prisidėta siekiant konkrečių prioriteto tikslų, įskaitant atvejus, kai finansinės priemonės įgyvendinamos per fondų fondus.
Finansinės priemonės įgyvendinamos tam, kad būtų remiamos investicijos, kurios, kaip tikimasi, turėtų būti finansiškai gyvybingos ir kurioms neteikiamas pakankamas finansavimas iš rinkos šaltinių. Taikant šią antraštinę dalį vadovaujančiosios institucijos, fondų fondus ir finansines priemones įgyvendinantys subjektai laikosi taikytinos teisės, visų pirma susijusios su valstybės pagalba ir viešaisiais pirkimais.
2. Finansinių priemonių parama grindžiama ex ante vertinimu, kurį atliekant nustatyti rinkos trūkumai arba beveik optimalios investavimo situacijos ir apskaičiuotas viešųjų investicijų poreikių mastas ir apimtis, įskaitant finansuotinų finansinių priemonių tipus. Toks ex ante vertinimas apima:
a)
rinkos trūkumų, beveik optimalių investavimo situacijų analizę ir investicijų poreikių, atitinkamoms politikos sritims ir teminiams tikslams ar investavimo prioritetams, siekiant prisidėti prie konkrečių prioriteto tikslų įgyvendinimo, kurie finansuotini naudojant finansines priemones, analizę. Ta analizė grindžiama turima gerosios patirties metodika;
b)
finansinių priemonių, kurios, kaip manoma, turi būti remiamos iš ESI fondų, pridėtinės vertės suderinamumo su kitomis viešosios intervencinės veiklos formomis, kurios skirtos tai pačiai rinkai, vertinimą galimo valstybės pagalbos buvimo, numatomos intervencinės veiklos proporcingumo ir priemonių, skirtų mažinti rinkos iškraipymą vertinimą;
c)
papildomų viešųjų ir privačiųjų lėšų, kurias finansinė priemonė galėtų pritraukti iki galutinio naudos gavėjo lygmens (tikėtinas sverto padarinys) apskaičiavimą, įskaitant, kai tinkama, paskatinamojo atlygio poreikio ir masto, siekiant iš privačiojo sektoriaus investuotojų pritraukti atitinkamai papildomų lėšų, vertinimą ir (arba) mechanizmų, tokių kaip konkursinis arba deramai nepriklausomas įvertinimas, kurie bus naudojami tokio paskatinamojo atlygio poreikiui ir mastui nustatyti, aprašymą;
d)
patirties, įgytos praeityje valstybei narei įgyvendinant panašias priemones ir atliekant ex ante vertinimus, įvertinimą ir, kaip tokia patirtis bus pritaikyta ateityje;
e)
siūlomą investavimo strategiją, įskaitant įgyvendinimo sąlygų, kaip apibrėžta 38 straipsnyje, galimybių nagrinėjimą, siūlytinus finansinius produktus, tikslinius galutinius naudos gavėjus ir numatomą derinį su parama subsidijomis, kai taikoma;
f)
laukiamų rezultatų aprašymą ir informaciją apie tai, kaip pasitelkiant atitinkamą finansinę priemonę tikimasi prisidėti įgyvendinant konkrečius susijusio prioriteto tikslus, įskaitant to indėlio rodiklius;
g)
nuostatas, kuriomis leidžiama ex ante vertinimą peržiūrėti ir prireikus atnaujinti bet kurios finansinės priemonės, kuri įgyvendinama remiantis tokiu vertinimu, įgyvendinimo metu, jeigu įgyvendinimo etapu vadovaujančioji institucija mano, kad ex ante vertinimas nebegali tiksliai atspindėti įgyvendinimo metu esančių rinkos sąlygų.
3. 2 dalyje nurodytas ex ante vertinimas gali būti atliekamas etapais. Bet kuriuo atveju jis baigiamas iki vadovaujančiajai institucijai priimant sprendimą dėl įnašų pagal programą skyrimo finansinei priemonei.
Ex ante vertinimų metu nustatytų su finansinėmis priemonėmis susijusių rezultatų apibendrinimas ir išvados skelbiamos per tris mėnesius nuo jų užbaigimo datos.
Laikantis konkrečiam fondui taikomų taisyklių, ex ante vertinimas informavimo tikslais pateikiamas stebėsenos komitetui.
4. Tais atvejais, kai finansinės priemonės skirtos finansuoti įmones, įskaitant MVĮ, tokia parama skiriama naujoms įmonėms steigti, ankstyvosios stadijos kapitalui, t. y. parengiamosios stadijos kapitalui ir veiklos pradžios kapitalui, plėtros kapitalui, įmonės bendros veiklos stiprinimo kapitalui užtikrinti arba naujiems projektams įgyvendinti, patekimui į naujas rinkas arba jau įsteigtų įmonių naujai veiklai vykdyti, nedarant poveikio taikytinoms Sąjungos valstybės pagalbos taisyklėms ir laikantis konkrečiam fondui taikytinų taisyklių. Finansavimas gali apimti investicijas į materialųjį ir nematerialųjį turtą, taip pat apyvartinį kapitalą, neviršijant taikytinomis Sąjungos valstybės pagalbos taisyklėmis nustatytų ribų ir siekiant skatinti privatųjį sektorių įmonėms teikti finansavimą. Be to, finansavimas gali būti teikiamas dengiant nuosavybės teisių perdavimo įmonėse išlaidas, jei toks perdavimas vyksta tarp nepriklausomų investuotojų.
5. Investicijos, kurioms turi būti skiriama finansinių priemonių finansavimas, nėra fiziškai užbaigtos arba visiškai įgyvendintos sprendimo dėl investavimo priėmimo dieną.
6. Jei pagal finansines priemones galutiniams naudos gavėjams teikiama parama, susijusi su investicijomis į infrastruktūrą, kurių tikslas yra remti miestų plėtrą ar miestų atgaivinimą, arba panašiomis investicijomis į infrastruktūrą, kuriomis siekiama įvairinti ne žemės ūkio veiklą kaimo vietovėse, tokia parama gali apimti sumą, būtiną siekiant reorganizuoti skolų portfelį, siejamą su infrastruktūra, kuri yra naujos investicijos dalis, neviršijant 20 proc. visos investicijai skiriamos finansinės priemonės paramos pagal programą sumos.
7. Finansinės priemonės gali būti derinamos su subsidijomis, palūkanų normos subsidijomis arba garantijos mokesčio subsidijomis. Tais atvejais, kai ESI fondų parama teikiama pasitelkiant finansines priemones ir kai ji, vykdant vieną veiksmą, derinama su kitų formų parama tiesiogiai susieta su finansinėmis priemonėmis, skirtomis tiems patiems galutiniams naudos gavėjams, įskaitant techninę pagalbą, palūkanų normos subsidijas ir garantijos mokesčio subsidijas, finansinėms priemonėms taikytinos nuostatos taikomos visų formų paramai, teikiamai tam veiksmui. Tokiais atvejais laikomasi taikytinų Sąjungos valstybės pagalbos taisyklių ir kiekvienos formos paramos atveju tvarkoma atskira apskaita.
8. Pagal ESI fondo finansinę priemonę remiami galutiniai naudos gavėjai gali gauti finansavimą ir pagal kitą ESI fondų prioritetą ar programą arba pagal kitą Sąjungos biudžeto lėšomis remiamą priemonę, laikantis taikytinų Sąjungos valstybės pagalbos taisyklių. Tuo atveju tvarkoma atskira kiekvieno pagalbos šaltinio apskaita, o ESI fondų finansinės priemonės parama turi sudaryti dalį veiksmo, kurio tinkamos finansuoti išlaidos atskirtos nuo kitų finansavimo šaltinių.
9. Derinant subsidijomis ir finansinėmis priemonėmis teikiamą finansavimą, kaip nurodyta 7 ir 8 dalyse nurodytas jei laikomasi taikytinų Sąjungos valstybės pagalbos taisyklių, galima finansuoti tą patį išlaidų elementą, jei visų derinamų formų paramos suma neviršija visos atitinkamo išlaidų elemento sumos. Subsidijos nenaudojamos finansavimui, gautam pagal finansines priemones, apmokėti. Finansinės priemonės nenaudojamos iš anksto, kol negautas subsidijų finansavimas.
10. Nepiniginiai įnašai nėra laikomi tinkamomis finansuoti išlaidomis naudojant finansines priemones, išskyrus įnašus žeme arba nekilnojamuoju turtu tais atvejais, kai investicijų tikslas yra remti kaimo ir miesto vystymąsi arba miestų atkūrimą, kai žemė arba nekilnojamasis turtas yra investicijos dalis. Tokie įnašai žeme arba nekilnojamuoju turtu yra tinkami finansuoti, jei įvykdomos 69 straipsnio 1 dalyje nustatytos sąlygos.
11. PVM nėra tinkamos finansuoti veiksmo išlaidos, išskyrus atvejį, kai PVM nėra susigrąžinamas remiantis nacionaliniais PVM teisės aktais Kai siekiama nustatyti, ar išlaidos tinkamos finansuoti pagal finansinę priemonę, nuostatos dėl PVM netaikomos galutinių naudos gavėjų investicijų lygmenyje. Tačiau kai finansinės priemonės derinamos su subsidijomis pagal šio straipsnio 7 ir 8 dalis, subsidijai taikomos 69 straipsnio 3 dalies nuostatos.
12. Taikant šį straipsnį taikytinomis Sąjungos valstybės pagalbos taisyklėmis laikomos taisyklės, kurios galioja tuo metu, kai vadovaujančioji institucija ar fondų fondą įgyvendinantis subjektas sutartimi įsipareigoja skirti programos įnašus finansinei priemonei arba, atitinkamai, kai programos įnašus pagal finansinę priemonę sutartimi įsipareigojama paskirti galutiniams naudos gavėjams.
13. Komisijai pagal 149 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais nustatomos papildomos konkrečios žemės pirkimo, taip pat techninės paramos ir finansinių priemonių derinimo taisyklės.
38 straipsnis
Finansinių priemonių įgyvendinimas
1. Įgyvendindamos 37 straipsnį, vadovaujančiosios institucijos gali skirti finansinį įnašą šioms finansinėms priemonėms:
a)
Sąjungos lygmeniu nustatytoms finansinėms priemonėms, kurias tiesiogiai arba netiesiogiai valdo Komisija;
b)
nacionaliniu, regioniniu, tarptautiniu ar tarpvalstybiniu lygmenimis nustatytoms finansinėms priemonėms, kurias valdo arba už kurių valdymą atsako vadovaujančioji institucija.
2. 1 dalies a punkte nurodytoms finansinėms priemonėms skirti ESI fondų įnašai tvarkomi atskirose sąskaitose ir naudojami, laikantis atitinkamo ESI fondo tikslų, veikloms ir galutiniams naudos gavėjams finansuoti, derantiems su programa arba programomis, pagal kurią ar kurias tie įnašai buvo skirti.
Pirmoje pastraipoje nurodytoms finansinėms priemonėms skirtiems įnašams taikomas šis reglamentas, nebent būtų aiškiai numatytos išimtys.
Antra pastraipa nedaro poveikio pagal Finansinį reglamentą įgyvendinamų finansinių priemonių nustatymą ir veikimą reglamentuojančioms taisyklėms, nebent tos taisyklės prieštarautų šio reglamento taisyklėms; tokiu atveju taikomas šis reglamentas.
3. 1 dalies b punkte nurodytų finansinių priemonių atveju vadovaujančioji institucija gali skirti finansinį įnašą šioms finansinėms priemonėms:
a)
finansinėms priemonėms, kurios atitinka Komisijos nustatytas standartines sąlygas pagal šios dalies antrą pastraipą;
b)
esamoms arba naujoms finansinėms priemonėms, kurios yra specialiai skirtos konkretiems pagal atitinkamą prioritetą nustatytiems tikslams pasiekti.
Komisija priima įgyvendinimo aktus dėl standartinių sąlygų, kurias turi atitikti finansinės priemonės pagal pirmos pastraipos a punktą. Tie įgyvendinimo aktai, priimami laikantis 150 straipsnio 3 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros,
4. Remdama 1 dalies b punkte nurodytas finansines priemones vadovaujančioji institucija gali:
a)
investuoti į esamų arba naujų juridinių asmenų, taip pat ir tų, kurie finansuojami kitų ESI fondų lėšomis, kurių paskirtis - įgyvendinti finansines priemones suderintas su atitinkamų ESI fondų tikslais, ir kurie imsis vykdyti įgyvendinimo užduotis, kapitalą; finansavimas šiems subjektams neviršija sumų, reikalingų naujoms investicijoms įgyvendinti pagal 37 straipsnį ir teikiamas laikantis šio reglamento tikslų;
b)
įgyvendinimo užduotis pavesti vykdyti:
i)
EIB;
ii)
tarptautinėms finansų įstaigoms, kuriose valstybė narė yra akcininkė, arba valstybėje narėje įsteigtoms finansų įstaigoms, kurių tikslas - siekti viešųjų interesų kontroliuojant valdžios institucijai;
iii)
viešosios arba privačiosios teisės subjektui; ar
c)
imtis įgyvendinimo užduotis vykdyti tiesiogiai, kai finansines priemones sudaro tik paskolos arba garantijos. Tuo atveju vadovaujančioji institucija laikoma paramos gavėju, kaip apibrėžta 2 straipsnio 10 punkte.
Įgyvendindami finansinę priemonę pirmos pastraipos a, b ir c punktuose nurodyti subjektai užtikrina, kad būtų laikomasi taikytinos teisės, įskaitant ESI fondus, valstybės pagalbą, viešuosius pirkimus ir atitinkamus standartus reglamentuojančias taisykles, taip pat taikomus teisės aktus pinigų plovimo prevencijos, kovos su terorizmu ir mokestiniu sukčiavimu srityse. Tie subjektai neturi būti įsisteigę tų valstybių, kurios nebendradarbiauja su Sąjunga taikant tarptautiniu mastu sutartus mokesčių standartus, jurisdikcijai priklausančiose teritorijose ir neturi palaikyti verslo ryšių su tose teritorijose įsisteigusiais subjektais, o minėtus reikalavimus turi įtraukti į su pasirinktais finansų tarpininkais sudarytas sutartis.
Komisijai pagal 149 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais nustatomos papildomos konkrečios taisyklės dėl finansines priemones įgyvendinančių subjektų vaidmens, įsipareigojimų ir atsakomybės, susijusių atrankos kriterijų ir produktų, kurie gali būti teikiami taikant finansines priemones pagal 37 straipsnį. Apie tuos deleguotuosius aktus Komisija ne vėliau kaip 2014 m. balandžio 22 d. vienu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
5. 4 dalies pirmos pastraipos a ir b punktuose nurodyti subjektai, įgyvendindami fondų fondus, dalį įgyvendinimo užduočių gali patikėti vykdyti finansų tarpininkams, jeigu tie subjektai savo atsakomybe užtikrina, kad finansų tarpininkai atitinka Finansinio reglamento 140 straipsnio 1, 2 ir 4 dalyse nustatytus kriterijus. Finansų tarpininkai pasirenkami taikant atviras, skaidrias, proporcingas ir nediskriminuojančias procedūras, vengiant interesų konflikto.
6. 4 dalies pirmos pastraipos b punkte nurodytos įstaigos, kurioms patikėta vykdyti įgyvendinimo užduotis, savo vardu vadovaujančiosios institucijos naudai atidaro patikėjimo teise valdomas sąskaitas arba steigia finansinę priemonę kaip atskirą finansų padalinį finansų įstaigoje. Atskiro finansų padalinio atveju į finansinę priemonę investuotos programos lėšos nuo kitų finansų įstaigos turimų lėšų atskiriamos vedant atskirą apskaitą. Patikėjimo teise valdomose sąskaitose laikomos lėšos ir tokie atskiri finansų padaliniai valdomi pagal patikimo finansų valdymo principą, laikantis tinkamų atsakingo valdymo taisyklių, ir yra tinkamo likvidumo.
7. Kai finansinė priemonė įgyvendinama pagal 4 dalies pirmos pastraipos a ir b punktus, atsižvelgiant į finansinės priemonės įgyvendinimo struktūrą, programų įnašų skyrimo finansinėms priemonėms taisyklės ir sąlygos nustatomos finansavimo sutartyse pagal III priedą sudaromose tokiuose lygmenyse:
a)
atitinkamais atvejais - tarp deramai įgaliotų vadovaujančiosios institucijos ir fondų fondą įgyvendinančio subjekto atstovų; taip pat
b)
tarp deramai įgaliotų vadovaujančiosios institucijos atstovų arba, kai taikoma, fondų fondą įgyvendinančio subjekto atstovų ir finansinę priemonę įgyvendinančio subjekto atstovų.
8. Kai finansinės priemonės įgyvendinamos pagal 4 dalies pirmos pastraipos c punktą, programų įnašų skyrimo finansinėms priemonėms taisyklės ir sąlygos nustatomos strateginiame dokumente, kaip nurodyta IV priede, kurį turi išnagrinėti stebėsenos komitetas.
9. Nacionaliniai viešieji ir privatieji įnašai, tam tikrais atvejais įskaitant atitinkamus nepiniginius įnašus, kaip nurodyta 37 straipsnio 10 dalyje, gali būti suteikti fondų fondo, finansinės priemonės ar galutinio naudos gavėjo lygmenyje, laikantis konkrečiam fondui taikomų taisyklių.
10. Komisija priima įgyvendinimo aktus, kuriais nustatomos vienodos sąlygos, susijusios su 4 dalies pirmoje pastraipoje nurodytų subjektų valdomų programų įnašų pervedimo jiems ir šių įnašų valdymo išsamia tvarka. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 150 straipsnio 3 dalyje nustatytos nagrinėjimo procedūros.
39 straipsnis
ERPF ir EŽŪFKP įnašas EIB įgyvendinamoms bendroms neribotų garantijų ir pakeitimo vertybiniais popieriais finansinėms priemonėms, skirtoms MVĮ
1. Šiame straipsnyje skolų finansavimas reiškia paskolas, išperkamąją nuomą arba garantijas.
2. Valstybės narės gali naudotis ERPF ir EŽŪFKP fondais siekdamos skirti finansinį įnašą šio reglamento 38 straipsnio 1 dalies a punkte nurodytoms finansinėms priemonėms, kurias pagal Finansinio reglamento 58 straipsnio 1 dalies c punkto iii papunktį ir 139 straipsnio 4 dalį netiesiogiai valdo Komisija, o įgyvendinimo užduotys pavestos EIB, kai vykdoma ši veikla:
a)
išduodamos neribotos garantijos teikiant kapitalo lengvatas finansiniams tarpininkams, siekiant kurti naujus skolų finansavimo portfelius, skirtus tinkamoms finansuoti MVĮ, kaip numatyta pagal šio reglamento 37 straipsnio 4 dalį;
b)
vykdomas pakeitimas vertybiniais popieriais, kaip apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 575/2013 (34) 4 straipsnio 1 dalies 61 punkte, kai vertybiniais popieriais pakeičiamas vienas šių elementų:
i)
esami skolų finansavimo portfeliai, skirti MVĮ ir kitoms įmonėms, turinčioms mažiau kaip 500 darbuotojų;
ii)
nauji MVĮ skirti skolų finansavimo portfeliai.
Šios dalies pirmos pastraipos a ir b punktuose nurodytu finansiniu įnašu prisidedama prie tuose punktuose nurodytų portfelių subordinuotųjų ir (arba) tarpinio pobūdžio segmentų su sąlyga, kad atitinkamas finansinis tarpininkas išlaiko pakankamą portfelio rizikos dalį, bent jau lygiavertę Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2013/36/ES (35) ir Reglamente (ES) Nr. 575/2013nustatytam rizikos išlaikymo reikalavimui, siekiant užtikrinti tinkamą interesų suderinimą. Pakeitimo vertybiniais popieriais pagal šios dalies pirmos pastraipos b punktą atveju finansinis tarpininkas įpareigojamas sukurti naują skolų finansavimą, skirtą tinkamoms finansuoti MVĮ, kaip numatyta pagal šio reglamento 37 straipsnio 4 dalį.
Kiekviena valstybė narė, ketinanti dalyvauti įgyvendinant tokias finansines priemones, prisideda suma, kuri atitinka MVĮ skolų finansavimo poreikius toje valstybėje narėje ir numatomą tokio MVĮ skolų finansavimo paklausą, atsižvelgiant į 4 dalies pirmos pastraipos a punkte nurodytą ex ante vertinimą ir jokiu būdu neviršijant 7 proc. ERPF ir EŽŪFKP fondų asignavimo tai valstybei narei. Bendram visų dalyvaujančių valstybių narių įnašui iš ERPF ir EŽŪFKP fondų taikoma bendra 8 500 000 000 EUR viršutinė riba (2011 m. kainomis).
Jei Komisija, pasikonsultavusi su EIB, mano, kad priemonei skiriamas minimalus bendras įnašas, kurį sudaro visų dalyvaujančiųjų valstybių narių įnašų suma, nėra pakankamas deramai atsižvelgiant į minimalią kritinę masę, apibrėžtą atliekant 4 dalies pirmos pastraipos a punkte nurodytą ex ante vertinimą, finansinės priemonės vykdymas nutraukiamas ir įnašai grąžinami valstybėms narėms.
Jei valstybė narė ir EIB negali susitarti dėl 4 dalies pirmos pastraipos c punkte nurodyto finansavimo susitarimo sąlygų, valstybė narė pateikia prašymą iš dalies pakeisti 4 dalies pirmos pastraipos b punkte nurodytą programą ir perskirti įnašą kitoms programoms ir prioritetams, laikydamasi paramos telkimo pagal temas reikalavimų.
Jei tenkinamos sąlygos nutraukti valstybės narės įnašo, skirto pagal 4 dalies pirmos pastraipos c punkte nurodytą atitinkamos valstybės narės ir EIB finansavimo susitarimą nustatytai priemonei, mokėjimą, valstybė narė pateikia prašymą iš dalies pakeisti 4 dalies pirmos pastraipos b punkte nurodytą programą ir perskirti įnašo likutį kitoms programoms ir prioritetams, laikydamasi paramos telkimo pagal temas reikalavimų.
Kai valstybės narės dalyvavimas nebetęsiamas, ta valstybė narė pateikia prašymą iš dalies pakeisti programą. Jei nepanaudoti biudžetiniai įsipareigojimus panaikinami, panaikinti įsipareigojimai iš naujo nustatomi atitinkamai valstybei narei, kad būtų perskirstyti kitoms programoms ir prioritetams, laikantis paramos telkimo pagal temas reikalavimų.
3. MVĮ, kurios gauna naują skolų finansavimą finansiniam tarpininkui sukūrus naują portfelį pagal 2 dalyje nurodytą finansinę priemonę, laikomos galutinėmis ERPF ir EŽŪFKP įnašo, skirto atitinkamai finansinei priemonei, gavėjomis.
4. 2 dalyje nurodytas finansinis įnašas atitinka šias sąlygas:
a)
nukrypstant nuo 37 straipsnio 2 dalies, šis įnašas grindžiamas vienu EIB ir Komisijos atliekamu Sąjungos lygmens ex ante vertinimu;
Remiantis turimais duomenų šaltiniais dėl bankų vykdomo skolų finansavimo ir MVĮ, ex ante vertinimas, inter alia, apima MVĮ finansavimo poreikių Sąjungos lygmeniu, MVĮ finansavimo sąlygų ir poreikių analizę, taip pat MVĮ finansavimo stygiaus kiekvienoje valstybėje narėje nustatymą, MVĮ sektoriaus ekonominės ir finansinės padėties apžvalgą atskirų valstybių narių lygmeniu, minimalią kritinę bendrų įnašų masę, numatomą bendrą paskolų, sukuriamų tokias įnašais, mastą ir pridėtinę vertę;
b)
šį įnašą skiria kiekviena dalyvaujančioji valstybė narė pagal atskirai kiekvienam ERPF ir EŽŪFKP finansiniam įnašui, kuriuo remiami 9 straipsnio pirmos pastraipos 3punkte išdėstyti teminiai tikslai, nustatytą specialią nacionalinę programą;
c)
šiam įnašui taikomos kiekvienos dalyvaujančiosios valstybės narės ir EIB sudarytame finansavimo susitarime nustatytos sąlygos, įskaitant, inter alia:
i)
EIB užduotis ir įsipareigojimus, įskaitant atlygį;
ii)
minimalų sverto poveikį, kuris turi būti pasiektas per 65 straipsnio 2 dalyje nurodytą tinkamumo finansuoti laikotarpį laikantis tiksliai apibrėžtų orientyrų;
iii)
sąlygas naujam skolų finansavimui sukurti;
iv)
nuostatas, susijusias su netinkama finansuoti veikla ir atmetimo kriterijais;
v)
mokėjimų grafiką;
vi)
baudas, taikomas tuo atveju, jei finansų tarpininkai nevykdo susitarimo;
vii)
finansų tarpininkų atranką;
viii)
stebėseną, ataskaitų teikimą ir auditą;
ix)
matomumą;
x)
susitarimo nutraukimo sąlygas.
Įgyvendindamas priemonę EIB sudarys sutartis su atrinktais finansiniais tarpininkais;
d)
jei c punkte nurodytas finansavimo susitarimas nesudaromas per šešis mėnesius nuo tada, kai patvirtinama b punkte nurodyta programa, valstybė narė turi teisę perskirti tokį įnašą kitoms programoms ir prioritetams, laikydamasi paramos telkimo pagal temas reikalavimų.
Komisija, siekdama užtikrinti vienodas šio straipsnio įgyvendinimo sąlygas, priima įgyvendinimo aktą, kuriuo nustato pirmos pastraipos c punkte nurodyto finansavimo susitarimo modelį. Tas įgyvendinimo aktas priimamas laikantis 150 straipsnio 3 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
5. Kiekviena dalyvaujančioji valstybė narė turi pasiekti minimalų sverto poveikį, laikydamasi 4 dalies pirmos pastraipos c punkte nurodytame finansavimo susitarime nustatytų orientyrų, apskaičiuotų kaip naujo skolų finansavimo, kurį finansiniai tarpininkai turi sukurti tinkamoms finansuoti MVĮ, ir atitinkamo ERPF ir EŽŪFKP įnašo, kurį susijusi valstybė narė skiria finansinėms priemonėms, santykis. Toks minimalus sverto poveikis gali būti skirtingas įvairioms dalyvaujančiosioms valstybėms narėms.
Jei finansinis tarpininkas nepasiekia minimalaus sverto poveikio, nustatyto šio straipsnio 4 dalies pirmos pastraipos c punkte nurodytame finansavimo susitarime, pagal sutartinius įsipareigojimus jis privalo dalyvaujančiajai valstybei narei sumokėti baudas, laikydamasis finansavimo susitarimo nuostatų ir sąlygų.
Finansinio tarpininko nesugebėjimas pasiekti pagal finansavimo susitarimą nustatyto minimalaus sverto poveikio neturi neigiamos įtakos nei išduotoms garantijoms, nei atitinkamiems pakeitimo vertybiniais popieriais sandoriams.
6. Nukrypstant nuo 38 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos, šio straipsnio 2 dalyje nurodyti finansiniai įnašai gali būti tvarkomi kiekvienos valstybės narės atskirose sąskaitose arba, jei dvi ar daugiau dalyvaujančiųjų valstybių narių duoda sutikimą, - vienoje visoms tokioms valstybėms narėms bendroje sąskaitoje ir naudojami pagal konkrečius tikslus, nustatytų programose, pagal kurias tie įnašai buvo skirti.
7. Nukrypstant nuo 41 straipsnio 1 ir 2 dalių, šio straipsnio 2 dalyje numatytų finansinių įnašų atveju valstybės narės Komisijai teikiamame mokėjimo prašyme nurodoma 100 proc. sumos, kurią valstybė narė, laikydamasi šio straipsnio 4 dalies pirmos pastraipos c punkte nurodytame finansavimo susitarime nustatyto grafiko, turi sumokėti EIB. Tokie mokėjimo prašymai grindžiami EIB prašomomis sumokėti sumomis, kurios laikomos būtinomis įsipareigojimams, susijusiems su garantijų sutartimis arba pakeitimo vertybiniais popieriais sandoriais, kurie bus atlikti per kitus tris mėnesius, padengti. Valstybių norių mokėjimai EIB atliekami nedelsiant ir bet kokiu atveju prieš EIB prisiimant įsipareigojimus.
8. Programos užbaigimo metu tinkamos finansuoti išlaidos yra visa finansinei priemonei sumokėta programos įnašų suma, kuri atitinka:
a)
kai vykdoma šio straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos a punkte nurodyta veikla - 42 straipsnio 3 dalies pirmos pastraipos b punkte nurodytas lėšas;
b)
kai vykdoma šio straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos b punkte nurodyta veikla - bendrą naujo skolų finansavimo, sukurto vykdant pakeitimo vertybiniais popieriais sandorius, sumą, sumokėtą tinkamoms finansuoti MVĮ arba jų naudai per 65 straipsnio 2 dalyje nurodytą tinkamumo finansuoti laikotarpį.
9. Taikant 44 ir 45 straipsnius nepareikalautosios garantijos ir susigrąžintos sumos, susijusios atitinkamai su neribotomis garantijomis ir pakeitimo vertybiniais popieriais sandoriais, laikomos finansinėms priemonėms grąžinamomis lėšomis. Likviduojant finansines priemones, grynosios likvidavimo pajamos, atskaičiavus išlaidas, mokesčius ir kreditoriams mokėtinas sumas, kurioms teikiama pirmenybė palyginti su ERPF ir EŽŪFKP įnašu, grąžinamos atitinkamoms valstybėms narėms proporcingai pagal jų įnašus, skirtus finansinei priemonei.
10. Į 46 straipsnio 1 dalyje nurodytą ataskaitą įtraukiami šie papildomi elementai:
a)
visa finansinei priemonei pagal programą, prioritetą arba priemonę sumokėta ERPF ir EŽŪFKP paramos suma, susijusi su neribotomis garantijomis arba pakeitimo vertybiniais popieriais sandoriais;
b)
pažanga kuriant tinkamoms finansuoti MVĮ skirtą naują skolų finansavimą, kaip numatyta 37 straipsnio 4 dalyje.
11. Nepaisant 93 straipsnio 1 dalies, pagal šio straipsnio 2 dalį priemonėms skirtos lėšos gali būti naudojamos siekiant sukurti naują MVĮ skolų finansavimą visoje valstybės narės teritorijoje, neatsižvelgiant į regionų kategorijas, jeigu šio straipsnio 4 dalies pirmos pastraipos c punkte nurodytame finansavimo susitarime nenumatyta kitaip.
12. 70 straipsnis netaikomas programoms, sukurtoms siekiant įgyvendinti finansines priemones pagal šį straipsnį.
40 straipsnis
Finansinių priemonių valdymas ir kontrolė
1. Pagal šio reglamento 124 straipsnį ERPF, Sanglaudos fondo, ESF ir EJRŽF atveju ir pagal EJRŽF reglamento 65 straipsnį EŽŪFKP atveju paskirti subjektai neatlieka veiksmų, kuriuos sudaro pagal 38 straipsnio 1 dalies a punktą įgyvendinamos finansinės priemonės, patikrų vietoje. Subjektai, kuriems patikėta įgyvendinti tas finansines priemones, nuolat teikia paskirtiems subjektams kontrolės ataskaitas.
2. Už programų auditą atsakingi subjektai neatlieka veiksmų, kuriuos sudaro pagal 38 straipsnio 1 dalies a punktą įgyvendinamos finansinės priemonės, audito ir su tomis finansinėmis priemonėmis susijusių valdymo ir kontrolės sistemų audito. Audito institucijos, nurodytos susitarimuose dėl tų finansinių priemonių įgyvendinimo, nuolat teikia už programų auditą atsakingiems subjektams kontrolės ataskaitas.
3. Už programų auditą atsakingi subjektai gali atlikti auditą galutinių naudos gavėjų lygmeniu tik tuo atveju, jeigu susiklosto viena ar daugiau iš šių padėčių:
a)
vadovaujančiosios institucijos arba finansines priemones įgyvendinančių subjektų lygmeniu nėra pagrindžiančių dokumentų, įrodančių, kad galutiniams naudos gavėjams buvo skirtas finansinių priemonių finansavimas ir kad jis buvo panaudotas pagal numatytą paskirtį, laikantis taikytinos teisės;
b)
esama įrodymų, kad vadovaujančiosios institucijos ar finansines priemones įgyvendinančių subjektų lygmeniu turimuose dokumentuose nepateikiami teisingi ir tikslūs duomenys apie suteiktą finansavimą.
4. Komisijai pagal 149 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus dėl finansinių priemonių, nurodytų 38 straipsnio 1 dalies b punkte, valdymo ir kontrolės, įskaitant kontrolę, kurią turi vykdyti vadovaujančioji institucija ir audito institucija, pagrindžiančių dokumentų saugojimo tvarką, pagrindžiančiais dokumentais įrodomus elementus, taip pat valdymo, kontrolės ir audito tvarką. Apie tuos deleguotuosius aktus Komisija ne vėliau kaip 2014 m. balandžio 22 d. vienu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
5. Finansines priemones įgyvendinantys subjektai privalo užtikrinti, kad būtų prieinami pagrindžiantys dokumentai, ir nenustatyti galutiniams naudos gavėjams apskaitos duomenų saugojimo reikalavimų, kurie nėra būtini siekiant jiems įvykdyti tą pareigą.
41 straipsnis
Prašymai išmokėti lėšas, įskaitant finansinių priemonių išlaidas
1. 38 straipsnio 1 dalies a punkte nurodytų finansinių priemonių ir 38 straipsnio 1 dalies b punkte nurodytų finansinių priemonių, įgyvendintų pagal 38 straipsnio 4 dalies a ir b punktus, atveju tinkamumo finansuoti laikotarpiu, nustatytu 65 straipsnio 2 dalyje (tinkamumo finansuoti laikotarpis) laipsniškos tarpinio mokėjimo paraiškos teikiamos etapais dėl finansinei priemonei mokamų programos įnašų, laikantis šių sąlygų:
a)
į kiekvieną tinkamumo finansuoti laikotarpiu pateiktą tarpinio mokėjimo paraišką įtraukta finansinei priemonei mokamo programos įnašo suma neviršija 25 proc. visos pagal atitinkamą finansavimo sutartį finansinei priemonei įsipareigotos programos įnašų sumos, atitinkančios tinkamumo finansuoti laikotarpiu mokėtinas 42 straipsnio 1 dalies a, b ir d punktuose apibrėžtas išlaidas. Į tarpinio mokėjimo paraiškas, pateiktas po tinkamumo finansuoti laikotarpio, įtraukiama visa tinkamų finansuoti išlaidų suma, kaip apibrėžta 42 straipsnyje;
b)
į kiekvieną šios pastraipos a punkte nurodytą tarpinio mokėjimo paraišką gali būti įtraukta iki 25 proc. visos nacionalinio bendro finansavimo sumos, kaip nurodyta 38 straipsnio 9 dalyje, kurią numatoma sumokėti finansinei priemonei, arba galutinių naudos gavėjų lygmeniu - išlaidoms, kaip apibrėžta 42 straipsnio 1 dalies a, b ir d punktuose, patirtoms per tinkamumo finansuoti laikotarpį, padengti;
c)
vėlesnės tarpinio mokėjimo paraiškos, pateiktos tinkamumo finansuoti laikotarpiu, teikiamos tik tokiais atvejais:
i)
antrosios tarpinio mokėjimo paraiškos atveju - kai ne mažiau kaip 60 proc. į pirmąją tarpinio mokėjimo paraišką įtrauktos sumos išleista kaip tinkamos finansuoti išlaidos, kaip nurodyta 42 straipsnio 1 dalies a, b ir d punktuose;
ii)
trečiosios ir vėlesnės tarpinio mokėjimo paraiškos atveju - kai ne mažiau kaip 85 proc. į ankstesnes tarpinio mokėjimo paraiškas įtrauktų sumų išleista kaip tinkamos finansuoti išlaidos, kaip nurodyta 42 straipsnio 1 dalies a, b ir d punktuose;
d)
kiekvienoje tarpinio mokėjimo paraiškoje, į kurią įtrauktos su finansinėmis priemonėmis susijusios išlaidos, atskirai nurodoma visa finansinei priemonei sumokėtų programos įnašų suma ir sumos, sumokėtos kaip tinkamos finansuoti išlaidos, kurios apibrėžtos 42 straipsnio 1 dalies a, b ir d punktuose.
Užbaigiant programą į galutinio likučio mokėjimo paraišką įtraukiama visa tinkamų finansuoti išlaidų, apibrėžtų 42 straipsnyje, suma.
2. 38 straipsnio 1 dalies b punkte nurodytų finansinių priemonių, įgyvendinamų pagal 38 straipsnio 4 dalies c punktą, atveju į tarpinio mokėjimo paraiškas ir galutinio likučio mokėjimo paraiškas įtraukiama visa vadovaujančiosios institucijos atliktų mokėjimų investicijoms į galutinius naudos gavėjus, kaip nurodyta 42 straipsnio 1 dalies a ir b punktuose, suma.
3. Komisijai pagal 149 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais nustatomos taisyklės dėl išmokėjimų finansinėms priemonėms išėmimo bei paskesnio koregavimo, taikytino mokėjimo paraiškoms.
4. Komisija, siekdama užtikrinti vienodas šio straipsnio įgyvendinimo sąlygas, priima įgyvendinimo aktus, kuriais nustatomi modeliai, naudotini kai su mokėjimo paraiškomis Komisijai teikiama papildoma informacija apie finansines priemones. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 150 straipsnio 3 dalyje nustatytos nagrinėjimo procedūros.
42 straipsnis
Tinkamos finansuoti išlaidos užbaigimo metu
1. Programos užbaigimo metu tinkamos finansuoti finansinės priemonės išlaidos yra visa faktiškai įgyvendinant finansinę priemonę per tinkamumo finansuoti laikotarpį išmokėta programos įnašų suma arba, garantijų atveju, suma, dėl kurios prisiimti įsipareigojimai, kuri yra:
a)
mokėjimai galutiniams naudos gavėjams, o 37 straipsnio 7 dalyje nurodytais atvejais - mokėjimai galutiniams naudos gavėjų naudai;
b)
lėšos, kurias įsipareigota skirti pagal garantijų sutartis, nepaisant to, ar garantijų sutartys dar galioja, ar jų galiojimas yra pasibaigęs, kurios skirtos galimiems nuostoliams pagal garantiją apmokėti, apskaičiuotiems pagal protingą ex ante rizikos vertinimą, taikytą atitinkamai padaugintam naujų paskolų arba kitų rizikos padalinimu grindžiamų priemonių, skirtų naujoms investicijoms į galutinius naudos gavėjus, skaičiui;
c)
kapitalizuotos palūkanų normų subsidijos arba garantijos mokesčio subsidijos, kurias reikia sumokėti per ne ilgesnį kaip 10 metų laikotarpį po tinkamumo finansuoti laikotarpio ir kurios yra naudojamos kartu su finansinėmis priemonėmis, mokamos į tam tikslui atidarytą sąlyginio deponavimo sąskaitą ir bus faktiškai išmokėtos pasibaigus tinkamumo finansuoti laikotarpiui, bet susijusios tik su paskolomis ir kitomis rizikos priemonėmis, kurios buvo išmokėtos išmokėtų investicijoms į galutinius naudos gavėjus per tinkamumo finansuoti laikotarpį;
d)
patirtų finansinės priemonės valdymo kaštų padengimas arba valdymo mokesčių sumokėjimas.
Komisijai pagal 149 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais nustatomos konkrečios taisyklės dėl palūkanų normos subsidijų ir garantijos mokesčio subsidijų metinių išmokų kapitalizavimo, kaip nurodyta pirmos pastraipos c punkte, sistemos sukūrimo.
2. Nuosavu kapitalu grindžiamų priemonių ir mikrokreditų atveju kapitalizuotos valdymo išlaidos arba mokesčiai, kurie, pasibaigus tinkamumo finansuoti laikotarpiui, ne ilgesnį kaip šešerių metų laikotarpį bus mokami už per tinkamumo finansuoti laikotarpį įvykdytas investicijas į galutinius naudos gavėjus ir kuriems negalima taikyti 44 ar 45 straipsnių, gali būti laikomi tinkamomis finansuoti išlaidomis, jei sumokami į tam tikslui atidarytą sąlyginio deponavimo sąskaitą.
3. Nuosavu kapitalu grindžiamų priemonių, numatytų 37 straipsnio 4 dalyje nurodytoms įmonėms, kurioms skirtas 38 straipsnio 7 dalies b punkte nurodytas finansavimo susitarimas buvo pasirašytas anksčiau nei 2017 m. gruodžio 31 d. ir kurios iki tinkamumo finansuoti laikotarpio pabaigos investavo bent 55 proc. lėšų pagal programą, įsipareigotų skirti pagal atitinkamą finansavimo susitarimą, atveju ribota investicijoms į galutinius naudos gavėjus skirtų mokėjimų, kurie pasibaigus tinkamumo finansuoti laikotarpiui turi būti mokami ne ilgesnį ketverių metų laikotarpį, suma gali būti laikoma tinkamomis finansuoti išlaidomis, jei ji sumokama į tam tikslui atidarytą sąlyginio deponavimo sąskaitą, su sąlyga, kad laikomasi valstybės pagalbos taisyklių ir įvykdytos toliau nurodytos sąlygos.
Į sąlyginio deponavimo sąskaitą sumokėta suma:
a)
naudojama vien tik paskesnėms investicijoms į galutinius naudos gavėjus, kuriems per tinkamumo finansuoti laikotarpį pagal finansinę priemonę buvo skirtos pradinės nuosavu kapitalu grindžiamos investicijos, dar nesumokėtos visiškai arba iš dalies;
b)
naudojama tik paskesnėms investicijoms, kurios turi būti vykdomos laikantis rinkos standartų ir rinkos standartų sutartinių sąlygų ir neturi viršyti minimalios sumos, kuri būtina privačiojo sektoriaus bendram investavimui skatinti, kartu užtikrinant tikslinių įmonių finansavimo tęstinumą, kad investicijos būtų naudingos tiek viešojo, tiek privačiojo sektoriaus investuotojams,
c)
neviršija 20 proc. tinkamų finansuoti 1 dalies pirmos pastraipos a punkte nurodytų nuosavu kapitalu grindžiamų priemonių išlaidų, iš kurių išskaitomi nuosavu kapitalu grindžiamai priemonei tinkamumo finansuoti laikotarpiu teikiantys grąžą ribiniai kapitalo ištekliai ir pelnas.
Bet kurios į sąlyginio deponavimo sąskaitą sumokėtos sumos, kurios nėra naudojamos investicijoms į galutinius naudos gavėjus pirmoje pastraipoje nurodytu laikotarpiu, naudojamos pagal 45 straipsnį.
4. Pagal 1 ir 2 dalis nurodytos tinkamos finansuoti išlaidos negali viršyti toliau nurodytų sumų sumos:
a)
visos ESI fondų paramos, išmokėtos 1 ir 2 dalių tikslais, sumos ir
b)
atitinkamo nacionalinio bendro finansavimo sumos.
5. Fondų fondą įgyvendinantis subjektas arba finansines priemones įgyvendinantys subjektai, kaip numatyta 38 straipsnio 4 dalies a ir b punktuose, gali reikalauti atlyginti šio straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos d punkte ir 2 dalyje nurodytas valdymo išlaidas ir rinkti nurodytus mokesčius, neviršydami šio straipsnio 6 dalyje nurodytame deleguotajame akte nustatytų ribinių dydžių. Valdymo išlaidas sudaro tiesioginės arba netiesioginės išlaidos, kurios atlyginamos įrodžius išlaidas, o valdymo mokesčiais laikoma sulygta kaina už suteiktas paslaugas, atitinkamais atvejais nustatyta konkurencingos rinkos proceso metu. Valdymo išlaidos ir mokesčiai pagrįsti veiklos rezultatais grindžiama apskaičiavimo metodika.
Į valdymo išlaidos ir mokesčius galima įtraukti administravimo mokesčius. Tais atvejais, kai administravimo mokesčiai arba jų dalis renkami iš galutinių naudos gavėjų, jie nedeklaruojami kaip tinkamos finansuoti išlaidos.
Valdymo išlaidos ir mokesčiai, įskaitant valdymo išlaidas ir mokesčius už parengiamąjį darbą, susijusį su finansine priemone, prieš pasirašant atitinkamą finansavimo susitarimą, laikomi tinkamais finansuoti nuo atitinkamo finansavimo susitarimo pasirašymo dienos.
6. Komisijai pagal 149 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais nustatomos konkrečios valdymo išlaidų ir mokesčių nustatymo kriterijų taisyklės, remiantis rezultatais ir taikomais ribiniais dydžiais, taip pat kapitalizuotų valdymo išlaidų ir mokesčių atlyginimo nuosavu kapitalu grindžiamų priemonių ir mikrokreditų atveju taisyklės.
43 straipsnis
Palūkanos ir kitas pelnas, gauti iš ESI fondų paramos finansinėms priemonėms
1. Finansinėms priemonėms sumokėta ESI fondų parama pervedama į sąskaitas valstybės narės finansų įstaigose ir laikinai investuojama laikantis patikimo finansų valdymo principų.
2. Palūkanos ir kitas pelnas, priskiriami prie finansinėms priemonėms sumokėtos ESI fondų paramos, panaudojami tiems patiems tikslams, įskaitant patirtų valdymo išlaidų atlyginimą arba finansinės priemonės valdymo mokesčių sumokėjimą pagal 42 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos d punktą, taip pat pagal 42 straipsnio 2 dalį sumokėtų išlaidų atlyginimą, kaip pradinė ESI fondų parama toje pačioje finansinėje priemonėje arba, pasibaigus finansinei priemonei, kitose finansinėse priemonėse, arba kitų formų paramai, vadovaujantis konkrečiais pagal prioritetą nustatytais tikslais, iki tinkamumo finansuoti laikotarpio pabaigos.
3. Vadovaujančioji institucija užtikrina, kad palūkanų ir kito pelno naudojamas būtų tinkamai apskaitomas.
44 straipsnis
Prie ESI fondų paramos priskiriamų lėšų pakartotinis panaudojimas iki tinkamumo finansuoti laikotarpio pabaigos
1. Lėšos, kurios finansinėms priemonėms grąžinamos iš investicijų, arba grąžinamos lėšos, kurias buvo įsipareigota skirti pagal garantijų sutartis, įskaitant kapitalo grąžinimą, pelną ir kitas pajamas ar uždarbį, pavyzdžiui, palūkanas, garantijų mokesčius, dividendus, kapitalo prieaugį arba visas kitas pajamas iš investicijų, kurie priskiriami prie ESI fondų paramos, pakartotinai panaudojami toliau išvardytiems tikslams, neviršijant reikalingos sumos ir laikantis tvarkos, dėl kurios susitarta atitinkamuose finansavimo susitarimuose:
a)
tolesnėms investicijoms pagal tas pačias arba kitas finansines priemones, vadovaujantis konkrečiais pagal prioritetą nustatytais tikslais;
b)
atitinkamais atvejais privačiojo sektoriaus investuotojams arba viešojo sektoriaus investuotojams, kurie veikia pagal rinkos ekonomikos investavimo principą ir teikia analogiškų lėšų papildydami ESI fondų paramą finansinei priemonei arba kartu investuoja galutinio naudos gavėjo lygmeniu, pirmumo tvarka atlyginti.
c)
atitinkamais atvejais patirtoms valdymo išlaidoms atlyginti ir finansinės priemonės valdymo mokesčiams sumokėti.
Būtinybė atlyginti pirmumo tvarka pagal pirmos pastraipos c punktą ir atlyginimo dydis nustatomi atliekant ex ante vertinimą. Atlyginant pirmumo tvarka neviršijama to, kas būtina, kad būtų skatinama pritraukti analogiškų privačių lėšų, ir nemokama pernelyg didelė kompensacija privačiojo sektoriaus investuotojams arba viešojo sektoriaus investuotojams, kurie veikia pagal rinkos ekonomikos investavimo principą. Interesų suderinamumas užtikrinamas tinkamai pasidalijant riziką ir pelną, interesai suderinami remiantis įprastu komerciniu pagrindu ir neprieštaraujama Sąjungos valstybės pagalbos taisyklėms.
2. Vadovaujančioji institucija užtikrina, kad 1 dalyje nurodytų lėšų panaudojimas būtų tinkamai apskaitomas.
45 straipsnis
Lėšų naudojimas po tinkamumo finansuoti laikotarpio pabaigos
Valstybės narės imasi reikiamų priemonių, užtikrinančių, kad finansinėms priemonėms grąžinamos lėšos, įskaitant kapitalo grąžinimą, pelną ir kitas pajamas ar uždarbį, gautus per ne trumpesnį kaip aštuonerių metų laikotarpį nuo tinkamumo finansuoti laikotarpio pabaigos, kurios priskirtos prie ESI fondų paramos finansinėms priemonėms pagal 37 straipsnį, būtų naudojamos laikantis programos ar programų tikslų arba toje pačioje finansinėje priemonėje, arba, nutraukus tas lėšas finansinei priemonei, - kitose finansinėse priemonėse su sąlyga, kad abiem atvejais rinkos sąlygų vertinimo rezultatai rodo, jog ir toliau reikia tokių investicijų ar kitų formų paramos.
46 straipsnis
Finansinių priemonių įgyvendinimo ataskaita
1. Vadovaujančioji institucija siunčia Komisijai specialią veiksmų, kuriuose naudojamos finansinės priemonės, ataskaitą, pridedamą prie metinės įgyvendinimo ataskaitos.
2. 1 dalyje nurodytoje specialioje ataskaitoje pateikiama ši informacija apie kiekvieną finansinę priemonę:
a)
nurodoma programa, prioritetas arba priemonė, kuriems teikiama ESI fondų parama;
b)
apibūdinama finansinė priemonė ir jos įgyvendinimo tvarka;
c)
nurodomi subjektai, įgyvendinantys finansines priemones, ir atitinkamais atvejais - fondų fondą įgyvendinantys subjektai, kaip nurodyta 38 straipsnio 1 dalies a punkte ir 38 straipsnio 4 dalies a, b ir c punktuose, taip pat 38 straipsnio 6 dalyje nurodyti finansų tarpininkai;
d)
nurodoma visa finansinei priemonei sumokėta programos įnašų pagal prioritetą ar priemonę suma;
e)
nurodoma visa pagal finansinę priemonę galutiniams naudos gavėjams arba galutinių naudos gavėjų naudai sumokėta arba įsipareigota skirti pagal garantijų sutartis paramos suma pagal programą, prioritetą arba priemonę, skirta investicijoms į galutinius naudos gavėjus, taip pat susidariusios valdymo išlaidos ar sumokėti valdymo mokesčiai;
f)
nurodomi finansinės priemonės veiklos rezultatai, įskaitant pažangą, padarytą steigiant finansinę priemonę ir atrenkant ją įgyvendinančius subjektus, įskaitant fondų fondą įgyvendinantį subjektą;
g)
nurodomos palūkanos ir kitas pelnas, gautas iš ESI fondų paramos finansinėms priemonėms ir programos lėšų, kurie finansinėms priemonėms grąžinti iš investicijų, kaip nurodyta 43 ir 44 straipsniuose;
h)
nurodoma pažanga, padaryta siekiant tikėtino naudojant finansinę priemonę padarytų investicijų ir dalyvavimo vertės sverto poveikio;
i)
nurodoma investicijų į nuosavą kapitalą vertė, lyginant su ankstesniaisiais metais;
j)
nurodomas finansinės priemonės indėlis siekiant atitinkamo prioriteto ar atitinkamos priemonės rodiklių.
Informaciją, nurodytą pirmos pastraipos h ir j punktuose, galima pateikti tik 2017 ir 2019 m. pateikiamų metinių įgyvendinimo ataskaitų priede, taip pat galutinėje įgyvendinimo ataskaitoje. Galutinių naudos gavėjų lygmeniu netaikomos pirmos pastraipos a-j punktuose išdėstytos su ataskaitų teikimu susijusios prievolės.
3. Komisija priima įgyvendinimo aktus, kuriais nustatomi modeliai, naudotini teikiant ataskaitas apie finansines priemones Komisijai. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 150 straipsnio 3 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
4. Kiekvienais metais, pradedant 2016 m., per šešis mėnesius nuo metinių įgyvendinimo ataskaitų, nurodytų 111 straipsnio 1 dalyje (ERPF, ESF ir Sanglaudos fondo atveju), EŽŪFKP reglamento 75 straipsnyje (EŽŪFKP atveju) ir atitinkamose konkrečių EJRŽF taikomų taisyklių nuostatose, pateikimo termino, Komisija pateikia duomenų apie padarytą pažangą finansuojant ir įgyvendinant finansines priemones, kuriuos remdamosi šiuo straipsniu pateikė vadovaujančiosios institucijos, suvestinę. Tos suvestinės teikiamos Europos Parlamentui ir Tarybai ir skelbiamos viešai.
V ANTRAŠTINĖ DALIS
STEBĖSENA IR VERTINIMAS
1 SKYRIUS
Stebėsena
I Skirsnis
Programų stebėsena
47 straipsnis
Stebėsenos komitetas
1. Valstybė narė, susitarusi su vadovaujančiąja institucija, per tris mėnesius nuo tos dienos, kai valstybei narei buvo pranešta apie Komisijos sprendimą, kuriuo patvirtinama programa, paisydama savo institucinės, teisinės ir finansinės sistemos, sudaro stebėsenos komitetą programos įgyvendinimo stebėsenai vykdyti (toliau - stebėsenos komitetas).
Valstybė narė gali sudaryti vieną bendrą stebėsenos komitetą, skirtą apimti daugiau nei vieną programą, bendrai finansuojamą iš ESI fondų.
2. Kiekvienas stebėsenos komitetas parengia ir patvirtina savo darbo tvarkos taisykles pagal atitinkamos valstybės narės institucinę, teisinę ir finansinę sistemą.
3. Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslo programos stebėsenos komitetą įsteigia bendradarbiavimo programoje dalyvaujančios valstybės narės ir trečiosios šalys, jei jos priėmė kvietimą dalyvauti bendradarbiavimo programoje, susitarus su vadovaujančiąja institucija per tris mėnesius nuo tos dienos, kai valstybėms narėms buvo pranešta apie sprendimą patvirtinti bendradarbiavimo programą. Tas stebėsenos komitetas parengia ir patvirtina savo darbo tvarkos taisykles.
48 straipsnis
Stebėsenos komiteto sudėtis
1. Dėl stebėsenos komiteto sudėties nusprendžia valstybė narė su sąlyga, kad stebėsenos komitetą sudaro atitinkamų valstybių narių institucijų atstovai ir tarpininkai bei 5 straipsnyje nurodytų partnerių atstovai. Partnerių atstovus į stebėsenos komitetą deleguoja atitinkami partneriai, ir šis procesas vykdomas skaidriai. Kiekvienas stebėsenos komiteto narys gali turėti balsavimo teisę.
Dėl Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslo programos stebėsenos komiteto sudėties susitaria programoje dalyvaujančios valstybės narės ir trečiosios šalys, jei jos priėmė kvietimą dalyvauti bendradarbiavimo programoje. Į stebėsenos komitetą įtraukiami atitinkami tų valstybių narių ir trečiųjų šalių atstovai. Į stebėsenos komitetą gali būti įtraukiami ETBG atstovai, programos įgyvendinimo teritorijoje vykdantys su programa susijusią veiklą.
2. Stebėsenos komiteto narių sąrašas skelbiamas viešai.
3. Komisija dalyvauja stebėsenos komiteto veikloje patariamąja teise.
4. Jeigu prie programos prisideda EIB, jis gali dalyvauti stebėsenos komiteto veikloje patariamąja teise.
5. Stebėsenos komitetui pirmininkauja valstybės narės arba vadovaujančiosios institucijos atstovas.
49 straipsnis
Stebėsenos komiteto funkcijos
1. Stebėsenos komiteto posėdžiai šaukiami bent kartą per metus, per juos apžvelgiamas programos įgyvendinimas ir pažanga, padaryta siekiant jos tikslų. Tai atlikdamas jis atsižvelgia į finansinius duomenis, bendruosius ir konkrečios programos rodiklius, taip pat rezultato rodiklių reikšmės pokyčius, pažangą, padarytą siekiant kiekybinių siektinų reikšmių, 21 straipsnio 1 dalyje nurodytame veiklos rezultatų plane nustatytų orientyrų ir, prireikus, į kokybinių analizių rezultatus.
2. Stebėsenos komitetas nagrinėja visus klausimus, turinčius poveikį programos įgyvendinimui, įskaitant veiklos rezultatų išvadas.
3. Su stebėsenos komitetu konsultuojamasi ir jei šis komitetas mano, kad tai tinkama, jis pateikia nuomonę dėl bet kokių vadovaujančiosios institucijos siūlomų programos pakeitimų.
4. Stebėsenos komitetas gali vadovaujančiajai institucijai teikti pastabas dėl programos įgyvendinimo ir vertinimo, taip pat dėl veiksmų, susijusių su paramos gavėjų administracinės naštos mažinimu. Stebėsenos komitetas vykdo veiksmų, kurių imtasi atsižvelgiant į jo pastabas, stebėseną.
50 straipsnis
Įgyvendinimo ataskaitos
1. Nuo 2016 m. iki 2023 m. (imtinai) kiekviena valstybė narė Komisijai teikia metinę programos įgyvendinimo ankstesniais finansiniais metais ataskaitą. Kiekviena valstybė narė, laikydamasi konkretiems fondams taikomose taisyklėse nustatytų terminų, pateikia Komisijai ERPF, ESF ir Sanglaudos fondo programų galutinę įgyvendinimo ataskaitą ir metinę EŽŪFKP ir EJRŽF įgyvendinimo ataskaitą.
2. Metinėse įgyvendinimo ataskaitose pateikiama pagrindinė informacija apie programos ir jos prioritetų įgyvendinimą remiantis finansiniais duomenimis, bendraisiais ir konkrečios programos rodikliais, kiekybinėmis siektinomis reikšmėmis, taip pat, tam tikrais atvejais, informacija apie rezultato rodiklių reikšmės pokyčius ir, pradedant 2017 m. pateikiama metine įgyvendinimo ataskaita, apie veiklos rezultatų plane nustatytų orientyrų pokyčius. Pateikti duomenys siejami su rodiklių reikšmėmis iš visiškai įgyvendintų veiksmų ir, kai įmanoma atsižvelgiant į įgyvendinimo etapą, iš atrinktų projektų. Ataskaitose taip pat pateikiama visų programos vertinimų išvadų, gautų per ankstesnius finansinius metus, santrauka, visi klausimai, darantys poveikį programos įgyvendinimui, ir priemonės, kurių imtasi. Prireikus 2016 m. pateiktinoje metinėje įgyvendinimo ataskaitoje taip pat galima nurodyti veiksmus, kurių imtasi ex ante sąlygoms įvykdyti.
3. Nukrypstant nuo 2 dalies, ESF reglamentu gali būti nustatytos specialios taisyklės dėl duomenų, kurie turi būti pateikiami ESF fondo atveju.
4. 2017 m. pateiktinoje metinėje įgyvendinimo ataskaitoje pateikiama ir įvertinama 2 dalyje nurodyta informacija ir programos tikslų įgyvendinimo pažanga, taip pat tai, kaip ESI fondai prisidėjo prie rezultato rodiklių reikšmės pokyčių, kai turimi patvirtinantys atitinkamo vertinimo duomenys. Toje metinėje įgyvendinimo ataskaitoje taip pat nurodomi veiksmai, kurių imtasi siekiant įvykdyti ex ante sąlygas, kurios nebuvo įvykdytos patvirtinant programas. Joje taip pat įvertinamas veiksmų, kuriais siekiama atsižvelgti į 7 ir 8 straipsniuose nustatytus principus, įgyvendinimas, 5 straipsnyje nurodytų partnerių vaidmuo įgyvendinant programą ir pateikiama paramos klimato kaitos tikslams ataskaita.
5. 2019 m. pateiktinoje metinėje įgyvendinimo ataskaitoje ir galutinėje įgyvendinimo ataskaitoje dėl ESI fondų, be 2 ir 3 dalyse nurodytos informacijos ir vertinimo, pateikiama informacija apie programos tikslų įgyvendinimo pažangą, apie jos indėlį siekiant Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategijos ir ši pažanga įvertinama.
6. Kad būtų laikomos priimtinomis, 1-5 dalyse nurodytose metinėse įgyvendinimo ataskaitose pateikiama visa tose dalyse ir konkrečiam fondui taikomose taisyklėse nurodyta informacija.
Komisija per 15 darbo dienų nuo metinės įgyvendinimo ataskaitos gavimo dienos valstybei narei praneša, jei ataskaita nepriimtina, o jei to nepadaro, ataskaita laikoma priimtina.
7. Komisija išnagrinėja metinę ir galutinę įgyvendinimo ataskaitą ir savo pastabas dėl jos valstybei narei pateikia per du mėnesius nuo metinės įgyvendinimo ataskaitos gavimo dienos ir per penkis mėnesius nuo galutinės įgyvendinimo ataskaitos gavimo dienos. Jei Komisija per šį terminą nepateikia pastabų, laikoma, kad ataskaitos priimtos.
8. Komisija vadovaujančiajai institucijai gali teikti pastabas dėl klausimų, kurie daro didelį poveikį programos įgyvendinimui. Jei tokios pastabos pateikiamos, vadovaujančioji institucija pateikia visą reikalingą su tokiomis pastabomis susijusią informaciją ir atitinkamais atvejais per tris mėnesius informuoja Komisiją apie tai, kokių priemonių imtasi.
9. Metinės ir galutinės įgyvendinimo ataskaitos ir piliečiams skirta jų turinio santrauka skelbiamos viešai.
51 straipsnis
Metinis peržiūros posėdis
1. Metiniai Komisijos ir kiekvienos valstybės narės peržiūros posėdžiai organizuojami kasmet nuo 2016 iki 2023 m. (imtinai), juose svarstomi kiekvienos programos įgyvendinimo rezultatai, atsižvelgiant į metinę įgyvendinimo ataskaitą ir Komisijos pastabas, jei jų buvo pateikta.
2. Metiniame peržiūros posėdyje gali būti aptariama daugiau negu viena programa. 2017 ir 2019 m. metiniuose peržiūros posėdžiuose aptariamos visos valstybės narės programos, taip pat atsižvelgiama į valstybės narės pagal 52 straipsnį tais metais pateiktas pažangos ataskaitas.
3. Nukrypstant nuo 1 dalies, valstybė narė ir Komisija gali susitarti neorganizuoti metinio peržiūros posėdžio programai aptarti, išskyrus 2017 m. ir 2019 m. posėdžius.
4. Metiniams peržiūros posėdžiams pirmininkauja Komisija arba, valstybės narės prašymu, posėdžiams bendrai pirmininkauja valstybė narė ir Komisija.
5. Valstybė narė užtikrina, kad būtų tinkamai atsižvelgta į po metinio peržiūros posėdžio Komisijos pateiktas pastabas dėl klausimų, kurie daro didelį poveikį programos įgyvendinimui, ir atitinkamais atvejais per tris mėnesius praneša Komisijai apie priemones, kurių imtasi.
II Skirsnis
Strateginė pažanga
52 straipsnis
Pažangos ataskaita
1. Iki 2017 m. rugpjūčio 31 d. ir iki 2019 m. rugpjūčio 30 d. valstybė narė Komisijai pateikia partnerystės sutarties įgyvendinimo atitinkamai iki 2016 m. gruodžio 31 d. ir 2018 m. gruodžio 31 d. pažangos ataskaitas.
2. Pažangos ataskaitoje pateikiama ši informacija ir įvertinami šie aspektai:
a)
valstybės narės vystymosi poreikių pokyčiai nuo partnerystės sutarties patvirtinimo;
b)
pažanga, padaryta įgyvendinant Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategiją ir taip pat 4 straipsnio 1 dalyje nurodytus konkrečių fondų uždavinius, pasitelkiant ESI fondų įnašą siekiant pasirinktų teminių tikslų ir, visų pirma, kiekvienos programos veiklos rezultatų plane nustatytų orientyrų ir teikiant klimato kaitos tikslams panaudotą paramą;
c)
tai, ar veiksmai, kurių imtasi siekiant įvykdyti iki partnerystės sutarties patvirtinimo dienos neįvykdytas partnerystės sutartimi nustatytas taikytinas ex ante sąlygas, buvo įvykdyti pagal nustatytą grafiką. Šis punktas taikomas tik 2017 m. pateiktinai pažangos ataskaitai;
d)
priemonių, kuriomis užtikrinamas ESI fondų ir kitų Sąjungos ir nacionalinių finansavimo priemonių bei EIB koordinavimas, įgyvendinimas;
e)
integruoto požiūrio į teritorinį vystymąsi įgyvendinimas arba programomis pagrįstų integruotų metodų įgyvendinimo santrauka, įskaitant pažangą, padarytą įgyvendinant nustatytų bendradarbiavimo prioritetinių sričių tikslus;
f)
atitinkamais atvejais veiksmai, kurių imtasi siekiant stiprinti valstybės narės institucijų ir paramos gavėjų gebėjimus administruoti ir naudoti ESI fondų paramą;
g)
veiksmai, kurių imtasi, ir pažanga, padaryta siekiant sumažinti paramos gavėjų administracinę naštą;
h)
5 straipsnyje nurodytų partnerių vaidmuo įgyvendinant partnerystės sutartį;
i)
veiksmų, kurių imtasi taikant ESI fondų įgyvendinimo horizontaliuosius principus, nurodytus 5, 7 ir 8 straipsniuose, ir politikos tikslus, santrauka.
3. Jeigu Komisija per du mėnesius nuo pažangos ataskaitos pateikimo nustato, kad pateikta informacija yra neišsami arba neaiški tokiu mastu, kad tai turi didelio poveikio atitinkamo vertinimo kokybei ir patikimumui, ji gali, su sąlyga, kad prašymu nesukeliami nepagrįsti vėlavimai ir, kad Komisija nurodo tariamo kokybės ir patikimumo trūkumą pagrindžiančias priežastis, prašyti, kad valstybė narė pateiktų papildomos informacijos. Valstybė narė prašomą informaciją Komisijai pateikia per tris mėnesius ir, jei reikia, atitinkamai patikslina pažangos ataskaitą.
4. Komisija, siekdama užtikrinti vienodas šio straipsnio įgyvendinimo sąlygas, priima įgyvendinimo aktus, kuriais nustatomas pateikiant pažangos ataskaitą naudotinas modelis. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 150 straipsnio 2 dalyje nurodytos patariamosios procedūros.
53 straipsnis
Komisijos ataskaitos ir diskusijos dėl ESI fondų
1. Komisija kasmet nuo 2016 m. Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui perduoda apibendrinamąją ataskaitą apie ESI fondų programas, pagrįstą metinėmis valstybių narių įgyvendinimo ataskaitomis, pateiktomis pagal 50 straipsnį, taip pat apibendrintus duomenis apie turimus programų vertinimus. 2017 m. ir 2019 m. apibendrinamoji ataskaita sudaro 2 dalyje nurodytos strateginės ataskaitos dalį.
2. 2017 ir 2019 m. Komisija parengia strateginę ataskaitą, kurioje apibendrina valstybių narių pažangos ataskaitas, ir ją atitinkamai iki 2017 m. gruodžio 31 d. ir 2019 m. gruodžio 31 d. pateikia Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui, o tos institucijos raginamos surengti diskusijas šiuo klausimu.
3. Taryba aptaria strateginę ataskaitą, ypač atsižvelgdama į ESI fondų indėlį įgyvendinant Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategiją, ir raginama prisidėti prie pavasarį vykstančio Europos Vadovų Tarybos susitikimo.
4. Kas dvejus metus nuo 2018 m. Komisija į savo metinę pažangos ataskaitą, kurią teikia pavasarį vykstančio Europos Vadovų Tarybos susitikimo metu, įtraukia skirsnį, kuriame apibendrina naujausias iš 1 ir 2 dalyse nurodytų ataskaitų, visų pirma įvertindama ESI fondų indėlį prisidedant prie Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategijos įgyvendinimo pažangos.
II SKYRIUS
Vertinimas
54 straipsnis
Bendrosios nuostatos
1. Vertinant siekiama, kad programos būtų kokybiškiau rengiamos ir įgyvendinamos, taip pat kad būtų įvertintas jų efektyvumas, veiksmingumas ir poveikis. Programų poveikis vertinamas atsižvelgiant į kiekvieno ESI fondo paskirtį, susijusią su Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategijos tikslais, ir atitinkamais atvejais atsižvelgiant į programos apimtį BVP ir nedarbo atžvilgiu atitinkamoje programos įgyvendinimo teritorijoje.
2. Valstybės narės suteikia lėšas, kurių reikia vertinimams atlikti, ir užtikrina, kad būtų nustatytos vertinimams reikalingų duomenų, įskaitant duomenis apie bendrus ir, kai tinkama, konkrečių programų rodiklius, parengimo ir surinkimo procedūros.
3. Vertinimus atlieka vidaus arba išorės ekspertai, funkciniu požiūriu nepriklausomi nuo institucijų, atsakingų už programos įgyvendinimą. Iškart po šio reglamento įsigaliojimo Komisija pateikia gaires, kaip atlikti vertinimus.
4. Visi vertinimai skelbiami viešai.
55 straipsnis
Ex ante vertinimas
1. Valstybės narės atlieka ex ante vertinimus, kad pagerintų kiekvienos programos rengimo kokybę.
2. Už ex ante vertinimų atlikimą atsako už programų parengimą atsakinga institucija. Ex ante vertinimai Komisijai pateikiami kartu su programa ir santrauka. Konkrečiam fondui taikomose taisyklėse gali būti nustatyti ribiniai dydžiai, kurių neviršijant ex ante vertinimas gali būti derinamas su kitos programos vertinimu.
3. Atliekant ex ante vertinimus vertinama:
a)
kaip prisidedama prie Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategijos, atsižvelgiant į pasirinktus teminius tikslus ir prioritetus bei nacionalinius ir regionų poreikius ir vystymosi potencialą, taip pat ankstesniais programavimo laikotarpiais įgytą patirtį;
b)
siūlomos programos ar veiklos vidaus nuoseklumas ir jos ryšys su kitomis susijusiomis priemonėmis;
c)
paskirtų biudžeto lėšų derėjimas su programos tikslais;
d)
atrinktų teminių tikslų, prioritetų ir susijusių tikslų derėjimas su BSP, partnerystės sutartimi, atitinkamomis konkrečioms šalims skirtomis rekomendacijomis, priimtomis pagal SESV 121 straipsnio 2 dalį ir, atitinkamais atvejais nacionaliniu lygmeniu su nacionaline reformų programa;
e)
siūlomų programos rodiklių tinkamumas ir aiškumas;
f)
kaip numatomi produktai prisidės prie rezultatų;
g)
ar rodiklių kiekybinės siektinos vertės yra realistiškos atsižvelgiant į numatomą ESI fondų paramą;
h)
siūlomos paramos formos loginis pagrindimas;
i)
ar žmogiškųjų išteklių ir administracinių gebėjimų pakanka programai valdyti;
j)
ar tinkamos programos stebėsenai ir vertinimams reikalingų duomenų rinkimo procedūros;
k)
ar veiklos rezultatų plane pasirinkti orientyrai yra tinkami;
l)
ar suplanuotos priemonės pakankamos siekiant skatinti lygias moterų ir vyrų galimybes ir užkirsti kelią bet kokiai diskriminacijai, ypač prieinamumo neįgaliesiems aspektu;
m)
ar suplanuotos priemonės tinkamos darniam vystymuisi skatinti;
n)
ar suplanuotos priemonės tinkamos paramos gavėjų administracinei naštai mažinti.
4. Kai tinkama, į ex ante vertinimus įtraukiami reikalavimai dėl strateginio poveikio aplinkai vertinimo, kaip nustatyta Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2001/42/EB (36), atsižvelgiant į būtinybę švelninti klimato kaitą.
56 straipsnis
Vertinimas per programavimo laikotarpį
1. Vadovaujančioji institucija arba valstybė narė parengia vertinimo planą, kuris gali apimti daugiau nei vieną programą. Vertinimo planas pateikiamas remiantis konkrečiam fondui taikomomis taisyklėmis.
2. Valstybės narės užtikrina tinkamus vertinimo gebėjimus.
3. Programavimo laikotarpiu vadovaujančioji institucija užtikrina, kad būtų atliekami kiekvienos programos vertinimai, įskaitant veiksmingumo, efektyvumo ir poveikio vertinimus, remiantis vertinimo planu, ir kad kiekvienam vertinimui būtų taikomos atitinkamos tolesnės priemonės, laikantis konkrečiam fondui taikomų taisyklių. Bent kartą per programavimo laikotarpį įvertinama, kaip ESI fondų parama prisideda prie kiekvieno prioriteto tikslų įgyvendinimo. Stebėsenos komitetas išnagrinėja visus vertinimus ir siunčia Komisijai.
4. Komisija programas gali vertinti savo iniciatyva. Ji informuoja vadovaujančiąją instituciją, o rezultatai siunčiami vadovaujančiajai institucijai ir pateikiami atitinkamam stebėsenos komitetui.
5. Šio straipsnio 1, 2 ir 3 dalys netaikomos 39 straipsnio 4 dalies pirmos pastraipos b punkte nurodytoms specialioms programoms.
57 straipsnis
Ex post vertinimas
1. Ex post vertinimus atlieka Komisija arba valstybės narės, glaudžiai bendradarbiaudamos su Komisija. Per ex post vertinimus nagrinėjamas ESI fondų veiksmingumas ir efektyvumas, jų indėlis įgyvendinant Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategiją, atsižvelgiant į toje Sąjungos strategijoje nustatytus tikslus ir laikantis konkrečiam fondui taikomose taisyklėse nustatytų konkrečių reikalavimų.
2. Ex post vertinimai užbaigiami ne vėliau kaip 2024 m. gruodžio 31 d.
3. 39 straipsnio 4 dalies pirmos pastraipos b punkte nurodytų specialių programų ex post vertinimą atlieka Komisija, ir šis vertinimas užbaigiamas ne vėliau kaip 2019 m. gruodžio 31 d.
4. Komisija ne vėliau kaip 2025 m. gruodžio 31 d. parengia kiekvieno ESI fondo apibendrinamąją ataskaitą, kurioje pateikiamos pagrindinės ex post vertinimų išvados.
IV ANTRAŠTINĖ DALIS
TECHNINĖ PARAMA
58 straipsnis
Komisijos iniciatyva teikiama techninė parama
1. Komisijos iniciatyva iš ESI fondų galima skirti paramą pasirengimo, stebėsenos, administravimo ir techninės paramos, vertinimo, audito ir kontrolės priemonėms, reikalingoms šiam reglamentui įgyvendinti.
Pirmoje pastraipoje nurodytas priemones gali įgyvendinti arba tiesiogiai - Komisija, arba netiesiogiai - kiti subjektai ir asmenys, išskyrus valstybes nares, kaip apibrėžta Finansinio reglamento 60 straipsnyje.
Pirmoje pastraipoje nurodytos priemonės visų pirma gali būti:
a)
parama projektų rengimui ir vertinimui, taip pat tais atvejais, kai dalyvauja EIB;
b)
parama institucijų ir administracinių gebėjimų stiprinimui siekiant veiksmingai valdyti ESI fondus;
c)
tyrimai, susiję su Komisijos teikiamomis ataskaitomis dėl ESI fondų ir su sanglaudos pranešimu;
d)
priemonės, susijusios su ESI fondų analize, valdymu, stebėsena, keitimusi informacija ir įgyvendinimu, bei priemonės, susijusios su kontrolės sistemų ir techninės bei administracinės paramos įgyvendinimu;
e)
vertinimai, ekspertų ataskaitos, statistiniai duomenys ir tyrimai, įskaitant bendro pobūdžio tyrimus, susijusius su dabartine ir būsima ESI fondų veikla, kuriuos, kai tinkama, gali atlikti EIB;
f)
veiksmai, skirti informacijai skleisti, tinklų veiklai remti, komunikacijos veiklai vykdyti, informuotumui didinti, bendradarbiavimui bei keitimuisi patirtimi, taip pat su trečiosiomis šalimis, skatinti.
g)
kompiuterizuotų valdymo, stebėsenos, audito, kontrolės ir vertinimo sistemų įrengimas, eksploatavimas ir sujungimas;
h)
veiksmai vertinimo metodams tobulinti, dalytis informacija apie vertinimo praktiką;
i)
su auditu susiję veiksmai;
j)
nacionalinių ir regioninių gebėjimų, susijusių su investicijų planavimu, poreikių vertinimu, finansinių priemonių, bendrųjų veiksmų planų ir didelės apimties projektų, įskaitant kartu su EIB įgyvendinamas bendras iniciatyvas, rengimu, kūrimu ir įgyvendinimu, stiprinimas;
k)
gerosios patirties sklaida siekiant padėti valstybėms narėms stiprinti 5 straipsnyje nurodytų atitinkamų partnerių ir jų jungtinių organizacijų gebėjimus;
l)
priemonės, kuriomis siekiama nustatyti struktūrines ir administracines reformas, nustatyti jų prioritetus ir jas įgyvendinti, siekiant spręsti ekonomines ir socialines problemas valstybėse narėse, kurios atitinka 24 straipsnio 1 dalyje nustatytas sąlygas.
Siekiant veiksmingesnės komunikacijos su visuomene ir didesnės komunikacijos veiksmų, kurių imtasi Komisijos iniciatyva, sąveikos, pagal šį reglamentą komunikacijos veiksmams skiriamos lėšos taip pat naudojamos instituciniam informavimui apie Sąjungos politikos prioritetus, susijusius su šio reglamento bendraisiais tikslais.
2. Komisija, priimdama įgyvendinimo aktus, kasmet nustato savo planus dėl veiksmų, susijusių su 1 dalyje išvardytomis priemonėmis, rūšių, kai yra numatyta skirti lėšų iš ESI fondų.
59 straipsnis
Techninė parama valstybių narių iniciatyva
1. Valstybės narės iniciatyva iš ESI fondų galima remti pasirengimo, valdymo, stebėsenos, vertinimo, informavimo ir komunikacijos, tinklų kūrimo, skundų sprendimo, kontrolės ir audito veiksmus. ESI fondų paramą valstybė narė gali naudoti remdama veiksmus, kuriais siekiama mažinti paramos gavėjų administracinę naštą, įskaitant elektroninio keitimosi duomenimis sistemas ir veiksmus, kuriais siekiama stiprinti valstybės narės institucijų ir paramos gavėjų gebėjimus administruoti ir naudoti tų fondų paramą. ESI fondus taip pat galima naudoti remiant veiksmus, kuriais siekiama stiprinti atitinkamų partnerių gebėjimus vadovaujantis 5 straipsnio 3 dalies e punktu ir gerinti tokių partnerių tarpusavio keitimąsi gerąja patirtimi. Šioje dalyje nurodyti veiksmai gali būti susiję su ankstesniais ir vėlesniais programavimo laikotarpiais.
2. Konkrečiam fondui taikomose taisyklėse galima nurodyti arba iš jų išbraukti papildomus veiksmus, kuriuos galima finansuoti kiekvieno ESI fondo techninės paramos lėšomis.
VII ANTRAŠTINĖ DALIS
ESI FONDŲ FINANSAVIMAS
1 SKYRIUS
ESI fondų parama
60 straipsnis
Bendro finansavimo normų nustatymas
1. Komisijos sprendime, kuriuo patvirtinama programa, nustatoma bendro finansavimo norma arba normos, ir didžiausia ESI fondų finansavimo suma, remiantis konkrečiam fondui taikomomis taisyklėmis.
2 Komisijos iniciatyva arba jos vardu įgyvendinamos techninės paramos priemonės gali būti finansuojamos 100 proc.
61 straipsnis
Veiksmai, iš kurių gaunama grynųjų pajamų po jų užbaigimo
1. Šis straipsnis taikomas veiksmams, iš kurių gaunama grynųjų pajamų po jų užbaigimo. Šiame straipsnyje grynosios pajamos - tai grynųjų pinigų, kuriuos naudotojai tiesiogiai sumokėjo už įgyvendinant veiksmus tiekiamas prekes ar teikiamas paslaugas, srautai, pavyzdžiui, mokesčiai, kuriuos naudotojai tiesiogiai sumoka už naudojimąsi infrastruktūra, žemės ar pastatų pardavimo arba nuomos mokesčiai arba mokėjimai už paslaugas, mažesni nei veiklos išlaidos ir trumpalaikės įrangos pakeitimo išlaidos, patirtos atitinkamu laikotarpiu. Įgyvendinant veiksmus sutaupytos veiklos išlaidos laikomos grynosiomis pajamomis, išskyrus atvejus, kai jos kompensuojamos tiek pat sumažinant veiklai skirtas subsidijas.
Tuo atveju, kai ne visos investicinės išlaidos yra tinkamos bendrai finansuoti, grynosios pajamos proporcingai paskirstomos tinkamų finansuoti ir netinkamų finansuoti investicinių išlaidų dalims.
2. Iš ESI fondų bendrai finansuoti tinkamos veiksmo išlaidos sumažinamos iš anksto, atsižvelgiant į galimybę iš veiksmo gauti grynųjų pajamų per konkretų ataskaitinį laikotarpį, kuris apima veiksmo įgyvendinimą ir laikotarpį po jo užbaigimo.
3. Galimos grynosios pajamos iš veiksmo nustatomos iš anksto, taikant vieną iš toliau nurodytų metodų, kurį pasirenka vadovaujančioji institucija pagal sektorių, subsektorių ar veiksmo pobūdį:
a)
sektoriui ar subsektoriui numatytos grynųjų pajamų procentais išreikštos fiksuotosios normos, taikytinos V priede arba antroje, trečioje ir ketvirtoje pastraipose nurodytų deleguotųjų aktų apibrėžtam veiksmui, taikymas;
b)
iš veiksmo gautų diskontuotų grynųjų pajamų apskaičiavimas atsižvelgiant į atitinkamam veiksmo sektoriui ar subsektoriui taikytiną ataskaitinį laikotarpį, pelningumą, kurio paprastai tikimasi iš atitinkamos kategorijos investicijų, į principo „teršėjas moka“ taikymą ir atitinkamais atvejais - į teisingumo aspektus, susijusius su atitinkamos valstybės narės arba regiono santykine gerove.
Tinkamai pagrįstais atvejais Komisijai pagal 149 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais iš dalies keičiamas V priedas, patikslinant jame nustatytas fiksuotąsias normas, atsižvelgiant į ankstesnius duomenis, galimybę susigrąžinti išlaidas bei atitinkamais atvejais - į principą „teršėjas moka“.
Komisijai pagal 149 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais nustatomos fiksuotosios normos, taikomos sektoriams ir subsektoriams IRT, MTTPI bei energijos vartojimo efektyvumo srityse. Deleguotuosius aktus Komisija ne vėliau kaip 2015 m. birželio 30 d. pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai.
Be to, tinkamai pagrįstais atvejais Komisijai pagal 149 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, dėl papildomų sektorių arba subsektorių, įskaitant sektorių subsektorius, kurie priklauso 9 straipsnio pirmoje pastraipoje nustatytiems teminiams tikslams ir kuriems teikiama ESI fondų parama, įtraukimo į V priedą.
Tais atvejais, kai taikomas pirmos pastraipos a punkte nurodytas metodas, taikant fiksuotąsias normas atsižvelgiama į visas grynąsias pajamas, gautas įgyvendinant veiksmą ir po jo užbaigimo, todėl šios pajamos vėliau neišskaitomos iš tinkamų finansuoti veiksmo išlaidų;
Jei naujam sektoriui ar subsektoriui taikoma fiksuotoji norma, nustatyta priimant deleguotąjį aktą pagal trečią ir ketvirtą pastraipą, vadovaujančioji institucija gali nuspręsti naujiems veiksmams, susijusiems su atitinkamu sektoriumi arba subsektoriumi, taikyti pirmos pastraipos a punkte nustatytą metodą.
Komisijai pagal 149 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais nustatomas pirmos pastraipos b punkte nurodytas metodas. Kai taikomas tas metodas, grynosios pajamos, per veiksmo įgyvendinimo laikotarpį gautos iš pajamų šaltinių, į kuriuos nebuvo atsižvelgta nustatant galimas grynąsias pajamas iš veiksmo, išskaitomos iš tinkamų finansuoti veiksmo išlaidų ne vėliau kaip paramos gavėjui pateikiant galutinį mokėjimo prašymą.
4. Metodas, pagal kurį grynosios pajamos išskaitomos iš veiksmo išlaidų, įtrauktų į Komisijai pateiktą mokėjimo prašymą, nustatomas vadovaujantis nacionalinėmis taisyklėmis.
5. Kaip alternatyva 3 dalyje nustatytų metodų taikymui, 60 straipsnio 1 dalyje nurodyta didžiausia bendro finansavimo norma valstybės narės prašymu gali būti sumažinta priimant tam tikram prioritetui ar priemonei skirtą programą, pagal kurią visiems pagal tą prioritetą ar priemonę remiamiems veiksmams būtų galima taikyti vienodą fiksuotąją normą pagal 3 dalies pirmos pastraipos a punktą. Sumažinta suma neturi būti mažesnė už sumą, apskaičiuotą didžiausią Sąjungos bendro finansavimo normą, taikytiną pagal konkrečiam fondui taikomas taisykles, padauginus iš 3 dalies pirmos pastraipos a punkte nurodytos atitinkamos fiksuotosios normos.
Tais atvejais, kai taikomas pirmoje pastraipoje nurodytas metodas, taikant sumažintą bendro finansavimo normą atsižvelgiama į visas grynąsias pajamas, gautas įgyvendinant veiksmą ir jį užbaigus, todėl vėliau jos neišskaitomos iš tinkamų finansuoti veiksmo išlaidų.
6. Tais atvejais, kai pajamų objektyviai iš anksto nustatyti remiantis vienu iš 3 ar 5 dalyse nurodytų metodų neįmanoma, per trejus metus nuo veiksmo užbaigimo arba iki termino programos užbaigimo dokumentų pateikimui, nustatyto konkrečiam fondui taikomose taisyklėse (taikoma ankstesnė iš šių datų) gautos pajamos išskaitomos iš Komisijai deklaruojamų išlaidų.
7. 1-6 dalys netaikomos:
a)
veiksmams arba jų dalims, remiamiems tik iš ESF,
b)
veiksmams, kurių visos tinkamos finansuoti išlaidos prieš taikant 1-6 dalis taikymą neviršija 1 000 000 EUR;
c)
grąžinamosioms subsidijoms, jeigu nustatyta prievolė grąžinti visą sumą ir apdovanojimus;
d)
techninei paramai;
e)
finansinėms priemonėms skirtai paramai arba iš finansinių priemonių gautai paramai;
f)
veiksmams, kuriems viešoji parama skiriama kaip fiksuotosios sumos arba fiksuotieji vieneto įkainiai;
g)
veiksmams, įgyvendinamiems pagal bendrąjį veiksmų planą;
h)
veiksmams, kuriems paramos sumos arba normos yra nustatytos EŽŪFKP reglamento II priede.
Nepaisant šios dalies pirmos pastraipos b punkto, tais atvejais, kai valstybė narė taiko 5 dalį, ji į atitinkamą prioritetą ar priemonę gali įtraukti veiksmus, kurių visos tinkamos finansuoti išlaidos prieš taikant 1-6 dalis neviršija 1 000 000 EUR.
8. Be to, 1-6 dalys netaikomos veiksmams, kuriems teikiama parama pagal šią programą yra:
a)
de minimis pagalba,
b)
MVĮ skirta suderinama valstybės pagalba, kurios atveju taikomas valstybės pagalbos intensyvumo arba pagalbos sumos apribojimas;
c)
suderinama valstybės pagalba, kurios atveju turi būti atliekamas atskiras finansavimo poreikių įvertinimas laikantis taikomų valstybės pagalbos taisyklių.
Nepaisydama pirmos pastraipos, vadovaujančioji institucija gali taikyti 1-6 dalių nuostatas veiksmams, kurie patenka į šios dalies pirmos pastraipos a-c punktų taikymo sritį, kai tai numatyta pagal nacionalines taisykles.
II SKYRIUS
Specialios taisyklės dėl ESI fondų paramos viešojo ir privačiojo sektorių partnerystėms
62 straipsnis
Viešojo ir privačiojo sektorių partnerystės
ESI fondai gali būti naudojami viešojo ir privačiojo sektorių partnerysčių veiksmams remti. Tokie viešojo ir privačiojo sektorių partnerysčių veiksmai atitinka taikytiną teisę, visų pirma dėl valstybės pagalbos ir viešųjų pirkimų.
63 straipsnis
Paramos gavėjas įgyvendinant viešojo ir privačiojo sektorių partnerysčių veiksmus
1. Viešojo ir privačiojo sektorių partnerysčių veiksmo atveju ir nukrypstant nuo 2 straipsnio 10 punkto, paramos gavėjas gali būti:
a)
veiksmą inicijuojantis viešosios teisės subjektas; arba
b)
valstybės narės privačiosios teisės subjektas (privatusis partneris), kuris pasirinktas arba turi būti pasirinktas veiksmui įgyvendinti.
2. Veiksmą inicijuojantis viešosios teisės subjektas gali pasiūlyti, kad privatusis partneris, kuris turi būti pasirinktas patvirtinus veiksmą, būtų ESI fondų paramos gavėjas. Tuo atveju sprendimas dėl patvirtinimo priimamas, jei vadovaujančioji institucija įsitikina, kad pasirinktas privatusis partneris prisiima ir įvykdo visas atitinkamas paramos gavėjo prievoles pagal šį reglamentą.
3. Veiksmui įgyvendinti pasirinktas privatusis partneris, kaip paramos gavėjas, gali būti pakeistas per įgyvendinimo laikotarpį, jeigu to reikalaujama pagal viešojo ir privačiojo sektorių partnerystės sąlygas arba tarp privačiojo partnerio ir finansų įstaigos, bendrai finansuojančių veiksmą, finansavimo susitarimą. Tuo atveju pakaitinis privatusis partneris arba viešosios teisės subjektas tampa paramos gavėju, jeigu vadovaujančioji institucija įsitikina, kad pakaitinis partneris prisiima ir įvykdo visas atitinkamas paramos gavėjo prievoles pagal šį reglamentą.
4. Komisijai pagal 149 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais nustatomos papildomos taisyklės dėl paramos gavėjo pakeitimo ir dėl su tuo susijusios atsakomybės.
5. Paramos gavėjo pakeitimas nelaikomas nuosavybės teisių pakeitimu, kaip apibrėžta 71 straipsnio 1 dalies b punkte, jei tas pakeitimas padarytas laikantis taikytinų šio straipsnio 3 dalyje išdėstytų sąlygų ir deleguotojo akto, priimto laikantis šio straipsnio 4 dalies.
64 straipsnis
Parama viešojo ir privačiojo sektorių partnerysčių veiksmams
1. Viešojo ir privačiojo sektorių partnerysčių veiksmo atveju, kai paramos gavėjas yra viešosios teisės subjektas, įgyvendinant viešojo ir privačiojo sektorių partnerysčių veiksmą susidariusios išlaidos, kurias patyrė ir sumokėjo privatusis partneris, nukrypstant nuo 65 straipsnio 2 dalies, gali būti laikomos paramos gavėjo patirtomis bei sumokėtomis išlaidomis ir įtraukiamos į Komisijai skirtą mokėjimo prašymą, jeigu įvykdytos šios sąlygos:
a)
paramos gavėjas sudarė viešojo ir privačiojo sektorių partnerystės sutartį su privačiuoju partneriu;
b)
vadovaujančioji institucija patikrino, ar privatusis partneris sumokėjo paramos gavėjo deklaruotas išlaidas ir ar veiksmas atitinka taikytiną Sąjungos ir nacionalinę teisę, programą ir paramos veiksmui sąlygas.
2. Paramos gavėjams sumokėtos išmokos, susijusios su mokėjimo prašyme nurodytomis išlaidomis pagal 1 dalį, sumokamos į sąlyginio deponavimo sąskaitą, šiuo tikslu atidarytą paramos gavėju vardu.
3. Lėšos, sumokėtos į 2 dalyje nurodytą sąlyginio deponavimo sąskaitą, naudojamos išmokoms pagal viešojo ir privačiojo sektorių partnerystės sutartį, įskaitant išmokas, kurios turi būti sumokėtos viešojo ir privačiojo sektorių partnerystės sutarties nutraukimo atveju.
4. Komisijai pagal 149 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais nustatomi minimalūs reikalavimai, kurie turi būti įtraukti į viešojo ir privačiojo sektorių partnerystės sutartis, kurios yra būtinos norint taikyti šio straipsnio 1 dalyje numatytą nukrypti leidžiančią nuostatą, įskaitant nuostatas, susijusias su viešojo ir privačiojo sektorių partnerystės sutarties nutraukimu, ir siekiant užtikrinti tinkamą audito seką.
III SKYRIUS
Išlaidų tinkamumas finansuoti ir trukmė
65 straipsnis
Tinkamumas finansuoti
1. Išlaidų tinkamumas finansuoti nustatomas pagal nacionalines taisykles, išskyrus tuos atvejus, kai šiame reglamente arba konkrečiam fondui taikomose taisyklėse nustatomos konkrečios taisyklės.
2. Išlaidos laikomos tinkamomis finansuoti iš ESI fondų, jeigu paramos gavėjas jas faktiškai patyrė ir jei jos apmokėtos per laikotarpį nuo programos pateikimo Komisijai arba 2014 m. sausio 1 d. (taikoma ankstesnė iš šių datų) iki 2023 m. gruodžio 31 d. Be to, išlaidos laikomos tinkamomis finansuoti iš EŽŪFKP tik tuo atveju, jeigu mokėjimo agentūra faktiškai sumokėjo atitinkamos pagalbos lėšas per laikotarpį nuo 2014 m. sausio 1 d. iki 2023 m. gruodžio 31 d.
3. Nukrypstant nuo 2 dalies, išlaidos pagal JUI laikomos tinkamomis finansuoti nuo 2013 m. rugsėjo 1 d.
4. Jeigu išlaidos atlyginamos remiantis 67 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos b ir c punktais, veiksmai, kurių išlaidos atlyginamos, vykdomi nuo 2014 m. sausio 1 d. iki 2023 m. gruodžio 31 d.
5. Nukrypstant nuo 3 dalies, pagal JUI įgyvendinamų veiksmų, susijusių su išlaidomis, kurios atlyginamos remiantis 67 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos b ir c punktais, vykdymo pradžios diena yra 2013 m. rugsėjo 1 d.
6. Veiksmai negali būti atrinkti, kad jiems būtų teikiama ESI fondų parama, jeigu iki paramos gavėjo paraiškos skirti finansavimą pagal programą pateikimo vadovaujančiajai institucijai jie buvo fiziškai baigti arba visiškai įgyvendinti, nepaisant to, ar paramos gavėjas atliko visus su jais susijusius mokėjimus.
7. Šis straipsnis nedaro poveikio 58 straipsniu nustatytoms Komisijos iniciatyva teikiamos techninės paramos tinkamumo finansuoti taisyklėms.
8. Ši dalis taikoma veiksmams, iš kurių per jų įgyvendinimo laikotarpį gaunamos grynosios pajamos ir kuriems netaikomos 61 straipsnio 1-6 dalys.
Tinkamos finansuoti veiksmo išlaidos, kurios turi būti bendrai finansuojamos iš ESI fondų, ne vėliau kaip paramos gavėjui pateikiant galutinį mokėjimo prašymą sumažinamos grynųjų pajamų suma, į kurią veiksmo patvirtinimo metu nebuvo atsižvelgta, tiesiogiai gauta tik per jo įgyvendinimo laikotarpį. Tuo atveju, kai ne visos išlaidos atitinka bendro finansavimo reikalavimus, grynosios pajamos proporcingai paskirstomos tinkamų ir netinkamų finansuoti išlaidų dalims.
Ši dalis netaikoma:
a)
techninei paramai;
b)
finansinėms priemonėms;
c)
grąžinamosioms subsidijoms, jeigu nustatyta prievolė grąžinti visą sumą;
d)
apdovanojimams;
e)
veiksmams, kuriems taikomos valstybės pagalbos taisyklės;
f)
veiksmams, kuriems viešoji parama teikiama fiksuotosiomis sumomis arba pagal fiksuotuosius vieneto įkainius, jei į grynąsias pajamas atsižvelgta ex ante;
g)
veiksmams, įgyvendinamiems pagal bendrąjį veiksmų planą, jei į grynąsias pajamas atsižvelgta ex ante;
h)
veiksmams, kuriems paramos sumos arba normos yra nustatytos EŽŪFKP reglamento I priede, arba
i)
veiksmams, kuriems įgyvendinti visos tinkamos finansuoti išlaidos neviršija 50 000 EUR.
Šiame straipsnyje ir 61 straipsnyje visos išmokos, paramos gavėjo gautos kaip sutartinės netesybos dėl paramos gavėjo ir trečiosios šalies ar trečiųjų šalių sutarties pažeidimo arba kurios gautos dėl to, kad trečioji šalis atsiėmė pasiūlymą (užstatą) pasirinkdama viešųjų pirkimų taisyklėse numatytą galimybę, nėra laikomos pajamomis ir neišskaitomos iš tinkamų finansuoti veiksmo išlaidų.
9. Išlaidos, kurios tampa tinkamos finansuoti dėl programos pakeitimų, laikomos tinkamomis finansuoti tik nuo prašymo iš dalies keisti programą pateikimo Komisijai arba, jei taikoma 96 straipsnio 11 dalis, nuo sprendimo, kuriuo iš dalies keičiama programa, įsigaliojimo dienos.
Konkrečiai EJRŽF taikomos taisyklės gali nukrypti nuo pirmos pastraipos.
10. Nukrypstant nuo 9 dalies, EŽŪFKP reglamente gali būti numatytos specialios nuostatos dėl tinkamumo finansuoti pradžios dienos.
11. Veiksmui gali būti skiriama vieno ar kelių ESI fondų, arba vienos ar kelių programų parama ir kitų Sąjungos priemonių parama, jeigu į mokėjimo prašymą dėl atlyginimo iš vieno ESI fondo įtraukta išlaidų dalis nėra remiama iš kito fondo arba kita Sąjungos priemone, arba iš to paties fondo pagal kitą programą.
66 straipsnis
Paramos formos
Iš ESI fondų parama teikiama kaip subsidijos, apdovanojimai, grąžinamosios subsidijos ar finansinės priemonės arba šių priemonių derinys.
Grąžinamųjų subsidijų atveju paramą suteikusiai įstaigai arba kitai valstybės narės įstaigai grąžinta parama laikoma atskiroje sąskaitoje arba atskiriama apskaitos kodais ir pakartotinai panaudojama tam pačiam tikslui arba laikantis programos tikslų.
67 straipsnis
Subsidijų formos ir grąžinamosios subsidijos
1. Subsidijos ir grąžinamosios subsidijos gali būti teikiamos taip:
a)
atlyginant tinkamas finansuoti faktiškai patirtas ir apmokėtas išlaidas kartu atlyginant, jei yra, nepiniginius įnašus ir nusidėvėjimą;
b)
pagal fiksuotuosius vieneto įkainius;
c)
pagal fiksuotąsias sumas, neviršijant 100 000 EUR viešojo įnašo;
d)
pagal fiksuotąsias normas, kai finansavimas apskaičiuojamas kaip procentinė vienos ar daugiau nurodytų kategorijų išlaidų dalis.
Konkretiems fondams taikomos taisyklės gali apriboti subsidijų ar grąžinamųjų subsidijų formas, taikytinas tam tikriems veiksmams.
2. Nukrypstant nuo 1 dalies, EJRŽF reglamente gali būti numatytos papildomų formų subsidijos ir apskaičiavimo metodai.
3. 1 dalyje nurodytos galimybės gali būti derinamos tik tada, kai kiekviena tų galimybių taikoma skirtingos kategorijos išlaidoms arba kai yra taikomos skirtingiems veiksmą sudarantiems projektams arba nuosekliems veiksmo etapams.
4. Jeigu veiksmas arba veiksmo dalį sudarantis projektas įgyvendinamas išimtinai rengiant darbų, prekių arba paslaugų viešuosius pirkimus, taikomas tik 1 dalies pirmos pastraipos a punktas. Jeigu viešasis pirkimas pagal veiksmą arba veiksmo dalį sudarantį projektą apsiriboja tik tam tikrų kategorijų išlaidomis, galima taikyti visas 1 dalyje nurodytas galimybes.
5. 1 dalies pirmos pastraipos b, c ir d punktuose nurodyti dydžiai nustatomi vienu iš šių būdų:
a)
sąžiningu, teisingu ir patikrinamu skaičiavimo metodu, pagrįstu:
i)
statistiniais duomenimis arba kita objektyvia informacija, arba
ii)
patikrintais ankstesniais konkrečių paramos gavėjų duomenimis arba
iii)
taikant įprastas konkrečių paramos gavėjų išlaidų apskaitos normas;
b)
remiantis atitinkamų pagal Sąjungos politikos sritis panašaus pobūdžio veiksmui ir panašiems paramos gavėjams taikomų fiksuotųjų vieneto įkainių, fiksuotųjų sumų ir fiksuotųjų normų taikymo taisyklėmis;
c)
remiantis atitinkamų pagal valstybių narių visiškai finansuojamas subsidijų programas panašaus pobūdžio veiksmui ir panašiems paramos gavėjams taikomų fiksuotųjų vieneto įkainių, fiksuotųjų sumų ir fiksuotųjų normų taikymo taisyklėmis;
d)
šiame reglamente arba konkrečiam fondui taikomose taisyklėse nustatytomis normomis;
e)
specialiais metodais, taikomais siekiant nustatyti dydžius, numatytus pagal konkrečiam fondui taikomas taisykles.
6. Dokumente, kuriame nustatomos kiekvieno veiksmo rėmimo sąlygos, nurodomas metodas, taikytinas nustatant veiksmo išlaidas, ir subsidijos mokėjimo sąlygos.
68 straipsnis
Netiesioginių išlaidų ir personalo išlaidų finansavimas taikant fiksuotąsias normas subsidijų ir grąžinamųjų subsidijų atveju
1. Jeigu įgyvendinant veiksmą patiriamos netiesioginės išlaidos, jas galima apskaičiuoti taikant fiksuotąsias normas vienu iš šių būdų:
a)
taikant fiksuotąją normą, kurią sudaro iki 25 proc. tinkamų finansuoti išlaidų, jei fiksuotoji norma apskaičiuojama taikant sąžiningą, nešališką ir patikrinamą apskaičiavimo metodą arba metodą, taikomą įgyvendinant tik valstybės narės finansuojamas subsidijų programas, skirtas panašaus pobūdžio veiksmui ir panašiam paramos gavėjui;
b)
taikant fiksuotąją normą, kurią sudaro 15 proc. tinkamų finansuoti tiesioginių personalo išlaidų, nereikalaujant, kad valstybė narė atliktų skaičiavimą taikytinai normai apskaičiuoti;
c)
taikant fiksuotąją normą, taikomą tinkamoms finansuoti išlaidoms, remiantis esamais metodais ir atitinkamomis normomis, kurios pagal Sąjungos politikos sritis taikomos panašaus pobūdžio veiksmui ir panašiam paramos gavėjui.
Komisijai pagal 149 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus dėl šios dalies pirmos pastraipos c punkte nurodytos fiksuotosios normos ir susijusių metodų apibrėžties.
2. Siekiant nustatyti su veiksmo įgyvendinimu susijusias personalo išlaidas, taikytiną valandinį įkainį galima apskaičiuoti paskiausiai apskaitytas metines bendrąsias darbo išlaidas padalijus iš 1 720 valandų.
69 straipsnis
Specialiosios subsidijų ir grąžinamųjų subsidijų tinkamumo finansuoti taisyklės
1. Nepiniginiai įnašai, kai įvykdomi darbai, suteikiamos prekės, paslaugos, žemė ir nekilnojamasis turtas, už kuriuos neatliekami piniginiai mokėjimai, pagrįsti sąskaitomis faktūromis arba lygiaverčiais įrodomaisiais dokumentais, gali būti tinkami finansuoti, su sąlyga, kad tai leidžiama pagal ESI fondų ir programos tinkamumo finansuoti taisykles ir jeigu tenkinami visi šie kriterijai:
a)
veiksmui sumokėta viešoji parama, kurią taip pat sudaro nepiniginiai įnašai, baigiant įgyvendinti veiksmą neviršija visos tinkamų finansuoti išlaidų sumos, neįskaitant nepiniginio įnašo;
b)
nepiniginiams įnašams priskiriama vertė nėra didesnė už atitinkamas rinkoje paprastai pripažįstamas išlaidas;
c)
įnašų vertę ir suteikimą galima įvertinti ir patikrinti remiantis nepriklausomais šaltiniais;
d)
jeigu suteikiama žemė arba nekilnojamasis turtas, išperkamosios nuomos susitarimo tikslais gali būti kasmet sumokama nominali suma, neviršijanti vieno valstybės narės valiutos vieneto dydžio;
e)
jeigu nepiniginius įnašus sudaro neapmokamas darbas, to darbo vertė nustatoma atsižvelgiant į patikrintą jam skirtą laiką ir atlygio už lygiavertį darbą dydį.
Žemės arba nekilnojamojo turto vertę, nurodytą šios dalies pirmos pastraipos d punkte, patvirtina nepriklausomas kvalifikuotas ekspertas arba tinkamai įgaliota oficiali įstaiga, ir ta vertė neviršija 3 dalies b punkte nustatytos ribos.
2. Nusidėvėjimo išlaidos gali būti laikomos tinkamomis finansuoti, jei įvykdomos šios sąlygos:
a)
tai leidžiama programos tinkamumo finansuoti taisyklėse;
b)
išlaidų suma yra tinkamai pagrįsta patvirtinančiaisiais dokumentais, kurių įrodomoji galia prilygsta tinkamų finansuoti išlaidų sąskaitų faktūrų įrodomajai galiai, jei išlaidos atlyginamos 67 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos a punkte nustatyta tvarka;
c)
išlaidos susijusios tik su paramos veiksmui galiojimo laikotarpiu;
d)
nudėvimam turtui įsigyti nebuvo panaudotos viešosios subsidijos.
3. Šios išlaidos nėra tinkamos finansuoti iš ESI fondų ir iš paramos sumos, pervestos iš Sanglaudos fondo EITP, kaip nurodyta 92 straipsnio 6 dalyje:
a)
skolos palūkanos, išskyrus dėl subsidijų, suteiktų kaip palūkanų normos subsidija ar garantinio mokesčio subsidija;
b)
neužstatytos ir užstatytos žemės pirkimas už sumą, viršijančią 10 proc. atitinkamo veiksmo visų tinkamų finansuoti išlaidų. Apleistų ir ankstesnės pramoninės paskirties vietovių, kuriose yra pastatų, atveju ta riba padidinama iki 15 proc. Išskirtiniais ir tinkamai pagrįstais atvejais, įgyvendinant veiksmus, susijusius su aplinkos apsauga, galima taikyti už atitinkamas nurodytas procentines dalis didesnę ribą;
c)
pridėtinės vertės mokestis, išskyrus tuos atvejus, kai jo negalima susigrąžinti pagal nacionalinius PVM teisės aktus.
70 straipsnis
Veiksmų tinkamumas finansuoti atsižvelgiant į jų vykdymo vietą
1. Laikantis 2 ir 3 dalyse nurodytų nukrypti leidžiančių nuostatų ir konkrečiam fondui taikomų taisyklių, iš ESI fondų remiami veiksmai vykdomi programos įgyvendinimo teritorijoje.
2. Vadovaujančioji institucija gali sutikti, kad veiksmas būtų įgyvendintas ne programos įgyvendinimo teritorijoje, tačiau Sąjungoje, jei įvykdomos visos šios sąlygos:
a)
veiksmas naudingas programos įgyvendinimo teritorijai;
b)
visa veiksmams, įgyvendinamiems ne programos įgyvendinimo teritorijoje, pagal programą skirta suma neviršija 15 proc. paramos iš ERPF, Sanglaudos fondo ir EJRŽF prioritetų lygmeniu arba 5 proc. EŽŪFKP fondo paramos programų lygmeniu;
c)
stebėsenos komitetas pritarė atitinkamam veiksmui arba atitinkamo pobūdžio veiksmams;
d)
programos institucijų prievolės, susijusios su veiksmo valdymu, kontrole ir auditu, už programą, pagal kurią veiksmui suteikta parama, atsakingų institucijų yra įvykdytos arba šios institucijos yra sudariusios susitarimus su teritorijos, kurioje įgyvendinamas veiksmas, institucijomis.
3. Veiksmų, susijusių su technine parama arba reprezentacijai skirta veikla, išlaidos gali būti patirtos ne Sąjungoje, jeigu 2 dalies a punkte nustatytos sąlygos ir su veiksmo valdymu, kontrole ir auditu susijusios prievolės įvykdytos.
4. 1-3 dalys netaikomos Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslui skirtoms programoms, o 2 ir 3 dalys netaikomos ESF remiamiems veiksmams.
71 straipsnis
Veiksmų tęstinumas
1. Pagal veiksmą, kurį sudaro investicijos į infrastruktūrą arba gamybinės investicijos, skirtas ESI fondų įnašas grąžinamas, jeigu per penkerius metus nuo galutinio mokėjimo paramos gavėjui arba per valstybės pagalbos taisyklėse, jei jos taikomos, nustatytą laikotarpį, įvyksta bet kuris iš šių veiksnių:
a)
gamybinė veikla nutraukiama arba perkeliama už programos įgyvendinimo teritorijos ribų;
b)
pasikeičia infrastruktūros objekto nuosavybės teisės, todėl įmonė arba viešojo sektoriaus subjektas įgyja nederamą pranašumą;
c)
iš esmės pasikeičia veiksmo pobūdis, tikslai arba įgyvendinimo sąlygos ir tai pakenkia pradiniams jo tikslams.
Neteisėtai pagal veiksmą sumokėtas sumas valstybė narė susigrąžina proporcingai laikotarpiui, kuriuo reikalavimai nebuvo įvykdyti.
Valstybės narės gali sutrumpinti pirmoje pastraipoje nustatytą terminą iki trejų metų atvejais, susijusiais su MVĮ padarytų investicijų arba sukurtų darbo vietų išlaikymu.
2. Pagal veiksmą, kurį sudaro investicijos į infrastruktūrą arba gamybinės investicijos, skirtas ESI fondų įnašas grąžinamas, jeigu per 10 metų nuo galutinio mokėjimo paramos gavėjui gamybinė veikla perkeliama už Sąjungos ribų, išskyrus tą atvejį, jei paramos gavėjas yra MVĮ. Jei ESI fondų įnašas mokamas kaip valstybės pagalba, 10 metų laikotarpis pakeičiamas pagal valstybės pagalbos taisykles taikomu terminu.
3. Pagal ESF remiamus veiksmus ir kitų ESI fondų remiamus veiksmus, kurie nėra investicijos į infrastruktūrą arba gamybinės investicijos, skirtas fondų įnašas grąžinamas tik tada, jei pagal juos taikoma prievolė išlaikyti investiciją pagal taikomas valstybės pagalbos taisykles ir jei gamybinė veikla nutraukiama arba perkeliama per tose taisyklėse nustatytą laikotarpį.
4. 1, 2 ir 3 dalys netaikomos finansinėms priemonėms skirtiems įnašams ar finansinių priemonių įnašams arba veiksmui skirtiems įnašams, jeigu su tuo veiksmu susijusi gamybinė veikla nutraukiama dėl netyčinio bankroto.
5. 1, 2 ir 3 dalys netaikomos investicinę paramą gaunantiems fiziniams asmenims, kurie pasibaigus investiciniam veiksmui tampa atitinkančiais Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1309/2013 paramos reikalavimus ir ją gauna, jeigu ta investicija yra tiesiogiai susijusi su tam tikro pobūdžio veikla, tinkama Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo paramai gauti.
VIII ANTRAŠTINĖ DALIS
VALDYMAS IR KONTROLĖ
1 SKYRIUS
Valdymo ir kontrolės sistemos
72 straipsnis
Bendrieji valdymo ir kontrolės sistemų principai
Valdymo ir kontrolės sistemas atsižvelgiant į 4 straipsnio 8 dalį sudaro:
a)
kiekvienos institucijos valdymo ir kontrolės funkcijų bei funkcijų pasiskirstymo toje institucijoje apibūdinimas;
b)
funkcijų atskyrimo tarp šių institucijų ir šių institucijų viduje principo laikymasis;
c)
procedūros, užtikrinančios deklaruojamų išlaidų teisingumą ir tvarkingumą;
d)
kompiuterizuotos apskaitos sistemos, skirtos finansiniams duomenims ir duomenims apie rodiklius stebėsenos ir atsiskaitymo tikslais saugoti ir perduoti;
e)
atsiskaitymo ir stebėsenos sistema, kai atsakingoji institucija patiki vykdyti funkcijas kitai institucijai;
f)
valdymo ir kontrolės sistemų veikimo audito tvarka;
g)
tinkamos audito sekos užtikrinimo sistemos ir procedūros;
h)
pažeidimų, įskaitant sukčiavimą, prevencijos, nustatymo ir taisymo priemonės ir netinkamai išmokėtų lėšų kartu su delspinigiais susigrąžinimo tvarka.
73 straipsnis
Pareigos taikant pasidalijamojo valdymo principą
Pagal pasidalijamojo valdymo principą valstybės narės ir Komisija atsako už programų valdymą ir kontrolę pagal atitinkamas savo pareigas, nustatytas šiuo reglamentu ir konkrečiam fondui taikomose taisyklėse.
74 straipsnis
Valstybių narių pareigos
1. Valstybės narės vykdo valdymo, kontrolės ir audito prievoles ir prisiima atitinkamą atsakomybę, kurie yra nustatyti pasidalijamojo valdymo taisyklėse, išdėstytose Finansiniame reglamente ir konkrečiam fondui taikomose taisyklėse.
2. Valstybės narės užtikrina, kad programų valdymo ir kontrolės sistemos būtų nustatytos laikantis konkrečiam fondui taikomų taisyklių ir kad šios sistemos būtų veiksmingos.
3. Valstybės narės užtikrina, kad būtų numatyta veiksminga su ESI fondais susijusių skundų nagrinėjimo tvarka. Atsakomybė už taikymo sritį, taisykles ir procedūras, susijusias su tokia tvarka, tenka valstybėms narėms, atsižvelgiant į jų institucinę ir teisinę sistemą. Paprašius Komisijai valstybės narės nagrinėja Komisijai pateiktus skundus, kurie patenka į jų tvarkos taikymo sritį. Gavusios prašymą valstybės narės informuoja Komisiją apie to nagrinėjimo rezultatus.
4. Visa oficialia informacija tarp valstybės narės ir Komisijos keičiamasi elektroninio keitimosi duomenimis sistema. Komisija priima įgyvendinimo aktus, kuriais nustatomos sąlygos, kurias turi atitikti ta elektroninio keitimosi duomenimis sistema. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 150 straipsnio 3 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
II SKYRIUS
Komisijos įgaliojimai ir pareigos
75 straipsnis
Komisijos įgaliojimai ir pareigos
1. Komisija, remdamasi turima informacija, įskaitant informaciją apie už valdymą ir kontrolę atsakingų institucijų skyrimą, dokumentus, kuriuos, remiantis Finansinio reglamento 59 straipsnio 5 dalimi, kiekvienais metais teikia tos paskirtos institucijos, kontrolės ataskaitas, metines įgyvendinimo ataskaitas ir nacionalinių bei Sąjungos institucijų atliktą auditą, įsitikina, ar valstybės narės yra nustačiusios šį reglamentą ir konkrečiam fondui taikomas taisykles atitinkančias valdymo ir kontrolės sistemas ir ar tos sistemos įgyvendinant programas yra veiksmingos.
2. Komisijos pareigūnai arba įgaliotieji Komisijos atstovai gali atlikti auditą arba patikrinimus vietoje, kompetentingai nacionalinei institucijai apie tai pranešę bent prieš 12 darbo dienų, išskyrus skubius atvejus. Komisija laikosi proporcingumo principo, atsižvelgdama į poreikį vengti nepagrįsto valstybių narių vykdomo audito ar patikrinimų dubliavimosi, rizikos Sąjungos biudžetui lygį ir poreikį kuo labiau sumažinti paramos gavėjams tenkančią administracinę naštą, laikantis konkrečiam fondui taikomų taisyklių. Per tokį auditą arba patikrinimus gali būti visų pirma tikrinama, ar programos arba jos dalies ar veiksmų valdymo ir kontrolės sistemos yra veiksmingos, ir vertinama, ar veiksmų arba programų finansų valdymas yra patikimas. Valstybės narės pareigūnai arba įgaliotieji atstovai gali dalyvauti atliekant tokį auditą ar patikrinimus.
Komisijos pareigūnai ar įgaliotieji Komisijos atstovai, tinkamai įgalioti atlikti auditą ar patikrinimus vietoje, turi teisę susipažinti su visais būtinais duomenimis, dokumentais ir metaduomenimis, susijusiais su ESI fondų remiamais veiksmais arba valdymo ir kontrolės sistemomis, nepaisant to, kokioje terpėje jie yra saugomi. Valstybės narės, gavusios prašymą, Komisijai pateikia tokių duomenų, dokumentų ir metaduomenų kopijas.
Šioje dalyje nurodyti įgaliojimai neturi poveikio nacionalinių nuostatų, pagal kurias tam tikrus veiksmus atlieka tik specialiai pagal nacionalinės teisės aktus paskirti atstovai, taikymui. Komisijos pareigūnai ir įgaliotieji atstovai, inter alia, nedalyvauja gyvenamojoje vietoje atliekamuose patikrinimuose ar oficialiose asmenų apklausose pagal nacionalinės teisės aktus. Tačiau tokie pareigūnai ir įgaliotieji atstovai turi teisę naudotis tokiu būdu gauta informacija, nedarant poveikio nacionalinių teismų kompetencijai ir visapusiškai gerbiant atitinkamų teisės subjektų pagrindines teises.
3. Komisija gali reikalauti, kad valstybė narė imtųsi veiksmų, kurių reikia siekiant užtikrinti, kad jų valdymo ir kontrolės sistemos veiktų efektyviai arba išlaidos atitiktų konkrečiam fondui taikomas taisykles.
IX ANTRAŠTINĖ DALIS
FINANSŲ VALDYMAS, SĄSKAITŲ TIKRINIMAS IR PRIPAŽINIMAS, FINANSINĖS PATAISOS IR ĮSIPAREIGOJIMŲ PANAIKINIMAS
I SKYRIUS
Finansų valdymas
76 straipsnis
Biudžetiniai įsipareigojimai
Sąjungos biudžetiniai įsipareigojimai dėl kiekvienos programos 2014 m. sausio 1 d.-2020 m. gruodžio 31 d. laikotarpiu vykdomi kiekvienam fondui skirtomis metinėmis išmokomis. Biudžetiniai įsipareigojimai, susiję su kiekvienos programos veiklos lėšų rezervu, vykdomi atskirai nuo likusių programai skirtų asignavimų.
Komisijos sprendimas, kuriuo patvirtinama programa, yra finansavimo sprendimas pagal Finansinio reglamento 84 straipsnį, ir pranešus apie jį susijusiai valstybei narei jis tampa teisiniu įsipareigojimu pagal tą reglamentą.
Komisijai patvirtinus programą prisiimami pirmosios išmokos biudžetiniai įsipareigojimai dėl tos programos.
Komisija prisiima biudžetinius įsipareigojimus dėl paskesnių išmokų iki kiekvienų metų gegužės 1 d., remdamasi šio straipsnio antroje pastraipoje nurodytu sprendimu, išskyrus tuos atvejus, kai taikomas Finansinio reglamento 16 straipsnis.
Pagal 22 straipsnį stebėdama, kaip taikomas veiklos rezultatų planas, jei pagal prioritetus nustatyti orientyrai nepasiekti, Komisija prireikus panaikina atitinkamus asignavimus, kurie buvo numatyti atitinkamoms programoms kaip veiklos lėšų rezervo dalis, ir leidžia juos naudoti programoms, kurioms skiriamos lėšos padidintos dėl Komisijos pagal 22 straipsnio 5 dalį patvirtinto pakeitimo.
77 straipsnis
Bendros mokėjimų taisyklės
1. Komisija ESI fondų įnašus kiekvienai programai moka pagal biudžeto asignavimus ir atsižvelgdama į turimas lėšas. Kiekvienas mokėjimas priskiriamas pirmiausiam dar neįvykdytam atitinkamo fondo biudžetiniam įsipareigojimui.
2. Mokėjimai, susiję su veiklos lėšų rezervo įsipareigojimais, nevykdomi tol, kol galutinai nepaskirstomas veiklos lėšų rezervas pagal 22 straipsnio 3 ir 4 dalis.
3. Mokėjimai vykdomi kaip išankstiniai, tarpiniai ir galutinio likučio mokėjimai.
4. 67 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos b, c ir d punktuose bei 68 ir 69 straipsniuose nurodytos paramos atveju, taikytinu pagrindu apskaičiuotos išlaidos yra laikomos tinkamomis finansuoti išlaidomis.
78 straipsnis
Bendros tarpinių ir galutinio likučio mokėjimų apskaičiavimo taisyklės
Sumos, atlyginamos kaip tarpiniai ir galutinio likučio mokėjimai, apskaičiuojamos pagal konkrečiam fondui taikomas taisykles. Tos sumos nustatomos kaip tinkamoms finansuoti išlaidoms taikytinos konkrečios bendro finansavimo normos funkcija.
79 straipsnis
Mokėjimo prašymai
1. Konkreti mokėjimo prašymų teikimo procedūra ir teiktina informacija dėl kiekvieno ESI fondo nustatomos konkrečiam fondui taikomose taisyklėse.
2. Komisijai teiktiname mokėjimo prašyme nurodoma visa informacija, būtina Komisijai sąskaitoms pagal Finansinio reglamento 68 straipsnio 3 dalį parengti.
80 straipsnis
Euro naudojimas
Valstybių narių pateiktose programose, išlaidų sąmatose, išlaidų ataskaitose, mokėjimo prašymuose, sąskaitose pateikiamos sumos ir metinėje bei galutinėje įgyvendinimo ataskaitose pateikiamos išlaidos nurodomos eurais.
81 straipsnis
Pradinio išankstinio finansavimo mokėjimas
1. Komisijai priėmus sprendimą, kuriuo patvirtinama programa, Komisija sumoka pradinę išankstinio finansavimo sumą už visą programavimo laikotarpį. Pradinė išankstinio finansavimo suma mokama dalimis, atsižvelgiant į biudžeto poreikius. Dalių lygis nustatomas konkrečiam fondui taikomose taisyklėse.
2. Pradinis išankstinis finansavimas naudojamas tik mokėjimams paramos gavėjams įgyvendinant programą. Jis nedelsiant suteikiamas už tą tikslą atsakingai institucijai.
82 straipsnis
Pradinio išankstinio finansavimo patvirtinimas
Sumokėta išankstinio finansavimo suma Komisijos sąskaitose visiškai patvirtinama ne vėliau kaip užbaigus programą.
83 straipsnis
Mokėjimo termino pertraukimas
1. Tarpinio mokėjimo prašymo terminą Finansiniame reglamente nurodytas įgaliotasis leidimus suteikiantis pareigūnas gali pertraukti ne ilgesniam kaip šešių mėnesių laikotarpiui, jei:
a)
iš nacionalinės arba Sąjungos audito institucijos pateiktos informacijos akivaizdžiai matyti, kad esama didelių valdymo ir kontrolės sistemų veikimo trūkumų;
b)
įgaliotasis leidimus suteikiantis pareigūnas turi atlikti papildomus patikrinimus, nes gavo informacijos, kad mokėjimo prašyme nurodytos išlaidos yra susijusios su pažeidimu, turinčiu sunkių finansinių pasekmių;
c)
nepateikiamas kuris nors iš Finansinio reglamento 59 straipsnio 5 dalyje nurodytų dokumentų.
Valstybė narė gali sutikti pertraukimo laikotarpį pratęsti dar trimis mėnesiams.
Konkrečiai EJRŽF taikomose taisyklėse gali būti nustatyti specialūs mokėjimų pertraukimo pagrindai, susiję su pagal bendrą žuvininkystės politiką taikytinų taisyklių nevykdymo, kurie yra proporcingi atsižvelgiant į nevykdymo pobūdį, sunkumą, trukmę ir pasikartojimą.
2. Įgaliotasis leidimus suteikiantis pareigūnas pertraukimą taiko tik tai mokėjimo prašyme nurodytų išlaidų daliai, kuriai turėjo poveikio 1 dalies pirmoje pastraipoje nurodyti veiksniai, išskyrus atvejus, kai susijusios išlaidų dalies nustatyti neįmanoma. Įgaliotasis leidimus suteikiantis pareigūnas nedelsdamas raštu informuoja valstybę narę ir vadovaujančiąją instituciją apie pertraukimo priežastį ir prašo ištaisyti padėtį. Įgaliotasis leidimus suteikiantis pareigūnas pertraukimą atšaukia iš karto, kai įvykdomos reikiamos priemonės.
II SKYRIUS
Sąskaitų tikrinimas ir pripažinimas
84 straipsnis
Sąskaitų tikrinimo ir pripažinimo Komisijoje terminas
Iki kitų metų pasibaigus ataskaitiniam laikotarpiui gegužės 31 d. Komisija pagal Finansinio reglamento 59 straipsnio 6 dalį taiko sąskaitų tikrinimo ir pripažinimo procedūras bei informuoja valstybę narę, ar ji pripažįsta, kad sąskaitos yra išsamios, tikslios ir teisingos pagal konkrečiam fondui taikomas taisykles.
III SKYRIUS
Finansinės pataisos
85 straipsnis
Komisijos atliekamos finansinės pataisos
1. Komisija atlieka finansines pataisas, panaikindama visą Sąjungos įnašą programai arba jo dalį ir susigrąžindama lėšas iš valstybės narės, kad Sąjungos lėšomis nebūtų finansuojamos išlaidos, kuriomis pažeidžiama taikytina teisė.
2. Pažeidus taikytiną teisę finansinės pataisos taikomos tik Komisijai deklaruotų išlaidų atžvilgiu ir jeigu įvykdoma viena iš šių sąlygų:
a)
pažeidimas paveikė už ESI fondų paramą atsakingos institucijos vykdomą veiksmo atranką arba, kai dėl pažeidimo pobūdžio neįmanoma nustatyti to poveikio, bet yra didelė rizika, kad pažeidimas turėjo tokį poveikį;
b)
pažeidimas paveikė išlaidų sumą, pateiktą atlyginti iš Sąjungos biudžeto arba, kai dėl pažeidimo pobūdžio neįmanoma nustatyti jo finansinio poveikio, bet yra didelė rizika, kad pažeidimas turėjo tokį poveikį.
3. Nustatydama finansinę pataisą pagal 1 dalį, Komisija laikosi proporcingumo principo, atsižvelgdama į taikytinos teisės pažeidimo pobūdį ir sunkumą bei jo finansines pasekmes Sąjungos biudžetui. Komisija informuoja Europos Parlamentą apie sprendimus, priimtus siekiant taikyti finansines pataisas.
4. Finansinių pataisų taikymo kriterijai ir tvarka nustatomi konkrečiam fondui taikomose taisyklėse.
IV SKYRIUS
Įsipareigojimų panaikinimas
86 straipsnis
Principai
1. Įsipareigojimų panaikinimo procedūra taikoma visoms programoms ir nustatoma remiantis tuo, kad įsipareigojimas panaikinamas, jeigu su įsipareigojimu susijusios sumos per nustatytą laikotarpį nepadengtos išankstiniu finansavimu arba nenurodytos mokėjimo prašyme, įskaitant bet kokį mokėjimo prašymą, kuriame nurodytoms visoms sumoms arba jų daliai taikomas mokėjimų termino pertraukimas ar mokėjimų sustabdymas.
2. Su paskutiniais laikotarpio metais susijęs įsipareigojimas panaikinamas laikantis programų užbaigimo taisyklių.
3. Tiksli įsipareigojimų panaikinimo taisyklės taikymo kiekvienam ESI fondui tvarka nustatoma konkrečiam fondui taikomose taisyklėse.
4. Bet kuri įsipareigojimų dėl dar neįvykdytų įsipareigojimų dalis panaikinama, jei per konkrečiam fondui taikomose taisyklėse nustatytus terminus Komisijai nepateikiami užbaigti būtini dokumentai.
5. Su veiklos lėšų rezervu susijusiems biudžetiniams įsipareigojimams taikoma tik 4 dalyje nurodyta įsipareigojimų panaikinimo procedūra.
87 straipsnis
Įsipareigojimų panaikinimo išimtis
1. Iš panaikinamų įsipareigojimų sumos atimamos sumos atitinka tą biudžetinių įsipareigojimų dalį:
a)
kurios veiksmai sustabdyti dėl teismo proceso arba sustabdomąjį poveikį turinčio administracinio skundo, arba
b)
dėl kurios nebuvo įmanoma pateikti mokėjimo prašymo dėl force majeure aplinkybių, kurios labai paveikė visos programos ar jos dalies įgyvendinimą.
Force majeure aplinkybes pagal pirmos pastraipos b punktą nurodančios nacionalinės valdžios institucijos turi įrodyti tiesioginį force majeure poveikį visos programos arba jos dalies įgyvendinimui.
Pirmos pastraipos a ir b punktų tikslais atimti šias sumas galima prašyti vieną kartą, jei sustabdymas arba force majeure aplinkybės truko ne ilgiau kaip vienerius metus, arba tiek kartų, kiek tai atitinka force majeure trukmę, arba metų praėjusių nuo teismo ar administracinio sprendimo sustabdyti veiksmo įgyvendinimą datos iki galutinio teismo ar administracinio sprendimo datos, skaičių.
2. Valstybė narė iki sausio 31 d. pateikia Komisijai 1 dalies pirmos pastraipos a ir b punktuose nurodytą informaciją apie išimtis dėl sumų, kurias reikėjo deklaruoti iki praėjusių metų pabaigos.
88 straipsnis
Procedūra
1. Komisija iš anksto informuoja atitinkamą valstybę narę ir vadovaujančiąją instituciją, jei esama rizikos, kad bus taikoma taisyklė dėl panaikinimo pagal 86 straipsnį.
2. Komisija, remdamasi sausio 31 d. gauta informacija, informuoja valstybę narę ir vadovaujančiąją instituciją apie tai, kokia įsipareigojimų suma bus panaikinta pagal tą informaciją.
3. Valstybė narė per du mėnesius pritaria panaikintinų įsipareigojimų sumai arba pateikia savo pastabas.
4. Valstybė narė iki birželio 30 d. pateikia Komisijai patikslintą finansavimo planą, kuriame atsižvelgiama į sumažintą atitinkamų finansinių metų vienos arba daugiau programos prioritetų paramos sumą, atitinkamais atvejais atsižvelgiant į asignavimą pagal fondą ir pagal regiono kategoriją. Jei toks planas nepateiktas, Komisija peržiūri finansinį planą, sumažindama atitinkamų finansinių metų ESI fondų įnašą. Tas kiekvienam prioritetui numatytas asignavimas mažinamas proporcingai.
5. Komisija, priimdama įgyvendinimo aktus, ne vėliau kaip rugsėjo 30 d. iš dalies keičia sprendimą, kuriuo patvirtinama programa.
TREČIOJI DALIS
ERPF, ESF IR SANGLAUDOS FONDUI TAIKOMOS BENDROSIOS NUOSTATOS
I ANTRAŠTINĖ DALIS
TIKSLAI IR FINANSINĖ PROGRAMA
1 SKYRIUS
Paskirtis, tikslai ir geografinė paramos teikimo aprėptis
89 straipsnis
Paskirtis ir tikslai
1. Pagal SESV 174 straipsnį fondai padeda plėtoti ir vykdyti Sąjungos veiklą, kuria stiprinama jos ekonominė, socialinė ir teritorinė sanglauda.
Fondų remiama veikla taip pat padedama įgyvendinti Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategiją.
2. Įgyvendinant 1 dalyje nurodytą paskirtį siekiama šių tikslų:
a)
investicijų į ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą valstybėse narėse ir regionuose - šis tikslas remiamas iš visų fondų, ir
b)
Europos teritorinio bendradarbiavimo - šis tikslas remiamas iš ERPF.
90 straipsnis
Investicijų į ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą tikslas
1. Struktūrinių fondų parama investicijų į ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą tikslui skiriama visuose regionuose, kurie pagal Reglamente (EB) Nr. 1059/2003, iš dalies pakeistame Reglamentu (EB) Nr. 105/2007, nustatytą bendrą teritorinių statistinių vienetų klasifikatorių priskiriami prie 2 lygio regionų (NUTS 2 lygio regionai).
2. Lėšos investicijų į ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo tikslui paskirstomos tarp šių trijų NUTS 2 lygio regionų kategorijų:
a)
mažiau išsivysčiusiems regionams, kurių BVP vienam gyventojui yra mažesnis kaip 75 proc. ES-27 BVP vidurkio;
b)
pereinamojo laikotarpio regionams, kurių BVP vienam gyventojui yra 75-90 proc. ES-27 BVP vidurkio;
c)
labiau išsivysčiusiems regionams, kurių BVP vienam gyventojui yra didesnis kaip 90 proc. ES-27 BVP vidurkio.
Regionų klasifikacija pagal vieną iš trijų regionų kategorijų nustatoma palyginant kiekvieno regiono BVP vienam gyventojui, apskaičiuotą perkamosios galios paritetais (PGP) pagal 2007-2009 m. Sąjungos rodiklius, ir ES-27 to paties ataskaitinio laikotarpio BVP vidurkį.
3. Iš Sanglaudos fondo parama skiriama toms valstybėms narėms, kurių vienam gyventojui tenkančios BNP, apskaičiuotos PGP pagal 2008 m. -2010 m. Sąjungos rodiklius, yra mažesnės kaip 90 proc. ES-27 to paties ataskaitinio laikotarpio BNP vienam gyventojui vidurkio.
Valstybės narės, kurios 2013 m. atitinka Sanglaudos fondo paramos reikalavimus, bet kurių vienam gyventojui tenkančios nominaliosios BNP, apskaičiuotos pirmoje pastraipoje nurodytu būdu, yra didesnės kaip 90 proc. ES-27 BNP vienam gyventojui vidurkio, paramą iš Sanglaudos fondo gauna laikinai ir specialiomis sąlygomis.
4. Įsigaliojus šiam reglamentui, Komisija įgyvendinimo aktu priima sprendimą, kuriame paskelbia regionų, kurie atitinka 2 dalyje nurodytų trijų regionų kategorijų kriterijus, ir valstybių narių, kurios atitinka 3 dalyje nustatytus kriterijus, sąrašą. Tas sąrašas galioja nuo 2014 m. sausio 1 d. iki 2020 m. gruodžio 31 d.
5. 2016 m. Komisija peržiūri, kaip valstybės narės atitinka tinkamumo finansuoti iš Sanglaudos fondo kriterijus, remdamasi 2012 m. -2014 m. laikotarpio ES-27 Sąjungos BNP rodikliais. Valstybės narės, kurių vienam gyventojui tenkančios nominaliosios BNP yra mažesnės kaip 90 proc. ES-27 vienam gyventojui tenkančių BNP vidurkio, tampa naujai atitinkančios paramos iš Sanglaudos fondo kriterijus, o tos valstybės narės, kurios atitiko tinkamumo finansuoti iš Sanglaudos fondo kriterijus ir kurių vienam gyventojui tenkančios nominaliosios BNP yra didesnės kaip 90 proc., nebeatitinka tinkamumo finansuoti kriterijų ir paramą iš Sanglaudos fondo gauna laikinai ir specialiomis sąlygomis.
II SKYRIUS
Finansinė programa
91 straipsnis
Lėšos ekonominei, socialinei ir teritorinei sanglaudai
1. Biudžetiniams įsipareigojimams 2014-2020 m. laikotarpiu esamų lėšų ekonominei, socialinei ir teritorinei sanglaudai numatyta 325 145 694 739 EUR 2011 m. kainomis pagal VI priede nustatytą metinį paskirstymą, iš kurių 322 145 694 739 EUR yra ERPF, ESF ir Sanglaudos fondui skirtos visos lėšos, o 3 000 000 000 EUR yra specialus asignavimas JUI. Lėšas programuojant ir vėliau įtraukiant į Sąjungos biudžetą, lėšų ekonominei, socialinei ir teritorinei sanglaudai suma yra indeksuojama 2 proc. per metus.
2. Nedarydama poveikio šio straipsnio 3 daliai ar 92 straipsnio 8 daliai, Komisija įgyvendinimo aktais priima sprendimą, kuriuo kiekvienai valstybei narei kasmet paskirsto visas lėšas pagal investicijų į ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą tikslą ir Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslą, ir kasmet kiekvienai valstybei narei paskirsto specialaus asignavimo JUI lėšas ir pateikia reikalavimus atitinkančių regionų sąrašą, atsižvelgdama į atitinkamai VII ir VIII prieduose nustatytus kriterijus ir metodiką.
3. Atskaičius paramą EITP, nurodytai 92 straipsnio 6 dalyje, ir pagalbai labiausiai skurstantiems, kaip nurodyta 92 straipsnio 7 dalyje, 0,35 proc. visų lėšų skiriamos Komisijos iniciatyva teikiamai techninei paramai.
92 straipsnis
Investicijoms į ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo tikslą ir Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslui skiriamos lėšos
1. Investicijoms į ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą skiriama 96,33 proc. visų lėšų (t. y. iš viso 313 197 435 409 EUR) ir jos paskirstomos taip:
a)
52,45 proc. (t. y. iš viso 164 279 015 916 EUR) - mažiau išsivysčiusiems regionams;
b)
10,24 proc. (t. y. iš viso 32 084 931 311 EUR) - pereinamojo laikotarpio regionams;
c)
15,67 proc. (t. y. iš viso 49 084 308 755 EUR) - labiau išsivysčiusiems regionams;
d)
21,19 proc. (t. y. iš viso 66 362 384 703 EUR) - iš Sanglaudos fondo remiamoms valstybėms narėms;
e)
0,44 proc. (t. y. iš viso 1 387 794 724 EUR) - kaip papildomas finansavimas SESV 349 straipsnyje nurodytiems atokiausiems regionams ir NUTS 2 lygio regionams, atitinkantiems 1994 m. stojimo akto Protokolo Nr. 6 2 straipsnyje nustatytus kriterijus.
2. Be 91 straipsnyje ir šio straipsnio 1 dalyje nustatytų sumų, 2014 m. ir 2015 m. atitinkamai dar skiriama 94 200 000 EUR ir 92 400 000 EUR suma, kaip numatyta pagal VII priedo skiltį „Papildomi patikslinimai“. Tos sumos nustatomos 91 straipsnio 2 dalyje nurodytame Komisijos sprendime.
3. 2016 m. Komisija, atlikdama 2017 m. techninį patikslinimą, kaip numatyta pagal Reglamento (ES, Euratom) Nr. 1311/2013, 4 ir 5 straipsnius, peržiūri visoms valstybėms narėms pagal 2017-2020 m. investicijų į ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą tikslą skirtą bendrą asignavimų sumą, taikydama VII priedo 1-16 dalyse nustatytą lėšų paskirstymo metodą, remdamasi tuo metu turimais naujausiais statistiniais duomenimis ir, valstybių narių, kurioms nustatytos ribos, atveju, - 2014-2015 m. bendro nacionalinio BVP ir 2012 m. tam pačiam laikotarpiui numatyto bendro nacionalinio BVP palyginimu, kaip nurodyta pagal VII priedo 10 dalį. Jei bendras nuokrypis tarp peržiūrėtų asignavimų ir bendros asignavimų sumos didesnis nei +/-5 proc., bendra asignavimų suma atitinkamai pakoreguojama. Remiantis Reglamento (ES, Euratom) Nr. 1311/2013 5 straipsniu, patikslinimai paskirstomi lygiomis dalimis 2017-2020 m. ir atitinkamai pakeičiamos atitinkamos finansinėje programoje nustatytos viršutinės ribos. Bendras grynasis patikslinimų poveikis - teigiamas ar neigiamas - negali viršyti 4 000 000 000 EUR. Komisija, atlikusi techninį patikslinimą, įgyvendinimo aktais priima sprendimą, kuriuo nustatomas peržiūrėtas kasmetinis visų lėšų paskirstymas kiekvienai valstybei narei.
4. Siekiant užtikrinti, kad jaunimo užimtumo, darbo jėgos judumo, žinių, socialinės įtraukties ir kovos su skurdu sritims būtų skiriama pakankamai investicijų, kiekvienoje valstybėje narėje ESF skiriama struktūrinių fondų lėšų dalis, numatyta veiksmų programų programavimui pagal investicijų į ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą tikslą, negali būti mažesnė nei tai valstybei narei skirta atitinkama ESF dalis, nustatyta 2007 m. -2013 m. programavimo laikotarpiu konvergencijos ir regioninio konkurencingumo ir užimtumo tikslams skirtose veiksmų programose. Prie tos dalies kiekvienai valstybei narei pridedama papildoma suma, nustatyta vadovaujantis IX priede nurodytu metodu, siekiant užtikrinti, kad ESF dalis, kaip visų fondų ir Sąjungos lygmeniu procentinė dalis, išskyrus Sanglaudos fondo paramą transporto infrastruktūrai pagal EITP, kaip nurodyta 6 dalyje, ir struktūrinių fondų paramą labiausiai skurstantiems, kaip nurodyta 7 dalyje, valstybėse narėse būtų ne mažesnė nei 23,1 proc. Šios dalies tikslais JUI skiriamos ESF investicijos laikomos struktūrinių fondų ESF skirtų lėšų dalimi.
5. JUI skiriama 3 000 000 000 EUR lėšų pagal specialų asignavimą JUI ir mažiausiai 3 000 000 000 EUR iš ESF tikslinių investicijų.
6. Iš Sanglaudos fondo EITP pervestina paramos suma yra 10 000 000 EUR. Ji panaudojama tik valstybėse narėse, atitinkančiose Sanglaudos fondo finansavimo reikalavimus, siekiant remti transporto infrastruktūros projektus, kaip numatyta pagal Reglamentą (ES) Nr. 1316/2013.
Komisija įgyvendinimo aktu priima sprendimą, kuriame nustatoma iš kiekvienos valstybės narės Sanglaudos fondo asignavimų EITP pervestinų lėšų suma, kuri turi būti nustatoma proporcingai visam laikotarpiui. Sanglaudos fono asignavimai kiekvienai valstybei narei atitinkamai sumažinami.
Metiniai asignavimai, atitinkantys pirmoje pastraipoje nurodytą Sanglaudos fondo paramą, nuo 2014 biudžetinių metų įtraukiami į atitinkamas EITP biudžeto eilutes.
Iš Sanglaudos fondo EITP pervesta pirmoje pastraipoje nurodyta suma įgyvendinama skelbiant specialius kvietimus projektams, kuriais kuriami pagrindiniai tinklai, arba Reglamento (ES) Nr. 1316/2013 priedo I dalyje nurodytiems projektams ir horizontaliesiems veiksmams.
Pagal Reglamentą (ES) Nr. 1316/2013 transporto sektoriui taikytinos taisyklės taikomos specialiems kvietimams, nurodytiems ketvirtoje pastraipoje. Iki 2016 m. gruodžio 31 d., vykdant finansavimo reikalavimus atitinkančių projektų atranką, atsižvelgiama į nacionalinius asignavimus pagal Sanglaudos fondą. Nuo 2017 m. sausio 1 d. į EITP pervestos lėšos, kurios nebuvo skirtos transporto infrastruktūros projektui, yra prieinamos visoms valstybėms narėms, atitinkančioms finansavimo iš Sanglaudos fondo reikalavimus, transporto infrastruktūros projektams finansuoti pagal Reglamentą (ES) Nr. 1316/2013.
Siekiant remti valstybes nares, atitinkančias finansavimo iš Sanglaudos fondo reikalavimus, kurios gali susidurti su sunkumais kurdamos pakankamai parengtus, kokybiškus, arba ir pakankamai parengtus, ir kokybiškus bei pakankamą Sąjungos pridėtinę vertę turinčius projektus, išskirtinis dėmesys skiriamas pagalbiniams programos veiksmams, kuriais siekiama stiprinti institucinius gebėjimus ir didinti su Reglamento (ES) Nr. 1316/2013 I priedo I priede nurodytų projektų rengimu ir įgyvendinimu susijusių viešojo administravimo įstaigų bei viešųjų paslaugų efektyvumą. Siekdama užtikrinti kuo didesnį pervestų lėšų panaudojimą visose valstybėse narėse, atitinkančiose finansavimo iš Sanglaudos fondo reikalavimus, Komisija gali skelbti papildomus kvietimus.
7. Pagal investicijų į ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą tikslą pagalbai labiausiai skurstantiems skirta struktūrinių fondų parama yra ne mažesnė kaip 2 500 000 000 EUR, šią sumą valstybės narės, skirdamos papildomą paramą, gali nuspręsti savanoriškai padidinti ne daugiau kaip 1 000 000 000 EUR.
Komisija įgyvendinimo aktu priima sprendimą, kuriame nustatoma iš kiekvienos valstybės narės struktūrinių fondų asignavimo pagalbai labiausiai skurstantiems pervestinų lėšų suma visam laikotarpiui. Kiekvienai valstybei narei skirtas struktūrinių fondų asignavimas atitinkamai sumažinamas proporcingai sumažinus jį pagal regiono kategoriją.
Metiniai asignavimai, atitinkantys pirmoje pastraipoje nurodytą struktūrinių fondų paramą, nuo 2014 m. biudžetinių metų įtraukiami į atitinkamas pagalbos labiausiai skurstantiems asmenims priemonės biudžeto eilutes.
8. 330 000 000 EUR struktūrinių fondų lėšų, skiriamų investicijų į ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą tikslui, skiriama tvarios miestų plėtros srities novatoriškiems veiksmams, Komisijai atliekant tiesioginį arba netiesioginį valdymą.
9. Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslui skiriamos lėšos sudaro 2,75 proc. fondų biudžetiniams įsipareigojimams 2014-2020 m. numatytų visų lėšų (t. y. iš viso 8 948 259 330 EUR).
10. Taikant šį straipsnį, šio reglamento 18, 91, 93, 95, 99, 120 straipsnius, I priedą ir X priedą, ERPF reglamento 4 straipsnį, ESF reglamento 4 straipsnį, ESF reglamento 4 straipsnį ir 16-23 straipsnius, ETB reglamento 3 straipsnio 3 dalį, atokiausias Majoto regionas laikomas NUTS 2 lygio regionu, patenkančiu į mažiau išsivysčiusių regionų kategoriją. Taikant ETB reglamento 3 straipsnio 1 ir 2 dalis, Majotas ir Sen Martenas laikomi NUTS 3 lygio regionais.
93 straipsnis
Draudimas perskirstyti lėšas tarp regionų kategorijų
1. Visų asignavimų, skirtų valstybių narių mažiau išsivysčiusiems regionams, pereinamojo laikotarpio regionams ir labiau išsivysčiusiems regionams, tarp tų regionų kategorijų perskirstyti negalima.
2. Nukrypdama nuo 1 dalies, Komisija tinkamai pagrįstais atvejais, susijusiais su vieno arba kelių teminių tikslų įgyvendinimu, gali sutikti su valstybės narės pasiūlymu, šiai pirmą kartą teikiant partnerystės sutartį, arba tinkamai pagrįstomis aplinkybėmis - paskirstant veiklos lėšų rezervą arba atliekant partnerystės sutarties esminę peržiūrą, iki 3 proc. viso vienos kategorijos regionams skirto asignavimo perskirstyti kitų kategorijų regionams.
94 straipsnis
Draudimas perskirstyti lėšas tarp tikslų
1. Visų asignavimų, skirtų kiekvienai valstybei narei siekiant investicijų į ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą tikslo ir Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslo, tarp tų tikslų perskirstyti negalima.
2. Nukrypdama nuo 1 dalies, Komisija, siekdama užtikrinti veiksmingą fondų indėlį siekiant vykdyti 89 straipsnio 1 dalyje nurodytas užduotis, tinkamai pagrįstais atvejais ir laikydamasi 3 dalyje nustatytos sąlygos, priimdama įgyvendinimo aktą sutinka su valstybės narės pasiūlymu, šiai pirmą kartą teikiant partnerystės sutartį, dalį Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslui skirtų jos asignavimų perkelti investicijų į ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą tikslui.
3. Valstybės narės, teikiančios 2 dalyje nurodytą pasiūlymą, Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslui skirta dalis yra ne mažesnė nei 35 proc. visų tai valstybei narei skirtų asignavimų, susijusių su investicijų į ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą tikslu ir Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslu, o atlikus perkėlimą - ne mažesnė kaip 25 proc. tų visų asignavimų.
95 straipsnis
Papildomumas
1. Šiame straipsnyje ir X priede vartojamų terminų apibrėžtys:
1) bendrasis pagrindinio kapitalo formavimas- suma, apskaičiuojama iš per tam tikrą laikotarpį gamintojų rezidentų įsigyto ilgalaikio turto atėmus nurašytą ilgalaikį turtą ir pridėjus tam tikrus nesukurto turto vertės padidėjimus dėl gamintojo arba institucinių vienetų gamybinės veiklos, kaip apibrėžta Tarybos reglamente (EB) Nr. 2223/96 (37);
2) ilgalaikis turtas- visas materialusis arba nematerialusis turtas, kuris sukuriamas per gamybos procesą ir gamybos procese pats pakartotinai arba nuolat naudojamas ilgiau kaip vienus metus;
3) valdžios sektorius- institucijų, kurios, be savo politinių ir ekonomikos reguliavimo funkcijų, teikia daugiausia ne rinkos paslaugas (gali būti prekės) asmeniniam arba kolektyviniam naudojimui ir perskirsto pajamas ir turtą, visuma;
4) viešosios arba joms lygiavertės struktūrinės išlaidos- valdžios sektoriaus bendrojo pagrindinio kapitalo formavimas.
2. Investicijų į ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimo tikslo parama negali pakeisti valstybės narės viešųjų arba joms lygiaverčių struktūrinių išlaidų.
3. Valstybės narės 2014-2020 m. laikotarpiu užtikrina, kad metinės vidutinės viešosios arba joms lygiavertės struktūrinės išlaidos būtų bent jau lygios partnerystės sutartyje nurodytam orientaciniam lygiui.
Nustatydamos pirmoje pastraipoje nurodytą orientacinį lygį, Komisija ir valstybės narės atsižvelgia į bendras makroekonomines sąlygas, konkrečias arba išskirtines aplinkybes, pavyzdžiui, privatizavimą, valstybės narės išskirtinį viešųjų arba lygiaverčių išlaidų lygį 2007 m.-2013 m. programavimo laikotarpiu ir kitų viešųjų investicijų rodiklių raidą. Jos taip pat atsižvelgia į nacionalinių asignavimų iš fondų pokyčius, palyginti su 2007-2013 m.
4. Tai, ar viešųjų arba joms lygiaverčių struktūrinių išlaidų pagal investicijų į ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimo tikslą lygis per laikotarpį buvo išlaikytas, tikrinama tik tose valstybėse narėse, kurių mažiau išsivysčiusiuose regionuose gyvena ne mažiau kaip 15 proc. visų gyventojų.
Tose valstybėse narėse, kurių mažiau išsivysčiusiuose regionuose gyvena ne mažiau kaip 65 proc. visų gyventojų, tikrinimas vykdomas nacionaliniu lygmeniu.
Tose valstybėse narėse, kurių mažiau išsivysčiusiuose regionuose gyvena daugiau kaip 15 proc., bet mažiau kaip 65 proc. visų gyventojų, tikrinimas vykdomas nacionaliniu ir regioniniu lygmenimis. Tuo tikslu valstybės narės Komisijai teikia informaciją apie išlaidas mažiau išsivysčiusiuose regionuose kiekvienu tikrinimo proceso etapu.
5. Tai, ar viešųjų arba joms lygiaverčių struktūrinių išlaidų pagal investicijų į ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimo tikslą lygis išlaikytas, tikrinama partnerystės sutarties pateikimo metu (ex ante tikrinimas), 2018 m. (laikotarpio vidurio tikrinimas) ir 2022 m. (ex post tikrinimas).
Išsamios papildomumo tikrinimo taisyklės išdėstytos X priedo 2 punkte.
6. Jeigu atlikdama ex post tikrinimą Komisija nustato, kad valstybė narė neišlaikė partnerystės sutartyje nustatyto orientacinio viešųjų arba joms lygiaverčių struktūrinių išlaidų pagal investicijų į ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimo tikslą lygio, ir kaip nurodyta X priede, Komisija, atsižvelgdama į nesilaikymo sunkumą, gali atlikti finansinę pataisą, įgyvendinimo aktu priimdama sprendimą. Spręsdama, ar atlikti finansinę pataisą, Komisija atsižvelgia į tai, ar valstybės narės ekonominė padėtis nuo laikotarpio vidurio tikrinimo reikšmingai pasikeitė. Išsamios finansinės pataisos normų taisyklės išdėstytos X priedo 3 punkte.
7. 1-6 dalys netaikomos Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslui skirtoms programoms.
II ANTRAŠTINĖ DALIS
PROGRAMAVIMAS
1 SKYRIUS
Bendrosios nuostatos dėl fondų
96 straipsnis
Investicijų į ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą tikslo veiksmų programų turinys, tvirtinimas ir keitimas
1. Veiksmų programą sudaro prioritetinės kryptys. Prioritetinė kryptis nustatoma vienam fondui ir vienai regionų kategorijai, išskyrus Sanglaudos fondo atveju, ir, nedarant poveikio 59 straipsniui, atitinka vieną teminį tikslą, ją sudaro vienas arba keli to teminio tikslo investavimo prioritetai, laikantis konkrečiam fondui taikomų taisyklių. Atitinkamais atvejais ir teminiu požiūriu nuosekliu integruotu požiūriu siekiant padidinti savo poveikį ir veiksmingumą, prioritetinė kryptis gali:
a)
būti nustatoma daugiau kaip vienai regionų kategorijai;
b)
apimti vieną arba kelis vienas kitą papildančius ERPF, Sanglaudos fondą ir ESF investavimo prioritetus pagal vieną teminį tikslą;
c)
tinkamai pagrįstais atvejais apimti vieną arba kelis vienas kitą papildančius skirtingų teminių tikslų investavimo prioritetus, siekiant maksimalaus indėlio įgyvendinant tą prioritetinę kryptį;
d)
ESF atveju apimti skirtingų 9 straipsnio pirmos pastraipos 8, 9, 10 ir 11 punktuose nurodytų teminių tikslų investavimo prioritetus, siekiant, kad jais būtų paprasčiau prisidedama prie kitų prioritetinių krypčių įgyvendinimo, taip pat siekiant diegti socialines inovacijas ir vykdyti tarptautinį bendradarbiavimą.
Valstybės narės gali derinti dvi ar daugiau a-d punktuose nurodytų galimybių.
2. Veiksmų programa prisidedama prie Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategijos įgyvendinimo ir siekiant ekonominės, socialinės ir teritorinės sanglaudos, ir joje išdėstoma:
a)
teminių tikslų, atitinkamų investavimo prioritetų ir finansinių asignavimų, susijusių su partnerystės sutartimi, pasirinkimo pagrindimas remiantis nustatytais regioniniais ir, kai tinkama, nacionaliniais poreikiais, įskaitant poreikį spręsti problemas, nustatytas atitinkamose konkrečioms šalims skirtose rekomendacijose, priimtose pagal SESV 121 straipsnio 2 dalį, ir atitinkamose Tarybos rekomendacijose, priimtose pagal SESV 148 straipsnio 4 dalį, atsižvelgiant į ex ante vertinimą pagal 55 straipsnį;
b)
pagal kiekvieną prioritetinę kryptį, išskyrus techninę paramą:
i)
investiciniai prioritetai ir atitinkami konkretūs tikslai;
ii)
siekiant užtikrinti geresnį programavimo orientavimą į rezultatus, tikėtini konkrečių tikslų įgyvendinimo rezultatai ir atitinkami rezultato rodikliai, nurodant jų bazinę vertę ir siektiną vertę, atitinkamais atvejais išreikštą kiekybiniais rodikliais, laikantis konkrečiam fondui taikomų taisyklių;
iii)
pagal kiekvieną investavimo prioritetą remtinų projektų rūšies bei pavyzdžių ir jų tikėtino indėlio siekiant i punkte nurodytų konkrečių tikslų, įskaitant pagrindinius projektų atrankos principus, apibūdinimas ir, kai tinkama, pagrindinių tikslinių grupių, konkrečių tikslinių teritorijų ir paramos gavėjų tipų nustatymas, planuojamas finansinių priemonių bei didelės apimties projektų naudojimas;
iv)
produkto rodikliai kiekvienam investavimo prioritetui, įskaitant kiekybinę siektiną reikšmę, kuriais, kaip tikimasi, bus prisidėta siekiant rezultatų, laikantis konkrečiam fondui taikomų taisyklių;
v)
įgyvendinimo etapų ir finansinių bei produkto rodiklių, ir, kai taikoma, rezultato rodiklių, kurie būtų laikomi veiklos rezultatų plano orientyrais ir tikslais pagal 21 straipsnio 1 dalį ir II priedą, nustatymas;
vi)
atitinkamų intervencinių veiksmų kategorijos, pagrįstos nomenklatūra, patvirtinta Komisijos, taip pat programuojamų lėšų preliminarus paskirstymas;
vii)
kai tinkama, planuojamo techninės paramos naudojimo, įskaitant, jei reikia, veiksmus, kuriais siekiama stiprinti institucijų, dalyvaujančių valdant ir kontroliuojant programas, ir paramos gavėjų administracinius gebėjimus, santrauka;
c)
pagal kiekvieną prioritetinę kryptį, susijusią su technine parama:
i)
konkretūs tikslai;
ii)
tikėtini kiekvieno konkretaus uždavinio įgyvendinimo rezultatai ir, kai tai objektyviai pateisinama atsižvelgiant į veiklų turinį, atitinkami rezultato rodikliai, nurodant jų pradinę reikšmę ir siektiną reikšmę, laikantis konkrečiam fondui taikomų taisyklių;
iii)
remtinų projektų ir jų tikėtino indėlio siekiant i punkte nurodytų konkrečių tikslų apibūdinimas;
iv)
produkto rodikliai, kuriais, kaip tikimasi, bus prisidėta siekiant rezultatų;
v)
atitinkamos intervencinių veiksmų kategorijos, pagrįstos nomenklatūra, patvirtinta Komisijos patvirtinta, taip pat programuojamų lėšų preliminarus paskirstymas.
Tais atvejais, kai prioritetinei krypčiai ar kryptims skirtas Sąjungos įnašas, susijęs su technine parama įgyvendinant veiksmų programą, neviršija 15 000 000 EUR, ii punktas netaikomas.
d)
finansavimo planas, kurį sudaro šios lentelės:
i)
lentelės, kuriose pagal 60, 120 ir 121 straipsnius pagal metus suskirstomi iš kiekvieno fondo numatomi skirti visi finansavimo asignavimai, kuriose nurodytos sumos, skirtos veiklos lėšų rezervui;
ii)
lentelės, kuriose nurodyta visa viso programavimo laikotarpio kiekvieno fondo paramos ir nacionalinio bendro finansavimo finansinių asignavimų suma pagal veiksmų programą ir kiekvieną prioritetinę kryptį., ir kuriose nurodytos sumos, skirtos veiklos lėšų rezervui. Prioritetinių krypčių, susijusių su keliomis regionų kategorijomis, atveju lentelėse nurodoma visa fondų finansinių asignavimų ir nacionalinio bendro finansavimo finansinių asignavimų suma pagal kiekvieną regionų kategoriją.
Prioritetinių krypčių, apimančių skirtingų teminių tikslų investavimo prioritetus, atveju lentelėje nurodoma visa kiekvieno fondo finansinių asignavimų ir nacionalinio bendro finansavimo suma pagal kiekvieną atitinkamą teminį tikslą.
Jeigu nacionalinį bendrą finansavimą sudaro viešasis ir privatusis bendras finansavimas, lentelėje nurodomos preliminarios viešojo ir privačiojo finansavimo dalys. Joje informavimo tikslais nurodoma numatoma EIB dalyvavimo dalis;
e)
didelės apimties projektų, kuriuos įgyvendinti planuojama programavimo laikotarpiu, sąrašas.
Komisija priima įgyvendinimo aktus dėl pirmos pastraipos b punkto vi papunktyje ir c punkto v papunktyje nurodytos nomenklatūros. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis nagrinėjimo procedūros, nurodytos 150 straipsnio 3 dalyje.
3. Atsižvelgiant į jos turinį ir tikslus, veiksmų programoje, apibūdinamas integruotas požiūris į teritorinį vystymąsi, susijęs su partnerystės sutartimi, ir parodoma, kaip ta veiksmų programa padeda siekti jos tikslų ir tikėtinų rezultatų, prireikus nurodant šiuos aspektus:
a)
požiūris į bendruomenės inicijuotos vietos plėtros priemonių naudojimą ir principai, kuriais remiantis nustatomos sritys, kuriose jis bus įgyvendinamas;
b)
preliminari ERPF paramos integruotiesiems tvaraus miestų vystymosi projektams, kurie bus įgyvendinami pagal ERPF Reglamento 7 straipsnio 3 dalį, suma ir orientaciniai ESF paramos integruotiesiems projektams asignavimai;
c)
požiūris į integruotų teritorinių investicijų priemonės naudojimą, išskyrus atvejus, kuriems taikomas b punktas, ir orientaciniai finansiniai asignavimai pagal kiekvieną prioritetinę kryptį;
d)
tarpregioninių ir tarpvalstybinių projektų, vykdant veiksmų programas drauge su paramos gavėjais, įsisteigusiais bent vienoje kitoje valstybėje narėje, įgyvendinimo tvarka;
e)
valstybėms narėms ir regionams įgyvendinant makroregionines strategijas ir jūros baseino strategijas, priklausomai nuo programos įgyvendinimo teritorijos poreikių, kuriuos nustato valstybė narė, planuojamų intervencinių veiksmų indėlis į tokias strategijas.
4. Be to, veiksmų programoje nurodomi šie aspektai:
a)
atitinkamais atvejais - ar ja tenkinami geografinių vietovių, kurios yra labiausiai paveiktos skurdo, arba tikslinių grupių, kurios patiria didžiausią diskriminavimo arba socialinės atskirties riziką, poreikiai ir kaip jie yra tenkinami, ypač daug dėmesio skiriant marginalioms bendruomenėms ir neįgaliesiems, ir, kai tinkama, nurodant indėlį į partnerystės sutartyje nustatytą integruotą požiūrį;
b)
atitinkamais atvejais - ar ja sprendžiamos regionų demografinės problemos ar tenkinami specialūs vietovių, turinčių ypač didelių ir nuolatinių gamtinių arba demografinių trūkumų, kaip nurodyta SESV 174 straipsnyje, poreikiai, ir indėlis prisidedant prie partnerystės sutartyje šiuo tikslu nustatyto integruoto požiūrio įgyvendinimo.
5. Veiksmų programoje nurodoma:
a)
vadovaujančioji institucija, tvirtinančioji institucija ir, jei taikoma, audito institucija;
b)
subjektas, kuriam Komisija turi pervesti mokėjimus;
c)
veiksmai, kurių imtasi siekiant į veiksmų programos rengimą įtraukti 5 straipsnyje nurodytus partnerius, ir partnerių vaidmuo įgyvendinant veiksmų programą, vykdant jos stebėjimą ir ją vertinant.
6. Atsižvelgiant į partnerystės sutarties turinį ir valstybių narių institucinę ir teisinę sistemą, veiksmų programoje taip pat išdėstoma:
a)
priemonės, kuriomis užtikrinamas fondų, EŽŪFKP ir EJRŽF koordinavimas ir koordinavimas su kitomis Sąjungos bei nacionalinėmis finansavimo priemonėmis ir EIB, atsižvelgiant į susijusias nuostatas, nustatytas BSP;
b)
dėl kiekvienos pagal 19 straipsnį ir XI priedą nustatytos ex ante sąlygos, kuri yra taikytina veiksmų programai - vertinimas, ar partnerystės sutarties ir veiksmų programos pateikimo metu įvykdyta ex ante sąlyga, o jei ex ante sąlygos neįvykdytos - veiksmų, skirtų tokiai sąlygai įvykdyti, aprašymas, atsakingi subjektai ir tokių veiksmų tvarkaraštis, atsižvelgiant į partnerystės sutartyje pateiktą santrauką;
c)
paramos gavėjų administracinės naštos įvertinimo santrauka ir, jei reikalinga, planuojami veiksmai, ir preliminarus tvarkaraštis sumažinti administracinę naštą.
7. Į kiekvieną veiksmų programą, išskyrus tas veiksmų programas, kurių atveju techninė parama teikiama pagal specialią veiksmų programą, atsižvelgiant į tai, kaip valstybė narė tinkamai pagrįstai yra įvertinusi veiksmų programų turinio ir tikslų aktualumą, įtraukiamas aprašymas:
a)
konkrečių priemonių, kuriomis atrenkant projektus atsižvelgiamai į aplinkos apsaugos reikalavimus, efektyvų išteklių naudojimą, klimato kaitos švelninimą ir prisitaikymą prie jos, atsparumą nelaimėms ir rizikos prevenciją ir valdymą;
b)
konkrečių priemonių, kuriomis rengiant, planuojant ir įgyvendinant veiksmų programą skatinamos lygios galimybės, užkertamas kelias diskriminacijai dėl lyties, rasinės arba etninės kilmės, religijos ar tikėjimo, negalios, amžiaus arba seksualinės orientacijos, ypač galimybių naudotis finansavimu srityje, atsižvelgiant į įvairių tikslinių tokio diskriminavimo rizikos grupių poreikius ir ypač į reikalavimus užtikrinti prieinamumą neįgaliesiems;
c)
veiksmų programos indėlio skatinant moterų ir vyrų lygybę, ir, jei tinkama, tvarkos, kuria užtikrinamas lyčių lygybės aspekto integravimas veiksmų programos ir veiksmo lygmenimis.
Valstybės narės kartu su pasiūlymu dėl veiksmų programos pagal investicijų į ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą tikslą gali pateikti nacionalinių už lygias galimybes atsakingų subjektų nuomonę apie pirmos pastraipos b ir c punktuose nurodytas priemones.
8. Kai valstybė narė parengia ne daugiau kaip vieną veiksmų programą kiekvienam fondui, tos veiksmų programos aspektai, patenkantys į 2 dalies pirmos pastraipos a punkto, 3 dalies a, c ir d punktų, 4 dalies ir 6 dalies taikymo sritį, gali būti įtraukiami vien tik pagal atitinkamas partnerystės sutarties nuostatas.
9. Veiksmų programa parengiama pagal modelį. Komisija, siekdama užtikrinti vienodas šio straipsnio įgyvendinimo sąlygas, priima įgyvendinimo aktą, kuriuo nustatomas tas modelis. Tas įgyvendinimo aktas priimamas laikantis 150 straipsnio 2 dalyje nurodytos patariamosios procedūros.
10. Komisija įgyvendinimo aktais priima sprendimą, kuriuo patvirtinami visi veiksmų programos aspektai, įskaitant visus jos būsimus pakeitimus, patenkantys į šio straipsnio taikymo sritį, išskyrus aspektus, patenkančius į 2 dalies pirmos pastraipos b punkto vi papunkčio, c punkto v papunkčio ir e punkto, 4 ir 5 dalių, 6 dalies a ir c punktų ir 7 dalies taikymo sritį, už kuriuos atsakingos lieka valstybės narės.
11. Vadovaujančioji institucija per vieną mėnesį nuo sprendimo priėmimo datos praneša Komisijai apie bet kokį sprendimą, kuriuo iš dalies keičiami į Komisijos sprendimo, nurodyto 10 dalyje, taikymo sritį nepatenkantys veiksmų programos aspektai. Iš dalies keičiančiame sprendime nurodoma jo įsigaliojimo data, kuri negali būti ankstesnė už priėmimo datą.
97 straipsnis
Specialios nuostatos dėl paramos, skirtos bendroms neribotų garantijų ir pakeitimo vertybiniais popieriais priemonėms pagal investicijų į ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą tikslą, programavimo
Laikantis 28 straipsnio, 39 straipsnio 4 dalies pirmos pastraipos b punkte nurodytos veiksmų programos apima tik 96 straipsnio 2 dalies b punkto i, ii ir iv papunkčiuose, 96 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos d punkte, 96 straipsnio 5 dalyje ir 96 straipsnio 6 dalies b punkte nurodytus elementus.
98 straipsnis
Jungtinė fondų parama pagal investicijų į ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą tikslą
1. Investicijų į ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą tikslo veiksmų programoms gali būti skiriama jungtinė fondų parama.
2. Iš ERPF ir ESF lėšų papildomai ir neviršijant 10 proc. kiekvienai veiksmų programos prioritetinei krypčiai skiriamo Sąjungos finansavimo gali būti finansuojama projekto dalis, kurios išlaidos yra tinkamos finansuoti iš kito fondo pagal tam fondui taikomas tinkamumo finansuoti taisykles, jeigu tokios išlaidos reikalingos, kad projektas būtų sėkmingai įgyvendinamas, ir tiesiogiai su tuo projektu susijusios.
3. 1 ir 2 dalys netaikomos Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslui skirtoms programoms.
99 straipsnis
Geografinė veiksmų programų įgyvendinimo aprėptis pagal investicijų į ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą tikslą
Išskyrus tuos atvejus, kai Komisija ir valstybė narė susitaria kitaip, ERPF ir ESF veiksmų programos rengiamos atitinkamu geografiniu lygiu, ne žemesniu kaip NUTS 2, remiantis tai valstybei narei būdinga institucine sistema.
Veiksmų programos, kurioms teikiama parama iš Sanglaudos fondo, rengiamos nacionaliniu lygmeniu.
II SKYRIUS
Didelės apimties projektai
100 straipsnis
Turinys
Pagal veiksmų programą arba veiksmų programas, kurioms buvo taikomas Komisijos sprendimas pagal šio reglamento 96 straipsnio 10 dalį arba ETB reglamento 8 straipsnio 12 dalį, iš ERPF ir Sanglaudos fondo gali būti remiamas projektas, kurį sudaro grupė darbų, veiksmų ar paslaugų, skirtų nedalomam tiksliai nustatyto ekonominio arba techninio pobūdžio uždaviniui, kuriuo siekiama aiškiai nustatytų tikslų, atlikti, o bendros tinkamos finansuoti išlaidos yra didesnės kaip 50 000 000 EUR, ir projektai, kuriais prisidedama prie 9 straipsnio pirmos pastraipos 7 punkte nurodyto teminio tikslo įgyvendinimo, kai visos tinkamos finansuoti išlaidos yra didesnės kaip 75 000 000 EUR (toliau - didelės apimties projektas). Finansinės priemonės didelės apimties projektais nelaikomos.
101 straipsnis
Didelės apimties projektui patvirtinti būtina informacija
Prieš patvirtinant didelės apimties projektą, vadovaujančioji institucija užtikrina, kad būtų prieinama ši informacija:
a)
detali informacija apie subjektą, kuris atsako už didelės apimties projekto įgyvendinimą, ir jo pajėgumus;
b)
investicijos ir jos vietos apibūdinimas;
c)
visos išlaidos ir visos tinkamos finansuoti išlaidos, atsižvelgiant į 61 straipsnyje nustatytus reikalavimus;
d)
atliktos galimybių studijos, įskaitant alternatyvų analizę ir jų rezultatus;
e)
išlaidų ir naudos analizė, įskaitant ekonominę ir finansinę analizę, ir rizikos vertinimą;
f)
poveikio aplinkai analizė atsižvelgiant į prisitaikymą prie klimato kaitos padarinių, poreikį juos mažinti ir atsparumą nelaimėms;
g)
detali informacija apie tai, kaip didelės apimties projektas atitinka atitinkamos veiksmų programos arba veiksmų programų prioritetines kryptis, ir tikėtinas jo indėlis siekiant įgyvendinti tų prioritetinių krypčių konkrečius tikslus ir tikėtinas indėlis į socialinį ir ekonominį vystymąsi;
h)
finansavimo planas, kuriame nurodomi visi planuojami finansiniai ištekliai ir planuojama fondų ir EIB parama, taip pat visi kiti finansavimo šaltiniai ir fiziniai bei finansiniai pažangos stebėsenos rodikliai atsižvelgiant į nustatytą riziką;
i)
didelės apimties projekto įgyvendinimo tvarkaraštis ir, jei numatomas įgyvendinimo laikotarpis yra ilgesnis už programavimo laikotarpį, etapai, kuriems prašoma fondų paramos 2014-2020 m. programavimo laikotarpiu.
Komisija priima įgyvendinimo aktus, kuriais nustatoma pirmos pastraipos e punkte nurodytos išlaidų ir naudos analizės atlikimo metodika, pagrįsta pripažinta geriausia patirtimi pagrįsta metodika. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 150 straipsnio 2 dalyje nurodytos patariamosios procedūros.
Valstybės narės iniciatyva pirmos pastraipos a-i punktuose nurodytą informacija gali būti vertinama nepriklausomų ekspertų, kuriems bus teikiama Komisijos techninė parama, arba, Komisijai pritarus, kiti nepriklausomi ekspertai (kokybės vertinimas). Kitais atvejais valstybė narė pateikia Komisijai pirmos pastraipos a-i punktuose nurodytą informaciją iškart po to, kai ją gauna.
Komisijai pagal 149 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais nustatoma metodika, taikytina atliekant didelės apimties projekto kokybės vertinimą.
Komisija priima įgyvendinimo aktus, kuriais nustatoma teiktinos informacijos, nurodytos pirmos dalies a-i punktuose, forma. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 150 straipsnio 2 dalyje nurodytos patariamosios procedūros.
102 straipsnis
Sprendimas dėl didelės apimties projekto
1. Jei didelės apimties projektą nepriklausomi ekspertai, atlikdami kokybės vertinimą, įvertino teigiamai, remdamasi ekspertų pateiktu 101 straipsnio pirmoje pastraipoje nurodytos informacijos vertinimu, vadovaujančioji institucija gali pradėti didelės apimties projekto atranką pagal 125 straipsnio 3 dalį. Vadovaujančioji institucija praneša Komisijai apie atrinktą didelės apimties projektą. Tokį pranešimą sudaro šie elementai:
a)
125 straipsnio 3 dalies c punkte nurodytas dokumentas, kuriame:
i)
nurodomas už didelės apimties projekto įgyvendinimą atsakingas subjektas;
ii)
pateikiamas investicijos ir jos vietos apibūdinimas, įgyvendinimo tvarkaraštis ir numatomas didelės apimties projekto indėlis siekiant atitinkamos prioritetinės krypties arba krypčių konkrečių tikslų;
iii)
nurodomos visos išlaidos ir visos tinkamos finansuoti išlaidos, atsižvelgiant į 61 straipsnyje nustatytus reikalavimus;
iv)
pateikiamas finansavimo planas ir fiziniai ir finansiniai pažangos stebėsenos rodikliai, atsižvelgiant į nustatytą riziką;
b)
pateikiamas nepriklausomų ekspertų atliktas kokybės vertinimas, aiškiai nurodant didelės apimties projekto investicijų pagrįstumą ir ekonominį gyvybingumą.
Jei Komisija per tris mėnesius nuo pranešimo, nurodyto pirmoje pastraipoje, dienos įgyvendinimo aktu nepriima sprendimo, kuriuo atsisako patvirtinti finansinį įnašą, laikoma, kad valstybės narės pasirinkto didelės apimties projekto finansinis įnašas yra patvirtintas nesant Komisijos sprendimo. Komisija atsisako patvirtinti finansinį įnašą remdamasi tik tuo, kad ji yra nustačiusi didelių trūkumų, susijusių su nepriklausomų ekspertų atliktas kokybės vertinimas.
Komisija priima įgyvendinimo aktus, kuriais nustatoma pranešimo, nurodyto pirmoje pastraipoje, forma. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 150 straipsnio 3 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
2. Kitais nei šio straipsnio 1 dalyje nurodytais atvejais Komisija didelės apimties projektą įvertina remdamasi 101 straipsnyje nurodyta informacija, siekdama nustatyti, ar prašomas finansinis įnašas didelės apimties projektui, kurį laikydamasi 125 straipsnio 3 dalies pasirinko vadovaujančioji institucija, yra pagrįstas. Komisija ne vėliau kaip per tris mėnesius nuo 101 straipsnyje nurodytos informacijos pateikimo dienos įgyvendinimo aktu priima sprendimą dėl finansinio įnašo, skirto pasirinktam didelės apimties projektui, patvirtinimo.
3. Komisijos patvirtinimas pagal 1 dalies antrą pastraipą ir 2 dalį suteikiamas su sąlyga, kad sudaryta pirma darbų sutartis, arba, jei projektai įgyvendinami pagal viešojo ir privačiojo sektorių partnerystės struktūrą, kad viešojo sektoriaus subjektas ir privačiojo sektoriaus subjektas viešojo ir privačiojo sektorių partnerystės sutartį pasirašys per trejus metus nuo patvirtinimo dienos. Valstybei narei per trejų metų laikotarpį pateikus tinkamai pagrįstą prašymą, visų pirma, kai dėl administracinių ir teisinių procedūrų, susijusių su didelės apimties projektų įgyvendinimu, yra vėluojama, Komisija įgyvendinimo aktu gali priimti sprendimą dėl laikotarpio pratęsimo ne ilgesniam nei dvejų metų laikotarpiui.
4. Jei Komisija nepatvirtina finansinio įnašo pasirinktam didelės apimties projektui, savo sprendime ji nurodo atsisakymo priežastis.
5. Didelės apimties projektai, apie kuriuos pranešta Komisijai pagal 1 dalį arba kurie jai pateikti tvirtinti pagal 2 dalį, įtraukiami į veiksmų programos didelės apimties projektų sąrašą.
6. Didelės apimties projekto išlaidos gali būti įtraukiamos į mokėjimo prašymą po to, kai buvo pateiktas 1 dalyje nurodytas pranešimas, arba po to, kai buvo projektas buvo pateiktas tvirtinti pagal 2 dalį. Jei Komisija nepatvirtina vadovaujančiosios institucijos pasirinkto didelės apimties projekto, po to, kai Komisija priima sprendimą, išlaidų deklaracija atitinkamai pataisoma.
103 straipsnis
Sprendimas dėl didelės apimties projekto, kuris įgyvendinamas etapais
1. Nukrypstant nuo 101 straipsnio trečios pastraipos ir 102 straipsnio 1 ir 2 dalių, šio straipsnio 2, 3 ir 4 dalyse nustatytos procedūros taikomos projektui, kuris atitinka šias sąlygas:
a)
projektas susijęs su antruoju ar vėlesniu didelės apimties projekto etapu pagal ankstesnį programavimo laikotarpį, kurio ankstesnį etapą ar etapus Komisija patvirtina ne vėliau kaip 2015 m. gruodžio 31 d. pagal Reglamentą (EB) Nr. 1083/2006; valstybių narių, įstojusių į Sąjungą po 2013 m. sausio 1 d., atveju ne vėliau kaip 2016 m. gruodžio 31 d.;
b)
didelės apimties projekto visų tinkamų finansuoti išlaidų visais etapais suma viršija 100 straipsnyje nustatytus atitinkamus lygius;
c)
didelės apimties projekto paraiška ir Komisijos atliktas vertinimas pagal ankstesnį programavimo laikotarpį apėmė visus suplanuotus etapus;
d)
nėra esminių šio reglamento 101 straipsnio pirmoje pastraipoje nurodytos informacijos apie didelės apimties projektą ir informacijos, numatytos didelės apimties projekto paraiškai, pateikiamai pagal Reglamentą (EB) Nr. 1083/2006, skirtumų, visų pirma visų tinkamų finansuoti išlaidų atžvilgiu;
e)
pagal ankstesnį programavimo laikotarpį įgyvendintino didelės apimties projekto etapas yra arba bus parengtas įgyvendinti pagal Komisijos sprendime nurodytą jam numatytą paskirtį iki atitinkamos veiksmų programos arba programų užbaigimo dokumentų pateikimui nustatyto termino.
2. Vadovaujančioji institucija gali pradėti didelės apimties projekto atranką pagal 125 straipsnio 3 dalį ir pateikti pranešimą, kuriame pateikiami visi 102 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos a punkte išdėstyti elementai, taip pat savo patvirtinimą, kad yra įvykdyta šio straipsnio 1 dalies d punkte nurodyta sąlyga. Nereikalaujama, kad nepriklausomi ekspertai atliktų informacijos kokybės vertinimą.
3. Jei Komisija per tris mėnesius nuo pranešimo, nurodyto 2 dalyje, dienos įgyvendinimo aktu nepriima sprendimo, kuriuo atsisakoma patvirtinti finansinį įnašą, laikoma, kad vadovaujančiosios institucijos pasirinkto didelės apimties projekto finansinis įnašas yra patvirtintas nesant Komisijos sprendimo. Komisija atsisako patvirtinti finansinį įnašą remdamasi tik tuo, kad iš esmės pasikeitė 1 dalies d punkte nurodyta informacija arba didelės apimties projektas neatitinka atitinkamos veiksmų programos ar programų atitinkamos prioritetinės krypties.
4. 102 straipsnio 3-6 dalys taikomos sprendimams dėl didelės apimties projekto, kuris įgyvendinamas etapais.
III SKYRIUS
Bendrasis veiksmų planas
104 straipsnis
Taikymo sritis
1. Bendrasis veiksmų planas - tai veiksmas, kurio apimtis yra nustatyta ir kuris valdomas pagal pasiektiną produktų ir rezultatų lygį. Jį sudaro projektas arba grupė projektų, nesusijusių su infrastruktūros teikimu, už kurių vykdymą yra atsakingas paramos gavėjas, ir kuris sudaro veiksmų programos arba programų dalį. Bendrojo veiksmų plano produkto ir rezultato rodikliai suderinami tarp valstybės narės ir Komisijos, jie padeda siekti konkrečių veiksmų programų tikslų ir sudaro pagrindą skirti fondų paramą. Rezultatai - tai tiesioginiai bendrojo veiksmų plano įgyvendinimo padariniai. Bendrojo veiksmų plano paramos gavėjas yra viešosios teisės subjektas. Bendrieji veiksmų planai nėra laikomi didelės apimties projektais.
2. Bendrajam veiksmų planui skirtos viešosios išlaidos yra ne mažesnės kaip 10 000 000 EUR arba sudaro ne mažiau kaip 20 % viešosios paramos veiksmų programai arba programoms, atsižvelgiant į tai, kuri suma yra mažesnė. Vykdant bandomąjį projektą, viename bendrajame veiksmų plane kiekvienai veiksmų programai skirtos minimalios viešosios išlaidos gali būti sumažintos iki 5 000 000 EUR.
3. 2 dalis netaikoma veiksmams, kurie remiami pagal JUI.
105 straipsnis
Bendrojo veiksmų plano rengimas
1. Valstybė narė, vadovaujančioji institucija arba bet kuris paskirtas viešosios teisės subjektas gali pateikti pasiūlymą dėl bendrojo veiksmų plano kartu su atitinkama veiksmų programa arba vėliau. Tame pasiūlyme pateikiama visa 106 straipsnyje nurodyta informacija.
2. Bendrasis veiksmų planas parengiamas daliai 2014 m. sausio 1 d. - 2023 m. gruodžio 31 d. laikotarpio. Už įgyvendinant bendrąjį veiksmų planą pasiektus produkto ir rezultato rodiklius atlyginama tik tada, jei jie būna pasiekti po sprendimo dėl bendrojo veiksmų plano, nurodyto 107 straipsnyje, patvirtinimo dienos ir iki nurodyto įgyvendinimo laikotarpio, apibrėžto tame sprendime, pabaigos.
106 straipsnis
Bendrųjų veiksmų planų turinys
Bendrajame veiksmų plane pateikiama:
(1)
vystymosi poreikių analizė ir tikslai, kuriais jis grindžiamas, atsižvelgiant į veiksmų programų tikslus ir, jei taikomos, atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas, valstybių narių ir Sąjungos ekonomikos politikos bendras gaires pagal SESV 121 straipsnio 2 dalį bei atitinkamas Tarybos rekomendacijas, į kurias valstybės narės turi atsižvelgti savo užimtumo politikoje, pateiktas pagal SESV 148 straipsnio 4 dalį;
(2)
planas, kuriame nurodomas bendrų ir konkrečių bendrojo veiksmų plano tikslų ryšys, produkto ir rezultatų orientyrai ir tikslai, numatomi projektai arba projektų tipai;
(3)
bendri ir konkretūs produkto ir rezultatų stebėsenos rodikliai, kai tinkama, pagal prioritetines kryptis;
(4)
informacija apie jo geografinę įgyvendinimo aprėptį ir tikslines grupes;
(5)
numatomas jo įgyvendinimo laikotarpis;
(6)
jo poveikio moterų ir vyrų lygybės skatinimui ir diskriminacijos prevencijai analizė;
(7)
kai tinkama, jo poveikio darnaus vystymosi skatinimui analizė;
(8)
jo įgyvendinimo nuostatos, taip pat nuostatos dėl:
a)
paramos gavėjo, atsakingo už bendrojo veiksmų plano įgyvendinimą, paskyrimo ir jo kompetencijos atitinkamoje srityje bei jo administracinio ir finansų valdymo gebėjimų užtikrinimo;
b)
bendrojo veiksmų plano valdymo tvarkos pagal 108 straipsnį;
c)
bendrojo veiksmų plano stebėsenos ir vertinimo tvarkos, taip pat orientyrų, produkto ir rezultatų pasiekimo duomenų kokybės, rinkimo ir saugojimo užtikrinimo tvarkos;
d)
tvarkos, kuria užtikrinama informacijos, susijusios su bendruoju veiksmų planu ir fondais, sklaida bei jų viešinimas,
(9)
jo finansavimo tvarka, taip pat:
a)
orientyrų, produkto ir rezultatų tikslų įgyvendinimo išlaidos remiantis 2 punktu, taikant šio reglamento 67 straipsnio 5 dalyje ir ESF reglamento 14 straipsnyje nurodytus metodus;
b)
preliminarus mokėjimų paramos gavėjui grafikas, susietas su orientyrais ir tikslais;
c)
veiksmų programos ir prioritetinės krypties finansavimo planas, įskaitant visą tinkamą finansuoti sumą ir viešųjų išlaidų sumą.
Komisija, siekdama užtikrinti vienodas šio straipsnio įgyvendinimo sąlygas, priima įgyvendinimo aktus, kuriais nustatomas bendrojo veiksmų plano modelio formatas. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 150 straipsnio 2 dalyje nurodytos patariamosios procedūros.
107 straipsnis
Sprendimas dėl bendrojo veiksmų plano
1. Komisija bendrąjį veiksmų planą vertina remdamasi 106 straipsnyje nurodyta informacija, kad nustatytų, ar fondų parama yra pagrįsta.
Jeigu Komisija per du mėnesius nuo pasiūlymo dėl bendrojo veiksmų plano pateikimo nusprendžia, kad jis neatitinka vertinimo reikalavimų, nurodytų 104 straipsnyje, ji pateikia pastabas valstybei narei. Valstybė narė Komisijai suteikia visą prašomą reikalingą papildomą informaciją ir, jei reikia, atitinkamai peržiūri bendrąjį veiksmų planą.
2. Jeigu į visas pastabas tinkamai atsižvelgiama, Komisija įgyvendinimo aktu priima sprendimą, kuriuo bendrąjį veiksmų planą patvirtina ne vėliau kaip per keturis mėnesius nuo tos dienos, kai valstybė narė jį pateikia, bet ne anksčiau kaip iki atitinkamų veiksmų programų patvirtinimo.
3. 2 dalyje nurodytame sprendime nurodomas bendrojo veiksmų plano paramos gavėjas ir bendrieji bei konkretūs bendrojo veiksmų plano tikslai, orientyrai, produkto ir rezultatų tikslai, tų orientyrų, produkto ir rezultatų tikslų įgyvendinimo išlaidos, finansavimo planas pagal veiksmų programą ir prioritetinę kryptį, įskaitant visą tinkamą finansuoti sumą ir viešųjų išlaidų sumą, bendrojo veiksmų plano įgyvendinimo laikotarpis ir, jei reikia, bendrojo veiksmų plano įgyvendinimo geografinė aprėptis ir tikslinės grupės.
4. Jei Komisija, priimdama įgyvendinimo aktą, atsisako leisti skirti fondų paramą bendrajam veiksmų planui, per 2 dalyje nustatytą laikotarpį ji praneša valstybei narei savo priežastis.
108 straipsnis
Valdymo komitetas ir bendrojo veiksmų plano pakeitimai
1. Valstybė narė arba vadovaujančioji institucija atskirai nuo atitinkamų veiksmų programų stebėsenos komiteto sudaro bendrojo veiksmų plano valdymo komitetą. Valdymo komitetas posėdžiauja ne rečiau kaip du kartus per metus ir teikia ataskaitas vadovaujančiajai institucijai. Vadovaujančioji institucija informuoja atitinkamą stebėsenos komitetą apie valdymo komiteto darbo rezultatus ir pažangą įgyvendinant bendrąjį veiksmų planą pagal 110 straipsnio 1 dalies e punktą ir 125 straipsnio 2 dalies a punktą.
Dėl valdymo komiteto sudėties sprendžia valstybė narė, pasitarusi su atitinkama vadovaujančiąja institucija ir laikydamasi partnerystės principo.
Komisija gali dalyvauti valdymo komiteto veikloje patariamąja teise.
2. Valdymo komitetas atlieka šias užduotis:
a)
vykdo bendrojo veiksmų plano orientyrų, produkto ir rezultatų įgyvendinimo pažangos peržiūrą;
b)
svarsto ir tvirtina visus pasiūlymus dėl bendrojo veiksmų plano keitimo, kad būtų atsižvelgta į visus aspektus, darančius įtaką jo vykdymui.
3. Valstybės narės Komisijai pateikiami prašymai dėl bendrųjų veiksmų planų keitimo tinkamai pagrindžiami. Komisija, atsižvelgdama į valstybės narės pateiktą informaciją, vertina, ar prašymas dėl pakeitimo yra pagrįstas. Komisija gali pateikti pastabas, o valstybė narė Komisijai pateikia visą reikalingą papildomą informaciją. Komisija įgyvendinimo aktu priima sprendimą dėl keitimo prašymo ne vėliau kaip per tris mėnesius nuo tos dienos, kai valstybė narė jį pateikė, jeigu į Komisijos pastabas buvo tinkamai atsižvelgta. Pakeitimas įsigalioja nuo sprendimo dienos, jeigu sprendime nenurodoma kitaip.
109 straipsnis
Bendrojo veiksmų plano finansų valdymas ir kontrolė
1. Mokėjimai paramos gavėjui pagal bendrąjį veiksmų planą vykdomi kaip fiksuotosios sumos arba pagal fiksuotuosius vieneto įkainius 67 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos c punkte nustatytos fiksuotųjų sumų ribos netaikomos.
2. Bendrojo veiksmų plano finansų valdymu, kontrole ir auditu siekiama tik tikrinti, ar sprendime, kuriuo patvirtinamas bendrasis veiksmų planas, nurodytos mokėjimų sąlygos įvykdytos.
3. Paramos gavėjas pagal bendrąjį veiksmų planą ir jo atsakomybe veikiantys subjektai veiksmų įgyvendinimo išlaidas gali nustatyti taikydami savo apskaitos normas. Audito institucija arba Komisija nevykdo tų apskaitos normų ir faktiškai paramos gavėjo patirtų išlaidų audito.
III ANTRAŠTINĖ DALIS
STEBĖSENA, VERTINIMAS, INFORMAVIMAS IR KOMUNIKACIJA
1 SKYRIUS
Stebėsena ir vertinimas
110 straipsnis
Stebėsenos komiteto funkcijos
1. Stebėsenos komitetas visų pirma nagrinėja:
a)
visus klausimus, kurie daro poveikį veiksmų programos įgyvendinimo rezultatams;
b)
pažangą įgyvendinant vertinimo planą ir tolesnius veiksmus atsižvelgiant į vertinimų išvadas;
c)
komunikacijos strategijos įgyvendinimą;
d)
didelės apimties projektų įgyvendinimą;
e)
bendrųjų veiksmų planų įgyvendinimą;
f)
projektus, skirtus moterų ir vyrų lygybei, lygioms galimybėms ir nediskriminavimui skatinti, įskaitant prieigą neįgaliesiems;
g)
projektus, skirtus darniam vystymuisi skatinti;
h)
tam tikrais atvejais, kai ex ante sąlygos neįvykdytos partnerystės sutarties ir veiksmų programos pateikimo dieną, pažangą įgyvendinant projektus, kurių imamasi taikytinoms ex ante sąlygoms įvykdyti;
i)
finansines priemones.
2. Nukrypstant nuo 49 straipsnio 3 dalies, stebėsenos komitetas nagrinėja ir tvirtina:
a)
veiksmų atrankos metodiką ir kriterijus;
b)
metinę ir galutinę įgyvendinimo ataskaitas;
c)
veiksmų programos vertinimo planą ir visus vertinimo plano pakeitimus, įskaitant atvejus, kai toks planas yra bendro vertinimo plano dalis pagal 114 straipsnio 1 dalį;
d)
veiksmų programos komunikacijos strategiją ir visus jos pakeitimus;
e)
visus vadovaujančiosios institucijos pasiūlymus dėl veiksmų programos pakeitimų.
111 straipsnis
Investicijų į ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą tikslo įgyvendinimo ataskaitos
1. Ne vėliau kaip 2016 m. gegužės 31 d. ir kiekvienų paskesnių metų iki 2023 m. (imtinai) gegužės 31 d. tą pačią datą valstybė narė Komisijai pateikia metinę įgyvendinimo ataskaitą, kaip nustatyta 50 straipsnio 1 dalyje. 2016 m. teikiama ataskaita apima 2014 ir 2015 finansinius metus, taip pat laikotarpį nuo išlaidų tinkamumo finansuoti pradžios iki 2013 m. gruodžio 31 d.
2. 2017 m. ir 2019 m. pateiktoms ataskaitoms 1 dalyje nurodytas terminas yra birželio 30 d.
3. Metinėse įgyvendinimo ataskaitose pateikiama informacija apie:
a)
veiksmų programos įgyvendinimą pagal 50 straipsnio 2 dalį;
b)
didelės apimties projektų ir bendrųjų veiksmų planų rengimo ir įgyvendinimo pažangą.
4. 2017 ir 2019 m. teikiamose metinėse įgyvendinimo ataskaitose pateikiama ir įvertinama informacija, nurodyta atitinkamai 50 straipsnio 4 ir 5 dalyse, ir šio straipsnio 3 dalyje nurodyta informacija ir ši informacija:
a)
vertinimo plano įgyvendinimo pažanga ir paskesni veiksmai, kurių imtasi atsižvelgiant į vertinimų išvadas;
b)
informavimo apie fondus ir jų viešinimo priemonių rezultatai, pasiekti įgyvendinant komunikacijos strategiją;
c)
partnerių dalyvavimas įgyvendinant, stebint ir vertinant veiksmų programą.
2017 m. ir 2019 m. teikiamose metinėse įgyvendinimo ataskaitose, priklausomai nuo veiksmų programų turinio ir tikslų, gali būti pateikiama ir įvertinama ši informacija:
a)
pažanga, padaryta įgyvendinant integruotą teritorinio vystymosi principą, įskaitant su demografinėmis problemomis susiduriančių ir nuolatinių arba gamtinių trūkumų turinčių teritorijų plėtrą, tvarią miestų plėtrą ir bendruomenės inicijuotą vietos plėtrą pagal veiksmų programą;
b)
veiksmų, kuriais stiprinami valstybės narės institucijų ir paramos gavėjų gebėjimai administruoti ir naudoti fondų paramą, įgyvendinimo pažanga;
c)
tarpregioninių ir tarpvalstybinių veiksmų įgyvendinimo pažanga;
d)
atitinkamais atvejais indėlis įgyvendinant makroregionines ir jūrų baseinų strategijas;
e)
konkretūs veiksmai, kurių imtasi siekiant skatinti moterų ir vyrų lygybę, užkirsti kelią diskriminacijai, visų pirma prieinamumo neįgaliesiems srityje, taip pat tai, kokia tvarka buvo siekiama užtikrinti, kad veiksmų programoje ir veiksmuose būtų atsižvelgiama į lyčių aspektą;
f)
veiksmai, kurių imtasi darniam vystymuisi skatinti pagal 8 straipsnį;
g)
veiksmų socialinių inovacijų srityje, jei tinkama, įgyvendinimo pažanga;
h)
pažanga, padaryta įgyvendinant priemones, skirtas specifiniams geografinių vietovių, kurios yra labiausiai paveiktos skurdo, arba tikslinių grupių, kurios patiria didžiausią skurdo, diskriminavimo arba socialinės atskirties riziką, poreikiams tenkinti, ypač didelį dėmesį skiriant marginalioms bendruomenėms, neįgaliesiems, ilgalaikiams bedarbiams bei nedirbantiems jaunuoliams, įskaitant, kai tinkama, panaudotus finansinius išteklius.
Nukrypstant nuo pirmos ir antros pastraipų ir siekiant užtikrinti partnerystės sutarties ir pažangos ataskaitos suderinamumą, valstybės narės, parengusios ne daugiau kaip vieną veiksmų programą kiekvienam fondui, gali įtraukti 50 straipsnio 3 dalyje nurodytą informaciją apie ex ante sąlygas, pagal 50 straipsnio 4 dalį reikalaujamą pateikti informaciją ir šios dalies antros pastraipos a, b, c ir h punktuose nurodytą informaciją į pažangos ataskaitą, o ne į metines įgyvendinimo ataskaitas, pateikiamas atitinkamai 2017 ir 2019 m., ir atitinkamai į galutinę įgyvendinimo ataskaitą, nedarant poveikio 110 straipsnio 2 dalies b punkto taikymui.
5. Komisija, siekdama užtikrinti vienodas šio straipsnio įgyvendinimo sąlygas, priima įgyvendinimo aktus, kuriais nustatomi metinės ir galutinės įgyvendinimo ataskaitos modeliai. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 150 straipsnio 2 dalyje nurodytos patariamosios procedūros.
112 straipsnis
Finansinių duomenų teikimas
1. Iki sausio 31 d., liepos 31 d. ir spalio 31 d. valstybė narė elektroniniu būdu Komisijai stebėsenos tikslais apie kiekvieną veiksmų programą pateikia šiuos duomenis pagal prioritetines kryptis:
a)
visas ir viešąsias tinkamas finansuoti veiksmų išlaidas ir paramai atrinktų veiksmų skaičių;
b)
visas paramos gavėjų vadovaujančiajai institucijai deklaruotas tinkamas finansuoti išlaidas.
2. Be to, iki sausio 31 d. pateikti duomenys skirstomi pagal intervencinės veiklos kategorijas. Tie pateikti duomenys laikomi atitinkančiais 50 straipsnio 2 dalyje nurodytus finansinių duomenų pateikimo reikalavimus.
3. Kartu su sausio 31 d. ir liepos 31 d. pateikiamais duomenimis pateikiama prognozė, kokią sumą valstybės narės numato nurodyti einamųjų finansinių metų ir ateinančių finansinių metų mokėjimo paraiškose.
4. Pagal šį straipsnį teikiamų duomenų laikotarpio pabaiga yra mėnesio, einančio prieš duomenų pateikimo mėnesį, pabaiga.
5. Komisija, siekdama užtikrinti vienodas šio straipsnio įgyvendinimo sąlygas, priima įgyvendinimo aktus, kuriais nustatomas modelis, kurį reikia naudoti Komisijai teikiant finansinius duomenis stebėsenos tikslais. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 150 straipsnio 3 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
113 straipsnis
Sanglaudos pranešimas
SESV 175 straipsnyje nurodytame Komisijos pranešime pateikiama:
a)
informacija apie pažangą, padarytą siekiant ekonominės, socialinės ir teritorinės sanglaudos, taip pat informacija apie regionų socialinę ir ekonominę padėtį bei vystymąsi ir apie tai, kaip atsižvelgiama į Sąjungos prioritetus;
b)
informacija apie tai, kaip prie padarytos pažangos prisidėjo fondai, EIB finansavimas ir kitos priemonės ir kokį poveikį jai turėjo kita Sąjungos ir nacionalinė politika;
c)
prireikus, nuoroda į būsimas Sąjungos priemones ir politikos kryptis, kurių reikia ekonominei, socialinei ir teritorinei sanglaudai stiprinti ir Sąjungos prioritetams įgyvendinti.
114 straipsnis
Vertinimas
1. Vadovaujančioji institucija arba valstybė narė parengia vienos arba kelių veiksmų programų vertinimo planą. Vertinimo planas stebėsenos komitetui pateikiamas ne vėliau kaip per vienerius metus nuo veiksmų programos patvirtinimo.
2. Iki 2022 m. gruodžio 31 d. vadovaujančiosios institucijos Komisijai pateikia kiekvienos veiksmų programos ataskaitą, kurioje apibendrina programavimo laikotarpiu atliktų vertinimų išvadas ir pagrindinius veiksmų programų produktus ir rezultatus, pateikdamos pastabas apie praneštą informaciją.
3. Komisija atlieka ex post vertinimus glaudžiai bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis ir vadovaujančiosiomis institucijomis.
4. Šio straipsnio 1 ir 2 dalys netaikomos 39 straipsnio 4 dalies pirmos pastraipos b punkte nurodytoms specialioms programoms.
II SKYRIUS
Informavimas ir komunikacija
115 straipsnis
Informavimas ir komunikacija
1. Valstybės narės ir vadovaujančiosios institucijos yra atsakingos už tai, kad:
a)
būtų parengtos komunikacijos strategijos;
b)
užtikrintų, kad būtų sukurta viena bendra interneto svetainė arba portalas, kur būtų skelbiama informacija apie visas tos valstybės narės veiksmų programas ir galimybę jomis naudotis, įskaitant informaciją apie programų įgyvendinimo terminus ir visas susijusias viešąsias konsultacijas;
c)
galimi paramos gavėjai būtų informuojami apie finansavimo pagal veiksmų programas galimybes;
d)
įgyvendinant informavimo ir komunikacijos projektus, susijusius su partnerystės susitarimų, veiksmų programų ir veiksmų rezultatais ir poveikiu, Sąjungos piliečiai būtų informuojami apie sanglaudos politikos ir fondų vaidmenį ir pasiekimus.
2. Kad užtikrintų fondų suteiktos paramos skaidrumą, valstybės narės arba vadovaujančiosios institucijos sudaro ir pildo veiksmų pagal veiksmų programas ir fondus sąrašą lentelinės skaičiuoklės formatu, kuris sudaro galimybę duomenis rūšiuoti, atlikti jų paiešką, juos gauti, palyginti ir nesunkiai skelbti internete, pavyzdžiui, CSV arba XML formatais. Šis veiksmų sąrašas skelbiamas vienoje bendroje interneto svetainėje arba viename bendrame portale, kur pateikiamas visų tos valstybės narės veiksmų programų sąrašas ir santrauka.
Siekiant toliau paskatinti privatųjį sektorių, pilietinę visuomenę ar nacionalinius viešojo administravimo subjektus veiksmų sąrašu naudotis ne vieną kartą, interneto svetainėje galima aiškiai nurodyti taikytinas licencijavimo taisykles, pagal kurias duomenys skelbiami aiškiu būdu.
Veiksmų sąrašas atnaujinamas ne rečiau kaip kas šešis mėnesius.
Būtiniausia informacija, kurią reikia pateikti veiksmų sąraše, nurodyta XII priede.
3. Išsamios informavimo ir komunikacijos priemonių, skirtų visuomenei, ir informavimo priemonių, skirtų pareiškėjams ir paramos gavėjams, taisyklės išdėstytos XII priede.
4. Komisija priima įgyvendinimo aktus dėl veiksmui skirtų informavimo ir komunikacijos priemonių techninėms charakteristikoms ir nurodymams dėl skiriamojo ženklo sukūrimo ir standartinių spalvų apibrėžimo. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 150 straipsnio 3 dalyje nustatytos nagrinėjimo procedūros.
116 straipsnis
Komunikacijos strategija
1. Valstybė narė arba vadovaujančiosios institucijos parengia kiekvienos veiksmų programos komunikacijos strategiją. Kelioms veiksmų programoms gali būti parengta bendra komunikacijos strategija. Komunikacijos strategijoje atsižvelgiama į atitinkamos veiksmų programos ar programų apimtį, laikantis proporcingumo principo.
Į komunikacijos strategiją įtraukiamos XII priede nurodytos sudedamosios dalys.
2. Komunikacijos strategija pateikiama stebėsenos komitetui patvirtinti pagal 110 straipsnio 2 dalies d punktą ne vėliau kaip per šešis mėnesius nuo atitinkamos veiksmų programos ar programų patvirtinimo.
Jei bendra komunikacijos strategija parengiama kelioms veiksmų programoms ir yra susijusi su keliais stebėsenos komitetais, valstybė narė gali paskirti vieną stebėsenos komitetą, konsultuojantis su kitais susijusiais stebėsenos komitetais atsakingą už bendros komunikacijos strategijos ir vėlesnius tos strategijos pakeitimus.
Prireikus valstybė narė arba vadovaujančiosios institucijos programavimo laikotarpiu gali iš dalies pakeisti komunikacijos strategiją. Vadovaujančioji institucija pateikia iš dalies pakeistą komunikacijos strategiją stebėsenos komitetui patvirtinti pagal 110 straipsnio 2 dalies d punktą.
3. Nukrypstant nuo 2 dalies trečios pastraipos, vadovaujančioji institucija pagal 110 straipsnio 1 dalies c punktą bent kartą per metus informuoja atsakingą stebėsenos komitetą ar komitetus apie komunikacijos strategijos įgyvendinimo pažangą ir atliktą rezultatų analizę, taip pat apie numatomą informavimo ir komunikacijos veiklą, kuri bus vykdoma kitais metais. Stebėsenos komitetas pateikia nuomonę dėl kitais metais numatomos veiklos, jei jam tai atrodo tinkama.
117 straipsnis
Už informavimą ir komunikaciją atsakingi pareigūnai ir jų tinklai
1. Kiekviena valstybė narė paskiria už informavimą ir komunikaciją atsakingą pareigūną, kuris koordinuoja informavimo ir komunikacijos veiksmus, susijusius su vienu arba daugiau fondais, įskaitant susijusias programas pagal Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslą, ir atitinkamai informuoja Komisiją.
2. Už informavimą ir komunikaciją atsakingas pareigūnas yra atsakingas už nacionalinio su fondais susijusių už komunikaciją atsakingų asmenų tinklo, jei tokio tinklo esama, veiklos koordinavimą, už XII priede nurodytos interneto svetainės arba portalo sukūrimą ir tvarkymą ir už komunikacijos priemonių, kurių imtasi valstybės narės lygmeniu, apžvalgos pateikimą.
3. Kiekviena vadovaujančioji institucija paskiria po vieną asmenį, atsakingą už informavimą ir komunikaciją veiksmų programos lygmeniu, ir apie paskirtus asmenis praneša Komisijai. Atitinkamais atvejais kelioms veiksmų programoms galima paskirti vieną asmenį.
4. Komisija sukuria Sąjungos tinklus, kurių narius paskiria valstybės narės, siekdama užtikrinti, kad būtų keičiamasi komunikacijos strategijų įgyvendinimo rezultatų informacija, patirtimi įgyvendinant informavimo ir komunikacijos priemones ir kita gerąja patirtimi.
IV ANTRAŠTINĖ DALIS
TECHNINĖ PARAMA
118 straipsnis
Komisijos iniciatyva teikiama techninė parama
Atsižvelgiant į atskaitymus, įvykdytus pagal 91 straipsnio 3 dalį, fondų lėšomis galima remti techninę paramą, neviršijant 0,35 proc. metinių konkrečiam fondui skirtų asignavimų.
119 straipsnis
Valstybių narių techninė parama
1. Fondų paramos suma, skiriama techninei paramai, neviršija 4 proc. visos fondų lėšų, skirtų kiekvienos regionų, kuriuose atitinkamais atvejais įgyvendinamas investicijų į ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą tikslas, kategorijos veiksmų programoms valstybėje narėje, sumos.
Nustatydamos visos kiekvienai valstybei narei skiriamos techninės paramos lėšų sumos ribą, valstybės narės gali atsižvelgti į specialų asignavimą JUI.
2. Iš kiekvieno fondo galima finansuoti techninės paramos veiksmus, kurie tinkami finansuoti pagal bet kurį kitą fondą. Nedarant poveikio 1 daliai, techninei paramai iš vieno fondo skirtos lėšos neviršija 10 proc. visų lėšų, skirtų iš to fondo valstybės narės veiksmų programoms pagal kiekvieną regionų, kuriuose, jei tinkama, įgyvendinamas investicijų į ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą tikslas, kategoriją.
3. Nukrypstant nuo 70 straipsnio 1 ir 2 dalių, techninės paramos veiksmai gali būti įgyvendinami ne programos įgyvendinimo, bet Sąjungos teritorijoje, su sąlyga, kad veiksmai yra naudingi veiksmų programai, o techninės paramos veiksmų programos atveju - kitoms atitinkamoms programoms.
4. Kai 1 dalyje nurodyti struktūrinių fondų asignavimai naudojami su daugiau kaip viena regionų kategorija susijusiems techninės paramos veiksmams remti, su veiksmais susijusios išlaidos gali būti realizuotos atsižvelgiant į prioritetinę kryptį, apimančią skirtingas regionų kategorijas, ir priskirtos taikant proporcingumo principą, atsižvelgiant į asignavimą pagal kiekvieną regionų kategoriją kaip į visų valstybei narei skirtų asignavimų dalį.
5. Nukrypstant nuo 1 dalies, tais atvejais, kai visa fondų lėšų, skiriamų valstybei narei pagal investicijų į ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą tikslą, suma neviršija 1 000 000 000 EUR, techninei paramai skiriamą sumą galima padidinti iki 6 proc. tos visos sumos arba 50 000 000 EUR sumos, atsižvelgiant į tai, kuri iš šių sumų yra mažesnė.
6. Techninė parama teikiama kaip vieno fondo prioritetinė kryptis pagal veiksmų programą arba specialią veiksmų programą, arba pagal abi programas.
V ANTRAŠTINĖ DALIS
FONDŲ FINANSAVIMAS
120 straipsnis
Bendro finansavimo normų nustatymas
1. Komisijos sprendime, kuriuo patvirtinama veiksmų programa, nustatoma bendro finansavimo norma ir didžiausia galimas fondų finansavimas kiekvienai prioritetinei krypčiai. Jei prioritetinė kryptis susijusi su daugiau kaip vienos kategorijos regionais arba daugiau kaip vienu fondu, Komisijos sprendimu prireikus nustatoma bendro finansavimo norma pagal regiono kategoriją ir fondą.
2. Dėl kiekvienos prioritetinės krypties Komisijos sprendime nurodoma, ar tai prioritetinei krypčiai nustatyta bendro finansavimo norma turi būti taikoma:
a)
visoms tinkamoms finansuoti išlaidoms, įskaitant viešąsias ir privačiąsias išlaidas, arba
b)
viešosioms tinkamoms finansuoti išlaidoms.
3. Pagal investicijų į ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą tikslą įgyvendinamų veiksmų programų, ir kai tinkama, pagal regiono kategoriją ir fondą, kiekvienos prioritetinės krypties bendro finansavimo norma, negali būti didesnė kaip:
a)
Sanglaudos fondui - 85 proc.,
b)
valstybių narių, kurių 2007-2009 m. laikotarpiu BVP vienam gyventojui vidurkis buvo mažesnis kaip 85 proc. ES-27 vidurkio tuo laikotarpiu, mažiau išsivysčiusiems regionams ir atokiausiems regionams - 85 proc., įskaitant pagal ETB reglamento 92 straipsnio 1 dalies e punktą ir 4 straipsnio 2 dalį atokiausiems regionams numatytą papildomą asignavimą;
c)
valstybių narių mažiau išsivysčiusiems regionams, išskyrus nurodytus b punkte, ir visiems regionams, kurių BVP vienam gyventojui, naudojamas kaip tinkamumo finansuoti kriterijus, 2007-2013 m. programavimo laikotarpiu buvo mažesnis kaip 75 % ES 25 vidurkio tuo laikotarpiu, tačiau kurių BVP vienam gyventojui yra didesnis kaip 75 % ES 27 BVP vidurkio, taip pat regionams, apibrėžtiems Reglamento (ES) Nr. 1083/2006 8 straipsnio 1 dalyje, gaunantiems pereinamojo laikotarpio paramą 2007-2013 m. programavimo laikotarpiu, - 80 %;
d)
pereinamojo laikotarpio regionams, išskyrus nurodytus c punkte, - 60 proc.,
e)
labiau išsivysčiusiems regionams, išskyrus nurodytus c punkte, - 50 proc.
2014 m. sausio 1 d.-2017 m. birželio 30 d. laikotarpiu kiekvienos prioritetinės krypties bendro finansavimo norma visoms Kipre vykdomoms veiksmų programoms yra ne didesnė kaip 85 proc.
Komisija atlieka peržiūrą, kad įvertintų priežastis, ar reikia toliau taikyti bendro finansavimo normą, nurodytą antroje pastraipoje, po 2017 m. birželio 30 d., ir prireikus iki 2016 m. birželio 30 d. pateikia pasiūlymą dėl teisėkūros procedūra priimamo akto.
Pagal Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslą įgyvendinamų veiksmų programų kiekvienos prioritetinės krypties bendro finansavimo norma negali būti didesnė kaip 85 proc.
Didžiausia bendro finansavimo norma pagal pirmos pastraipos b, c, d, ir e punktus padidinama kiekvienai prioritetinei krypčiai, kuria įgyvendinama JUI, ir tuo atveju, jei prioritetinė kryptis yra susijusi su socialinėmis inovacijomis ar tarpvalstybiniu bendradarbiavimu arba abiejų šių elementų deriniu. Tas padidinimas nustatomas pagal su konkretiems fondams taikomas taisykles.
4. NUTS 2 lygio regionams, atitinkantiems 1994 m. stojimo akto Protokole Nr. 6 išdėstytus kriterijus, pagal 92 straipsnio 1 dalies e punktą skiriamo papildomo asignavimo bendro finansavimo norma yra ne didesnė kaip 50 proc.
5. Didžiausia galima bendro finansavimo norma pagal 3 dalį prioritetinės krypties lygmeniu padidinama dešimčia procentinių punktų, jeigu visa prioritetinė kryptis yra įgyvendinama naudojant finansines priemones arba bendruomenės inicijuotos vietos plėtros veiksmais.
6. Fondų įnašas kiekvienai prioritetinei krypčiai yra ne mažesnis kaip 20 proc. tinkamų finansuoti viešųjų išlaidų.
7. Veiksmų programoje gali būti numatyta atskira iki 100 proc. bendrai finansuojama prioritetinė kryptis, skirta veiksmams, įgyvendinamiems naudojant Sąjungos lygmeniu nustatytas ir tiesiogiai arba netiesiogiai Komisijos valdomas finansines priemones, remti. Nustačius tokią atskirą prioritetinę kryptį, atitinkamos krypties paramos negalima įgyvendinti kitais būdais.
121 straipsnis
Bendro finansavimo normų moduliavimas
Prioritetinei krypčiai taikoma fondų bendro finansavimo norma gali būti pritaikoma atsižvelgiant į:
1)
prioritetinės krypties svarbą Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategijos įgyvendinimui, atsižvelgiant į konkrečias spragas, kurias reikia pašalinti;
2)
aplinkos apsaugą ir jos gerinimą, pirmiausia taikant atsargumo principą, prevencinių veiksmų principą ir principą „teršėjas moka“;
3)
mobilizuotą privataus finansavimo dalį;
4)
tai, ar įtraukiamos šios vietovės, kurios turi didelių ir nuolatinių gamtinių arba demografinių trūkumų:
a)
salose esančios valstybės narės, kurios atitinka Sanglaudos fondo finansavimo reikalavimus, ir kitos salos, išskyrus salas, kuriose yra valstybės narės sostinė arba kurias su pagrindine valstybės teritorija jungia nuolatinė jungtis;
b)
kalnuotos vietovės, apibrėžtos valstybės narės nacionalinės teisės aktuose;
c)
retai (mažiau kaip 50 gyventojų viename kvadratiniame kilometre) ir labai retai (mažiau kaip 8 gyventojai viename kvadratiniame kilometre) apgyvendintos vietovės;
d)
įtraukiami atokiausi regionai, kaip nustatyta SESV 349 straipsnyje.
KETVIRTOJI DALIS
FONDAMS IR EJRŽF TAIKOMOS BENDROSIOS NUOSTATOS
I ANTRAŠTINĖ DALIS
VALDYMAS IR KONTROLĖ
1 SKYRIUS
Valdymo ir kontrolės sistemos
122 straipsnis
Valstybių narių pareigos
1. Valstybės narės užtikrina, kad veiksmų programų valdymo ir kontrolės sistemos būtų nustatytos laikantis 72, 73 ir 74 straipsnių.
2. Valstybės narės užkerta kelią pažeidimams, juos nustato ir ištaiso bei susigrąžina neteisėtai sumokėtas sumas ir visus delspinigius. Jos informuoja Komisiją apie pažeidimus, kurie 10 000 EUR viršija fondų įnašą, ir nuolat ją informuoja apie tai, ar įgyvendinant susijusias administracines ir teisines procedūras daroma didelė pažanga.
Valstybės narės Komisijai apie pažeidimus nepraneša:
a)
atvejais, kai pažeidimas yra tik visiškas ar dalinis veiksmo, įtraukto į bendrai finansuojamą veiksmų programą, neįvykdymas dėl paramos gavėjo bankroto;
b)
atvejais, į kuriuos vadovaujančios institucijos ar tvirtinančios institucijos dėmesį savo noru atkreipė paramos gavėjas prieš kuriai nors institucijai nustatant pažeidimą iki viešųjų lėšų išmokėjimo ar po jo;
c)
atvejais, kuriuos nustato ir ištaiso vadovaujančioji arba tvirtinančioji institucija prieš atitinkamas išlaidas įtraukiant į Komisijai teikiamą išlaidų ataskaitą.
Visais kitais atvejais, ypač atvejais iki bankroto arba įtariamo sukčiavimo atvejais, apie nustatytus pažeidimus ir su jais susijusias prevencines arba taisomąsias priemones pranešama Komisijai.
Kai paramos gavėjui neteisėtai sumokėtų sumų susigrąžinti neįmanoma ir tai įvyko dėl valstybės narės kaltės arba aplaidumo, valstybė narė yra atsakinga už atitinkamų sumų grąžinimą į Sąjungos biudžetą. Valstybės narės gali nuspręsti nesusigrąžinti neteisėtai išmokėtos sumos, jei iš paramos gavėjo susigrąžintina suma, neskaitant palūkanų, fondų įnašo neviršija 250 EUR.
Komisijai pagal 142 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais nustatomos papildomos išsamios taisyklės, susijusios su kriterijais, taikomais pažeidimo atvejams, apie kuriuos turi būti pranešta, teiktiniems duomenims, taip pat sąlygoms ir procedūroms, taikytinoms siekiant nustatyti, ar nesusigrąžinamas sumas kompensuoja valstybės narės, apibrėžti.
Komisija priima įgyvendinimo aktus, kuriais nustatomas atskaitomybės periodiškumas ir naudotina pažeidimų ataskaitų teikimo forma. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 150 straipsnio 2 dalyje nurodytos patariamosios procedūros.
3. Valstybės narės užtikrina, kad ne vėliau kaip 2015 m. gruodžio 31 d. visa informacija tarp paramos gavėjų ir vadovaujančiosios, tvirtinančiosios, audito institucijos ir tarpinių institucijų būtų galima keistis per elektroninio keitimosi duomenimis sistemas.
Pirmoje pastraipoje nurodytos sistemos palengvina sąveiką su nacionalinėmis ir Sąjungos sistemomis, ir jomis paramos gavėjams sudaromos sąlygos visą pirmoje pastraipoje nurodytą informaciją pateikti vienu perdavimu.
Komisija priima įgyvendinimo aktus, kuriais nustatomos išsamios keitimosi informacija pagal šią dalį taisyklės. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 143 straipsnio 3 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
4. 3 dalis netaikoma EJRŽF.
II SKYRIUS
Valdymo ir kontrolės institucijos
123 straipsnis
Institucijų paskyrimas
1. Kiekviena valstybė narė paskiria kiekvienos veiksmų programos nacionalinę, regioninę arba vietos valdžios instituciją ar subjektą arba privatųjį subjektą, kuri ar kuris veikia kaip vadovaujančioji institucija. Ta pati vadovaujančioji institucija gali būti paskirta daugiau nei vienai veiksmų programai.
2. Nedarant poveikio 3 daliai, valstybė narė paskiria kiekvienos veiksmų programos nacionalinę, regioninę arba vietos valdžios instituciją arba subjektą, kuri arba kuris veikia kaip tvirtinančioji institucija. Ta pati tvirtinančioji institucija gali būti paskirta daugiau nei vienai veiksmų programai.
3. Valstybė narė gali paskirti veiksmų programos vadovaujančiąją instituciją, kuri yra valdžios institucija arba subjektas, papildomai atlikti tvirtinančiosios institucijos funkcijas.
4. Valstybė narė paskiria kiekvienos veiksmų programos nacionalinę, regioninę arba vietos valdžios instituciją arba subjektą, funkciniu požiūriu nepriklausomą nuo vadovaujančiosios institucijos ir tvirtinančiosios institucijos, kuri veikia kaip audito institucija. Tą pačią audito instituciją galima skirti daugiau nei vienai veiksmų programai.
5. Su investicijų į ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą tikslu susijusių fondų ir EJRŽF atveju vadovaujančiosios, tvirtinančiosios ir prireikus audito institucijų funkcijas gali vykdyti ta pati viešosios valdžios institucija arba tas pats subjektas, jeigu laikomasi funkcijų atskyrimo principo.
Tuo atveju, kai veiksmų programai visa skiriama fondų paramos suma yra daugiau kaip 250 000 000 EUR arba EJRŽF atveju - daugiau kaip 100 000 000 EUR, ta pati viešosios valdžios institucija arba tas pats subjektas, kuri arba kuris vykdo vadovaujančiosios institucijos funkcijas, gali vykdyti audito institucijos funkcijas, jei pagal ankstesniam programavimo laikotarpiui taikomas nuostatas Komisija prieš atitinkamos veiksmų programos patvirtinimo dieną informavo valstybę narę apie savo išvadą, kad ji iš esmės gali pasitikėti jos audito nuomone, arba jei Komisija, remdamasi ankstesnio programavimo laikotarpio patirtimi, sutinka, kad dėl audito institucijos institucinės struktūros ir atskaitomybės suteikiamos tinkamos jos funkcinio nepriklausomumo ir patikimumo garantijos.
6. Valstybė narė gali paskirti vieną ar kelias tarpines institucijas, kurios vykdytų tam tikras vadovaujančiosios arba tvirtinančiosios institucijos funkcijas tos institucijos atsakomybe. Atitinkami vadovaujančiosios arba tvirtinančiosios institucijos ir tarpinių institucijų susitarimai įforminami raštu.
7. Valstybė narė arba vadovaujančioji institucija gali dalies veiksmų programos valdymą patikėti tarpinei institucijai pagal rašytinį valstybės narės arba vadovaujančiosios institucijos ir tarpinės institucijos susitarimą (visuotinė dotacija). Tarpinė institucija pateikia garantijas dėl savo mokumo ir kompetencijos atitinkamoje srityje ir jos administracinio bei finansų valdymo gebėjimų.
8. Valstybė narė gali savo iniciatyva paskirti koordinavimo instituciją, kurios pareiga yra palaikyti ryšius su Komisija ir teikti jai informaciją, koordinuoti kitų susijusių paskirtų institucijų veiklą ir skatinti suderintai taikyti taikytiną teisę.
9. Valstybė narė raštu nustato taisykles, reglamentuojančias jos santykius su vadovaujančiosiomis, tvirtinančiosiomis ir audito institucijomis, šių institucijų tarpusavio santykius ir santykius su Komisija.
124 straipsnis
Vadovaujančiosios institucijos ir tvirtinančiosios institucijos paskyrimo procedūra
1. Iki pirmo tarpinio mokėjimo paraiškos pateikimo Komisijai valstybė narė informuoja Komisiją apie tinkamu lygiu atliekamo vadovaujančiosios institucijos ir, atitinkamais atvejais, tvirtinančiosios institucijos paskyrimo datą bei formą.
2. 1 dalyje nurodytas paskyrimas grindžiamas nepriklausomos audito institucijos, kuri vertina institucijų XIII priede išdėstytų kriterijų dėl vidaus kontrolės aplinkos, rizikos valdymo, valdymo ir kontrolės veiklos ir stebėsenos, tenkinimą, ataskaita ir nuomone. Nepriklausoma audito institucija yra audito institucija arba kitas viešosios ar privačios teisės reglamentuojamas subjektas, turintis būtinus gebėjimus atlikti auditus, kuris yra nepriklausomas nuo vadovaujančiosios įstaigos ir, atitinkamais atvejais, tvirtinančiosios įstaigos, ir kuris vykdo veiklą vadovaudamasis tarptautiniu mastu pripažintais audito standartais. Jei nepriklausoma audito institucija padaro išvadą, kad valdymo ir kontrolės sistemos dalis, susijusi su vadovaujančiąja arba tvirtinančiąja įstaiga, iš esmės yra ta pati, kaip ir ankstesniu programavimo laikotarpiu, ir jei, remiantis audito darbu, atliktu laikantis atitinkamų Reglamento (EB) Nr. 1083/2006 ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1198/2006 (38) nuostatų, yra įrodymų, kad tuo laikotarpiu jos funkcionavo veiksmingai, ji, neatlikdama papildomų audito darbų, gali padaryti išvadą, kad atitinkami kriterijai yra įgyvendinti.
3. Jeigu visa fondų paramos veiksmų programai suma yra didesnė kaip 250 000 000 EUR arba EJRŽF paramos suma didesnė kaip 1 000 000 000 EUR, Komisija gali paprašyti per mėnesį nuo 1 dalyje nurodytos informacijos apie paskyrimą pranešimo pateikti 2 dalyje nurodytą nepriklausomos audito institucijos ataskaitą ir nuomonę bei vadovaujančiosios institucijos ir, kai tinkama, tvirtinančiosios institucijos atliekamų funkcijų ir procedūrų aprašymą. Komisija nusprendžia, ar paprašyti pateikti tuos dokumentus, remdamasi rizikos vertinimu ir atsižvelgdama į informaciją apie vadovaujančiosios institucijos ar, atitinkamais atvejais, tvirtinančiosios institucijos funkcijų ir procedūrų reikšmingus pakeitimus palyginti su galiojusiais ankstesniuoju programavimo laikotarpiu ir atitinkamus įrodymus apie jų efektyvų veikimą.
Komisija gali pateikti pastabas per du mėnesius nuo pirmoje pastraipoje nurodytų dokumentų gavimo. Nedarant poveikio 83 straipsniui, dėl tų dokumentų nagrinėjimo nenutrūksta paraiškų atlikti tarpinius mokėjimus nagrinėjimas.
4. Jeigu visa fondų paramos veiksmų programai suma yra didesnė kaip 250 000 000 EUR, o vadovaujančiosios institucijos ir, atitinkamais atvejais, tvirtinančiosios institucijos funkcijų ir procedūrų pokyčiai yra reikšmingi palyginti su galiojusiais ankstesniuoju programavimo laikotarpiu, valstybė narė gali savo iniciatyva per du mėnesius nuo pranešimo apie 1 dalyje nurodytą paskyrimą pateikti Komisijai 3 dalyje nurodytus dokumentus. Pastabas dėl tų dokumentų Komisija pateikia per tris mėnesius nuo jų gavimo.
5. Kai turimi audito ir kontrolės rezultatai rodo, kad paskirtoji institucija nebetenkina 2 dalyje nurodytų kriterijų, valstybė narė, atsižvelgdama į problemos sunkumą, atitinkamu lygiu nustato bandomąjį laikotarpį, per kurį imamasi reikiamų taisomųjų veiksmų.
Kai paskirtai institucijai nepavyksta per valstybės narės nustatytą bandomąjį laikotarpį įgyvendinti reikiamų taisomųjų veiksmų, valstybė narė atitinkamu lygiu nutraukia jos paskyrimą.
Valstybė narė nedelsdama informuoja Komisiją, kai paskirtajai institucijai nustatomas bandomasis laikotarpis, suteikdama informaciją apie atitinkamą bandomąjį laikotarpį, kai bandomasis laikotarpis baigiamas įgyvendinus taisomuosius veiksmus, taip pat tais atvejais, kai institucijos paskyrimas yra nutraukiamas. Dėl pranešimo apie tai, kad valstybė narė paskirtajai institucijai nustatė bandomąjį laikotarpį, nedarant poveikio 83 straipsnio taikymui, nenutrūksta paraiškų atlikti tarpinius mokėjimus nagrinėjimas.
6. Kai vadovaujančiosios arba tvirtinančiosios institucijos paskyrimas nutraukiamas, valstybės narės pagal 2 dalyje numatytą procedūrą paskiria naują instituciją perimti vadovaujančiosios arba tvirtinančiosios institucijos funkcijas, ir apie tai informuoja Komisiją.
7. Komisija, siekdama užtikrinti vienodas šio straipsnio įgyvendinimo sąlygas, priima įgyvendinimo aktus, kuriais nustatomas nepriklausomos audito institucijos ataskaitos bei nuomonės ir vadovaujančiosios institucijos bei, atitinkamais atvejais tvirtinančiosios institucijos atliekamų funkcijų ir taikomų procedūrų aprašymo modelis. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 150 straipsnio 3 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
125 straipsnis
Vadovaujančiosios institucijos funkcijos
1. Vadovaujančioji institucija atsako už veiksmų programos valdymą laikantis patikimo finansų valdymo principo.
2. Valdydama veiksmų programą vadovaujančioji institucija:
a)
teikia pagalbą 47 straipsnyje nurodytam stebėsenos komitetui šiam atliekant savo darbą, teikia jam informaciją, kuri yra reikalinga jo funkcijoms vykdyti, visų pirma duomenis, susijusius su veiksmų programos pažanga siekiant jos tikslų, finansinius duomenis bei duomenis apie rodiklius ir orientyrus;
b)
rengia ir, stebėsenos komitetui patvirtinus, teikia Komisijai 50 straipsnyje nurodytas metinę ir galutinę įgyvendinimo ataskaitas;
c)
tarpinėms institucijoms ir paramos gavėjams teikia informaciją, kuri yra svarbi jų užduotims vykdyti ir veiksmams įgyvendinti;
d)
nustato kompiuterizuotų kiekvieno veiksmo duomenų, kurie yra reikalingi stebėsenai, vertinimui, finansų valdymui, tikrinimui ir auditui, įskaitant duomenis apie atskirus veiksmų dalyvius, kai taikytina, kaupimo ir saugojimo sistemą;
e)
užtikrina, kad d punkte nurodyti duomenys būtų renkami, įvedami į d punkte nurodytą sistemą ir joje saugomi ir kad duomenys apie rodiklius būtų suskirstyti pagal lytis, jei to reikalaujama pagal ESF reglamento I ir II priedus.
3. Veiksmų atrankos srityje vadovaujančioji institucija:
a)
parengia ir patvirtinusi taiko atitinkamas atrankos procedūras ir kriterijus, kurie:
i)
padeda užtikrinti, kad veiksmais būtų prisidėta siekiant atitinkamo prioriteto konkrečių tikslų ir rezultatų;
ii)
yra nediskriminuojantys ir skaidrūs;
iii)
atitinka 7 ir 8 straipsniuose nustatytus bendruosius principus;
b)
užtikrina, kad atrinktas veiksmas atitiktų atitinkamo fondo arba fondų paramos aprėptį ir gali būti priskirtas intervencijos kategorijai, arba EJRŽF atveju atitinka priemonę, nurodytą pagal veiksmų programos prioritetą arba prioritetus;
c)
užtikrina, kad paramos gavėjui būtų pateiktas dokumentas, kuriame išdėstomos paramos teikimo kiekvienam veiksmui sąlygos, taip pat konkretūs reikalavimai dėl pagal veiksmą teiktinų produktų arba paslaugų, finansavimo plano ir vykdymo termino;
d)
prieš patvirtindama veiksmą įsitikina, ar paramos gavėjas turi administracinius, finansinius ir veiklos gebėjimus įvykdyti c punkte nurodytas sąlygas;
e)
jeigu veiksmą pradėta vykdyti prieš pateikiant finansavimo paraišką vadovaujančiajai institucijai, įsitikina, kad buvo laikomasi veiksmui taikytinos teisės;
f)
užtikrina, kad veiksmai, kurie buvo atrinkti siekiant teikti fondų paramą, neapimtų veiklos, įtrauktos į veiksmus, kuriems buvo arba turėjo būti taikoma lėšų susigrąžinimo procedūra pagal 71 straipsnį dėl to, kad buvo pakeista gamybinės veiklos vieta perkeliant ją už programos įgyvendinimo teritorijos ribų;
g)
nustato intervencijos kategorijas arba EJRŽF atveju - priemones, prie kurių priskiriamos veiksmo išlaidos.
4. Veiksmų programos finansų valdymo ir kontrolės srityje vadovaujančioji institucija:
a)
tikrina, ar bendrai finansuojami produktai ir paslaugos suteikti ir ar paramos gavėjų deklaruotos išlaidos buvo apmokėtos ir atitinka taikytiną teisę, veiksmų programą ir paramos veiksmui sąlygas;
b)
užtikrina, kad veiksmą įgyvendinant dalyvaujantys paramos gavėjai, kuriems atlyginamos tinkamos finansuoti faktiškai patirtos išlaidos, turėtų atskirą apskaitos sistemą arba tinkamą visų su veiksmu susijusių sandorių apskaitos kodą;
c)
atsižvelgdama į nustatytą riziką nustato veiksmingas ir proporcingas kovos su sukčiavimu priemones;
d)
nustato procedūras, užtikrinančias, kad visi su išlaidomis ir auditais susiję dokumentai, reikalingi tinkamai audito sekai garantuoti, būtų saugomi laikantis 72 straipsnio g punkto reikalavimų;
e)
rengia valdymo pareiškimą ir metinę galutinių audito ataskaitų ir atliktų patikrinimų santrauką, nurodytą Finansinio reglamento 59 straipsnio 5 dalies a ir b punktuose.
Nukrypstant nuo pirmos pastraipos a punkto, ETB reglamentu gali būti nustatytos specialios bendradarbiavimo programoms taikytinos tikrinimo taisyklės.
5. Tikrinant pagal 4 dalies pirmos pastraipos a punktą atliekamos šios procedūros:
a)
atliekamas kiekvienos paramos gavėjų pateiktos išlaidų atlyginimo paraiškos administracinis tikrinimas;
b)
atliekamos veiksmų patikros vietoje.
Patikrų vietoje dažnumas ir aprėptis turi proporcingai atitikti viešosios paramos veiksmui dydį bei per tokias patikras ir audito institucijos atliktą visos valdymo ir kontrolės sistemos auditą nustatytą rizikos lygį.
6. Pagal 5 dalies pirmos pastraipos b punktą atliekant pavienių veiksmų patikras vietoje jas galima atlikti naudojant imtis.
7. Jeigu vadovaujančioji institucija pagal veiksmų programą taip pat yra ir paramos gavėja, 4 dalies pirmos pastraipos a punkte nurodyta tikrinimų tvarka užtikrinamas tinkamas funkcijų atskyrimas.
8. Komisijai pagal 149 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais nustatomos taisyklės, skirtos informacijai, susijusiai su įrašomais ir kompiuterizuota forma stebėsenos sistemoje, sukurtoje pagal šio straipsnio 2 dalies d punktą, saugomais duomenimis, apibrėžti.
Komisija priima įgyvendinimo aktus, kuriais nustatomos pagal šio straipsnio 2 dalies d punktą sukurtos sistemos techninės specifikacijos. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 143 straipsnio 3 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
9. Komisijai pagal 142 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais nustatomi išsamūs šio straipsnio 4 dalies pirmos pastraipos d punkte nurodytos audito sekos būtiniausi reikalavimai, susiję su apskaitos duomenimis ir patvirtinamaisiais dokumentais, kuriuos turi saugoti tvirtinančioji institucija, vadovaujančioji institucija, tarpinės institucijos ir paramos gavėjai.
10. Komisija, siekdama užtikrinti vienodas šio straipsnio įgyvendinimo sąlygas, priima įgyvendinimo aktus, kuriais nustatomas šio straipsnio 4 dalies pirmos pastraipos e punkte nurodyto valdymo pareiškimo modelis. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 150 straipsnio 2 dalyje nurodytos patariamosios procedūros.
126 straipsnis
Tvirtinančiosios institucijos funkcijos
Veiksmų programos tvirtinančioji institucija visų pirma yra atsakinga už:
a)
mokėjimo paraiškų parengimą ir pateikimą Komisijai bei patvirtinimą, kad jos parengtos naudojant patikimas apskaitos sistemas, yra pagrįstos patikrinamais patvirtinamaisiais dokumentais ir buvo vadovaujančiosios institucijos patikrintos;
b)
Finansinio reglamento 59 straipsnio 5 dalies a punkte nurodytų sąskaitų parengimą;
c)
patvirtinimą, kad sąskaitos yra išsamios, tikslios ir teisingos ir kad į sąskaitas įtrauktos išlaidos atitinka taikytiną teisę, buvo patirtos vykdant veiksmus, atrinktus finansavimui pagal veiksmų programai taikytinus kriterijus bei laikantis taikytinos teisės;
d)
užtikrinimą, kad veiktų sistema, kurioje kompiuterizuota forma būtų registruojami ir saugomi kiekvieno veiksmo apskaitos duomenys, saugomi mokėjimo paraiškoms ir sąskaitoms parengti reikalingi duomenys, įskaitant duomenis apie susigrąžintinų sumų apskaitą ir išimtų sumų apskaitą panaikinus dalį veiksmui skirtos paramos arba visą paramą;
e)
užtikrinimą mokėjimo paraiškų rengimo ir teikimo tikslais, kad iš vadovaujančiosios institucijos gauta tinkama informacija apie įvykdytas su išlaidomis susijusias procedūras ir patikrinimus;
f)
tai, kad mokėjimo paraiškų rengimo ir teikimo tikslais būtų atsižvelgta į visų auditų, kuriuos atliko audito institucija arba kurie buvo atlikti jos atsakomybe, rezultatus;
g)
Komisijai deklaruotų išlaidų ir atitinkamo viešojo paramos gavėjams sumokėto įnašo apskaitos įrašų saugojimą kompiuterizuota forma;
h)
susigrąžintinų sumų apskaitą ir anuliuotų sumų apskaitą, panaikinus dalį veiksmui skirto įnašo arba visą įnašą. Susigrąžintos sumos iki veiksmų programos užbaigimo sugrąžinamos į Sąjungos biudžetą, išskaitant jas iš kitos išlaidų ataskaitos.
127 straipsnis
Audito institucijos funkcijos
1. Audito institucija užtikrina, kad veiksmų programos valdymo ir kontrolės sistemos tinkamo veikimo ir tinkamos veiksmų imties auditas būtų atliekamas remiantis deklaruotomis išlaidomis. Deklaruotų išlaidų auditas atliekamas remiantis reprezentatyviąja imtimi ir, kaip įprasta, taikant statistinius imties metodus.
Nestatistinis imties metodas gali būti naudojamas tada, kai tinkamai pagrįstais atvejais audito institucija, vadovaudamasi tarptautiniu mastu priimtinais audito standartais, priima tokį profesinį sprendimą, ir bet kuriuo atveju, kai ataskaitinių metų veiksmų skaičius nepakankamas, kad būtų galima naudoti statistinį metodą.
Tokiais atvejais imties dydis turi būti pakankamas, kad audito institucija galėtų parengti pagrįstą audito nuomonę remdamasi Finansinio reglamento 59 straipsnio 5 dalies antra pastraipa.
Nestatistinis veiksmų atrankos metodas apima bent 5 proc. veiksmų, kurių išlaidos per ataskaitinius metus buvo deklaruotos Komisijai, ir 10 proc. per ataskaitinius metus Komisijai deklaruotų išlaidų.
2. Jeigu auditą atlieka ne audito institucija, o kitas subjektas, audito institucija užtikrina, kad tas subjektas funkciniu požiūriu būtų nepriklausomas tiek, kiek reikia.
3. Audito institucija užtikrina, kad atliekant auditą būtų atsižvelgiama į tarptautiniu mastu pripažintus audito standartus.
4. Audito institucija per aštuonis mėnesius nuo veiksmų programos patvirtinimo parengia audito strategiją. Audito strategijoje išdėstoma audito metodika, veiksmų atrankos auditui metodas ir audito planavimas per einamuosius ir dvejus paskesnius ataskaitinius metus. Audito strategija nuo 2016 iki 2024 m. imtinai kasmet atnaujinama. Jeigu bendra valdymo ir kontrolės sistema taikoma daugiau kaip vienai veiksmų programai, atitinkamoms veiksmų programoms gali būti parengta viena bendra audito strategija. Audito institucija, gavusi prašymą, audito strategiją pateikia Komisijai.
5. Audito institucija parengia:
a)
audito nuomonę pagal Finansinio reglamento 59 straipsnio 5 dalies antrą pastraipą;
b)
kontrolės ataskaitą, kurioje pateikiamos pagrindinės pagal 1 dalį atlikto audito išvados, įskaitant išvadas, susijusias su nustatytais valdymo ir kontrolės sistemų trūkumais, ir siūlomi bei įgyvendinti taisomieji veiksmai.
Jeigu bendra valdymo ir kontrolės sistema taikoma daugiau negu vienai veiksmų programai, pirmos pastraipos b punkte nurodyta informacija gali būti grupuojama vienoje ataskaitoje.
6. Komisija, siekdama užtikrinti vienodas šio straipsnio įgyvendinimo sąlygas, priima įgyvendinimo aktus, kuriais nustatomi audito strategijos, audito nuomonės ir kontrolės ataskaitos modeliai. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 150 straipsnio 2 dalyje nurodytos patariamosios procedūros.
7. Komisijai pagal 149 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais nustatoma veiksmų audito ir sąskaitų audito aprėptis ir turinys ir šio straipsnio 1 dalyje nurodyta veiksmų imties atrankos metodika.
8. Komisijai pagal 149 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais nustatomos išsamios taisyklės dėl Komisijos pareigūnų arba įgaliotų Komisijos atstovų atliekamo audito metu surinktų duomenų naudojimo.
III SKYRIUS
Bendradarbiavimas su audito institucijomis
128 straipsnis
Bendradarbiavimas su audito institucijomis
1. Komisija bendradarbiauja su audito institucijomis, derindama savo audito planus ir metodus, ir su tomis institucijomis nedelsdama pasikeičia atlikto valdymo ir kontrolės sistemų audito rezultatais.
2. Siekdama sudaryti palankesnes sąlygas šiam bendradarbiavimui tais atvejais, kai valstybė narė skiria daugiau negu vieną audito instituciją, valstybė narė gali skirti koordinavimo įstaigą.
3. Komisija, audito institucijos ir koordinavimo įstaiga reguliariai, paprastai bent kartą per metus, šaukia susitikimus, jeigu nesusitarta kitaip, per kuriuos nagrinėja metinę kontrolės ataskaitą, audito nuomonę ir audito strategiją, keičiasi nuomonėmis su valdymo ir kontrolės gerinimu susijusiais klausimais.
II ANTRAŠTINĖ DALIS
FINANSŲ VALDYMAS, SĄSKAITŲ RENGIMAS, TIKRINIMAS, PRIPAŽINIMAS IR UŽDARYMAS BEI FINANSINĖS PATAISOS
1 SKYRIUS
Finansų valdymas
129 straipsnis
Bendros mokėjimų taisyklės
Valstybė narė užtikrina, kad viešųjų išlaidų suma, išmokėta paramos gavėjams ne vėliau kaip veiksmų programos užbaigimo dieną, yra bent lygi Komisijos tai valstybei narei išmokėtam fondų įnašui.
130 straipsnis
Bendros tarpinių mokėjimų ir galutinio likučio mokėjimų apskaičiavimo taisyklės
1. Tarpiniais mokėjimais Komisija atlygina 90 proc. sumos, gautos veiksmų programą patvirtinančiame sprendime nurodytoms į mokėjimo paraišką įtraukto prioriteto tinkamoms finansuoti išlaidoms pritaikius bendro finansavimo normą. Komisija nustato likusias sumas, kurios turi būti atlyginamos kaip tarpiniai mokėjimai arba turi būti susigrąžinamos pagal 139 straipsnį.
2. Fondų arba EJRŽF įnašas prioritetui mokant tarpinius mokėjimus ir galutinį likutį negali viršyti:
a)
mokėjimo paraiškoje nurodytų prioritetui skirtų tinkamų finansuoti viešųjų išlaidų arba
b)
veiksmų programą patvirtinančiame Komisijos sprendime nustatyto prioritetui skirto fondų arba EJRŽF įnašo.
131 straipsnis
Mokėjimo paraiškos
1. Mokėjimo paraiškose pagal kiekvieną prioritetą nurodoma:
a)
visa paramos gavėjų įgyvendinant veiksmus patirtų ir sumokėtų tinkamų finansuoti išlaidų suma, įtraukta į tvirtinančiosios institucijos apskaitos sistemą;
b)
visa įgyvendinant veiksmus patirtų viešųjų išlaidų suma, įtraukta į tvirtinančiosios institucijos apskaitos sistemą.
2. Į mokėjimo paraišką įtraukiamos tinkamos finansuoti išlaidos pagrindžiamos apmokėtomis sąskaitomis faktūromis arba lygiaverčiais įrodomaisiais apskaitos dokumentais, išskyrus paramos formas pagal šio reglamento 67 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos b, c ir d punktus, 68 straipsnį, 69 straipsnio 1 dalį ir 109 straipsnį ir ESF reglamento 14 straipsnį. Tų formų paramos atveju į mokėjimo paraišką įtraukiamos sumos yra taikytinu pagrindu apskaičiuotos išlaidos.
3. Pagalbos schemų pagal SESV 107 straipsnį atveju viešąjį įnašą, atitinkantį į mokėjimo paraišką įtrauktas išlaidas, paramos gavėjams turi sumokėti pagalbą teikianti institucija.
4. Nukrypstant nuo 1 dalies, valstybės pagalbos atveju į mokėjimo paraišką gali būti įtraukti pagalbą teikiančios institucijos paramos gavėjui sumokėti avansai, jei laikomasi visų šių sąlygų:
a)
tie avansai užtikrinami valstybėje narėje įsteigto banko ar kitos finansų įstaigos suteikta garantija arba padengiami kaip garantija viešojo subjekto arba valstybės narės suteikta finansavimo priemone;
b)
tie avansai neviršija 40 proc. visos paramos gavėjui konkrečiam veiksmui suteiktos pagalbos sumos;
c)
tie avansai padengiami išlaidomis, paramos gavėjų sumokėtomis įgyvendinant veiksmą ir pagrįstomis apmokėtomis sąskaitomis faktūromis arba lygiaverčiais įrodomaisiais apskaitos dokumentais, vėliausiai per trejus metus po tų metų, kuriais sumokėtas avansas, arba 2023 m. gruodžio 31 d. (priklausomai nuo to, kuri data ankstesnė), o to nepadarius kita mokėjimo paraiška atitinkamai ištaisoma.
5. Kiekvienoje mokėjimo paraiškoje, į kurią įtraukti 4 dalyje nurodytų rūšių avansai, atskirai nurodoma iš veiksmų programos kaip avansai sumokėta bendra suma, paramos gavėjų per trejus metus nuo avanso sumokėjimo pagal 4 dalies c punktą sumokėtomis išlaidomis padengta suma, ir suma, nepadengta paramos gavėjų sumokėtomis išlaidomis, kurių atžvilgiu trejų metų laikotarpis nėra pasibaigęs.
6. Komisija, siekdama užtikrinti vienodas šio straipsnio įgyvendinimo sąlygas, priima įgyvendinimo aktus, kuriais nustatomas mokėjimo paraiškų modelis. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 150 straipsnio 3 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
132 straipsnis
Mokėjimas paramos gavėjams
1. Jei turima pradiniam ir metiniam išankstiniam finansavimui ir tarpiniams mokėjimams skirtų lėšų, vadovaujančioji institucija užtikrina, kad paramos gavėjas gautų visą tinkamų finansuoti viešųjų išlaidų sumą, kuri turi būti sumokėta visa ir ne vėliau kaip per 90 dienų nuo tos dienos, kurią paramos gavėjas pateikia mokėjimo prašymą.
Neatimamos ir neišskaičiuojamos jokios sumos ir neimamas joks papildomas specialus mokestis ar kitas lygiavertį poveikį turintis mokestis, kuris sumažintų paramos gavėjams skirtas sumas.
2. 1 dalyje nurodytą mokėjimo terminą vadovaujančioji institucija gali pertraukti bet kuriuo iš šių tinkamai pagrįstų atveju, kai:
a)
mokėjimo prašyme nurodyta suma nepagrįsta arba nebuvo pateikti tinkami patvirtinamieji dokumentai, įskaitant dokumentus, būtinus siekiant atlikti valdymo patikrinimą, kaip numatyta 125 straipsnio 4 dalies pirmos pastraipos a punkte;
b)
pradėtas galimo pažeidimo, turinčio poveikio atitinkamoms išlaidoms, tyrimas.
Atitinkamas paramos gavėjas raštu informuojamas apie šį pertraukimą ir jo priežastis.
133 straipsnis
Euro naudojimas
1. Valstybės narės, kurios mokėjimo paraiškos pateikimo metu nėra įsivedusios euro kaip savo valiutos, nacionaline valiuta patirtas išlaidų sumas konvertuoja į eurus. Tos sumos konvertuojamos į eurus taikant Komisijos mėnesinį buhalterinį valiutos kursą, galiojantį tą mėnesį, kai išlaidos buvo įtrauktos į atitinkamos veiksmų programos tvirtinančiosios institucijos sąskaitas. Kursą Komisija kiekvieną mėnesį skelbia elektroniniu būdu.
2. Nukrypstant nuo 1 dalies, ETB reglamentu gali būti nustatytos specialios taisyklės dėl to, kokiu metu konvertuojama į eurus.
3. Kai euras tampa valstybės narės valiuta, 1 dalyje nustatyta konvertavimo tvarka toliau taikoma visoms išlaidoms, į tvirtinančiosios institucijos sąskaitas įtrauktoms iki fiksuoto nacionalinės valiutos ir euro perskaičiavimo kurso įsigaliojimo datos.
134 straipsnis
Išankstinio finansavimo mokėjimas
1. Pradinė išankstinio finansavimo suma mokama tokiomis dalimis:
a)
2014 m.: 1 proc. viso programavimo laikotarpio fondų ir EJRŽF paramos veiksmų programai sumos ar 1,5 proc. viso programavimo laikotarpio fondų ir EJRŽF paramos veiksmų programai sumos, jeigu valstybė narė gauna finansavimą nuo 2010 m. pagal SESV 122 ir 143 straipsnius arba paramą iš Europos finansinio stabilumo fondo (EFSF), arba jeigu 2013 m. gruodžio 31 d. ji gauna pagalbą pagal SESV 136 ir 143 straipsnius;
b)
2015 m.: 1 proc. viso programavimo laikotarpio fondų ir EJRŽF paramos veiksmų programai sumos ar 1,5 proc. viso programavimo laikotarpio fondų ir EJRŽF paramos veiksmų programai sumos, jeigu valstybė narė gauna finansavimą paramą nuo 2010 m. pagal SESV 122 ir 143 straipsnius arba paramą iš EFSF, arba jeigu 2014 m. gruodžio 31 d. ji gauna paramą pagal SESV 136 ir 143 straipsnius;
c)
2016 m.: 1 proc. viso programavimo laikotarpio fondų ir EJRŽF paramos veiksmų programai sumos.
Jei veiksmų programa patvirtinta 2015 m. arba vėliau, ankstesnės dalys išmokamos patvirtinimo metais.
2. 2016 m. -2023 m. metinė išankstinio finansavimo suma sumokama prieš liepos 1 d. Ji sudaro viso programavimo laikotarpio fondų ir EJRŽF paramos veiksmų programai sumos šią procentinę dalį:
-
2016 m.: 2 proc.
-
2017 m.: 2,625 proc.
-
2018 m.: 2,7 proc.
-
2019 m.: 2,875 proc.
-
2020 m. - 2023 m.: 3 proc.
3. Apskaičiuojant pradinio išankstinio finansavimo sumą, nurodytą 1 dalyje, į viso programavimo laikotarpio paramos sumą neįtraukiamos su veiksmų programa susijusios veiklos lėšų rezervui skirtos sumos.
Apskaičiuojant metinio išankstinio finansavimo sumą, nurodytą 2 dalyje, iki 2020 m. (imtinai), į viso programavimo laikotarpio paramos sumą neįtraukiamos su veiksmų programa susijusios veiklos lėšų rezervui skirtos sumos.
135 straipsnis
Tarpinio mokėjimo paraiškų pateikimo ir apmokėjimo terminai
1. Tvirtinančioji institucija reguliariai teikia tarpinio mokėjimo paraiškas pagal 131 straipsnio 1 dalį, į kurias įrašomos sumos, per ataskaitinius metus įtrauktos į jos apskaitos sistemą. Tačiau tvirtinančioji institucija, jei mano, kad tai reikalinga, tokias sumas gali įtraukti į mokėjimo paraiškas, pateikiamas paskesniais ataskaitiniais metais.
2. Tvirtinančioji institucija galutinę tarpinio mokėjimo paraišką pateikia iki liepos 31 d., pasibaigus ankstesniems ataskaitiniams metams, ir bet kuriuo atveju - iki pirmos kitų ataskaitinių metų tarpinio mokėjimo paraiškos pateikimo.
3. Pirmoji tarpinio mokėjimo paraiška neteikiama, kol Komisijai nepranešama apie vadovaujančiosios institucijos ir tvirtinančiosios institucijos paskyrimą pagal 124 straipsnį.
4. Tarpiniai mokėjimai pagal veiksmų programą nemokami, nebent Komisijai buvo pateikta metinė įgyvendinimo ataskaita pagal konkrečiam fondui taikomas taisykles.
5. Atsižvelgdama į turimas lėšas Komisija tarpinį mokėjimą įvykdo ne vėliau kaip per 60 dienų nuo tos dienos, kurią mokėjimo paraiška užregistruota Komisijoje.
136 straipsnis
Įsipareigojimų panaikinimas
1. Komisija panaikina visas veiksmų programai numatytų įsipareigojimų dalis, kurios iki trečiųjų finansinių metų po tų metų, kuriais veiksmų programai prisiimti biudžetiniai įsipareigojimai, gruodžio 31 d. nebuvo panaudotos pradiniam ir metiniam išankstiniam finansavimui ir tarpiniams mokėjimams arba dėl kurių pagal 131 straipsnį parengta mokėjimo paraiška nebuvo pateikta pagal 135 straipsnį.
2. 2023 m. gruodžio 31 d. dar neįgyvendinti įsipareigojimai panaikinami, jeigu Komisijai iki 141 straipsnio 1 dalyje nustatyto termino nepateikiami kurie nors iš pagal 141 straipsnio 1 dalį reikalaujamų dokumentų.
II SKYRIUS
Sąskaitų rengimas ir pripažinimas ir veiksmų programų užbaigimas bei mokėjimų sustabdymas
I Skirsnis
Sąskaitų rengimas, tikrinimas ir pripažinimas
137 straipsnis
Sąskaitų rengimas
1. Komisijai teikiamos kiekvienos veiksmų programos Finansinio reglamento 59 straipsnio 5 dalies a punkte nurodytos sąskaitos. Sąskaitos parengiamos ataskaitiniams metams, į jas įtraukiami šie kiekvieno prioriteto ir prireikus kiekvieno fondo ir kiekvienos kategorijos regionų duomenys:
a)
visa tinkamų finansuoti išlaidų suma, įrašyta į tvirtinančiosios institucijos apskaitos sistemas ir įtraukta į mokėjimo paraiškas, pateiktas Komisijai pagal 131 straipsnį ir 135 straipsnio 2 dalį iki liepos 31 d. pasibaigus ataskaitiniams metams, visa atitinkamų įgyvendinant veiksmus patirtų viešųjų išlaidų suma ir visa atitinkamų mokėjimų, sumokėtų paramos gavėjams pagal 132 straipsnio 1 dalį, suma;
b)
per ataskaitinius metus panaikintos ir susigrąžintos sumos, iki ataskaitinių metų pabaigos susigrąžintinos sumos, pagal 71 straipsnį susigrąžintos sumos ir nesusigrąžinamos sumos;
c)
finansinėms priemonėms sumokėtos programų įnašų sumos pagal 41 straipsnio 1 dalį ir valstybės pagalbos avansai pagal 131 straipsnio 4 dalį;
d)
kiekvieno prioriteto pagal a punktą nurodytų išlaidų ir už tuos pačius ataskaitinius metus mokėjimo paraiškose deklaruotų išlaidų suderinimas ir visų skirtumų paaiškinimas.
2. Jeigu valstybė narė į savo sąskaitas neįtraukia išlaidų, kurios anksčiau buvo įtrauktos į tarpinio mokėjimo paraišką už ataskaitinius metus, nes vyksta tų išlaidų teisėtumo ir tvarkingumo vertinimas, visos tokios išlaidos ar jų dalis, kurios, vėliau nustatytos kaip teisėtos ir tvarkingos, gali būti įtrauktos į tarpinio mokėjimo paraišką, susijusią su paskesniais ataskaitiniais metais.
3. Komisija, siekdama nustatyti vienodas šio straipsnio įgyvendinimo sąlygas, priima įgyvendinimo aktus, kuriais nustatomas sąskaitų, nurodytų šiame straipsnyje, modelis. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 150 straipsnio 3 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
138 straipsnis
Informacijos pateikimas
Nuo 2016 m. iki 2025 m. imtinai valstybės narės, laikydamosi Finansinio reglamento 59 straipsnio 5 dalyje nustatyto termino, teikia tame straipsnyje nurodytus dokumentus už kiekvienus to laikotarpio metus:
a)
už praėjusius ataskaitinius metus - šio reglamento 137 straipsnio 1 dalyje nurodytas sąskaitas;
b)
už praėjusius ataskaitinius metus - šio reglamento 125 straipsnio 4 dalies pirmos pastraipos e punkte nurodytą valdymo pareiškimą ir metinę santrauką;
c)
už praėjusius ataskaitinius metus - šio reglamento 127 straipsnio 5 dalies pirmos pastraipos a ir b punktuose nurodytą audito nuomonę ir kontrolės ataskaitą.
139 straipsnis
Sąskaitų tikrinimas ir pripažinimas
1. Komisija tikrina valstybės narės pagal 138 straipsnį pateiktus dokumentus. Komisijos prašymu valstybė narė pateikia visą reikiamą papildomą informaciją, kad Komisija iki 84 straipsnio 1 dalyje nurodyto termino galėtų nustatyti, ar sąskaitos yra išsamios, tikslios ir teisingos.
2. Komisija sąskaitas pripažįsta, jeigu gali padaryti išvadą, kad jos yra išsamios, tikslios ir teisingos. Komisija tokią išvadą padaro, jeigu audito institucija yra pateikusi besąlyginę audito nuomonę dėl sąskaitų išsamumo, tikslumo ir teisingumo, išskyrus atvejus, kai Komisija turi konkrečių įrodymų, kad audito nuomonė dėl sąskaitų yra nepatikima.
3. Komisija iki 84 straipsnio 1 dalyje nustatyto termino informuoja valstybę narę, ar ji gali pripažinti sąskaitas.
4. Jeigu dėl nuo valstybės narės priklausančių priežasčių Komisija negali pripažinti sąskaitų iki 84 straipsnio 1 dalyje nustatyto termino, ji praneša valstybėms narėms apie tai, nurodydama priežastis, kaip numatyta šio straipsnio 2 dalyje, ir veiksmus, kurių reikalaujama imtis, bei jų įvykdymo terminą. Pasibaigus terminui, per kurį turėjo būti įvykdyti tie veiksmai, Komisija praneša valstybei narei, ar ji gali pripažinti sąskaitas.
5. Sąskaitų pripažinimo tikslais Komisija neatsižvelgia į su į sąskaitas įtrauktomis išlaidomis susijusių pagrindinių sandorių teisėtumo ir tvarkingumo klausimus. Nedarant poveikio 83 ir 142 straipsniams, vykstant sąskaitų tikrinimo ir pripažinimo procedūrai tarpinio mokėjimo paraiškų nagrinėjimas nepertraukiamas ir dėl to nesustabdomi mokėjimai.
6. Remdamasi pripažintomis sąskaitomis, Komisija apskaičiuoja iš fondų ir EJRŽF už ataskaitinius metus mokėtiną sumą ir su tuo susijusį mokėjimų valstybei narei koregavimą. Komisija atsižvelgia į:
a)
137 straipsnio 1 dalies a punkte nurodytas į sąskaitas įtrauktas sumas, kurioms turi būti taikoma bendro finansavimo norma pagal kiekvieną prioritetą;
b)
bendrą Komisijos per tuos ataskaitinius metus atliktų mokėjimų sumą, kurią sudaro:
i)
Komisijos sumokėta tarpinių mokėjimų suma pagal 130 straipsnio 1 dalį ir 24 straipsnį; ir
ii)
metinio išankstinio finansavimo suma, sumokėta pagal 134 straipsnio 2 dalį.
7. Apskaičiavusi pagal 6 dalį, Komisija patvirtina atitinkamą metinį išankstinį finansavimą ir sumoka visas mokėtinas papildomas sumas per 30 dienų nuo sąskaitų pripažinimo. Iš valstybės narės susigrąžintinos sumos atveju reikalingas Komisijos išduotas vykdomasis raštas sumoms išieškoti, kuris vykdomas, jei įmanoma, tą sumą išskaitant iš valstybei narei mokėtinų sumų atliekant paskesnius mokėjimus tai pačiai veiksmų programai. Toks susigrąžinimas nėra finansinė pataisa ir dėl jo nėra mažinama fondų parama veiksmų programai. Pagal Finansinio reglamento 177 straipsnio 3 dalį susigrąžinamos sumos sudaro asignuotąsias pajamas.
8. Jeigu pritaikiusi 4 dalyje nustatytą procedūrą, Komisija negali pripažinti sąskaitų, remdamasi turima informacija ir laikydamasi 6 dalies ji nustato už ataskaitinius metus fondų mokėtinas sumas ir apie tai informuoja valstybę narę. Jeigu valstybė narė per du mėnesius nuo Komisijos informacijos perdavimo praneša Komisijai apie savo sutikimą, taikoma 7 dalis. Jei tokio sutikimo nėra, Komisija įgyvendinimo aktais priima sprendimą, kuriuo nustato už ataskaitinius metus fondų mokėtiną sumą. Toks sprendimas nėra finansinė pataisa ir dėl jo nėra mažinama fondų parama veiksmų programai. Komisija, remdamasi sprendimu, pagal 7 dalį valstybei narei taiko mokėjimų koregavimą.
9. Komisijos atliktu sąskaitų pripažinimu arba pagal šio straipsnio 8 dalį Komisijos priimtu sprendimu nedaromas poveikis pataisų taikymui pagal 144 ir 145 straipsnius.
10. Valstybės narės gali pakeisti po sąskaitų pateikimo nustatytas netinkamas finansuoti sumas, darydamos atitinkamus koregavimus tų ataskaitinių metų sąskaitose, kuriose nustatytos tos netinkamos finansuoti sumos, nedarant poveikio 144 ir 145 straipsniams.
140 straipsnis
Dokumentų pateikimas
1. Nedarant poveikio valstybės pagalbą reglamentuojančioms taisyklėms, vadovaujančioji institucija užtikrina, kad Komisijai ir Europos Audito Rūmams paprašius būtų pateikti visi iš fondų padengiamas išlaidas patvirtinantys dokumentai dėl veiksmų, kurių visos tinkamos finansuoti išlaidos neviršija 1 000 000 EUR, už trejų metų laikotarpį nuo gruodžio 31 d. po sąskaitų, į kurias įtrauktos veiksmų išlaidos, pateikimo.
Visų kitų nei pirmoje pastraipoje nurodyti veiksmų atveju visi patvirtinantys dokumentai pateikiami už dvejų metų laikotarpį nuo gruodžio 31 d. po sąskaitų, į kurias įtraukiamos užbaigtų veiksmų galutinės išlaidos, pateikimo.
Vadovaujančioji institucija gali nuspręsti veiksmams, kurių bendros tinkamos finansuoti išlaidos nesiekia 1 000 000 EUR, taikyti visiems kitiems veiksmams taikomą taisyklę, nurodytą antroje pastraipoje.
Pirmoje pastraipoje nurodytas laikotarpis pertraukiamas dėl teisinių procedūrų arba tinkamai pagrįstu Komisijos prašymu.
2. Vadovaujančioji institucija praneša paramos gavėjams 1 dalyje nurodyto laikotarpio pradžios datą.
3. Saugomi dokumentų originalai arba patvirtintos tikslios jų kopijos, arba dokumentai saugomi bendrai priimtinose duomenų laikmenose, įskaitant elektronines dokumentų originalų versijas ar dokumentus, kurių versijos yra tik elektroninės.
4. Dokumentai saugomi tokia forma, kad būtų galima identifikuoti duomenų subjektus, bet ne ilgiau nei reikalinga tiems tikslams, kuriems tie duomenys buvo surinkti arba dėl kurių jie toliau tvarkomi.
5. Dokumentų, saugomų bendrai priimtinose laikmenose, atitikties dokumentų originalams patvirtinimo tvarką nustato nacionalinės valdžios institucijos, ta tvarka užtikrinama, kad saugomos versijos atitiktų nacionalinės teisės aktų reikalavimus ir jas būtų galima naudoti audito tikslais.
6. Jeigu saugoma tik elektroninė dokumento versija, naudojamos kompiuterinės sistemos turi atitikti pripažintus saugumo standartus, kuriais užtikrinama, kad saugomi dokumentai atitiktų nacionalinės teisės aktų reikalavimus ir juos būtų galima naudoti audito tikslais.
II Skirsnis
Veiksmų programų užbaigimas
141 straipsnis
Užbaigimo dokumentų pateikimas ir galutinio likučio sumokėjimas
1. Be 138 straipsnyje nurodytų dokumentų, už paskutinius ataskaitinius metus (2023 m. liepos 1 d.-2024 m. birželio 30 d.) valstybės narės pateikia veiksmų programos galutinę įgyvendinimo ataskaitą arba EJRŽF remiamos veiksmų programos paskutinę metinę įgyvendinimo ataskaitą.
2. Galutinis likutis sumokamas ne vėliau kaip iki vėlesniojo iš šių terminų: per tris mėnesius nuo paskutinių ataskaitinių metų sąskaitų pripažinimo arba per vieną mėnesį nuo galutinės įgyvendinimo ataskaitos priėmimo dienos.
III Skirsnis
Mokėjimų sustabdymas
142 straipsnis
Mokėjimų sustabdymas
1. Komisija gali sustabdyti visus tarpinius mokėjimus arba jų dalį prioritetų arba veiksmų programų lygmeniu, jei tenkinama viena ar kelios iš šių sąlygų:
a)
veiksmų programos valdymo ir kontrolės sistemoje esama didelių veiksmingo veikimo trūkumų, dėl kurių Sąjungos įnašui į veiksmų programą kilo pavojus ir kuriems ištaisyti nebuvo imtasi taisomųjų priemonių;
b)
išlaidų ataskaitoje pateiktos išlaidos susijusios su pažeidimu, kuris turi svarbių finansinių pasekmių ir kuris neištaisytas;
c)
valstybė narė nesiėmė reikiamų veiksmų, kad ištaisytų padėtį, dėl kurios pagal 83 straipsnį sustabdyti mokėjimai;
d)
esama didelių stebėsenos sistemos arba duomenų apie bendrus ir konkrečius rodiklius kokybės ir patikimumo trūkumų;
e)
neužbaigti veiksmai, skirti ex ante sąlygai įvykdyti, laikantis 19 straipsnyje nustatytų sąlygų;
f)
per prioriteto veiklos rezultatų peržiūrą nustatyta, kad visiškai nepavyko pasiekti to prioriteto orientyrų, susijusių su finansiniais ir produkto rodikliais ir pagrindiniais įgyvendinimo etapais, laikantis 22 straipsnyje nustatytų sąlygų.
Konkrečiai EJRŽF taikomose taisyklėse gali būti nustatyti specialūs mokėjimų sustabdymo pagrindai, kai nesilaikoma pagal bendrą žuvininkystės politiką taikomų taisyklių, kurie turi būti proporcingi, atsižvelgiant į taisyklių nesilaikymo pobūdį, svarbą, trukmę ir pasikartojimą.
2. Komisija, priimdama įgyvendinimo aktus, gali nuspręsti sustabdyti visus tarpinius mokėjimus ar jų dalį, prieš tai suteikusi valstybei narei galimybę pateikti pastabas.
3. Komisija nutraukia visų tarpinių mokėjimų ar jų dalies sustabdymą, jei valstybė narė ėmėsi būtinų priemonių, leidžiančių jį nutraukti.
III SKYRIUS
Finansinės pataisos
I Skirsnis
Valstybių narių atliekamos finansinės pataisos
143 straipsnis
Valstybių narių atliekamos finansinės pataisos
1. Atsakomybė už pažeidimų tyrimą, reikiamas finansines pataisas ir lėšų susigrąžinimą visų pirma tenka valstybėms narėms. Sisteminio pažeidimo atveju valstybė narė atlieka visų veiksmų, kuriems pažeidimas galėjo turėti įtakos, tyrimą.
2. Valstybės narės atlieka reikiamas finansines pataisas, kurias reikia atlikti dėl veiksmuose arba veiksmų programose nustatytų pavienių ar sisteminių pažeidimų. Atliekant finansines pataisas panaikinamas visas veiksmui arba veiksmų programai skirtas viešasis įnašas arba jo dalis. Valstybė narė atsižvelgia į pažeidimų pobūdį, sunkumą ir fondų arba EJRŽF finansinius nuostolius ir taiko proporcingą pataisą. Vadovaujančioji institucija finansinę pataisą įtraukia į tų ataskaitinių metų, kuriais priimtas sprendimas dėl panaikinimo, sąskaitas.
3. Pagal 2 dalį panaikintą fondų arba EJRŽF įnašą valstybė narė gali dar kartą panaudoti atitinkamai veiksmų programai, laikydamasi 4 dalies nuostatų.
4. Pagal 2 dalį panaikintas įnašas negali būti dar kartą panaudotas jokiam veiksmui, kuriam taikyta finansinė pataisa, arba, jei finansinė pataisa taikyta dėl sisteminio pažeidimo, - jokiam veiksmui, kuriam tas sisteminis pažeidimas turėjo poveikio.
5. Konkrečiai EJRŽF taikomose taisyklėse gali būti nustatyti specialūs pagrindai, kuriais remdamosi valstybės narės atlieka finansines pataisas, kai nesilaikoma pagal bendrą žuvininkystės politiką taikomų taisyklių, kurie turi būti proporcingi, atsižvelgiant į taisyklių nesilaikymo pobūdį, svarbą, trukmę ir pasikartojimą.
II Skirsnis
Komisijos atliekamos finansinės pataisos
144 straipsnis
Finansinių pataisų kriterijai
1. Komisija, priimdama įgyvendinimo aktus, atlieka finansines pataisas, panaikindama visą Sąjungos įnašą veiksmų programai arba jo dalį, kaip nustatyta 85 straipsnyje, jei, atlikusi būtiną tyrimą, nustato, kad:
a)
esama didelių veiksmų programos valdymo ir kontrolės sistemos veiksmingo veikimo trūkumų, keliančių pavojų Sąjungos įnašui, kuris veiksmų programai jau išmokėtas;
b)
prieš pradėdama taikyti šioje dalyje nustatytą pataisos procedūrą valstybė narė neįvykdė savo prievolių pagal 143 straipsnį;
c)
mokėjimo paraiškoje nurodytos išlaidos yra netinkamos finansuoti ir prieš pradėdama taikyti šioje dalyje nustatyta pataisos procedūrą valstybė narė tų trūkumų neištaisė.
Taikydama finansines pataisas Komisija remiasi konkrečiais nustatytų pažeidimų atvejais ir atsižvelgia į tai, ar pažeidimas yra sisteminis. Jeigu iš fondų arba EJRŽF prašomų padengti netinkamų finansuoti išlaidų sumos tiksliai kiekybiškai įvertinti neįmanoma, Komisija finansinę pataisą atlieka remdamasi fiksuotąja norma arba finansinę pataisą ekstrapoliuoja.
2. Nustatydama 1 dalyje nurodytą pataisą Komisija laikosi proporcingumo principo, atsižvelgdama į pažeidimo pobūdį ir sunkumą bei į nustatytų atitinkamos veiksmų programos valdymo ir kontrolės sistemos trūkumų mastą ir finansinį poveikį.
3. Jeigu Komisija savo poziciją grindžia ne savo tarnybų auditorių ataskaitomis, savo išvadas dėl finansinių pasekmių ji parengia išnagrinėjusi priemones, kurių atitinkama valstybė narė ėmėsi pagal 143 straipsnio 2 dalį, pagal 122 straipsnio 2 dalį pateiktus pranešimus ir visus valstybės narės atsakymus.
4. Remiantis 22 straipsnio 7 dalimi, jeigu Komisija, išnagrinėjusi fondų galutinę veiksmų programos įgyvendinimo ataskaitą arba EJRŽF paskutinę metinę įgyvendinimo ataskaitą, nustato, kad iš esmės nepavyko pasiekti veiklos rezultatų plane nustatytų tikslų, atitinkamiems prioritetams ji gali pritaikyti finansines pataisas, priimdama įgyvendinimo aktus.
5. Jeigu valstybė narė nevykdo savo prievolių pagal 95 straipsnį, Komisija, atsižvelgdama į tų prievolių nevykdymo laipsnį, gali atlikti finansinę pataisą, panaikindama visą atitinkamai valstybei narei skirtą struktūrinių fondų įnašą arba jo dalį.
6. Komisijai pagal 149 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais nustatomos išsamios taisyklės, susijusios su kriterijais, taikomais siekiant nustatyti didelius valdymo ir kontrolės sistemų veiksmingo veikimo trūkumus, įskaitant pagrindines tokių trūkumų rūšis, kriterijais, taikomais apskaičiuojant taikytinos finansinės pataisos dydį, ir nustatyto arba ekstrapoliuoto dydžio finansinių pataisų taikymo kriterijais.
7. Konkrečiai EJRŽF taikomose taisyklėse gali būti nustatyti specialūs pagrindai, kuriais remdamasi Komisija taiko finansines pataisas, kai nesilaikoma pagal bendrą žuvininkystės politiką taikomų taisyklių, kurie turi būti proporcingi, atsižvelgiant į taisyklių nesilaikymo pobūdį, svarbą, trukmę ir pasikartojimą.
145 straipsnis
Procedūra
1. Prieš priimdama sprendimą dėl finansinės pataisos, Komisija pradeda procedūrą, informuodama valstybę narę apie preliminarias savo tyrimo išvadas ir prašydama jos per du mėnesius pateikti savo pastabas.
2. Jeigu Komisija siūlo finansinę pataisą apskaičiuoti ekstrapoliuojant arba taikant fiksuotą dydį, valstybei narei suteikiama galimybė įrodyti, nagrinėjant atitinkamus dokumentus, kad faktinis pažeidimo mastas buvo mažesnis nei nustatė Komisija. Susitarusi su Komisija, valstybė narė gali nagrinėti tik atitinkamų dokumentų dalį arba atrinktus dokumentus. Išskyrus tinkamai pagrįstus atvejus, laikas, nustatytas tam nagrinėjimui, neturi būti ilgesnis nei dar vienas dviejų mėnesių laikotarpis pasibaigus 1 dalyje minėtam dviejų mėnesių laikotarpiui.
3. Komisija atsižvelgia į visus valstybės narės per 1 ir 2 dalyse nurodytą terminą pateiktus įrodymus.
4. Jeigu valstybė narė nesutinka su preliminariomis Komisijos išvadomis, ji yra kviečiama į Komisijos posėdį, siekiant užtikrinti, kad Komisija turėtų visą reikiamą informaciją ir pastabas išvadoms dėl finansinės pataisos taikymo pagrįsti.
5. Pasiekus susitarimą ir nedarant poveikio šio straipsnio 6 daliai, valstybė narė gali dar kartą panaudoti atitinkamas fondų lėšas, laikydamasi 143 straipsnio 3 dalies.
6. Norėdama taikyti finansines pataisas Komisija per šešis mėnesius nuo posėdžio dienos arba, jei valstybė narė sutinka po posėdžio pateikti tokią papildomą informaciją - nuo papildomos informacijos gavimo dienos įgyvendinimo aktu priima sprendimą. Komisija atsižvelgia į visą per procedūrą pateiktą informaciją ir pastabas. Jei posėdis neįvyksta, šešių mėnesių laikotarpis pradedamas skaičiuoti praėjus dviem mėnesiams nuo Komisijos kvietimo atvykti į posėdį išsiuntimo dienos.
7. Jeigu vykdydama pareigas pagal 75 straipsnį Komisija arba Europos Audito Rūmai nustato pažeidimų, kurie rodo didelius valdymo ir kontrolės sistemų veiksmingo veikimo trūkumus, atliekamos finansinės pataisos, dėl kurių sumažėja fondų parama veiksmų programai.
Pirma pastraipa netaikoma, jei esama didelių valdymo ir kontrolės sistemos veiksmingo veikimo trūkumų, kurie prieš juos nustatant Komisijai arba Europos Audito Rūmams:
a)
buvo nurodyti valdymo pareiškime, metinėje kontrolės ataskaitoje ar audito nuomonėje, pateiktose Komisijai pagal Finansinio reglamento 59 straipsnio 5 dalį, arba kitose Komisijai pateiktose audito institucijos audito ataskaitose ir buvo imtasi tinkamų priemonių; arba
b)
jiems panaikinti valstybė narė taikė atitinkamas taisomąsias priemones.
Didelių valdymo ir kontrolės sistemų veiksmingo veikimo trūkumų vertinimas grindžiamas taikytina teise, jei buvo pateikti atitinkami valdymo pareiškimai, metinės kontrolės ataskaitos ir audito nuomonės.
Priimdama sprendimą dėl finansinės pataisos, Komisija:
a)
vadovaujasi proporcingumo principu, atsižvelgdama į didelio valdymo ir kontrolės sistemų veiksmingo veikimo trūkumo pobūdį bei sunkumą ir į jo lemiamas finansines pasekmes Sąjungos biudžetui;
b)
nustatyto arba ekstrapoliuoto dydžio pataisos taikymo tikslais neįtraukia anksčiau valstybės narės nustatytų neteisėtų išlaidų, dėl kurių buvo pakoreguotos sąskaitos pagal 139 straipsnio 10 dalį, taip pat išlaidų, dėl kurių vyksta teisėtumo ir tvarkingumo vertinimas pagal 137 straipsnio 2 dalį;
c)
nustatydama likutinę riziką Sąjungos biudžetui, atsižvelgia į išlaidoms valstybės narės taikytas nustatyto arba ekstrapoliuoto dydžio pataisas, kurias valstybė narė taikė kitų jos nustatytų didelių trūkumų atveju.
8. Konkrečiai EJRŽF taikomose taisyklėse gali būti nustatytos papildomos procedūrinės taisyklės dėl finansinių pataisų, nurodytų 144 straipsnio 7 dalyje.
146 straipsnis
Valstybių narių prievolės
Komisijos atliekama finansine pataisa nedaroma poveikio valstybės narės prievolei siekti susigrąžinti sumas pagal šio reglamento 143 straipsnio 2 dalį ir susigrąžinti valstybės pagalbą, kaip apibrėžta SESV 107 straipsnio 1 dalyje ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 659/1999 (39) 14 straipsnyje.
147 straipsnis
Grąžinimas
1. Visos Sąjungos biudžetui grąžintinos sumos grąžinamos iki pagal Finansinio reglamento 73 straipsnį parengtame vykdomajame rašte sumoms išieškoti nurodyto termino. Mokėjimo terminas yra paskutinė antro mėnesio po vykdomojo rašto priėmimo diena.
2. Uždelsus grąžinti sumą nustatomi delspinigiai, kurie pradedami skaičiuoti nuo mokėjimo termino iki faktinio sumokėjimo dienos. Tokių delspinigių dydis apskaičiuojamas prie Europos Centrinio Banko savo pagrindiniams perfinansavimo veiksmams to mėnesio, kurį sueina mokėjimo terminas, pirmą darbo dieną taikomos normos pridėjus 1,5 procentinio punkto.
III ANTRAŠTINĖ DALIS
PROPORCINGA VEIKSMŲ PROGRAMŲ KONTROLĖ
148 straipsnis
Proporcinga veiksmų programų kontrolė
1. Veiksmų, kurių visos tinkamos finansuoti išlaidos ERPF ir Sanglaudos fondo atveju neviršija 200 000 EUR, ESF atveju - 150 000 EUR ir EJRŽF atveju - 100 000 EUR, auditas atliekamas ne daugiau kaip kartą, auditą atlieka audito institucija arba Komisija iki ataskaitų, į kurias įtraukiamos užbaigtų veiksmų galutinės išlaidos, pateikimo. Kitiems veiksmams auditas atliekamas ne daugiau kaip kartą per ataskaitinius metus, auditą atlieka audito institucija arba Komisija iki ataskaitų, į kurias įtraukiamos užbaigtų veiksmų galutinės išlaidos, pateikimo. Komisija ar audito institucija tam tikrais metais veiksmų audito neatlieka, jeigu tais metais auditą jau atliko Europos Audito Rūmai ir jeigu Europos Audito Rūmų atlikto tokių veiksmų audito rezultatus audito institucija arba Komisija gali panaudoti atitinkamoms savo funkcijoms atlikti.
2. Jeigu naujausioje audito nuomonėje apie veiksmų programas nurodoma, kad reikšmingų trūkumų nėra, Komisija gali paskesniame susitikime, nurodytame 128 straipsnio 3 dalyje, susitarti su audito institucija, kad būtino audito veiksmų lygis gali būti sumažintas taip, kad proporcingai atitiktų nustatytą riziką. Tokiais atvejais Komisija pati neatlieka audito vietoje, nebent yra faktų, liudijančių, kad esama valdymo ir kontrolės sistemos trūkumų, kurie paveikia Komisijai ataskaitiniais metais, kurių sąskaitas patvirtino Komisija, deklaruotas išlaidas.
3. Jeigu Komisija padaro išvadą, kad gali remtis audito institucijos nuomone apie veiksmų programas, Komisija gali susitarti su audito institucija apriboti pačios Komisijos auditus vietoje ir audituoti tik audito institucijos veiklą, nebent yra faktų, liudijančių, kad audito institucijos veikloje, susijusioje su ataskaitiniais metais, kurių sąskaitas patvirtino Komisija, esama trūkumų.
4. Nepaisant 1 dalies, per 140 straipsnio 1 dalyje nurodytą laikotarpį audito institucija ir Komisija gali atlikti veiksmų auditus, jeigu atliekant rizikos vertinimą arba Europos Audito Rūmų auditą nustatyta konkreti pažeidimo arba sukčiavimo rizika ar yra įrodymų, kad esama didelių atitinkamos veiksmų programos valdymo ir kontrolės sistemos veiksmingo veikimo trūkumų. Komisija, siekdama įvertinti audito institucijos veiklą, gali peržiūrėti audito institucijos audito seką arba dalyvauti audito institucijai atliekant auditus vietoje, o kai pagal tarptautiniu mastu pripažįstamus audito standartus tai būtina siekiant įsitikinti, ar audito institucija dirba veiksmingai, Komisija gali pati atlikti veiksmų auditus.
PENKTOJI DALIS
ĮGALIOJIMŲ SUTEIKIMAS, ĮGYVENDINIMO, PEREINAMOJO LAIKOTARPIO IR BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
1 SKYRIUS
Įgaliojimų suteikimas ir įgyvendinimo nuostatos
149 straipsnis
Įgaliojimų delegavimas
1. Įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami šiame straipsnyje nustatytomis sąlygomis.
2. 5 straipsnio 3 dalyje, 12 straipsnio antroje pastraipoje, 22 straipsnio 7 dalies ketvirtoje pastraipoje, 37 straipsnio 13 dalyje, 38 straipsnio 4 dalies trečioje pastraipoje, 40 straipsnio 4 dalyje, 41 straipsnio 3 dalyje, 42 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje, 42 straipsnio 6 dalyje, 61 straipsnio 3 dalies antroje, trečioje, ketvirtoje ir septintoje pastraipose, 63 straipsnio 4 dalyje, 64 straipsnio 4 dalyje, 68 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje, 101 straipsnio ketvirtoje pastraipoje, 122 straipsnio 2 dalies penktoje pastraipoje, 125 straipsnio 8 dalies pirmoje pastraipoje, 125 straipsnio 9 dalyje, 127 straipsnio 7 ir 8 dalyse ir 144 straipsnio 6 dalyje nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami nuo 2013 m. gruodžio 21 d. iki 2020 m. gruodžio 31 d.
3. Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kada atšaukti 5 straipsnio 3 dalyje, 12 straipsnio antroje pastraipoje, 22 straipsnio 7 dalies ketvirtoje pastraipoje, 37 straipsnio 13 dalyje, 38 straipsnio 4 dalies trečioje pastraipoje, 40 straipsnio 4 dalyje, 41 straipsnio 3 dalyje, 42 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje, 42 straipsnio 6 dalyje, 61 straipsnio 3 dalies antroje, trečioje, ketvirtoje ir septintoje pastraipose, 63 straipsnio 4 dalyje, 64 straipsnio 4 dalyje, 68 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje, 101 straipsnio ketvirtoje pastraipoje, 122 straipsnio 2 dalies penktoje pastraipoje, 125 straipsnio 8 dalies pirmoje pastraipoje, 125 straipsnio 9 dalyje, 127 straipsnio 7 ir 8 dalyse ir 144 straipsnio 6 dalyje nurodytus deleguotuosius įgaliojimus. Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo nutraukiami tame sprendime nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus. Sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis nedaro poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų galiojimui.
4. Apie priimtą deleguotąjį aktą Komisija nedelsdama vienu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
5. Pagal 5 straipsnio 3 dalį, 12 straipsnio antrą pastraipą, 22 straipsnio 7 dalies ketvirtą pastraipą, 37 straipsnio 13 dalį, 38 straipsnio 4 dalies trečią pastraipą, 40 straipsnio 4 dalį, 41 straipsnio 3 dalį, 42 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą, 42 straipsnio 6 dalį, 61 straipsnio 3 dalies antrą, trečią, ketvirtą ir septintą pastraipas, 63 straipsnio 4 dalį, 64 straipsnio 4 dalį, 68 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą, 101 straipsnio ketvirtą pastraipą, 122 straipsnio 2 dalies penktą pastraipą, 125 straipsnio 8 dalies pirmą pastraipą, 125 straipsnio 9 dalį, 127 straipsnio 7 ir 8 dalis ir 144 straipsnio 6 dalį priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuo atveju, jeigu per du mėnesius nuo pranešimo Europos Parlamentui ir Tarybai apie šį aktą dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškia prieštaravimų arba jeigu dar nepasibaigus šiam laikotarpiui ir Europos Parlamentas, ir Taryba praneša Komisijai, kad prieštaravimų nereikš. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis laikotarpis pratęsiamas dviem mėnesiais.
150 straipsnis
Komiteto procedūra
1. Taikyti šį reglamentą, ERPF Reglamentą, ETB Reglamentą, ESF reglamentą ir Sanglaudos fondo reglamentą Komisijai padeda ESI fondų koordinavimo komitetas. Tas komitetas - tai komitetas, kaip nustatyta Reglamente (ES) Nr. 182/2011.
2. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 4 straipsnis.
3. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnis.
Jei komitetas nuomonės nepateikia, Komisija įgyvendinimo akto, susijusio su 8 straipsnio trečioje pastraipoje, 22 straipsnio 7 dalies penktoje pastraipoje, 38 straipsnio 3 dalies antroje pastraipoje, 38 straipsnio 10 dalyje, 39 straipsnio 4 dalies antroje pastraipoje, 46 straipsnio 3 dalyje, 96 straipsnio 2 dalies antroje pastraipoje, 115 straipsnio 4 dalyje ir 125 straipsnio 8 dalies antroje pastraipoje nurodytais įgyvendinimo įgaliojimais, projekto nepriima, ir taikoma Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnio 4 dalies trečia pastraipa.
II SKYRIUS
Pereinamojo laikotarpio ir baigiamosios nuostatos
151 straipsnis
Peržiūra
Europos Parlamentas ir Taryba ne vėliau kaip 2020 m. gruodžio 31 d. peržiūri šį reglamentą SESV 177 straipsnyje nustatyta tvarka.
152 straipsnis
Pereinamojo laikotarpio nuostatos
1. Šis reglamentas neturi įtakos paramos, kurią Komisija patvirtino remdamasi Reglamentu (EB) Nr. 1083/2006 arba kitais teisės aktais, kurie taikomi tai paramai 2013 m. gruodžio 31 d., tolesniam teikimui arba keitimui, įskaitant visos paramos arba jos dalies nutraukimą. Tas reglamentas ir tokie kiti taikytini teisės aktai ir toliau taikomi tai paramai arba susijusiems veiksmams po 2013 m. gruodžio 31 d. iki jų užbaigimo, Taikant šią dalį parama apima veiksmų programas ir didelės apimties projektus.
2. Pagal Reglamentą (EB) Nr. 1083/2006 pateiktos arba patvirtintos paraiškos dėl paramos gavimo ir toliau galioja.
3. Tais atvejais, kai valstybė narė pasinaudoja 123 straipsnio 3 dalyje išdėstyta galimybe, ji gali pateikti prašymą Komisijai dėl to, kad vadovaujančioji institucija vykdytų tvirtinančiosios institucijos funkcijas, nukrypstant nuo Reglamento (EB) Nr. 1083/2006 59 straipsnio 1 dalies b punkto atitinkamų veiksmų programų, įgyvendinamų remiantis Reglamentu (EB) Nr. 1083/2006, atveju. Prie prašymo pridedamas audito institucijos atliktas vertinimas. Tais atvejais, kai Komisija, remdamasi audito institucijos pateikta informacija ir savo pačios atlikto audito rezultatais, įsitikina, kad tų veiksmų programų valdymo ir kontrolės sistemos veikia veiksmingai ir kad jų veikimas nebus sutrikdytas dėl to, kad vadovaujančioji institucija vykdys tvirtinančiosios institucijos funkcijas, ji informuoja valstybę narę apie savo pritarimą per du mėnesius nuo prašymo gavimo dienos.
153 straipsnis
Panaikinimas
1. Nedarant poveikio 152 straipsnyje išdėstytoms nuostatoms, Reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 panaikinamas nuo 2014 m. sausio 1 d.
2. Nuorodos į panaikintą reglamentą laikomos nuorodomis į šį reglamentą ir skaitomos pagal XIV priede pateiktą atitikties lentelę.
154 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
20-24 straipsniai, 29 straipsnio 3 dalis, 38 straipsnio 1 dalies a punktas, 58, 60, 76-92 straipsniai, 118, 120, 121 straipsniai ir 129-147 straipsniai taikomi nuo 2014 m. sausio 1 d.
39 straipsnio 2 dalies septintos pastraipos antras sakinys ir 76 straipsnio penkta pastraipa taikomi nuo dienos, kurią įsigalioja Finansinio reglamento pakeitimai, susiję su asignavimų panaikinimu.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2013 m. gruodžio 17 d.