РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 180/2014 НА КОМИСИЯТА
от 20 февруари 2014 година
за определяне на правила за прилагането на Регламент (ЕС) № 228/2013 на Европейския парламент и на Съвета за определяне на специфични мерки за селското стопанство в най-отдалечените региони на Съюза
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 228/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 13 март 2013 г. за определяне на специфични мерки за селското стопанство в най-отдалечените региони на Съюза и за отмяна на Регламент (ЕО) № 247/2006 на Съвета (1), и по-специално член 6, параграф 2, член 8, член 12, параграф 3, член 13, параграф 2, член 14, член 18, параграф 1, втора алинея, член 19, параграф 3, член 21, параграф 4, член 27, параграф 1 и член 29, параграф 2 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕС) № 228/2013 отмени и замени Регламент (ЕО) № 247/2006 на Съвета (2). С Регламент (ЕС) № 228/2013 на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове и актове за изпълнение. С цел да се гарантира безпрепятственото функциониране на схемата в новата правна рамка, следва да бъдат приети правила чрез такива актове. Новите правила следва да заменят правилата за прилагане на Регламент (ЕО) № 793/2006 на Комисията (3). Посоченият регламент е отменен с Делегиран регламент (ЕС) No 179/2014 на Комисията (4).
(2)
За някои селскостопански продукти, които са освободени от вносни мита, вече се изисква лицензия за внос. С оглед опростяване на административните процедури лицензията за внос следва да се използва в подкрепа на режима за освобождаване на посочените продукти от вносни мита.
(3)
Следва също така да се приеме документ в подкрепа на режима за освобождаване от вносни мита на други селскостопански продукти, за които не се изисква лицензия за внос. За тази цел следва да се използва сертификат за освобождаване, изготвен въз основа на формуляра на лицензията за внос.
(4)
Следва да се установят правила за определяне на размера на помощта за доставка на продукти по силата на специфичния режим на снабдяване. Тези правила следва да вземат предвид допълнителните разходи за доставка до най-отдалечените региони, дължащи се на тяхната отдалеченост и островния им характер, които представляват тежест, която сериозно ги затруднява. С цел да се запази конкурентоспособността на продуктите от Съюза, тази помощ следва да вземе под внимание цените, които се прилагат при износа.
(5)
Схемата за помощ за продуктите, доставяни от територията на Съюза, следва да се управлява посредством сертификат, наричан „сертификат за помощ“, като се използва формулярът на лицензията за внос.
(6)
Управлението на специфичния режим на снабдяване изисква да бъдат въведени правила относно издаването на сертификата за помощ, които дерогират от обичайните правила, приложими към лицензиите за внос съгласно Регламент (ЕО) № 376/2008 на Комисията (5).
(7)
Управлението на специфичния режим на снабдяване следва да позволява преследването на две цели. Първо, то следва да насърчава бързото издаване на лицензии и сертификати, по-специално като повече не се изисква предварително внасяне на гаранция във всички случаи, и бързото изплащане на помощта за доставките на продукти от територията на Съюза. Второ, то следва да гарантира контрола и мониторинга на операциите и да осигури на административните органи инструментите, които са им необходими, за да установят дали целите на схемата се постигат. Тези цели се състоят в това да се осигури редовна доставка на определени селскостопански продукти и да се компенсират последиците от географското положение на най-отдалечените региони, като се гарантира, че предимствата на схемата действително се прехвърлят към етапа, на който предназначените за крайните потребители продукти се пускат на пазара.
(8)
Правилата за администрирането на специфичния режим на снабдяване следва да гарантират, че в рамките на количествата, установени в прогнозните баланси за снабдяване, регистрираните оператори получават лицензия или сертификат за продуктите и количествата, включени в търговските сделки, които операторите осъществяват за собствена сметка, при представяне на документи, удостоверяващи, че операцията е реална и че заявлението за лицензия или сертификат е редовно.
(9)
Мониторингът на операциите в рамките на специфичния режим на снабдяване изисква, inter alia, срокът на валидност на лицензиите и сертификатите да съответства на изискванията на въздушния и морския транспорт, да се представи доказателство, че операцията по доставка, за която е издадена лицензията или сертификатът, е била извършена в кратък срок от време, и да бъде забранено прехвърлянето на правата и задълженията, предоставени на титуляря на съответната лицензия или сертификат.
(10)
Ползите, предоставени под формата на освобождаване от вносни мита и помощ за продуктите, доставени от територията на Съюза, трябва да се прехвърлят, така че да са отразени в производствените разходи и в цените, заплащани от крайните потребители. Следователно са необходими проверки, за да се гарантира, че ползите действително се прехвърлят.
(11)
Следва да бъдат установени правила относно разрешаването и мониторинга на износа в трети държави на продукти, обхванати от специфичния режим на снабдяване, и тяхното експедиране към останалата част от Съюза. По-специално е целесъобразно да се определят максималните количества преработени продукти, които могат да са обект на традиционен износ или пратки, както и количествата продукти и местоназначенията на износ за местно преработваните продукти, с оглед насърчаване на регионалната търговия.
(12)
С цел да се защитят потребителите и търговските интереси на операторите, продуктите, които не са с добро и задоволително пазарно качество по смисъла на член 28 от Регламент (ЕО) № 612/2009 на Комисията (6), следва да бъдат изключени от специфичния режим на снабдяване не по-късно от времето, когато за първи път се пускат на пазара, а когато това изискване не е спазено, следва да се предприемат подходящи мерки.
(13)
В контекста на действащите процедури за партньорство за най-отдалечените региони компетентните органи на държавите членки следва да определят подробните административни правила, които са необходими, за да се гарантират управлението и мониторингът на специфичния режим на снабдяване.
(14)
За да може да бъде направена оценка на изпълнението на режима, от компетентните органи на държавите членки следва да се изисква да докладват на Комисията през редовни интервали от време.
(15)
За всяка схема за помощ, насочена към местното производство, следва да се определят обхватът на заявленията за помощ и съпътстващите ги документи, с оглед оценката на тяхната основателност.
(16)
Заявленията за помощ, съдържащи очевидни грешки, следва да могат да бъдат поправяни по всяко време.
(17)
Крайните срокове за подаване и внасяне на изменения в заявленията за помощ трябва да се спазват, за да могат националните органи да планират и впоследствие да извършват ефективни проверки за достоверността на заявленията за помощ за местно производство. Следователно следва да бъдат определени срокове, след изтичането на които да не могат да се приемат заявления. Освен това следва да се прилага намаление, за да се стимулират заявителите на помощта да спазват сроковете.
(18)
Заявителите следва да могат по всяко време да оттеглят заявленията си за помощ за местно производство или части от тях, при условие че компетентният орган все още не е информирал заявителя за грешки, съдържащи се в заявлението за помощ, или не е обявил проверка на място, която да установи грешки в частта, свързана с оттеглянето.
(19)
Спазването на правилата за схемите за помощ, управлявани съгласно интегрираната система за администриране и контрол, следва да бъде ефективно наблюдавано. За тази цел и за да се постигне хармонизирано ниво на мониторинг във всички държави членки, следва подробно да се определят критериите и техническите процедури за извършване на административни проверки и проверки на място. Когато е целесъобразно, държавите членки следва да се стремят да комбинират различните проверки по силата на настоящия регламент с проверките, предвидени съгласно други разпоредби на Съюза.
(20)
Следва да се определи минималният брой заявители на помощ, които да бъдат проверени на място по различните схеми за помощ.
(21)
Извадката за минималния процент проверки на място следва да се състави отчасти въз основа на анализ на риска и отчасти на случаен принцип. Следва да бъдат определени основните фактори, които да се отчитат при анализа на риска.
(22)
Когато бъдат установени съществени нередности, процентният дял на проверките на място следва да се увеличи през текущата и следващите години, за да се постигне приемливо ниво на сигурност относно редовността на съответните заявления за помощ.
(23)
За да са ефективни проверките на място, е важно инспекторите да са информирани за причините, поради които съответните заявители на помощ са били избрани за проверка на място. Държавите членки следва да водят архив с такава информация.
(24)
За да могат националните органи и всеки компетентен орган на Съюза да проследяват извършените проверки на място, данните от проверките следва да се отбелязват в доклад от инспекцията. Заявителите на помощ или техните представители следва да имат възможност да подпишат доклада. Въпреки това, в случай на проверки чрез дистанционно наблюдение, на държавите членки следва да се разреши да предвидят това право само в случаите, когато при проверката се открият нередности. Освен това, независимо от вида на извършената проверка на място, заявителят на помощ следва да получи копие от доклада, ако са установени нередности.
(25)
За да бъдат ефективно защитени финансовите интереси на Съюза, следва да бъдат приети адекватни мерки за борба с нередностите и измамите.
(26)
Следва да бъдат определени намаления и изключвания, като се имат предвид принципът на пропорционалност и особените проблеми, възникващи в случай на непреодолима сила, извънредни обстоятелства и природни бедствия. Тези намаления и изключвания следва да се степенуват в зависимост от тежестта на допуснатата нередност и следва да достигат до пълно изключване от една или повече схеми за помощ за местно производство за определен период.
(27)
По принцип намаленията и изключванията следва да не се прилагат, когато заявителите на помощ са подали фактологично вярна информация или могат по друг начин да докажат, че нямат вина.
(28)
Заявител, който в даден момент уведоми компетентния национален орган за нередовности в заявленията за помощ, не следва да подлежи на намаления или изключвания, независимо от причината за нередовността, при условие че не е бил информиран за намерението на компетентния орган да извърши проверка на място и при условие че органът вече не е информирал заявителя за нередност в заявлението. Същото важи и за неточни данни, съдържащи се в компютризираната база данни.
(29)
Когато спрямо един и същ заявител на помощ следва да се приложат различни намаления, те следва да се прилагат независимо едно от друго. Освен това намаленията и изключванията, предвидени в настоящия регламент, следва да се прилагат, без да се засягат допълнителните санкции съгласно други разпоредби на съюзното или националното право.
(30)
Заявителите на помощ, които вследствие на непреодолима сила или извънредни обстоятелства не са в състояние да изпълнят задълженията, предвидени в правилника за прилагане на програмите, не следва да губят правото си на помощ. Следва да се уточни кои случаи по-точно могат да бъдат признати от компетентните органи за извънредни обстоятелства.
(31)
С цел да се гарантира еднаквото прилагане на принципа на добросъвестност на цялата територия на Съюза при възстановяване на недължимо платени суми, следва да се определят условията, при които може да се прави позоваване на този принцип, без да се засяга третирането на съответните разходи в контекста на уравняването на сметки.
(32)
Следва да се приемат подробните правила, които са необходими за прилагането на графичния символ, с цел да се осигури по-голямо познаване и потребление на преработени и непреработени качествени селскостопански продукти, специфични за най-отдалечените региони на Съюза.
(33)
За приемането на допълнителните административни изисквания, които са необходими за правилното функциониране на въведените механизми за проверки и мониторинг на използването на графичния символ и за гарантиране на спазването на тези задължения, следва да носят отговорност компетентните органи в съответните региони.
(34)
За целите на освобождаването от мита на тютюна, внасян на Канарските острови, е необходимо да се определи годишният период за изчисляване на максималното количество тютюневи продукти, посочено в член 29 от Регламент (ЕС) № 228/2013. В допълнение, за да се осигури максимална гъвкавост, следва да се даде разрешение общото количество необработен тютюн, очистен от твърдите жилки, да може да се използва за внос на други продукти, на базата на коефициент за еквивалентност в зависимост от изискванията на местната промишленост.
(35)
Необходимо е да бъдат опростени процедурите за изменение на програмите, за да се осигури по-гъвкаво и по-плавно приспособяване на програмите към реалните условия, свързани с режима на снабдяване, и местните селскостопански производства. По тази причина е необходимо да се отложи с два месеца срокът за представяне на годишните изменения, така че да съответства на срока, определен в член 32, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 228/2013 за подаване на годишните отчети за изпълнението. Съществените изменения обаче трябва да се представят на Комисията своевременно, за да има възможност за задълбочена оценка и решение за одобрение преди датата на прилагане на въпросните изменения.
(36)
Държавите членки следва да представят на Комисията цялата информация, свързана с изпълнението на програмите и необходима за гарантиране на добрия им мониторинг във времето. Поради това е необходимо да се определят минимален набор от общи показатели за изпълнение, съдържанието и сроковете за периодичните съобщения и статистическите данни относно специфичния режим на снабдяване и мерките в подкрепа на местното производство, както и за годишните отчети за изпълнението. С цел да могат да се изпращат уведомления с по-надеждни данни относно заявленията за помощ, свързани с подкрепа на местното производство, срокът за тези уведомления следва да се удължи с един месец.
(37)
Всички уведомления от държавите членки до Комисията, които са необходими за доброто функциониране на схемата, следва да се извършват в съответствие с Регламент (ЕО) № 792/2009 на Комисията (7).
(38)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Управителния комитет за директните плащания,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
СПЕЦИФИЧЕН РЕЖИМ НА СНАБДЯВАНЕ
РАЗДЕЛ 1
Прогнозни баланси за снабдяване
Член 1
Цел и изменения на прогнозните баланси за снабдяване
В прогнозните баланси за снабдяване, които трябва да бъдат изготвени от държавите членки в съответствие с член 9, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 228/2013, се посочват количествата продукти от основно значение, необходими да се покрият изискванията за снабдяване на всеки най-отдалечен регион за всяка календарна година.
Държавите членки могат да изменят прогнозния си баланс за снабдяване. По отношение на тези изменения се прилага член 40 от настоящия регламент.
РАЗДЕЛ 2
Доставки чрез внос от трети държави
Член 2
Лицензия за внос
1. За целите на член 12, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 228/2013 продуктите, за които се изисква представяне на лицензия за внос, се освобождават от вносни мита при представяне на тази лицензия.
2. Лицензиите за внос се изготвят в съответствие с образеца, поместен в приложение I към Регламент (ЕО) № 376/2008.
Член 7, параграф 5 и членове 12, 14, 16, 17, 18, 20, 22, 25, 26, 28, 32 и 35-40 от Регламент (ЕО) № 376/2008 се прилагат mutatis mutandis, без да се засяга настоящият регламент.
3. Клетка 20 от заявленията за лицензия за внос и от самите лицензии за внос съдържа едно от вписванията, изброени в приложение I, част А, и едно от вписванията, изброени в приложение I, част Б.
4. В клетка 12 от лицензиите за внос се посочва последният ден на валидност.
5. Компетентните органи издават лицензии за внос по искане на съответните страни, при спазване на лимитите в прогнозните баланси за снабдяване.
6. Върху количествата, надвишаващи посочените в лицензията за внос, се налагат вносни мита. Толерансът от 5 %, предвиден в член 7, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 376/2008, се позволява, при условие че свързаните с него вносни мита са платени.
Член 3
Сертификат за освобождаване
1. За целите на член 12, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 228/2013 продуктите, за които не се изисква представяне на лицензия за внос, се освобождават от вносни мита при представяне на сертификат за освобождаване.
2. Сертификатите за освобождаване се изготвят въз основа на образеца на лицензия за внос, поместен в приложение I към Регламент (ЕО) № 376/2008.
Член 7, параграф 5 и членове 12, 14, 16, 17, 18, 20, 22, 25, 26, 28, 32 и 35-40 от Регламент (ЕО) № 376/2008 се прилагат mutatis mutandis, без да се засяга настоящият регламент.
3. Едно от вписванията, изброени в приложение I, част В, се отпечатва или нанася с печат в горната лява клетка на сертификата.
4. Клетка 20 от заявленията за сертификат за освобождаване и от самите сертификати за освобождаване съдържа едно от вписванията, изброени в приложение I, част Г, и едно от вписванията, изброени в приложение I, част Б.
5. В клетка 12 от сертификата за освобождаване се посочва последният ден на валидност.
6. Компетентните органи издават сертификати за освобождаване по искане на съответните страни, при спазване на лимитите в прогнозните баланси за снабдяване.
РАЗДЕЛ 3
Доставки от Съюза
Член 4
Определяне на размера и предоставяне на помощ
1. За целите на член 10, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 228/2013 държавите членки определят в контекста на програмата размера на помощта, която ще се отпуска, така че да компенсират отдалечеността, островния характер и отдалеченото местоположение, като вземат предвид:
а)
по отношение на специфичните допълнителни транспортни разходи - разходите за междинно претоварване при доставката на стоки до съответните най-отдалечени региони;
б)
по отношение на специфичните допълнителни разходи при местната преработка - малкият размер на пазара, необходимостта да се гарантира сигурност на доставките и специфичните изисквания за качество на стоките в съответните най-отдалечени региони.
Член 5
Сертификат за помощ и плащане
1. Помощ се предоставя при представяне на сертификат (наричан по-нататък „сертификат за помощ“), който е бил напълно използван.
Представянето на сертификат за помощ на органите, които отговарят за извършване на плащанията, е равносилно на подаване на заявление за помощта. Освен в случаите на непреодолима сила или извънредни климатични условия, сертификатите се представят в срок от 30 дни от датата, на която са задължени. Когато този срок бъде просрочен, помощта се намалява с 5 % за всеки ден закъснение.
Помощта се изплаща от компетентните органи не по-късно от 90 дни след датата на представяне на използвания сертификат, освен в един от следните случаи:
а)
непреодолима сила или извънредни климатични условия;
б)
когато е започнато административно разследване относно правото на помощ; в такъв случай плащането се извършва само след като бъде признато правото на помощ.
2. Сертификатите за помощ се изготвят въз основа на образеца на лицензия за внос, поместен в приложение I към Регламент (ЕО) № 376/2008.
Член 7, параграф 5 и членове 12, 14, 16, 17, 18, 20, 22, 25, 26, 28, 32 и 35-40 от Регламент (ЕО) № 376/2008 се прилагат mutatis mutandis, без да се засяга настоящият регламент.
3. Едно от вписванията, изброени в приложение I, част Д, се отпечатва или се нанася с печат в горната лява клетка на сертификата.
Клетки 7 и 8 от сертификата се зачеркват.
4. Клетка 20 от заявленията за сертификат за помощ и от самите сертификати за помощ съдържа едно от вписванията, изброени в приложение I, част Е, и едно от вписванията, изброени в приложение I, част Ж.
5. В клетка 12 от сертификатите за помощ се посочва последният ден на валидност.
6. Приложимият размер на помощта е размерът, който е в сила в деня на подаване на заявлението за сертификата за помощ.
7. Компетентните органи издават сертификати за помощ по искане на съответните страни, при спазване на лимитите в прогнозните баланси за снабдяване.
РАЗДЕЛ 4
Общи разпоредби
Член 6
Прехвърляне на ползата на крайния потребител
За целите на член 13, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 228/2013 компетентните органи предприемат всички подходящи мерки, за да проверят дали ползата действително се прехвърля на крайния потребител. При тази проверка те могат да оценяват търговските маржове и цените, прилагани от различните засегнати оператори.
Мерките, посочени в първа алинея, и по-специално контролните точки, използвани за определяне дали помощта е била прехвърлена, и всички направени изменения, се съобщават на Комисията в контекста на годишния отчет за изпълнението, посочен в член 32, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 228/2013.
Член 7
Регистър на операторите
1. За да отговарят на условията за вписване в регистъра, посочен в член 12, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕС) № 228/2013, операторите се задължават:
а)
да съобщават на компетентните органи, по тяхно искане, цялата съответна информация за своята търговска дейност, особено що се отнася до цените и маржовете на печалба, които прилагат;
б)
да действат изключително от свое име и за своя собствена сметка;
в)
да подават заявления за лицензии и сертификати, които съответстват на реалната им способност да пласират съответните продукти, като тази способност се доказва по отношение на обективни фактори;
г)
да не действат по начин, който може да създаде изкуствен недостиг на продукти, и да не продават наличните продукти на изкуствено ниски цени;
д)
да гарантират по удовлетворителен за компетентните органи начин, че когато селскостопанските продукти се пласират в съответния най-отдалечен регион, ползата се прехвърля на крайния потребител.
2. Операторите, възнамеряващи да експедират или изнасят непреработени, преработени или опаковани продукти при условията, посочени в член 13, декларират при подаването на молба за вписване в регистъра или на по-късен етап своето намерение да се занимават с тази дейност и посочват, когато е приложимо, местоположението на опаковъчното предприятие.
3. Операторите, възнамеряващи да изнасят или експедират преработени продукти при условията, посочени в член 13 или член 15, декларират при подаването на молба за вписване в регистъра или на по-късен етап своето намерение да се занимават с тази дейност, посочват местоположението на преработвателното предприятие и, когато е приложимо, представят аналитични списъци на преработените продукти.
Член 8
Документи, които трябва да бъдат представени от операторите, и валидност на лицензиите и сертификатите
1. При спазване на член 2, параграф 5, член 3, параграф 6, член 5, параграф 7 и членове 11 и 12, компетентните органи приемат заявления за лицензии за внос, за сертификати за освобождаване или за сертификати за помощ, представени от операторите за всяка пратка, при условие че те са придружени от оригинала или заверено копие на фактурата за покупка и оригинала или заверено копие на следните документи:
а)
за лицензиите за внос или сертификатите за освобождаване:
i)
коносамент или въздушна товарителница или транспортен документ за мултимодален транспорт;
ii)
сертификат за произход за продуктите с произход от трети страни;
б)
за сертификатите за помощ:
i)
документа T2L или документа T2LF при условията на член 315, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕО) № 2454/93 на Комисията (8); или
ii)
декларация тип CO, както е посочено в член 786, параграф 2, буква a) и дял II, клетка 1 от приложение 38 към същия регламент.
Горните документи могат да бъдат под формата на електронно съобщение. В случай че проверяващият компетентен орган няма достъп до информационната система, която управлява и издава такъв електронен документ, последният се замества от разпечатка, надлежно заверена като вярна с оригинала.
Фактурата за покупка, коносаментът или въздушната товарителница се изготвят на името на заявителя.
2. Периодът на валидност на лицензиите и сертификатите се установява на базата на времето за транспортиране. Това време може да бъде удължено от компетентния орган в особени случаи, когато сериозни и непредвидими трудности влияят на времето за транспортиране, но не може да надвишава два месеца от датата, на която са били издадени лицензията или сертификатът.
Член 9
Представяне на лицензии, сертификати и стоки
1. За продуктите, обхванати от специфичния режим на снабдяване, лицензиите за внос, сертификатите за освобождаване и сертификатите за помощ се представят на митническите органи с оглед извършване на митническите формалности в срок до 15 работни дни от датата на разрешението за разтоварване на стоките. Компетентните органи могат да намалят посочения максимален срок.
В случая на продукти, които са били под режим активно усъвършенстване или митническо складиране на Азорските острови, островите Мадейра и Канарските острови и впоследствие са допуснати за свободно обращение там, максималният срок от 15 дни започва да тече на датата, на която е подадено заявлението за лицензиите или сертификатите, посочени в първа алинея.
2. Стоките се представят в насипно състояние или на отделни партиди, отговарящи на представената лицензия или сертификат.
Лицензиите и сертификатите се използват само за една операция при извършване на митническите формалности.
Член 10
Качество на продуктите
Съответствието на продуктите с изискванията, определени в член 10, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 228/2013, се проверява не по-късно от етапа на първото предлагане на пазара, в съответствие с действащите стандарти или практики в Съюза.
Когато се счита, че продуктът не отговаря на изискванията, определени в член 10, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 228/2013, неговото разрешаване за специфичния режим на снабдяване се оттегля и съответното количество се вписва повторно в прогнозния баланс за снабдяване. Когато е била предоставена помощ в съответствие с член 5 от настоящия регламент, помощта се възстановява. Когато е направен внос в съответствие с членове 2 или 3 от настоящия регламент, вносното мито се заплаща, освен ако съответната страна не представи доказателство, че продуктите са били реекспортирани или унищожени.
Член 11
Значителни увеличения на заявленията за лицензии и сертификати
1. Ако състоянието на изпълнение на прогнозния баланс за снабдяване сочи значително нарастване на заявленията за лицензии за внос, сертификати за освобождаване или сертификати за помощ за определен продукт, което може да застраши постигането на една или повече от целите на специфичния режим на снабдяване, държавата членка предприема всички необходими мерки, след консултация със съответните органи, за да гарантира, че съответният най-отдалечен регион се зарежда с основни продукти, като взема предвид наличните доставки и изискванията на приоритетните сектори.
2. Когато след консултация със съответните органи държавите членки решат да приложат ограничения върху издаването на лицензии и сертификати, компетентните органи прилагат еднакъв процент на намаление за всички неразгледани заявления.
Член 12
Определяне на максималното количество на дадено заявление за лицензия или сертификат
Доколкото е строго необходимо, за да се избягват смущения на пазара в съответните най-отдалечени региони или осъществяването на спекулативни действия, които има вероятност да възпрепятстват гладкото функциониране на специфичния режим на снабдяване, компетентните органи могат да определят максималното количество на дадено заявление за лицензия или сертификат.
Компетентните органи незабавно уведомяват Комисията за случаите, в които се прилага настоящият член.
Уведомлението, посочено в настоящия член, се извършва в съответствие с Регламент (ЕО) № 792/2009.
РАЗДЕЛ 5
Износ и експедиция
Член 13
Условия за износ и експедиция
1. Износът и експедицията на непреработени продукти, които са се възползвали от специфичния режим на снабдяване, или на опаковани или преработени продукти, съдържащи продукти, които са се възползвали от специфичния режим на снабдяване, подлежат на изискванията, установени в параграфи 2-6.
2. По отношение на изнасяните продукти клетка 44 от декларацията за износ съдържа едно от вписванията, изброени в приложение I, част З.
3. Количества продукти, които са били освободени от вносни мита и се изнасят, се вписват отново в прогнозния баланс за снабдяване.
Тези продукти не са допустими за възстановявания при износ.
4. Количествата продукти, които са били освободени от вносни мита и се експедират, се вписват отново в прогнозния баланс за снабдяване, като размерът на вносните мита erga omnes, приложим в деня на вноса, се плаща от изпращача най-късно към момента на експедицията.
Такива продукти не се експедират, докато не се извърши плащането, посочено в първа алинея.
Когато е невъзможно да се установи денят на вноса, продуктите се считат за внесени в деня, в който са се прилагали най-високите вносни мита erga omnes през шестмесечния период, предхождащ деня на експедиция.
5. Количествата продукти, които са се ползвали от помощ и се изнасят или експедират, се вписват отново в прогнозния баланс за снабдяване, като отпуснатата помощ се възстановява от износителя или изпращача най-късно към момента на износа или експедицията.
Такива продукти не се експедират или изнасят, докато не се извърши възстановяването, посочено в първа алинея.
Когато е невъзможно да се установи размерът на отпуснатата помощ, счита се, че продуктите са получили най-високия размер на помощ, определен от Съюза за такива продукти през шестмесечния период, предхождащ подаването на заявлението за износ или експедиция.
Тези продукти могат да се ползват от възстановяване при износ, при условие че са спазени критериите за отпускане на такава помощ.
6. Компетентните органи разрешават износа или експедицията на количества преработени продукти, различни от посочените в параграфи 3, 4 и 5 от настоящия член и в член 15, само когато износителят удостовери, че тези продукти не са се ползвали от специфичния режим на снабдяване.
Компетентните органи разрешават реекспорта или повторното експедиране на непреработени или опаковани продукти, различни от посочените в параграфи 3, 4 и 5 от настоящия член, само когато износителят удостовери, че тези продукти не са се ползвали от специфичния режим на снабдяване.
Компетентните органи извършват необходимите проверки, за да гарантират точността на удостоверенията, посочени в първа и втора алинея, и, когато е необходимо, изискват да бъде възстановена ползата.
Член 14
Лицензия за износ и значително увеличаване на износа
1. За износа на следните продукти не се изисква представяне на лицензия за износ:
а)
продуктите, посочени в член 13, параграф 3;
б)
продуктите, посочени в член 13, параграф 5, които не отговарят на изискванията за отпускане на възстановяване при износ.
2. Ако съществува риск, че редовните доставки към най-отдалечените региони могат да бъдат застрашени от значително увеличаване на износа на продуктите, посочени в член 13, параграф 1, компетентните органи могат да ограничат количествата по такъв начин, че да гарантират задоволяване на приоритетните нужди в съответните сектори. Посоченото количествено ограничение се прилага по недискриминационен начин.
Член 15
Традиционен износ, износ в контекста на регионалната търговия и традиционни експедиции на преработени продукти
1. Преработватели, които са декларирали съгласно член 7, параграф 3 своето намерение да изнасят в контекста на традиционните търговски потоци или регионалната търговия, или да експедират в контекста на традиционните търговски потоци, както е посочено в член 14, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 228/2013, преработени продукти, съдържащи суровини, които са се възползвали от специфичния режим на снабдяване, могат да направят това в рамките на годишните количества, посочени в приложения II-V към настоящия регламент. Компетентните органи издават необходимите разрешения по такъв начин, че да гарантират, че операциите не надвишават тези годишни количества.
Списъкът на държавите, посочен в член 14, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 228/2013, е поместен в приложение VI към настоящия регламент.
За износа, извършван в рамките на регионалната търговия, износителите представят на компетентните органи документите, описани в член 17 от Регламент (ЕО) № 612/2009, в рамките на сроковете, определени в член 46 от същия регламент. Когато документите не са представени в посочените срокове, компетентните органи изискват да се възстанови ползата, предоставена по силата на специфичния режим на снабдяване.
2. За износа на продуктите, посочени в настоящия член, не се изисква представяне на лицензия за износ.
3. По отношение на изнасяните продукти, посочени в настоящия член, клетка 44 от декларацията за износ съдържа едно от вписванията, изброени в приложение I, част И.
РАЗДЕЛ 6
Управление, контрол и мониторинг
Член 16
Проверки
1. Административните проверки, извършвани по отношение на вноса, въвеждането, износа и експедирането на селскостопански продукти, са изчерпателни и включват насрещни проверки с документите, посочени в член 8, параграф 1.
2. Физическите проверки, извършвани в съответния най-отдалечен регион по отношение на вноса, въвеждането, износа и експедирането на селскостопански продукти, включват представителна извадка в размер не по-малко от 5 % от лицензиите и сертификатите, представени в съответствие с член 9.
Регламент (ЕО) № 1276/2008 на Комисията (9) се прилага mutatis mutandis по отношение на тези физически проверки.
В особени случаи Комисията може да изиска физическите проверки да обхващат други проценти.
Член 17
Национални правила за управление и мониторинг
Компетентните органи приемат допълнителните правила, необходими за управлението и мониторинга в реално време на специфичния режим на снабдяване.
По искане на Комисията те я уведомяват за всички мерки, които прилагат съгласно първа алинея.
ГЛАВА II
МЕРКИ В ПОДКРЕПА НА МЕСТНИТЕ СЕЛСКОСТОПАНСКИ ПРОДУКТИ
РАЗДЕЛ 1
Заявления за помощ
Член 18
Подаване на заявления
Заявленията за помощ за дадена календарна година се подават до службата, определена от компетентните органи на държавата членка, в съответствие с образците, изготвени от последните, и в рамките на установените от тях срокове. Тези срокове се определят така, че да се даде време за необходимите проверки на място, и не продължават след 28 февруари на следващата календарна година.
Член 19
Поправяне на очевидни грешки
Заявлението за помощ може да се поправи по всяко време след подаването му, когато компетентният орган признае наличието на очевидна грешка.
Член 20
Закъсняло подаване на заявления
Освен в случаите на непреодолима сила и извънредни обстоятелства, подаването на заявление за помощ след срока, определен в съответствие с член 18, води до намаление от 1 % за всеки работен ден на сумите, на които заявителят на помощта би имал право, ако заявлението за помощ е било подадено в срок. Ако закъснението надвишава 25 календарни дни, заявлението се счита за недопустимо.
Член 21
Оттегляне на заявления за помощ
1. Заявлението за помощ може да се оттегли изцяло или частично по всяко време.
Когато обаче компетентният орган вече е информирал заявителя на помощта за нередности в заявлението за помощ или е уведомил заявителя за намерението си да извърши проверка на място и при тази проверка се установят нередности, не се разрешава оттегляне по отношение на тези части от заявлението за помощ, за които се отнасят нередностите.
2. Оттеглянето по параграф 1 поставя заявителя в положението, в което се е намирал преди подаването на заявление за помощ или на част от въпросното заявление за помощ.
РАЗДЕЛ 2
Проверки
Член 22
Общи принципи
Проверяването се осъществява чрез административни проверки и проверки на място.
Административните проверки са изчерпателни и включват насрещни проверки с, inter alia, данни от интегрираната система за администриране и контрол, предвидена в дял V, глава II, дял VI, глава II и членове 47 и 61 и член 102, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета (10).
Въз основа на анализ на риска в съответствие с член 24, параграф 1 от настоящия регламент компетентните органи извършват проверки на място върху извадка от най-малко 5 % от заявленията за помощ. Освен това извадката представлява най-малко 5 % от сумите, обхванати от помощта.
Във всички подходящи случаи държавите членки използват интегрираната система за администриране и контрол.
Член 23
Проверки на място
1. Проверките на място не се обявяват. Въпреки това, при условие че целта на проверката няма да бъде изложена на риск, може да се направи предварително известие, строго ограничено до необходимия минимум. Това известие се изпраща не по-рано от 48 часа предварително, освен в надлежно обосновани случаи.
2. Където е приложимо, проверките на място, предвидени в настоящия раздел, се извършват съвместно с всички други проверки, предвидени в законодателството на Съюза.
3. Съответното заявление или заявления за помощ се отхвърлят, ако заявителите на помощта или техните представители попречат на извършването на проверка на място.
Член 24
Подбор на заявителите на помощ, които да бъдат проверявани на място
1. Заявителите на помощ, на които да бъде направена проверка на място, се подбират от компетентния орган въз основа на анализ на риска и въз основа на представителността на подадените заявления за помощ. При анализа на риска се вземат предвид:
а)
размерът на помощта;
б)
броят на земеделските парцели, площта и броят на животните, включени в заявлението за помощ, или произведеното, транспортирано, преработено или предложено на пазара количество;
в)
промените в сравнение с предходната година;
г)
констатациите от проверките, извършени през предходните години;
д)
други параметри, които следва да бъдат определени от държавите членки.
За да се осигури елемент на представителност, държавите членки подбират на случаен принцип между 20 % и 25 % от минималния брой заявители на помощ, които следва да бъдат проверявани на място.
2. Компетентният орган води регистър на причините, поради които конкретни заявители на помощ са били избрани за извършване на проверки на място. Инспекторът, който извършва проверката на място, бива информиран за тези причини, преди да започне проверката.
Член 25
Доклад от инспекцията
1. За всяка проверка на място се изготвя доклад от инспекцията с подробни данни за извършените проверки. В докладите се посочват по-специално:
а)
схемата за помощ и заявленията, които се проверяват;
б)
присъстващите лица;
в)
проверените земеделски парцели, измерените земеделски парцели, резултатите от измерванията за всеки измерен парцел и използваните методи за измерване;
г)
броят и видът на установените на място животни и, когато е приложимо, номерата на ушните марки, вписванията в регистъра и в компютризираната база данни за животни от вида на едрия рогат добитък и всички проверени подкрепящи документи, резултатите от проверките и, когато е приложимо, конкретни забележки по отношение на отделни животни или идентификационния им код;
д)
произведените, транспортирани, преработени или предложени на пазара количества, които са обхванати от проверката;
е)
дали заявителят на помощ е бил предварително уведомен за посещението, и ако е така, колко време предварително;
ж)
други евентуално осъществени мерки за контрол.
2. На заявителите на помощ или техните представители се дава възможност да подпишат доклада, за да удостоверят присъствието си по време на проверката и да добавят забележки. В случай на установяване на нередности заявителят на помощта получава копие от доклада от инспекцията.
Когато проверката на място се извършва чрез дистанционно наблюдение, държавите членки могат да решат да не дават на заявителите на помощ или техните представители възможност да подпишат доклада от инспекцията, ако по време на проверката чрез дистанционно наблюдение не са открити нередности.
РАЗДЕЛ 3
Намаления и изключвания и недължими плащания
Член 26
Намаления и изключвания
В случай на несъответствие между информацията, декларирана в контекста на заявленията за помощ, и констатациите от проверките, предвидени в раздел 2, съответната държава членка прилага намаления и изключвания от помощта. Тези намаления и изключвания са ефективни и пропорционални и имат възпиращ ефект.
Член 27
Изключения от прилагането на намаления и изключвания
1. Намаленията и изключванията, предвидени в член 26, не се прилагат, когато заявителят на помощта е подал фактологично вярна информация или може по друг начин да докаже, че няма вина.
2. Намаленията и изключванията не се прилагат по отношение на онези части от заявлението за помощ, за които заявителят на помощта писмено уведомява компетентния орган, че не са верни или са станали неверни, след като е подадено заявлението, при условие че компетентният орган вече не е уведомил заявителя на помощта за намерението си да извърши проверка на място или за нередност в заявлението.
Въз основа на информацията, подадена от заявителя на помощта, както е посочено в първа алинея, заявлението за помощ се поправя, така че да отразява реалното положение.
Член 28
Възстановяване на недължими плащания и санкции
1. В случай на недължимо плащане се прилага mutatis mutandis член 80 от Регламент (ЕО) № 1122/2009 на Комисията (11).
2. Когато недължимото плащане е извършено в резултат на невярна декларация, документи с невярно съдържание или груба небрежност от страна на заявителя на помощта, се налага санкция, равна на недължимо платената сума, заедно с лихва, изчислена в съответствие с член 80, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1122/2009.
Член 29
Непреодолима сила и извънредни обстоятелства
В случаите на непреодолима сила или извънредни обстоятелства по смисъла на член 2, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 се прилага mutatis mutandis член 75 от Регламент (ЕО) № 1122/2009.
ГЛАВА III
СЪПЪТСТВАЩИ МЕРКИ
РАЗДЕЛ 1
Графичен символ
Член 30
Проверка на условията за използване на графичния символ
Компетентните органи редовно проверяват дали одобрените оператори спазват условията за използване на графичния символ, посочени в член 5 от Делегиран регламент (ЕС) № 179/2014, както и задълженията, предвидени в член 6, параграф 4 от същия делегиран регламент.
Компетентните органи могат да делегират извършването на тези проверки на квалифицирани за тази цел органи, които притежават необходимите технически компетенции и безпристрастност. В такива случаи тези органи редовно им представят доклад за извършваните от тях проверки.
Член 31
Неправомерно използване и публичност на графичния символ
Държавите членки прилагат съществуващите съответни национални разпоредби за предотвратяване и, когато се налага, за санкциониране на неправомерното използване на графичния символ или приемат необходимите за целта мерки. По искане на Комисията те я уведомяват за прилаганите мерки.
Държавите членки осигуряват подходяща публичност за графичния символ и за продуктите, за които той може да бъде използван.
Член 32
Национални мерки
1. Компетентните органи приемат всички допълнителни административни мерки, необходими за управлението на механизма на графичния символ. Тези мерки могат да включват, по-специално, начисляване на такса на одобрените оператори за отпечатването на графичния символ, както и за покриване на административните разходи и на разходите по контрола.
2. По искане на Комисията компетентните органи уведомяват Комисията за службите или, според случая, за органите, отговарящи за предоставянето на одобрението, предвидено в член 6, параграф 3 от Делегиран регламент (ЕС) № 179/2014, и за извършване на проверките, изисквани съгласно настоящия раздел, както и за допълнителните мерки, посочени в параграф 1 от настоящия член.
3. Компетентните органи уведомяват Комисията за всяко одобрение на правото на използване на графичния символ, като посочват името и седалището на производителя, продуктите и периода, за който е предоставено правото.
Уведомлението, посочено в настоящия параграф, се извършва в съответствие с Регламент (ЕО) № 792/2009.
РАЗДЕЛ 2
Животински продукти
Член 33
Животновъдство
1. Вносът на млади мъжки животни от рода на едрия рогат добитък с произход от трети държави, попадащи под кодове по КН 0102 29 05, 0102 29 29 или 0102 29 49 и предназначени за угояване и консумация във френските отвъдморски департаменти или на островите Мадейра, не подлежи на облагане с мита, докато броят на местните млади мъжки животни от рода на едрия рогат добитък не достигне ниво, достатъчно да осигури запазването и развитието на местното производство на говеждо и телешко месо.
2. За да се ползва от освобождаването, предвидено в параграф 1, вносителят или заявителят доказва, че отговаря на условията, посочени в член 8 от Делегиран регламент (ЕС) № 179/2014, като представя:
а)
писмена декларация, изготвена при пристигането на животните във френските отвъдморски департаменти или на островите Мадейра, че животните от рода на едрия рогат добитък са предназначени за угояване там за срок от най-малко 120 дни, считано от датата на действителното им пристигане, като впоследствие ще бъдат консумирани там;
б)
писмено задължение, изготвено при пристигането на животните, да съобщи на компетентните органи, в срок от един месец от датата на пристигането на животните, стопанството или стопанствата, в които животните ще бъдат угоявани.
РАЗДЕЛ 3
Внос на тютюн на Канарските острови
Член 34
Освобождаване на тютюна от мита
1. Годишният период за изчисляване на максималното годишно количество тютюн, подлежащо на освобождаване от вносни мита при пряк внос в Канарските острови, посочено в член 29, параграф 1, трета алинея от Регламент (ЕС) № 228/2013, тече от 1 януари на дадена година до 31 декември на същата година.
2. Количествата суров и полуобработен тютюн, посочени в член 29, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 228/2013, се превръщат в количества необработен тютюн, очистен от твърдите жилки, на базата на коефициентите за еквивалентност, поместени в приложение VII към настоящия регламент, за съответните продукти.
Член 35
Условия за освобождаване
1. За вноса на продуктите, изброени в приложение VII, се изисква представянето на сертификат за освобождаване. В клетка 20 от заявленията за сертификати и в самите сертификати се включва едно от вписванията, изброени в приложение I, част Й.
Освен ако не е предвидено друго в настоящия регламент, членове 3, 7-10, 12 и 16 от настоящия регламент, член 1 от Делегиран регламент (ЕС) № 179/2014 и член 12, параграф 2 и член 18 от Регламент (ЕС) № 228/2013 се прилагат mutatis mutandis.
2. Компетентните органи гарантират, че продуктите, изброени в приложение VII, се използват в съответствие със съответните правила на Съюза, и по-специално с членове 291-300 от Регламент (ЕО) № 2454/93.
ГЛАВА IV
ОБЩИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 36
Изплащане на помощта
След проверяване на заявленията за помощ и на съответните подкрепящи документи и след изчисляване на сумите, които следва да бъдат предоставени съгласно програмите POSEI, посочени в глава II от Регламент (ЕС) № 228/2013, компетентните органи изплащат помощта за една календарна година, както следва:
а)
в случай на специфичния режим на снабдяване, на мерките за внос и снабдяване с живи животни и на мерките, посочени в член 9 от Делегиран регламент (ЕС) № 179/2014 - в течение на цялата година;
б)
в случай на директни плащания - в съответствие с член 75 от Регламент (ЕС) № 1306/2013;
в)
в случай на други плащания - през периода, който започва на 16 октомври на текущата година и завършва на 30 юни на следващата година.
Член 37
Показатели за изпълнение
Всяка година държавите членки съобщават на Комисията най-малкото данните, свързани с определените в приложение VIII показатели за изпълнение, за всеки от най-отдалечените си региони.
Тези данни се съобщават в контекста на годишния отчет за изпълнението, посочен в член 32, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 228/2013.
Член 38
Уведомления
1. По отношение на специфичния режим на снабдяване компетентните органи уведомяват Комисията не по-късно от последния ден на месеца, следващ края на всяко тримесечие, за следните налични към посочената дата данни, отнасящи се до операциите, извършени през предходните месеци, по отношение на баланса за снабдяване за референтната календарна година, с разбивка по продукти и кодове по КН и, където е приложимо, по отделни местоназначения:
а)
количествата, разбити в съответствие с това дали са внесени от трети държави или са експедирани от Съюза;
б)
размера на помощта и реално извършените разходи по продукти и, когато е приложимо, по отделни местоназначения;
в)
количествата, за които не са били използвани лицензии и сертификати, разбити по категория на лицензията или сертификата;
г)
всички количества, реекспортирани или експедирани повторно съгласно член 13, и единичните и общите суми на възстановената помощ;
д)
всички количества, реекспортирани или експедирани повторно след преработка в съответствие с член 15;
е)
трансфери в рамките на общо количество за дадена категория продукти и изменения в прогнозните баланси за снабдяване през този период;
ж)
наличния баланс и степента на използване.
Данните, предвидени в първа алинея, се представят на базата на използваните лицензии и сертификати. Окончателните данни относно баланса за снабдяване за всяка календарна година се съобщават на Комисията най-късно до 31 май на следващата година.
2. По отношение на подкрепата за местното производство държавите членки уведомяват Комисията:
а)
не по-късно от 30 април всяка година - за получените заявления за помощ и съответните суми за предходната календарна година;
б)
не по-късно от 31 юли всяка година - за окончателно допустимите заявления за помощ и съответните суми за предходната календарна година.
3. Уведомленията, посочени в настоящия член, се извършват в съответствие с Регламент (ЕО) № 792/2009.
4. Уведомленията, посочени в член 23, параграф 3 и член 32, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 228/2013, също се извършват в съответствие с Регламент (ЕО) № 792/2009.
Член 39
Доклад
1. Докладът, предвиден в член 32, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 228/2013, съдържа inter alia:
а)
всички значими промени в социално-икономическата среда и селскостопанската обстановка;
б)
обобщение на наличните физически и финансови данни за изпълнението на всяка мярка, следвано от анализ на данните и, когато е необходимо, от представяне и анализ на сектора, за който се отнася мярката;
в)
напредъкът по мерките и приоритетите по отношение на специфичните и общите цели към датата на представяне на доклада, като се използват количествени показатели;
г)
кратка справка за всички основни проблеми, възникнали при управлението и изпълнението на мерките;
д)
преглед на резултатите от всички мерки, като се вземат предвид техните реципрочни връзки;
е)
за специфичния режим на снабдяване:
i)
данни и анализ относно тенденциите в цените и начина, по който е била прехвърлена предоставената полза, както и взетите мерки и извършените проверки, за да се гарантира, че ползата е била прехвърлена в съответствие с член 6 от настоящия регламент,
ii)
като се има предвид другата налична помощ - анализ на пропорционалността на помощта по отношение на допълнителните разходи за транспорт до най-отдалечените региони и прилаганите цени при износ за трети държави, а в случаите на продукти, предназначени за преработка и производствени ресурси за селското стопанство - допълнителните разходи поради островния характер и отдалеченото местоположение;
ж)
посочване, въз основа на обективни показатели, на степента, в която са постигнати целите, определени за всяка от съдържащите се в програмата мерки;
з)
данни за годишния баланс за снабдяване на съответния регион по отношение, inter alia, на потреблението, измененията в поголовието, производството и търговията;
и)
данни за действително отпуснатите суми за изпълнение на програмните мерки въз основа на критериите, определени от държавите членки, като брой на допустимите производители, брой на животните, обхванати от плащането, допустима площ или брой на съответните стопанства;
й)
информация за финансовото изпълнение на всяка мярка по програмата;
к)
статистически данни за извършените от компетентните органи проверки и евентуално приложените санкции;
л)
коментари на съответната държава членка относно изпълнението на програмата;
м)
годишните данни относно показателите за изпълнение, посочени в член 37 от настоящия регламент.
2. Докладът, посочен в параграф 1, се представя на Комисията в съответствие с Регламент (ЕО) № 792/2009.
Член 40
Изменения на програмите
1. Измененията, които трябва да бъдат направени във всяка програма POSEI, се представят на Комисията за одобрение и надлежно се обосновават, като се посочва по-специално следното:
a)
причините за евентуални проблеми при изпълнението, обосноваващи изменението на програмата;
б)
очакваните ефекти от изменението;
в)
последиците по отношение на финансирането и контрола на задълженията.
Освен в случаите на непреодолима сила и извънредни обстоятелства, държавите членки представят предложения за изменение на програмите само веднъж за всяка календарна година и за всяка програма. Комисията трябва да получи тези предложения за изменение най-късно на 30 септември всяка година.
Ако Комисията няма възражения по предложените изменения, те се прилагат от 1 януари на годината, следваща годината, в която са били съобщени.
Измененията могат да се прилагат по-рано, ако Комисията потвърди писмено на държавата членка преди датата, посочена в трета алинея, че съобщените изменения са в съответствие със законодателството на Съюза.
Ако съобщеното изменение не е в съответствие със законодателството на Съюза, Комисията уведомява държавата членка преди датата, посочена в трета алинея, че съобщеното изменение не се прилага, докато Комисията не получи изменение, което може да бъде обявено за съответстващо.
2. Чрез дерогация от параграф 1 Комисията оценява поотделно следните изменения, предложени от държавите членки, и взема решение за одобрението им най-късно до четири месеца след представянето им в съответствие с процедурата, посочена в член 34, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 228/2013:
а)
присъединяване на нов най-отдалечен регион;
б)
въвеждане в общата програма на нови групи продукти за подпомагане в рамките на специфичния режим на снабдяване или на нови мерки за подпомагане на местното селскостопанско производство; и
в)
увеличаване на вече одобрения размер на отделната помощ за всяка съществуваща мярка с повече от 50 % от размера, който е бил в сила към момента на представяне на предложението за изменение.
Без да се засяга процедурата, посочена в параграф 1, държавите членки могат да представят предложенията за изменения, предвидени в настоящия параграф, веднъж за всяка календарна година и за всяка програма. Комисията трябва да получи предложенията за изменения, посочени в настоящия параграф, най-късно на 31 юли на годината, предхождаща прилагането им.
Одобрените по този начин изменения се прилагат от 1 януари на годината, следваща годината, през която е направено предложението за изменение, или от изрично посочената в решението за одобрение дата.
3. Държавите членки могат да правят следните изменения, без да прибягват до изложената в параграф 1 процедура, при условие че Комисията е уведомена за измененията:
а)
по отношение на прогнозните баланси за снабдяване - промени до 20 % от размера на всяка помощ или промени в количествата на съответните продукти, обхванати от баланса за снабдяване, и съответно на общата сума на отпуснатата помощ за всяка гама продукти;
б)
по отношение на всички мерки - корекции в размер до 20 % от финансовите средства, разпределени за всяка отделна мярка, без да се засягат финансовите тавани, предвидени в член 30 от Регламент (ЕС) № 228/2013, при условие че тези корекции са съобщени не по-късно от 30 април на годината, следваща календарната година, за която се отнася изменението на разпределените финансови средства; и
в)
промени в резултат на изменения на кодовете и описанията, установени в Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета (12), използвани за идентифициране на продуктите, които се ползват от помощ, доколкото тези изменения не водят до промяна на самите продукти.
4. Измененията, посочени в параграф 3, нe се прилагат преди датата, на която са получени от Комисията. Те надлежно се обясняват и обосновават и могат да се прилагат само веднъж годишно, освен в следните случаи:
а)
непреодолима сила или извънредни обстоятелства;
б)
изменение на количествата на продуктите, обхванати от режима на снабдяване;
в)
промени в резултат на изменения на кодовете и описанията, установени в Регламент (ЕИО) № 2658/87.
5. За целите на настоящия член се прилагат следните определения:
а)
„мярка“ означава групиране на схеми за помощ и действия, необходими за постигането на една или повече цели на програмата, съставляващо продуктова гама, за която е определено финансиране във финансовата таблица, посочена в член 5, буква а) от Регламент (ЕС) № 228/2013;
б)
„група продукти“ означава всички продукти, на които първите две цифри от кода по КН съгласно Регламент (ЕИО) № 2658/87 са едни и същи.
6. Уведомленията, посочени в настоящия член, се извършват в съответствие с Регламент (ЕО) № 792/2009.
Член 41
Намаляване на авансовите плащания
Без да се засягат общите правила относно бюджетната дисциплина, когато информацията, предадена от държавите членки на Комисията съгласно членове 38 и 39, е непълна или не е спазен срокът за предаването ѝ, Комисията може да намали авансовите плащания временно и с фиксирани суми при осчетоводяване на селскостопанските разходи.
Член 42
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 20 февруари 2014 година.
KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO REGLAMENTAS (ES) Nr. 180/2014
2014 m. vasario 20 d.
kuriuo nustatomos Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 228/2013, kuriuo nustatomos specialios žemės ūkio priemonės atokiausiems Sąjungos regionams, taikymo taisyklės
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2013 m. kovo 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 228/2013, kuriuo nustatomos specialios žemės ūkio priemonės atokiausiems Sąjungos regionams ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 247/2006 (1), ypač į jo 6 straipsnio 2 dalį, 8 straipsnį, 12 straipsnio 3 dalį ir 13 straipsnio 2 dalį, 14 straipsnį, 18 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą, 19 straipsnio 3 dalį, 21 straipsnio 4 dalį, 27 straipsnio 1 dalį ir 29 straipsnio 2 dalį,
kadangi:
(1)
Reglamentu (ES) Nr. 228/2013 buvo panaikintas ir pakeistas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 247/2006 (2). Reglamentu (ES) Nr. 228/2013 Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius ir įgyvendinimo aktus. Siekiant užtikrinti sklandų sistemos veikimą naujojoje teisinėje sistemoje, tokiais aktais turėtų būti priimtos taisyklės. Naujosios taisyklės turėtų pakeisti Komisijos reglamento (EB) Nr. 793/2006 (3) įgyvendinimo taisykles. Tas reglamentas panaikinamas Komisijos deleguotuoju reglamentu (ES) Nr. 179/2014 (4);
(2)
įvežant tam tikrus žemės ūkio produktus, kuriems netaikomi importo muitai, jau reikalaujama pateikti importo licenciją. Siekiant supaprastinti administravimą, importo licenciją reikėtų pateikti kaip susitarimų dėl importo muitų netaikymo tiems produktams patvirtinimą;
(3)
taip pat reikėtų priimti dokumentą, patvirtinantį susitarimus dėl importo muitų netaikymo kitiems žemės ūkio produktams, kuriuos įvežant nereikia pateikti importo licencijos. Šiuo tikslu reikėtų naudoti atleidimo nuo importo muitų sertifikatą, atitinkantį importo licencijos formą;
(4)
reikėtų nustatyti taisykles dėl produktų tiekimo pagal specialią tiekimo tvarką pagalbos dydžio nustatymo. Tokiose taisyklėse turėtų būti atsižvelgta į papildomas tiekimo į atokiausius regionus išlaidas, patiriamas dėl tų regionų atokumo ir izoliuotumo - kliūčių, kurios smarkiai apsunkina jų padėtį. Siekiant išlaikyti Sąjungos produktų konkurencingumą, skiriant šią pagalbą reikėtų atsižvelgti į eksporto kainas;
(5)
produktų tiekimo iš Sąjungos teritorijos pagalbos schema turėtų būti administruojama naudojant sertifikatą (toliau - pagalbos sertifikatas), pagrįstą importo licencijos forma;
(6)
specialiai tiekimo tvarkai administruoti būtina nustatyti pagalbos sertifikato išdavimo taisykles, kuriomis nukrypstama nuo importo licencijoms pagal Komisijos reglamentą (EB) Nr. 376/2008 (5) taikomų įprastų taisyklių;
(7)
speciali tiekimo tvarka turėtų būti administruojama taip, kad būtų siekiama dviejų tikslų. Visų pirma, turėtų būti skatinama sparčiai išduoti licencijas ir sertifikatus (t. y. nebereikalauti, kad visais atvejais būtų iš anksto pateikiamas užstatas) ir sparčiai išmokėti produktų tiekimo iš Sąjungos teritorijos pagalbą. Antra, turėtų būti garantuojama operacijų kontrolė ir stebėsena, o administracinėms institucijoms suteiktos priemonės, kad jos galėtų nustatyti, ar siekiama schemos tikslų. Šie tikslai turi padėti užtikrinti reguliarų tam tikrų žemės ūkio produktų tiekimą ir kompensuoti atokiausių regionų geografinę padėtį, užtikrinant, kad schemos teikiama nauda iš tikrųjų pasiektų etapą, kuriuo galutiniams naudotojams skirti produktai pateikiami rinkai;
(8)
specialios tiekimo tvarkos administravimo taisyklėmis turėtų būti užtikrinama, kad registruoti ūkinės veiklos vykdytojai, atsižvelgdami į prognozuojamo tiekimo balansuose nustatytus kiekius, gautų licenciją arba sertifikatą produktams ir kiekiams, kurie yra jų sąskaita vykdomų komercinių sandorių dalykas, pateikę dokumentus, patvirtinančius, kad sandoris yra faktiškai atliktas ir atitinka pateiktą licencijos arba sertifikato paraišką;
(9)
vykdant operacijų, kurioms taikoma speciali tiekimo tvarka, stebėseną, inter alia, reikia užtikrinti, kad licencijų ir sertifikatų galiojimo laikas atitiktų oro ir jūrų transportui nustatytus reikalavimus, kad būtų pateikti įrodymai, patvirtinantys, jog licencijoje arba sertifikate nurodyta tiekimo operacija įvykdyta per trumpą laiką, ir kad būtų uždrausta atitinkamos licencijos ar sertifikato turėtojui perleisti jo įgytas teises ir pareigas;
(10)
nauda, suteikiama atleidimo nuo importo muitų ir produktų tiekimo iš Sąjungos teritorijos pagalbos forma, turi būti perduodama, kad atsispindėtų gamybos išlaidose ir galutinių naudotojų mokamose kainose. Todėl, siekiant užtikrinti, kad nauda iš tikrųjų būtų perduodama, reikia atlikti patikrinimus;
(11)
turėtų būti nustatytos taisyklės, reglamentuojančios su produktų, kuriems taikoma speciali tiekimo tvarka, eksportu į trečiąsias šalis ir siuntimu į kitas Sąjungos valstybes susijusį leidimų išdavimą ir stebėseną. Visų pirma, siekiant paskatinti regioninę prekybą, reikėtų nustatyti didžiausius perdirbtų produktų, kurie gali būti tradiciškai eksportuojami arba siunčiami, kiekius, taip pat produktų kiekius ir vietoje perdirbtų produktų eksporto paskirties vietas;
(12)
siekiant apsaugoti vartotojus ir komercinius ūkinės veiklos vykdytojų interesus, produktams, kurie nėra geros ir tinkamos prekinės kokybės, kaip apibrėžta Komisijos reglamento (EB) Nr. 612/2009 (6) 28 straipsnyje, speciali tiekimo tvarka neturėtų būti taikoma vėliausiai nuo jų pateikimo rinkai pirmą kartą, o jei šis reikalavimas neįvykdomas, turėtų būti imtasi reikiamų priemonių;
(13)
atsižvelgdamos į atokiausiems regionams galiojančias partnerystės procedūras, valstybių narių kompetentingos institucijos turėtų nustatyti išsamias administravimo taisykles, kurios būtinos norint užtikrinti specialios tiekimo tvarkos valdymą ir stebėseną;
(14)
kad galėtų įvertinti, kaip įgyvendinama tvarka, valstybių narių kompetentingos institucijos turėtų būti įpareigotos Komisijai reguliariai teikti ataskaitas;
(15)
reikėtų apibrėžti pagal kiekvieną pagalbos, skirtos vietos gamybai, schemą teiktinų pagalbos paraiškų turinį ir dokumentus, kuriuos būtina prie tų paraiškų pridėti norint įvertinti paraiškų pagrindą;
(16)
jei pagalbos paraiškose yra akivaizdžių klaidų, turėtų būti suteikta galimybė tas paraiškas bet kada pataisyti;
(17)
kad nacionalinės valdžios institucijos galėtų planuoti ir vėliau veiksmingai tikrinti vietos gamybai skirtos pagalbos paraiškų tikslumą, turi būti laikomasi pagalbos paraiškų pateikimo ir jų dalinio pakeitimo terminų. Todėl reikėtų nustatyti terminus, po kurių gautos paraiškos negali būti priimamos. Be to, siekiant paskatinti pagalbos paraiškų teikėjus laikytis terminų, turėtų būti taikomas sumažinimas;
(18)
paraiškų teikėjams turėtų būti leidžiama bet kada atsiimti pateiktas vietos gamybos pagalbos paraiškas arba jų dalis, jei kompetentinga institucija dar nepranešė paraiškos teikėjui apie pagalbos paraiškoje rastas klaidas arba apie patikrinimą vietoje, kurio metu nustatytos klaidos toje paraiškos dalyje, kuri atsiimama;
(19)
turėtų būti veiksmingai tikrinama, kaip laikomasi pagal integruotą administravimo ir kontrolės sistemą administruojamų pagalbos schemų taisyklių. Šiuo tikslu ir siekiant užtikrinti darnų stebėsenos lygį visose valstybėse narėse, būtina nustatyti išsamius administracinių patikrinimų ir patikrinimų vietoje kriterijus ir technines procedūras. Prireikus valstybės narės turėtų stengtis įvairius šiame reglamente numatytus įvairius patikrinimus derinti su kitose Sąjungos nuostatose numatytais patikrinimais;
(20)
turėtų būti nustatytas minimalus pagalbos paraiškų teikėjų, kuriems turi būti taikomi patikrinimai vietoje pagal įvairias pagalbos schemas, skaičius;
(21)
mažiausia vietoje tikrintina imtis turėtų būti sudaroma iš dalies remiantis rizikos analizės rezultatais, iš dalies atsitiktinai. Reikėtų nurodyti pagrindinius veiksnius, į kuriuos turi būti atsižvelgiama atliekant rizikos analizę;
(22)
nustačius didelius pažeidimus, einamaisiais ir kitais metais reikėtų padidinti patikrinimų vietoje skaičių, kad būtų užtikrintas priimtinas pagalbos paraiškų tikslumas;
(23)
kad patikrinimai vietoje būtų veiksmingi, svarbu informuoti tikrintojus apie atitinkamų pagalbos paraiškų teikėjų atrankos patikrinimui vietoje priežastis. šią informaciją valstybės narės turėtų saugoti;
(24)
patikrinimų duomenis reikėtų nurodyti patikrinimų ataskaitoje, kad nacionalinės valdžios institucijos ir bet kokia kompetentinga Sąjungos institucija galėtų atlikti su patikrinimais vietoje susijusius tolesnius patikrinimus. Pagalbos paraiškų teikėjams arba jų atstovams turėtų būti suteikta galimybė pasirašyti ataskaitą. Tačiau patikrinimus atliekant nuotolinio stebėjimo būdu, valstybėms narėms turėtų būti leidžiama numatyti šią teisę tik tada, kai tikrinant aptinkama pažeidimų. Be to, neatsižvelgiant į atlikto patikrinimo vietoje rūšį, nustačius pažeidimų, pagalbos paraiškos teikėjas turėtų gauti ataskaitos kopiją;
(25)
siekiant veiksmingai apsaugoti Sąjungos finansinius interesus, turėtų būti priimtos tinkamos kovos su pažeidimais ir sukčiavimu priemonės;
(26)
sprendimai dėl pagalbos sumažinimo ir neskyrimo turėtų būti priimami pagal proporcingumo principą atsižvelgiant į ypatingas problemas, atsirandančias force majeure atvejais, išskirtinėmis aplinkybėmis ir įvykus gaivalinėms nelaimėms. Tokie pagalbos sumažinimai ir neskyrimai turėtų būti diferencijuojami pagal padaryto pažeidimo sunkumą, o griežčiausia priemonė turėtų būti vienos arba daugiau vietos gamybos pagalbos schemų visiškas netaikymas nustatytą laikotarpį;
(27)
paprastai pagalbos sumažinimas ir jos neskyrimas neturėtų būti taikomi tada, kai pagalbos paraiškų teikėjai pateikė faktiškai tikslią informaciją arba gali kitaip įrodyti, kad nepadarė pažeidimo;
(28)
paraiškos teikėjui, bet kuriuo metu kompetentingai nacionalinei institucijai pranešusiam apie netikslias pagalbos paraiškas, pagalbos sumažinimas arba neskyrimas neturėtų būti taikomi (kad ir kokia bebūtų netikslios informacijos pateikimo priežastis), jei tam paraiškos teikėjui nepranešta apie kompetentingos institucijos ketinimą atlikti patikrinimą vietoje ir jei ta institucija jau nepranešė paraiškos teikėjui apie paraiškoje aptiktus pažeidimus. Tai turėtų būti taikoma ir netikslių duomenų kompiuterinėje bazėje atveju;
(29)
kai tam pačiam pagalbos paraiškos teikėjui taikomi įvairūs sumažinimai, kiekvienas iš jų taikomas atskirai. Be to, šiame reglamente numatytas pagalbos sumažinimas ir neskyrimas turėtų būti taikomi nedarant poveikio papildomoms kitose Sąjungos arba nacionalinės teisės aktų nuostatose numatytoms nuobaudoms;
(30)
kai dėl force majeure arba išskirtinių aplinkybių pagalbos paraiškų teikėjai negali įvykdyti išsamiose programų įgyvendinimo taisyklėse nustatytų įpareigojimų, jie neturėtų prarasti teisės į pagalbą. Reikėtų nurodyti, kokius atvejus kompetentingos institucijos pirmiausia gali pripažinti išskirtinėmis aplinkybėmis;
(31)
siekiant užtikrinti, kad tais atvejais, kai reikia susigrąžinti neteisėtai išmokėtas sumas, visoje Sąjungoje būtų vienodai laikomasi sąžiningumo principo, reikėtų nustatyti to principo taikymo sąlygas, nepažeidžiant sąlygų, kurios taikomos atitinkamoms išlaidoms, kai yra tvirtinamos sąskaitos;
(32)
reikėtų nustatyti išsamias grafinio simbolio, kurio paskirtis - geriau informuoti apie atokiausių Sąjungos regionų kilmės kokybiškus perdirbtus ir neperdirbtus žemės ūkio produktus ir skatinti didesnį jų vartojimą, naudojimo taisykles;
(33)
atsakomybė priimti papildomus administracinius reikalavimus, kurių reikia, kad tinkamai veiktų sukurti mechanizmai, skirti grafinio simbolio naudojimui tikrinti ir jo stebėsenai vykdyti, ir kad būtų garantuotas tų įpareigojimų laikymasis, turėtų tekti atitinkamų regionų kompetentingoms institucijoms;
(34)
kad į Kanarų salas importuojamam tabakui būtų galima netaikyti muitų, reikia nustatyti metinį laikotarpį Reglamento (ES) Nr. 228/2013 29 straipsnyje nurodytam didžiausiam tabako gaminių kiekiui apskaičiuoti. Be to, siekiant užtikrinti kuo didesnį lankstumą, turėtų būti leidžiama - taikant ekvivalentiškumo koeficientą - visą žaliavinio tabako, iš kurio pašalintos vidurinės gyslos, kiekį naudoti kitų produktų importui, atsižvelgiant į vietos pramonės reikalavimus;
(35)
programų keitimo tvarką reikia supaprastinti, kad programas būtų galima lanksčiau ir sklandžiau pritaikyti prie esamų sąlygų, susijusių su tiekimo tvarka ir vietos žemės ūkio produkcija. Dėl šios priežasties būtina dviem mėnesiais pratęsti terminą, iki kurio reikia pranešti apie metinius pakeitimus, kad tas terminas būtų suderintas su Reglamento (ES) Nr. 228/2013 32 straipsnio 2 dalyje nustatytu metinių įgyvendinimo ataskaitų pateikimo terminu. Tačiau svarbūs pakeitimai Komisijai turi būti pateikti laiku, kad iki tų pakeitimų įsigaliojimo dienos juos būtų galima išsamiai įvertinti ir priimti patvirtinimo sprendimą;
(36)
valstybės narės Komisijai turėtų pateikti visą su programų įgyvendinimu susijusią informaciją, kuri būtina norint užtikrinti jų tinkamą stebėseną per ilgesnį laikotarpį. Dėl šios priežasties būtina nustatyti minimalų bendrų veiksmingumo rodiklių rinkinį ir periodinių pranešimų, statistinių duomenų, susijusių su specialia tiekimo tvarka ir vietos gamybai remti skirtomis priemonėmis, ir metinių įgyvendinimo ataskaitų turinį ir pateikimo terminus. Kad būtų galima pranešti patikimesnius duomenis apie pagalbos paraiškas, susijusias su vietos gamybos rėmimu, to pranešimo pateikimo terminas turėtų būti pratęstas vienu mėnesiu;
(37)
visi valstybių narių Komisijai siunčiami pranešimai, kurių reikia tinkamam schemos veikimui užtikrinti, turėtų būti teikiami pagal Komisijos reglamentą (EB) Nr. 792/2009 (7);
(38)
šiame reglamente numatytos priemonės atitinka Tiesioginių išmokų vadybos komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
SPECIALI TIEKIMO TVARKA
1 SKIRSNIS
Prognozuojami tiekimo balansai
1 straipsnis
Prognozuojamų tiekimo balansų paskirtis ir pakeitimai
Prognozuojamuose tiekimo balansuose, kuriuos valstybės narės turi parengti pagal Reglamento (ES) Nr. 228/2013 9 straipsnio 2 dalį, nurodomas būtiniausių produktų kiekis, reikalingas kiekvieno atokiausio regiono kiekvienų kalendorinių metų poreikiams patenkinti.
Valstybės narės gali iš dalies pakeisti savo prognozuojamus tiekimo balansus. Tokiems pakeitimams taikomas šio reglamento 40 straipsnis.
2 SKIRSNIS
Tiekimas importuojant iš trečiųjų šalių
2 straipsnis
Importo licencija
1. Taikant Reglamento (ES) Nr. 228/2013 12 straipsnio 1 dalį, produktams, kuriuos importuojant privaloma pateikti importo licenciją, importo muitai netaikomi pateikus tą licenciją.
2. Importo licencijos rengiamos pagal Reglamento (EB) Nr. 376/2008 I priede pateiktą pavyzdį.
Reglamento (EB) Nr. 376/2008 7 straipsnio 5 dalis, 12, 14, 16, 17, 18, 20, 22, 25, 26, 28, 32 ir 35-40 straipsniai taikomi mutatis mutandis, nepažeidžiant šio reglamento.
3. Importo licencijos paraiškos ir importo licencijos 20 langelyje įrašomas vienas iš I priedo A dalyje pateiktų įrašų ir vienas iš I priedo B dalyje pateiktų įrašų.
4. Importo licencijų 12 langelyje įrašoma paskutinė galiojimo diena.
5. Kompetentingos institucijos importo licencijas išduoda suinteresuotųjų šalių prašymu, atsižvelgdamos į prognozuojamų tiekimo balansų apribojimus.
6. Importo muitais apmokestinami kiekiai, viršijantys importo licencijoje nurodytus kiekius. Reglamento (EB) Nr. 376/2008 7 straipsnio 4 dalyje nurodytas 5 % leistinas nuokrypis yra suteikiamas, jeigu sumokami jam taikomi importo muitai.
3 straipsnis
Atleidimo nuo importo muitų sertifikatas
1. Taikant Reglamento (ES) Nr. 228/2013 12 straipsnio 1 dalį, produktams, kuriuos importuojant neprivaloma pateikti importo licencijos, importo muitai netaikomi pateikus atleidimo nuo importo muitų sertifikatą.
2. Atleidimo nuo importo muitų sertifikatai rengiami pagal Reglamento (EB) Nr. 376/2008 I priede pateiktą importo licencijos pavyzdį.
Reglamento (EB) Nr. 376/2008 7 straipsnio 5 dalis, 12, 14, 16, 17, 18, 20, 22, 25, 26, 28, 32 ir 35-40 straipsniai taikomi mutatis mutandis, nepažeidžiant šio reglamento.
3. Viršutiniame kairiajame sertifikato langelyje turi būti atspausdintas arba kaip spaudas įspaustas vienas iš I priedo C dalyje pateiktų įrašų.
4. Atleidimo nuo importo muitų sertifikato paraiškos ir atleidimo nuo importo muitų sertifikato 20 langelyje įrašomas vienas iš I priedo D dalyje pateiktų įrašų ir vienas iš I priedo B dalyje pateiktų įrašų.
5. Atleidimo nuo importo muitų sertifikato 12 langelyje įrašoma paskutinė galiojimo diena.
6. Kompetentingos institucijos atleidimo nuo importo muitų sertifikatus išduoda suinteresuotųjų šalių prašymu, atsižvelgdamos į prognozuojamų tiekimo balansų apribojimus.
3 SKIRSNIS
Tiekimas iš sąjungos
4 straipsnis
Pagalbos dydžio nustatymas ir pagalbos teikimas
1. Taikydamos Reglamento (EB) Nr. 228/2013 10 straipsnio 2 dalį valstybės narės pagal programą nustato atokumui, izoliuotumui ir nuošalumui kompensuoti teiktinos pagalbos dydį, atsižvelgdamos į:
(a)
specialių papildomų transporto išlaidų atžvilgiu - tarpinio perkrovimo išlaidas, susijusias su produktų tiekimu atitinkamiems atokiausiems regionams;
(b)
specialių papildomų perdirbimo vietoje išlaidų atžvilgiu - mažą rinkos dydį, poreikį užtikrinti tiekimo saugumą ir specialius prekių kokybės reikalavimus atitinkamuose atokiausiuose regionuose.
5 straipsnis
Pagalbos sertifikatas ir pagalbos išmokėjimas
1. Pagalba išmokama pateikus visiškai išnaudotą sertifikatą (toliau - pagalbos sertifikatas).
Pagalbos sertifikato pateikimas už mokėjimą atsakingoms institucijoms yra lygiavertis pagalbos prašymui. Sertifikatai pateikiami per 30 dienų nuo jų pareikalavimo dienos, išskyrus force majeure arba išskirtinių gamtos sąlygų atvejus. Jeigu šio termino nesilaikoma, pagalbos suma sumažinama 5 % už kiekvieną pavėluotą dieną.
Pagalbą kompetentingos institucijos išmoka ne vėliau kaip per 90 dienų nuo panaudoto sertifikato pateikimo dienos, išskyrus vieną iš šių atvejų:
(a)
force majeure arba išskirtinės gamtos sąlygos;
(b)
pradėtas administracinis tyrimas dėl teisės gauti pagalbą; tokiais atvejais pagalbos suma išmokama tik pripažinus minėtąją teisę.
2. Pagalbos sertifikatai rengiami pagal Reglamento (EB) Nr. 376/2008 I priede pateiktą importo licencijos pavyzdį.
Reglamento (EB) Nr. 376/2008 7 straipsnio 5 dalis, 12, 14, 16, 17, 18, 20, 22, 25, 26, 28, 32 ir 35-40 straipsniai taikomi mutatis mutandis nepažeidžiant šio reglamento.
3. Viršutiniame kairiajame sertifikato langelyje turi būti atspausdintas arba kaip spaudas įspaustas vienas iš I priedo E dalyje pateiktų įrašų.
Sertifikato 7 ir 8 langeliai išbraukiami.
4. Pagalbos sertifikato paraiškos ir pagalbos sertifikato 20 langelyje įrašomas vienas iš I priedo F dalyje pateiktų įrašų ir vienas iš I priedo G dalyje pateiktų įrašų.
5. Pagalbos sertifikatų 12 langelyje įrašoma paskutinė galiojimo diena.
6. Išmokama pagalbos suma lygi pagalbos sertifikato paraiškos pateikimo dieną galiojančiai pagalbos sumai.
7. Kompetentingos institucijos pagalbos sertifikatus išduoda suinteresuotųjų šalių prašymu, atsižvelgdamos į prognozuojamų tiekimo balansų apribojimus.
4 SKIRSNIS
Bendrosios nuostatos
6 straipsnis
Naudos perdavimas galutiniam naudotojui
Taikydamos Reglamento (ES) Nr. 228/2013 13 straipsnio 1 dalį kompetentingos institucijos imasi visų tinkamų priemonių, kad patikrintų, ar nauda iš tikrųjų perduodama galutiniam naudotojui. Taikydamos tokias priemones, kompetentingos institucijos gali vertinti įvairių atitinkamų ūkinės veiklos vykdytojų taikomus prekybos antkainius ir kainas.
Apie pirmoje pastraipoje nurodytas priemones, visų pirma, valdymo taškus, kuriuos naudojant galima nustatyti, ar pagalba perduota, ir visus pakeitimus Komisijai pranešama metinėje įgyvendinimo ataskaitoje, nurodytoje Reglamento (ES) Nr. 228/2013 32 straipsnio 2 dalyje.
7 straipsnis
Ūkinės veiklos vykdytojų registras
1. Kad galėtų būti įregistruoti Reglamento (ES) Nr. 228/2013 12 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje nurodytame registre, ūkinės veiklos vykdytojai įsipareigoja:
(a)
kompetentingų institucijų prašymu pateikti joms visą svarbią informaciją apie savo komercinę veiklą, visų pirma apie taikomas kainas ir pelno maržą;
(b)
veikti tik savo vardu ir savo sąskaita;
(c)
pateikti licencijų ir sertifikatų paraiškas, atitinkančias faktinį jų pajėgumą realizuoti atitinkamus produktus, nurodant tokį pajėgumą patvirtinančius objektyvius veiksnius;
(d)
nevykdyti jokios veiklos, dėl kurios gali atsirasti dirbtinis produktų trūkumas, o turimų produktų neparduoti už dirbtinai mažas kainas;
(e)
kompetentingoms institucijoms priimtinu būdu užtikrinti, kad tuomet, kai žemės ūkio produktai realizuojami atitinkamame atokiausiame regione, nauda būtų perduota galutiniam naudotojui.
2. Pateikdami įregistravimo paraišką ar vėliau, ūkinės veiklos vykdytojai, ketinantys 13 straipsnyje nurodytomis sąlygomis siųsti arba eksportuoti neperdirbtus, perdirbtus ar supakuotus produktus, pareiškia savo ketinimą vykdyti šią veiklą ir prireikus nurodo pakavimo įmonės vietą.
3. Pateikdami įregistravimo paraišką ar vėliau, perdirbėjai, ketinantys 13 arba 15 straipsniuose nurodytomis sąlygomis eksportuoti arba siųsti perdirbtus produktus, pareiškia savo ketinimą vykdyti šią veiklą ir nurodo perdirbimo įmonės vietą, o prireikus pateikia analitinius perdirbtų produktų sąrašus.
8 straipsnis
Ūkinės veiklos vykdytojų teiktini dokumentai ir licencijų bei sertifikatų galiojimo laikas
1. Pagal 2 straipsnio 5 dalį, 3 straipsnio 6 dalį, 5 straipsnio 7 dalį ir 11 bei 12 straipsnius kompetentingos institucijos priima importo licencijų, atleidimo nuo importo muitų sertifikatų ir pagalbos sertifikatų paraiškas, kurias ūkinės veiklos vykdytojai pateikia kiekvienai siuntai, jeigu prie paraiškų pridedamas pirkimo sąskaitos faktūros originalas arba patvirtinta kopija ir toliau išvardytų dokumentų originalai arba patvirtintos kopijos:
(a)
jei tai importo licencija arba atleidimo nuo importo muitų sertifikatas:
i)
konosamentas arba orlaivio važtaraštis, arba daugiarūšio vežimo dokumentas;
ii)
trečiųjų šalių kilmės produktų kilmės sertifikatas;
(b)
jei tai pagalbos sertifikatas:
i)
T2L dokumentas arba T2LF dokumentas, atsižvelgiant į Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2454/93 (8) 315 straipsnio 1 ir 2 dalių sąlygas; arba
ii)
CO tipo deklaracija, kaip nustatyta to reglamento 786 straipsnio 2 dalies a punkte ir 38 priedo II antraštinės dalies 1 langelyje.
Pirmiau nurodyti dokumentai gali būti pateikti kaip elektroniniai pranešimai. Jei patikrinimą atliekanti kompetentinga institucija neturi prieigos prie IT sistemos, kuri naudojama tokiems elektroniniams dokumentams tvarkyti ir rengti, tie dokumentai pakeičiami tinkamai patvirtintomis originalą atitinkančiomis spausdintinėmis kopijomis.
Pirkimo sąskaita faktūra, konosamentas ar orlaivio važtaraštis turi būti išduoti paraiškos teikėjo vardu.
2. Licencijų ir sertifikatų galiojimo laikotarpis nustatomas pagal vežimo laiką. Ypatingais atvejais, kai vežimo laikas pasikeičia dėl didelių ir nenumatytų problemų, kompetentinga institucija gali pratęsti galiojimo laikotarpį, tačiau jis negali būti ilgesnis kaip du mėnesiai nuo licencijos ar sertifikato išdavimo dienos.
9 straipsnis
Licencijų, sertifikatų ir prekių pateikimas
1. Produktų, kuriems taikoma speciali tiekimo tvarka, importo licencijos, atleidimo nuo importo muitų sertifikatai ir pagalbos sertifikatai pateikiami muitinėms, kad muitinės formalumai būtų atlikti per ne ilgesnį kaip 15 darbo dienų laikotarpį, kuris pradedamas skaičiuoti nuo leidimo iškrauti prekes dienos. Kompetentingos institucijos gali sutrumpinti tą ilgiausią laikotarpį.
Produktų, kuriems Azoruose, Madeiroje ir Kanarų salose buvo taikoma laikinojo įvežimo perdirbti procedūra arba muitinio sandėliavimo procedūra ir kurie po to šiose teritorijose buvo išleisti į laisvą apyvartą, ilgiausias 15 dienų laikotarpis pradedamas skaičiuoti nuo šio straipsnio pirmoje pastraipoje nurodytų licencijų ir sertifikatų paraiškų pateikimo dienos.
2. Prekės pateikiamos nesupakuotos arba atskiromis partijomis, kaip nurodyta pateiktoje licencijoje arba sertifikate.
Atliekant muitinės formalumus, licencijos ir sertifikatai naudojami tik vienai operacijai.
10 straipsnis
Produktų kokybė
Produktų atitiktis Reglamento (ES) Nr. 228/2013 10 straipsnio 4 dalyje nustatytiems reikalavimams tikrinama ne vėliau kaip per pirmąjį pardavimo etapą, laikantis Sąjungoje galiojančių standartų arba praktikos.
Tais atvejais, kai laikoma, kad produktas neatitinka Reglamento (ES) Nr. 228/2013 10 straipsnio 4 dalyje nustatytų reikalavimų, teisė naudotis specialia tiekimo tvarka panaikinama, o atitinkamas kiekis vėl įtraukiamas į prognozuojamą tiekimo balansą. Pagal šio reglamento 5 straipsnį išmokėtos pagalbos lėšos kompensuojamos. Už produktus, importuotus pagal šio reglamento 2 arba 3 straipsnius, reikia sumokėti importo muitą, išskyrus atvejus, kai suinteresuotoji šalis pateikia atitinkamų produktų reeksportavimo arba sunaikinimo įrodymų.
11 straipsnis
Reikšmingas licencijų ir sertifikatų paraiškų skaičiaus padidėjimas
1. Jeigu vykdant prognozuojamą tiekimo balansą paaiškėja, kad su tam tikru produktu susijusių importo licencijų, atleidimo nuo importo muitų sertifikatų arba pagalbos sertifikatų paraiškų skaičius reikšmingai padidėjo ir dėl to gali būti sunkiau pasiekti vieną ar kelis specialios tiekimo tvarkos tikslus, valstybė narė, pasikonsultavusi su atitinkamomis institucijomis, imasi visų būtinų priemonių, kad, atsižvelgusi į tiekiamų produktų kiekį ir prioritetinių sektorių poreikius, užtikrintų, jog į atitinkamą atokų regioną būtų tiekiami būtiniausi produktai.
2. Jeigu pasikonsultavusios su atitinkamomis institucijomis valstybės narės nusprendžia taikyti licencijų ir sertifikatų išdavimo apribojimus, visoms dar neišnagrinėtoms paraiškoms kompetentingos institucijos taiko vienodą procentinį sumažinimo koeficientą.
12 straipsnis
Didžiausio kiekio, kurį galima nurodyti vienoje licencijos arba sertifikato paraiškoje, nustatymas
Jei tai tikrai būtina norint išvengti nestabilumo atitinkamų atokiausių regionų rinkoje arba spekuliacijų, galinčių trukdyti sklandžiam specialios tiekimo tvarkos taikymui, kompetentingos institucijos gali nustatyti didžiausią kiekį, kurį galima nurodyti vienoje licencijos arba sertifikato paraiškoje.
Kompetentingos institucijos nedelsdamos informuoja Komisiją apie šio straipsnio taikymo atvejus.
Šiame straipsnyje nurodytas pranešimas teikiamas pagal Reglamentą (EB) Nr. 792/2009.
5 SKIRSNIS
Eksportas ir siuntimas
13 straipsnis
Eksporto ir siuntimo sąlygos
1. Neperdirbtų produktų, kuriems taikoma speciali tiekimo tvarka, arba supakuotų ar perdirbtų produktų, kurių sudėtyje yra produktų, kuriems taikoma speciali tiekimo tvarka, eksportui ar siuntimui taikomos 2-6 dalyse nustatytos sąlygos.
2. Eksportuojant produktus, eksporto deklaracijos 44 langelyje įrašomas vienas iš I priedo H dalyje pateiktų įrašų.
3. Importo muitais neapmokestintas ir eksportui skirtas produktų kiekis vėl įtraukiamas į prognozuojamo tiekimo balansą.
Šiems produktams negali būti taikomos eksporto grąžinamosios išmokos.
4. Importo muitais neapmokestintas ir išsiųsti skirtas produktų kiekis vėl įtraukiamas į prognozuojamą tiekimo balansą, o erga omnes importo muitų, taikomų importo dieną, sumą siuntėjas vėliausiai sumoka išsiųsdamas produktus.
Šie produktai nesiunčiami, kol nesumokama pirmoje pastraipoje nurodyta suma.
Kai neįmanoma nustatyti importo dienos, laikoma, kad produktų importo data yra ta data, kai taikomi importo muitai, kurie erga omnes yra didžiausi per šešių mėnesių laikotarpį nuo siuntimo datos.
5. Eksportuoti ar išsiųsti skirtų produktų kiekis, kuriam taikoma pagalba, vėl įtraukiamas į prognozuojamą tiekimo balansą, o skirtą pagalbos sumą kompensuoja eksportuotojas ar siuntėjas ne vėliau kaip eksportuojant ar išsiunčiant.
Šie produktai nesiunčiami ar neeksportuojami, kol bus kompensuota pirmoje pastraipoje nurodyta suma.
Kai neįmanoma nustatyti skiriamos pagalbos sumos, laikoma, kad už produktus skirta suma yra didžiausia per šešių mėnesių laikotarpį iki eksporto ar siuntimo paraiškos pateikimo Sąjungos nustatyta pagalbos už tuos produktus suma.
Už šiuos produktus galima gauti eksporto grąžinamąją išmoką, jeigu užtikrinta atitiktis tokios pagalbos suteikimo kriterijams.
6. Kompetentingos institucijos leidžia eksportuoti arba siųsti perdirbtų produktų kiekius, išskyrus šio straipsnio 3, 4 ir 5 dalyse bei 15 straipsnyje nurodytus kiekius, tik eksportuotojui patvirtinus, kad tiems produktams nebuvo taikyta speciali tiekimo tvarka.
Kompetentingos institucijos leidžia reeksportuoti arba pakartotinai siųsti neperdirbtus ar supakuotus produktus, išskyrus šio straipsnio 3, 4 ir 5 dalyse nurodytus produktus, tik eksportuotojui patvirtinus, kad tiems produktams nebuvo taikyta speciali tiekimo tvarka.
Kompetentingos institucijos atlieka reikiamus patikrinimus, kad užtikrintų pirmoje ir antroje pastraipose nurodytų sertifikatų tikslumą, ir prireikus susigrąžina naudą.
14 straipsnis
Eksporto licencija ir reikšmingas eksporto padidėjimas
1. Eksporto licencijos pateikti nereikia eksportuojant šiuos produktus:
(a)
13 straipsnio 3 dalyje nurodytus produktus;
(b)
13 straipsnio 5 dalyje nurodytus produktus, kurie neatitinka eksporto grąžinamųjų išmokų suteikimo sąlygų.
2. Kilus pavojui, kad reguliarų produktų tiekimą atokiausiems regionams gali apsunkinti reikšmingai padidėjęs 13 straipsnio 1 dalyje nurodytų produktų eksportas, kompetentingos institucijos gali apriboti kiekius, kad patenkintų atitinkamų sektorių prioritetinius poreikius. Tas kiekybinis apribojimas taikomas nediskriminuojant.
15 straipsnis
Tradicinis eksportas, eksportas vykdant regioninę prekybą ir tradicinis perdirbtų produktų siuntimas
1. Perdirbėjai, pagal 7 straipsnio 3 dalį pareiškę ketinimą tradicinės prekybos srautų ar regioninės prekybos sąlygomis eksportuoti arba tradicinės prekybos srautų sąlygomis siųsti, kaip nurodyta Reglamento (EB) Nr. 228/2013 14 straipsnio 2 dalyje, perdirbtus produktus, kurių sudėtyje yra žaliavų, kurioms taikoma speciali tiekimo tvarka, gali tai daryti neviršydami šio reglamento II-V prieduose nurodytų metinių kiekių. Kompetentingos institucijos išduoda reikiamų leidimų tiek, kad būtų užtikrinta, jog sandoriai neviršija minėtų metinių kiekių.
Reglamento (ES) Nr. 228/2013 14 straipsnio 3 dalyje nurodytas trečiųjų šalių sąrašas pateikiamas šio reglamento VI priede.
Eksportuodami produktus regioninės prekybos sąlygomis eksportuotojai kompetentingoms institucijoms pateikia Reglamento (EB) Nr. 612/2009 17 straipsnyje nurodytus dokumentus per to reglamento 46 straipsnyje nustatytus terminus. Jei dokumentai nepateikiami per tuos terminus, kompetentingos institucijos susigrąžina pagal specialią tiekimo tvarką suteiktą naudą.
2. Eksportuojant šiame straipsnyje nurodytus produktus, eksporto licencijos pateikti nereikia.
3. Eksportuojant šiame straipsnyje nurodytus produktus, eksporto deklaracijos 44 langelyje įrašomas vienas iš I priedo I dalyje pateiktų įrašų.
6 SKIRSNIS
Valdymas, kontrolė ir stebėsena
16 straipsnis
Patikrinimai
1. Importuojant, įvežant, eksportuojant ir siunčiant žemės ūkio produktus atliekami išsamūs administraciniai patikrinimai, per kuriuos atliekami 8 straipsnio 1 dalyje nurodytų dokumentų kryžminiai patikrinimai.
2. Per fizinius patikrinimus, kurie atitinkamuose atokiausiuose regionuose atliekami tuomet, kai importuojami, įvežami, eksportuojami ir siunčiami žemės ūkio produktai, tikrinamas reprezentatyvus bent 5 % licencijų ir sertifikatų, pateiktų pagal 9 straipsnį, ėminys.
Tiems fiziniams patikrinimams mutatis mutandis taikomas Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1276/2008 (9).
Ypatingais atvejais Komisija gali reikalauti, kad per fizinius patikrinimus būtų tikrinama kitokia licencijų ir sertifikatų procentinė dalis.
17 straipsnis
Nacionalinės valdymo ir stebėsenos taisyklės
Kompetentingos institucijos patvirtina papildomas taisykles, reikalingas specialiai tiekimo tvarkai valdyti ir stebėti tikruoju laiku.
Komisijos prašymu valstybės narės informuoja Komisiją apie visas priemones, kurias jos įgyvendina pagal pirmą pastraipą.
II SKYRIUS
VIETOS ŽEMĖS ŪKIO PRODUKTŲ RĖMIMO PRIEMONĖS
1 SKIRSNIS
Pagalbos paraiškos
18 straipsnis
Paraiškų teikimas
Pagalbos paraiškos už vienus kalendorinius metus pateikiamos valstybės narės kompetentingų institucijų paskirtai įstaigai, laikantis tų institucijų nustatytų pavyzdžių ir laikotarpių. Šie laikotarpiai nustatomi taip, kad būtų galima atlikti būtinus patikrinimus vietoje ir negali būti vėlesni nei kitų kalendorinių metų vasario 28 d.
19 straipsnis
Akivaizdžių klaidų taisymas
Jei kompetentinga institucija aptinka akivaizdžią klaidą, pateikta pagalbos paraiška gali būti bet kada pataisyta.
20 straipsnis
Pavėluotas paraiškų pateikimas
Išskyrus force majeure atvejus ir išskirtines aplinkybes, pagalbos paraišką pateikus po termino, nustatyto pagal 18 straipsnį, už kiekvieną pavėluotą darbo dieną suma, kurią pagalbos paraiškos teikėjas būtų gavęs, jeigu pagalbos paraiška būtų pateikta laiku, sumažinama 1 %. Kai vėluojama daugiau kaip 25 dienas, paraiška nepriimama.
21 straipsnis
Pagalbos paraiškų atsiėmimas
1. Visą pagalbos paraišką arba jos dalį galima atsiimti bet kuriuo metu.
Tačiau jeigu kompetentinga institucija jau yra pranešusi pagalbos paraiškos teikėjui apie pagalbos paraiškoje aptiktus pažeidimus arba apie savo ketinimą atlikti patikrinimą vietoje, o atlikus tą patikrinimą aptinkama pažeidimų, su tais pažeidimais susijusių pagalbos paraiškos dalių atsiimti negalima.
2. Kai pagal 1 dalį paraiška atsiimama, pareiškėjo padėtis lieka tokia, kokia buvo iki pateikiant pagalbos paraišką arba tos paraiškos dalį.
2 SKIRSNIS
Patikrinimai
22 straipsnis
Bendrieji principai
Tikrinama atliekant administracinius patikrinimus ir patikrinimus vietoje.
Administraciniai patikrinimai yra išsamūs ir apima kryžminius patikrinimus, kuriuos atliekant naudojami inter alia integruotos administravimo ir kontrolės sistemos, numatytos Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1306/2013 (10) V antraštinės dalies II skyriuje, VI antraštinės dalies II skyriuje ir 47, 61 straipsniuose bei 102 straipsnio 3 dalyje, duomenys.
Kompetentingos institucijos, remdamosi rizikos analize pagal šio reglamento 24 straipsnio 1 dalį, atlieka patikrinimus vietoje atrinkdamos bent 5 % pagalbos paraiškų. Tikrinamas ne mažiau kaip 5 % visos pagalbos sumos atitinkantis paraiškų kiekis.
Visais reikiamais atvejais valstybės narės naudojasi integruota administravimo ir kontrolės sistema.
23 straipsnis
Patikrinimai vietoje
1. Patikrinimai vietoje atliekami apie juos iš anksto nepranešus. Tačiau, jeigu tai netrukdo patikrinimo tikslui, galima pateikti išankstinį pranešimą nurodant tik būtiniausią informaciją. Pranešama ne anksčiau kaip prieš 48 valandas, išskyrus tinkamai pagrįstus atvejus.
2. Kai tinka, šiame skirsnyje numatyti patikrinimai vietoje atliekami kartu su bet kuriais kitais Sąjungos teisės aktuose numatytais patikrinimais.
3. Jei pagalbos paraiškų teikėjai arba jų atstovai neleidžia atlikti patikrinimo vietoje, atitinkama pagalbos paraiška arba paraiškos atmetamos.
24 straipsnis
Vietoje tikrintinų pagalbos paraiškų teikėjų atranka
1. Vietoje tikrintinus pagalbos paraiškų teikėjus kompetentinga institucija atrenka remdamasi rizikos analize ir pateiktų pagalbos paraiškų reprezentatyvumu. Rizikos analizėje atsižvelgiama į:
(a)
pagalbos sumą;
(b)
paraiškoje nurodytą žemės ūkio paskirties sklypų skaičių, plotą ir gyvulių skaičių arba pagamintą, pervežtą, perdirbtą arba parduotą kiekį;
(c)
pokyčius, palyginti su praėjusiais metais,
(d)
ankstesnių metų patikrinimų rezultatus;
(e)
kitus valstybių narių nustatytinus parametrus.
Kad galėtų užtikrinti reprezentatyvumą, valstybės narės atsitiktinai atrenka nuo 20 iki 25 % minimalaus vietoje tikrintinų pagalbos paraiškų teikėjų skaičiaus.
2. Kompetentinga institucija registruoja priežastis, dėl kurių ji pasirinko konkrečius vietoje tikrintinus pagalbos paraiškų teikėjus. Patikrinimą vietoje atliekančiam inspektoriui apie tas priežastis pranešama iki patikrinimo pradžios.
25 straipsnis
Patikrinimo ataskaita
1. Po kiekvieno patikrinimo vietoje parengiama patikrinimo ataskaita, kurioje išsamiai aprašomi atlikti patikrinimai. Visų pirma ataskaitose nurodoma:
(a)
pagalbos schema ir patikrintos paraiškos;
(b)
dalyvavę asmenys;
(c)
patikrinti žemės ūkio paskirties sklypai, išmatuoti žemės ūkio paskirties sklypai, kiekvieno išmatuoto sklypo matavimų rezultatai ir naudoti matavimo metodai;
(d)
kiekvienos nustatytos rūšies gyvulių skaičius ir, jei yra, ausies įsagų numeriai, kompiuterinėje duomenų bazėje ir registre įrašyti duomenys apie galvijus ir visi tikrinti patvirtinamieji dokumentai, patikrinimų rezultatai, o tam tikrais atvejais, konkrečios pastabos apie atskirus gyvulius ar jų identifikavimo kodai;
(e)
pagaminti, pervežti, perdirbti ar parduoti kiekiai, kurie buvo patikrinti;
(f)
informacija apie tai, ar pagalbos paraiškos teikėjui buvo iš anksto pranešta apie apsilankymą, o jei taip, - prieš kiek laiko;
(g)
visos kitos įgyvendintos kontrolės priemones.
2. Pagalbos paraiškų teikėjams arba jų atstovams suteikiama galimybė pasirašyti ataskaitą taip patvirtinant savo dalyvavimą patikrinime ir pateikti savo pastabas. Nustačius pažeidimus, pagalbos paraiškos teikėjui pateikiama patikrinimo ataskaitos kopija.
Jei patikrinimas vietoje atliekamas nuotoliniu būdu, valstybės narės gali nuspręsti pagalbos paraiškų teikėjams arba jų atstovams nesuteikti galimybės pasirašyti patikrinimo ataskaitą, jei tikrinant nuotoliniu būdu nenustatoma pažeidimų.
3 SKIRSNIS
Pagalbos sumažinimas, neskyrimas ir nepagrįstai išmokėtos sumos
26 straipsnis
Pagalbos sumažinimas ir neskyrimas
Jeigu pagalbos paraiškose nurodyta informacija ir išvados, padarytos atlikus 2 skirsnyje numatytus patikrinimus, skiriasi, atitinkama valstybė narė pagalbą sumažina arba jos neskiria. Toks pagalbos sumažinimas ir neskyrimas turi būti veiksmingi, proporcingi ir atgrasomi.
27 straipsnis
Pagalbos sumažinimo ir neskyrimo taikymo išimtys
1. 26 straipsnyje numatyti pagalbos sumažinimas ir neskyrimas netaikomi, jeigu pagalbos paraiškos teikėjas pateikė faktiškai tikslią informaciją arba gali kitaip įrodyti, kad nepadarė pažeidimo.
2. Pagalbos sumažinimas ir neskyrimas netaikomi pagalbos paraiškos dalims, kurios, remiantis pagalbos paraiškos teikėjo raštišku pranešimu kompetentingai institucijai, yra netikslios arba tapo netikslios po to, kai paraiška buvo pateikta, jeigu kompetentinga institucija pagalbos paraiškos teikėjo jau nėra informavusi apie ketinimą atlikti patikrinimą vietoje arba paraiškoje aptiktus pažeidimus.
Remiantis pagalbos paraiškos teikėjo suteikta informacija, kaip nurodyta pirmoje pastraipoje, pagalbos paraiška pataisoma atsižvelgiant į faktinę padėtį.
28 straipsnis
Nepagrįstai išmokėtų sumų susigrąžinimas ir nuobaudos
1. Nepagrįstai išmokėtų sumų atveju Komisijos reglamento (EB) Nr. 1122/2009 (11) 80 straipsnis taikomas mutatis mutandis.
2. Kai sumos nepagrįstai išmokamos dėl suklastotos deklaracijos, suklastotų dokumentų arba dėl didelio pagalbos paraiškos teikėjo aplaidumo, skiriama nepagrįstai išmokėtos sumos dydį atitinkanti nuobauda, kartu su palūkanomis, kurios apskaičiuojamos pagal Reglamento (EB) Nr. 1122/2009 80 straipsnio 2 dalį.
29 straipsnis
Force majeure ir išskirtinės aplinkybės
Force majeure atvejais arba susiklosčius išskirtinėms aplinkybėms, kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 2 straipsnio 2 dalyje, mutatis mutandis taikomas Reglamento (EB) Nr. 1122/2009 75 straipsnis.
III SKYRIUS
PAPILDOMOSIOS PRIEMONĖS
1 SKIRSNIS
Grafinis simbolis
30 straipsnis
Grafinio simbolio naudojimo sąlygų tikrinimas
Kompetentingos institucijos reguliariai tikrina, ar patvirtinti ūkinės veiklos vykdytojai vykdo grafinio simbolio, nurodyto Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 179/2014 5 straipsnyje, naudojimui keliamas sąlygas ir įpareigojimus, nustatytus to deleguotojo reglamento 6 straipsnio 4 dalyje.
Tokius patikrinimus kompetentingos institucijos gali pavesti įgaliotoms įstaigoms, kurios turi reikiamą techninę kompetenciją ir yra nešališkos. Tokiu atveju tos įstaigos joms reguliariai teikia ataskaitas apie atliekamus patikrinimus.
31 straipsnis
Piktnaudžiavimams grafiniu simboliu ir grafinio simbolio reklama
Valstybės narės taiko tinkamas galiojančias nacionalines nuostatas, kad užkirstų kelią piktnaudžiavimui grafiniu simboliu ir prireikus už tai nubaustų, arba priima tam reikalingas priemones. Komisijos prašymu jos praneša Komisijai apie taikomas priemones.
Valstybės narės pasirūpina tinkama grafinio simbolio ir produktų, kurie juo gali būti žymimi, reklama.
32 straipsnis
Nacionalinės priemonės
1. Valstybės narės priima papildomas administracines priemones, kurių reikia grafinio simbolio sistemai administruoti. Tokios priemonės gali apimti visų pirma mokesčio už grafinio simbolio spausdinimą taikymą patvirtintiems ūkinės veiklos vykdytojams, kad būtų padengtos administracinės ir patikrinimų išlaidos.
2. Komisijos prašymu kompetentingos institucijos praneša Komisijai apie tarnybas arba, kai tinkama, įstaigas, atsakingas už patvirtinimo, numatyto Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 179/2014 6 straipsnio 3 dalyje, suteikimą ir už patikrinimus, kurie turi būti atliekami pagal šį skirsnį, taip pat apie šio straipsnio 1 dalyje nurodytas papildomas priemones.
3. Kompetentingos institucijos Komisijai praneša apie kiekvieną teisės naudoti grafinį simbolį patvirtinimą, nurodydamos gamintojo pavadinimą ir buveinę, produktus ir laikotarpį, kuriam ta teisė buvo suteikta.
Šioje dalyje minimas pranešimas teikiamas pagal Reglamentą (EB) Nr. 792/2009.
2 SKIRSNIS
Gyvūniniai produktai
33 straipsnis
Gyvulininkystė
1. Tol, kol vietoje auginamų buliukų skaičius pasieks lygį, kurio pakaktų vietos galvijienos gamybai išlaikyti ir plėsti, trečiųjų šalių kilmės buliukai, kurių KN kodai yra 0102 29 05, 0102 29 29 ar 0102 29 49, skirti penėti ir vartoti Prancūzijos užjūrio departamentuose bei Madeiroje, importuojami be muitų.
2. Kad galėtų pasinaudoti 1 dalyje numatyta išimtimi, importuotojas arba paraiškos teikėjas turi įrodyti, kad atitinka Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 179/2014 8 straipsnyje nustatytas sąlygas ir šiuo tikslu pateikia:
a)
atvežus gyvulius į Prancūzijos užjūrio departamentus arba Madeirą parengiamą rašytinę deklaraciją, kad galvijai skirti penėti bent 120 dienų skaičiuojant nuo faktinės jų atvykimo dienos, o vėliau bus suvartoti;
b)
atvežus gyvulius pateikiamą raštišką įsipareigojimą per vieną mėnesį nuo gyvulių atvežimo dienos kompetentingas institucijas informuoti apie ūkį ar ūkius, kuriuose gyvuliai bus penimi.
3 SKIRSNIS
Tabako importas į kanarų salas
34 straipsnis
Muitų netaikymas tabakui
1. Didžiausio metinio tabako kiekio, kuriam neturi būti taikomi importo muitai tais atvejais, kai jis tiesiogiai importuojamas į Kanarų salas, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 228/2013 29 straipsnio 1 dalies trečioje pastraipoje, apskaičiavimo metinis laikotarpis trunka nuo bet kurių metų sausio 1 d. iki tų pačių metų gruodžio 31 d.
2. Reglamento (ES) Nr. 228/2013 29 straipsnio 1 dalyje nurodyto žaliavinio ir pusiau perdirbto tabako kiekiai perskaičiuojami į žaliavinio tabako, iš kurio pašalintos vidurinės gyslos, kiekius, taikant šio reglamento VIII priede nurodytus atitinkamų produktų ekvivalentiškumo koeficientus.
35 straipsnis
Atleidimo nuo muitų sąlygos
1. Importuojant VII priede išvardytus produktus būtina pateikti atleidimo nuo muitų sertifikatą. Sertifikatų paraiškų ir sertifikatų 20 langelyje įrašomas vienas iš I priedo J dalyje pateikiamų įrašų.
Išskyrus atvejus, kai šiame reglamente nurodyta kitaip, mutatis mutandis taikomi šio reglamento 3, 7-10, 12 ir 16 straipsniai, Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 179/2014 1 straipsnis ir Reglamento (ES) Nr. 228/2013 12 straipsnio 2 dalis ir 18 straipsnis.
2. Kompetentingos institucijos užtikrina, kad šio reglamento VII priede išvardyti produktai būtų naudojami pagal atitinkamas Sąjungos taisykles, visų pirma Reglamento (EEB) Nr. 2454/93 291-300 straipsnius.
IV SKYRIUS
BENDROSIOS IR BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
36 straipsnis
Pagalbos išmokos
Patikrinusios pagalbos paraiškas ir atitinkamus patvirtinamuosius dokumentus bei nustačiusios sumas, kurios turi būti išmokėtos pagal POSEI programas, nurodytas Reglamento (ES) Nr. 228/2013 II skyriuje, kompetentingos institucijos pagalbos už vienus kalendorinius metus lėšas išmoka taip:
(a)
jei tai speciali tiekimo tvarka, gyvų gyvulių importo bei tiekimo priemonės ir Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 179/2014 9 straipsnyje nurodytos priemonės - per metus;
(b)
jei tai tiesioginės išmokos, - kaip numatyta Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 75 straipsnyje,
(c)
kitų išmokų atveju - laikotarpiu nuo einamųjų metų spalio 16 d. iki kitų metų birželio 30 d.
37 straipsnis
Veiksmingumo rodikliai
Kiekvienais metais valstybės narės Komisijai praneša bent duomenis, susijusius su VIII priede kiekvienam jų atokiausiam regionui nustatytais veiksmingumo rodikliais.
Duomenys pranešami Reglamento (ES) Nr. 228/2013 32 straipsnio 2 dalyje nurodytoje metinėje įgyvendinimo ataskaitoje.
38 straipsnis
Pranešimai
1. Kompetentingos institucijos ne vėliau kaip paskutinę mėnesio po kiekvieno ketvirčio pabaigos dieną Komisijai praneša šiuos su specialia tiekimo tvarka susijusius tą dieną turimus duomenis apie operacijas, atliktas per praėjusius mėnesius ir susijusias su ataskaitinių kalendorinių metų tiekimo balansu, suskirstytus pagal produktus bei KN kodus ir, kai taikoma, individualias paskirties vietas:
(a)
produktų kiekius, suskirstytus atsižvelgiant į tai, ar produktai importuoti iš trečiųjų šalių, ar siunčiami iš Sąjungos;
(b)
pagalbos sumą ir faktiškai sumokėtas išlaidas pagal produktus ir, kai taikoma, pagal individualią paskirties vietą;
(c)
produktų kiekius, kurių licencijos ir sertifikatai nebuvo panaudoti, suskirstytus pagal licencijos ar sertifikato kategoriją;
(d)
visus produktų kiekius, reeksportuotus arba pakartotinai išsiųstus pagal 13 straipsnį ir susigrąžintas atskiras pagalbos sumas ir bendrą sumą;
(e)
visus produktų kiekius, reeksportuotus arba pakartotinai išsiųstus po perdirbimo remiantis 15 straipsniu;
(f)
į bendrą kiekį įskaičiuotų atitinkamos kategorijos produktų perskirstymo atvejus ir prognozuojamų tiekimo balansų pokyčius per aptariamąjį laikotarpį;
(g)
duomenis apie esamą balansą ir procentinį panaudojimo dydį.
Pirmoje pastraipoje nurodyti duomenys pateikiami remiantis naudojamomis licencijomis ir sertifikatais. Galutiniai duomenys apie kiekvienų kalendorinių metų tiekimo balansą pranešami Komisijai ne vėliau kaip kitų metų gegužės 31 d.
2. Vietos gamybos rėmimo atveju valstybės narės Komisijai pateikia:
(a)
ne vėliau kaip kiekvienų metų balandžio 30 d. - duomenis apie gautas pagalbos paraiškas ir atitinkamas sumas ankstesniais kalendoriniais metais;
(b)
ne vėliau kaip kiekvienų metų liepos 31 d. - duomenis apie gautas pagalbos paraiškas, visiškai atitinkančias finansavimo reikalavimus, ir atitinkamas sumas ankstesniais kalendoriniais metais.
3. Šiame straipsnyje nurodyti pranešimai teikiami pagal Reglamentą (EB) Nr. 792/2009.
4. Reglamento (ES) Nr. 228/2013 23 straipsnio 3 dalyje ir 32 straipsnio 1 dalyje nurodyti pranešimai taip pat teikiami pagal Reglamentą (EB) Nr. 792/2009.
39 straipsnis
Ataskaitos
1. Reglamento (ES) Nr. 228/2013 32 straipsnio 2 dalyje numatytoje ataskaitoje inter alia nurodoma ši informacija:
(a)
galimi svarbūs socialinių ir ekonominių bei žemės ūkio tendencijų pokyčiai;
(b)
turimų fizinių ir finansinių duomenų apie kiekvienos priemonės įgyvendinimą santrauka, kartu pateikiant duomenų ir, jei būtina, veiklos sektoriaus, kuriam taikoma atitinkama priemonė, analizę;
(c)
pažanga įgyvendinant priemones ir prioritetai jų veiklos ir specialių tikslų atžvilgiu ataskaitos pateikimo metu, naudojant kiekybinius rodiklius;
(d)
trumpa visų svarbiausių problemų, patirtų administruojant ir įgyvendinant priemones, apžvalga;
(e)
visų priemonių taikymo rezultatų tyrimas, atsižvelgiant į jų tarpusavio ryšius;
(f)
informacija apie specialią tiekimo tvarką:
i)
duomenys ir kainų pokyčių analizė, suteiktos naudos perdavimo būdas, taip pat, siekiant užtikrinti naudos perdavimą pagal šio reglamento 6 straipsnį, taikytos priemonės ir atlikti patikrinimai;
ii)
atsižvelgiant į kitą teikiamą pagalbą, pagalbos proporcingumo analizė, ją lyginant su padidėjusiomis vežimo į atokiausius regionus išlaidomis ir kainomis, kuriomis eksportuojama į trečiąsias šalis, o produktų, skirtų perdirbti ar naudoti kaip žemės ūkio gamybos priemonės, atveju - papildomomis išlaidomis dėl izoliuotumo ir nuošalumo;
(g)
kiekvienai programoje numatytai priemonei priskirtų tikslų įgyvendinimo mastas, nustatytas objektyviais rodikliais;
(h)
su atitinkamo regiono metiniu tiekimo balansu susiję duomenys, inter alia, suvartojimo, gyvulių bandų, gamybos ir prekybos pokyčių duomenys;
(i)
duomenys apie faktiškai skirtas sumas programos priemonėms įgyvendinti pagal valstybių narių nustatytus kriterijus, pvz. finansavimo reikalavimus atitinkančių gamintojų skaičius, gyvulių, už kuriuos skiriamos išmokos, skaičius, finansavimo reikalavimus atitinkantis plotas arba su programa susijusių ūkių skaičius;
(j)
informacija apie kiekvienos programoje nurodytos priemonės finansinį įgyvendinimą;
(k)
statistiniai duomenys apie kompetentingų institucijų atliktus patikrinimus ir taikytas nuobaudas;
(l)
atitinkamos valstybės narės pastabos apie programos įgyvendinimą;
(m)
metiniai duomenys apie šio reglamento 37 straipsnyje nurodytus veiksmingumo rodiklius.
2. 1 dalyje nurodyta ataskaita Komisijai teikiama pagal Reglamentą (EB) Nr. 792/2009.
40 straipsnis
Programų pakeitimai
1. Pakeitimai, kuriuos būtina padaryti kiekvienoje POSEI programoje, pateikiami Komisijai tvirtinti ir turi būti tinkamai pagrįsti, visų pirma pateikiant tokią informaciją:
a)
įgyvendinimo problemų priežastis, dėl kurių reikia keisti programą;
b)
tikėtiną pakeitimo poveikį;
c)
poveikį finansavimui ir įsipareigojimų tikrinimui.
Išskyrus force majeure atvejus arba išskirtines aplinkybes, valstybės narės programų pakeitimų pasiūlymus teikia kiekvienos programos atžvilgiu tik kartą per kalendorinius metus. Pakeitimo pasiūlymus Komisija turi gauti ne vėliau kaip kiekvienų metų rugsėjo 30 d.
Jei Komisija nepateikia prieštaravimų dėl siūlomų pakeitimų, numatomi pakeitimai taikomi nuo metų, einančių po metų, kuriais apie juos pranešta, sausio 1 d.
Tokie pakeitimai gali būti taikomi anksčiau, jei iki trečioje pastraipoje nurodytos dienos Komisija raštu patvirtina valstybei narei, kad pakeitimai, apie kuriuos pranešta, atitinka Sąjungos teisės aktus.
Jei pakeitimas, apie kurį pranešta, neatitinka Sąjungos teisės aktų, Komisija iki trečioje pastraipoje nurodytos dienos atitinkamą valstybę narę informuoja apie tai, kad pakeitimas, apie kurį pranešta, bus pradėtas taikyti tik tada, kai Komisijai bus pateiktas pakeitimas, kurį galima pripažinti atitinkančiu reikalavimus.
2. Nukrypdama nuo 1 dalies, Komisija atskirai įvertina toliau nurodytus valstybių narių siūlomus pakeitimus ir ne vėliau kaip per keturis mėnesius nuo jų pateikimo priima sprendimą dėl tų pakeitimų patvirtinimo, laikydamasi Reglamento (ES) Nr. 228/2013 34 straipsnio 2 dalyje nustatytos tvarkos:
(a)
naujo atokiausio regiono prisijungimas;
(b)
naujų produktų grupių, kurios turi būti remiamos pagal specialią tiekimo tvarką, arba naujų vietos žemės ūkio gamybą remiančių priemonių įtraukimas į bendrąją programą; ir
(c)
kiekvienai esamai priemonei jau patvirtinto paramos vieneto padidinimas daugiau kaip 50 % sumos, galiojančios tuomet, kai teikiamas pakeitimo pasiūlymas.
Nepažeisdamos 1 dalyje nustatytos tvarkos, valstybės narės gali pateikti šioje dalyje numatytus pakeitimų pasiūlymus kiekvienos programos atžvilgiu kartą per kalendorinius metus. Šioje dalyje nurodytus pakeitimų pasiūlymus Komisija turi gauti ne vėliau kaip metų prieš tų pakeitimų taikymą liepos 31 d.
Pagal šią tvarką patvirtinti pakeitimai taikomi nuo kitų metų po metų, kuriais pakeitimo pasiūlymas buvo pateiktas, sausio 1 d. arba nuo patvirtinimo sprendime aiškiai nurodytos dienos.
3. Valstybės narės gali atlikti toliau nurodytus pakeitimus netaikydamos 1 dalyje nustatytos tvarkos, jei apie pakeitimus pranešama Komisijai:
(a)
prognozuojamo tiekimo balanso atveju teikiamos individualios pagalbos procentinės dalies pakeitimus iki 20 % arba produktų, kuriems taikomas tiekimo balansas, kiekių pakeitimus ir atitinkamai - pagalbos, skirtos kiekvienai produktų linijai remti, bendros sumos pakeitimus;
(b)
visų priemonių atveju - koregavimą, neviršijantį 20 % finansinių asignavimų kiekvienai atskirai priemonei, nedarant poveikio Reglamento (ES) Nr. 228/2013 30 straipsnyje numatytoms finansinėms viršutinėms riboms, su sąlyga, kad apie tokį koregavimą pranešama ne vėliau kaip po kalendorinių metų, su kuriais susiję pakeisti finansiniai asignavimai, einančių metų balandžio 30 d.; ir
(c)
pakeitimus, atliktus iš dalies pakeitus Tarybos reglamente (EEB) Nr. 2658/87 (12) nurodytus kodus ir aprašymus, naudotus produktams, už kuriuos skiriama pagalba, identifikuoti, su sąlyga, kad pakeitimai nesusiję su pačių produktų pokyčiais.
4. 3 dalyje nurodytus pakeitimus negalima taikyti iki dienos, kurią juos gauna Komisija. Jie turi būti tinkamai paaiškinti bei pagrįsti ir gali būti atlikti tik kartą per metus, išskyrus tokius atvejus:
(a)
force majeure ir išskirtinės aplinkybės;
(b)
kai iš dalies pakeistas produktų, kuriems taikoma tiekimo tvarka, kiekis;
(c)
pakeitimai, atlikti pakeitus reglamente (EEB) Nr. 2658/87 nurodytus kodus ir aprašymus.
5. Šiame straipsnyje vartojamų terminų apibrėžtys:
a) priemonė- pagalbos schemų ir veiksmų, reikalingų norint pasiekti vieną ar kelis tikslus, nustatytus programai, atitinkančiai eilutę, kuriai skirtas finansinis asignavimas apibrėžiamas pagal Reglamento (ES) Nr. 228/2013 5 straipsnio a punkte nurodytą finansavimo lentelę, grupė;
b) produktų grupė- visi produktai, kurių du pirmi KN kodo skaitmenys sutampa, kaip nustatyta Reglamente (EEB) Nr. 2658/87.
6. Šiame straipsnyje nurodyti pranešimai teikiami pagal Reglamentą (EB) Nr. 792/2009.
41 straipsnis
Avansų sumažinimas
Nepažeidžiant bendrųjų biudžeto vykdymo tvarkos taisyklių, kai valstybės narės Komisijai perduoda ne visą šio reglamento 38 ir 39 straipsniuose nustatytą informaciją arba nesilaiko tos informacijos perdavimo termino, Komisija, įskaitydama lėšas į žemės ūkio išlaidų sąskaitas, gali laikinai sumažinti avansus nustatytu tarifo dydžiu.
42 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja trečią dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2014 m. vasario 20 d.