РЕШЕНИЕ (ЕС) 2015/508 НА КОМИСИЯТА
от 1 октомври 2014 година
относно предполагаема инфраструктурна помощ от Германия в полза на Propapier PM2 GmbH - Държавна помощ SA.36147 (C 30/10) (ex NN 45/10; ex CP 327/08)
(нотифицирано под номер C(2014) 6847)
(само текстът на немски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз (1),
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочените по-горе разпоредби (2) и като взе предвид техните мнения,
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
(1)
С писмо от 29 октомври 2008 г. Smurfit Kappa Group („Smurfit Kappa“ или „жалбоподателят“) подаде в Комисията жалба, съгласно която Propapier PM2 GmbH е получило инфраструктурна помощ. Жалбата беше заведена под номер CP 327/08 и беше прехвърлена в регистъра за неправомерна помощ (под номер NN 45/10).
(2)
С писмо от 27 октомври 2010 г. Комисията уведоми Германия за решението си да открие процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз относно предполагаемата помощ.
(3)
Решението на Комисията за откриване на процедурата беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (3). Комисията покани всички заинтересовани страни да представят мненията си относно предполагаемата помощ.
(4)
Германия представи мнението си с писмо от 28 януари 2011 г. (неповерителната версия на това мнение постъпи на 31 януари 2011 г.). Освен това Комисията получи мнения от следните заинтересовани лица: на 11 февруари 2011 г. - съвместно мнение от Deutscher Städtetag (Германската асоциация на градовете), Deutscher Landkreistag (Асоциацията на германските окръзи) и Deutscher Städte- und Gemeindebund (Съюза на германските градове и общини), както и от Verband kommunaler Unternehmen (VKU) (Асоциацията на общинските предприятия), а на 14 февруари 2011 г. - мнение от жалбоподателя (неповерителната версия на това мнение постъпи на 1 март 2011 г.). Комисията предаде тези мнения на германските власти, за да им даде възможност да изразят становището си; съответното становище на Германия постъпи в Комисията на 13 април 2011 г. (неповерителната версия на това мнение постъпи на 26 април 2011 г.).
(5)
На 17 януари 2013 г. се състоя среща между представители на службите на Комисията и Германия. С писмо от 25 февруари 2013 г. Германия представи допълнителна информация. С писмо от 26 април 2013 г., на което Германия отговори с писмо от 14 май 2013 г., службите на Комисията изискаха нова допълнителна информация.
(6)
С електронно съобщение от 23 май 2013 г. Комисията поиска още информация, която Германия предостави с електронни съобщения от 24 май 2013 г., 27 май 2013 г. и 28 май 2013 г.
(7)
След проведена на 6 юни 2013 г. среща между представителите на службите на Комисията, на Германия и на предприятието бенефициер, както и вещи лица, Германия обяви възможни допълнителни писмени изложения. В отговор на ново искане на информация от 15 октомври 2013 г. Германия представи нови обстойни мнения с електронни съобщения от 4 ноември 2013 г., 13 декември 2013 г., 18 декември 2013 г., 6 януари 2014 г. и 24 април 2014 г.
2. ОПИСАНИЕ НА МЕРКИТЕ
(8)
Propapier PM2 GmbH („Propapier“) принадлежи на Progroup AG („Progroup“). Progroup произвежда и продава чрез дъщерните си дружества велпапе и материали за кашони от велпапе. Жалбоподателят Smurfit Kappa е един от големите производители на хартия в Европейския съюз.
(9)
На 2 април 2008 г. Комисията одобри (4) регионална помощ за изграждане от Propapier на завод за хартия за велпапе и принадлежаща му електроцентрала в новоразработен разширен участък на съществуващата промишлена зона на канала Oder-Spree в Eisenhüttenstadt в провинция Бранденбург - в този момент тази зона беше подходяща за регионална помощ съгласно член 107, параграф 3 буква а) от ДФЕС.
(10)
Жалбоподателят счита, че определени, финансирани чрез държавни ресурси инфраструктурни проекти в разширения участък на промишлената зона, в който попада новият завод за хартия, са били предназначени единствено за завода за хартия и следователно трябва да се класифицират като инфраструктура със специално предназначение и държавна помощ в полза на Propapier.
(11)
Жалбоподателят привежда като пример в тази връзка следните инфраструктурни проекти (вж. точка 2.1): изграждане на пречиствателна станция за отпадъчни води, строеж на паркинг и нова свързваща улица, както и разширяване и увеличаване дълбочината на канала Oder-Spree.
(12)
Освен това жалбоподателят твърди, че е определен прекалено нисък размер на таксите за ползване на пречиствателната станция за отпадъчни води в полза на Propapier (вж. точка 2.2).
2.1. ПОМОЩ ЗА ИЗГРАЖДАНЕ НА ПРЕЧИСТВАТЕЛНА СТАНЦИЯ ЗА ОТПАДЪЧНИ ВОДИ И ДРУГА ИНФРАСТРУКТУРА
(13)
През юли 2008 г. провинция Бранденбург, от средства по програмата за разширяване на местната бизнес инфраструктура в рамките на Съвместната програма на федералното и провинциалните правителства (Gemeinschaftsaufgabe) „Подобряване на регионалната икономическа структура“ (по-нататък „схема СП“ (5)), предостави пряка безвъзмездна помощ в размер на 33 808 200 евро (6) за строителството на нова пречиствателна станция за отпадъчни води в разширен участък на промишлената зона на канала Oder-Spree в Eisenhüttenstadt. В тази връзка следва да се отбележи, че схемата СП за финансиране на строителството, респ. разширяване на пречиствателни станции за отпадъчни води беше предмет на дело за държавна помощ N 644e/02 (7), в рамките на което Комисията, през 2003 г. за програмния период 2004 - 2006, отбеляза, че предоставената в рамките на тази схема субсидия не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС в полза на собствениците и операторите на пречиствателната станция за отпадъчни води.
(14)
В това Решение от 2003 г. Комисията счита, че субсидиите по действащата от 2004 до 2006 г. редакция на схемата СП следва да се разглеждат като вътрешен трансфер на държавни средства и не представляват държавна помощ в полза на собствениците и операторите, тъй като бенефициерите не са търговски дружества и при услугата става дума за класическа обществена отговорност на местните власти като част от предоставянето на услуги от общ интерес. Според разпоредбите на схемата СП бенефициерът трябва винаги да е местна власт или обединение на общините за осъществяване на местни проекти („Zweckverband“), на която/което да е подчинен общинският надзор. Субсидиране е възможно само ако между бенефициера на мярката, т. е. на пречиствателната станция за отпадъчни води, и потребителя на станцията не са налице правни, лични или икономически връзки.
(15)
Субсидията възлиза на 80 % от общите допустими разходи в размер на 42 260 340 евро. Бенефициерът на субсидията е Trinkwasser- und Abwasserzweckverband Oderaue Eisenhüttenstadt (TAZV), публичноправна общинска асоциация, на която е поверено снабдяването с питейна вода и пречистването на отпадъчните води. TAZV е същевременно бенефициер и оператор на пречиствателната станция. Тя поема останалите 20 % от общата сума на инвестиционните разходи.
(16)
Финансирането се осъществи при условието, че до 15 август 2008 г. ще бъдат доказано изпълнени правните и финансовите предпоставки за установяването на основен инвеститор (в този случай Propapier). Изграждането на съоръжението започна през октомври 2008 г., а пускането в експлоатация се осъществи през март 2010 г.
(17)
Жалбоподателят е на мнение, че пречиствателната станция на TAZV представлява инфраструктура със специално предназначение, тъй като практически целият капацитет на пречиствателната станция ще се ползва от Propapier. Той твърди, че още от самото начало съоръжението е било проектирано като пречиствателна станция за Propapier и е представлявало задължителна предпоставка за установяването на завод за хартия в региона (тъй като за производството на хартия е необходимо голямо количество вода).
(18)
По мнение на жалбоподателя и при останалите инфраструктурни проекти - строежа на паркинг до територията на завода на Propapier и на нова улица, която да свързва промишлената зона с национален път 112, както и разширяването/увеличаването на дълбочината на канала Oder-Spree - също става дума за инфраструктурни мерки, които са били специално предназначени за Propapier. В решението за откриване на процедурата Комисията стигна до предварителното заключение, че те не представляват избирателно предимство за Propapier и следователно не трябва да се разглеждат като инфраструктура със специално предназначение. Все пак тя покани трети страни да представят мнения относно тези мерки.
2.2. НАМАЛЕНИ ТАКСИ ЗА ПОЛЗВАНЕ НА ПРЕЧИСТВАТЕЛНАТА СТАНЦИЯ ЗА ОТПАДЪЧНИ ВОДИ
(19)
Друго възражение относно пречиствателната станция се състои в това, че таксата в размер на 0,95 евро на кубичен метър, която Propapier следва да заплаща за ползването на съоръжението, е по-ниска от тази, която частен инвеститор би събирал за подобна услуга.
(20)
Размерът на таксите за ползване на съоръжението се определя в съответствие с приложимото законодателство, Закона за местните такси на провинция Бранденбург (8) (по-нататък „KAG Brandenburg“). Съгласно член 6 от KAG Brandenburg изчисляването на таксата следва да се извършва така, че да се възстановяват, но не и да се надхвърлят всички разумни разходи на съответната пречиствателна станция за отпадъчни води (за изграждане, съхранение, поддръжка, експлоатация, персонал и за данъци и такси), както и включените в калкулацията лихви и амортизации. Финансирането, което общината получава от други държавни източници (в този случай субсидия от 33,8 милиона евро по схемата СП), все пак не следва да се взема предвид при калкулираните лихви за използвания собствен капитал (9). Жалбоподателят счита, че финансирането, което TAZV получава по схемата СП, ще бъде прехвърлено от бенефициера TAZV на потребителите на пречиствателната станция под формата на намалени такси за отпадъчни води.
3. ОСНОВАНИЯ ЗА ОТКРИВАНЕ НА ПРОЦЕДУРАТА (10)
(21)
Въпросните мерки могат да се класифицират като държавна помощ, ако са изпълнени следните предпоставки: i) мярката трябва да е финансирана от държавата или чрез използване на държавни ресурси, ii) в резултат от това трябва да е налице икономическо предимство за предприятието, iii) това предимство трябва да е избирателно, и iv) мярката трябва да нарушава или да заплашва да наруши конкуренцията и да може да засегне търговията между държавите членки. Държавна помощ е налице, ако са изпълнени всички условия на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(22)
В решението за откриване на процедурата не се поставя под съмнение, че всички мерки включват използването на държавни ресурси и че евентуално могат да нарушат конкуренцията на вътрешния пазар.
(23)
С оглед на възраженията Комисията отбелязва, че следва да се прави разлика между 1) предполагаема помощ в полза на TAZV за изграждането на пречиствателна станция за отпадъчни води и 2) предполагаема държавна помощ за Propapier под формата на намалени такси за пречистване на отпадъчни води.
(24)
Освен това в решението за откриване на процедурата се разследва дали за Propapier чрез:
i)
изграждането на пречиствателна станция за отпадъчни води,
както и чрез други инфраструктурни проекти в разширения участък на промишлената зона, в който се намира новият завод на Propapier, а именно:
ii)
новия паркинг;
iii)
новата улица; и
iv)
разширяването/увеличаването на дълбочината на канала Oder-Spree,
възниква избирателно предимство, или тук става дума за инфраструктура със специално предназначение за Propapier (11). Тъй като мярка съгласно член 107, параграф 1 може да се класифицира като държавна помощ само ако е избирателна (т. е. ако третира по различен начин предприятия, които се намират в съпоставимо правно и фактическо състояние с оглед на преследваната с мярката цел), Комисията трябваше да провери дали вследствие на мерките е възникнало избирателно предимство за Propapier.
(25)
Комисията вече одобри регионална инвестиционна помощ за Propapier. Тъй като мерките за останалите инфраструктурни проекти се провеждат в подпомаган регион, който е подходящ за регионална помощ съгласно член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС, и тези мерки очевидно са тясно свързани със, респ. са специално предназначени за инвестиционен проект, който получава регионална помощ, Комисията стигна до предварителното заключение, че мерките, ако се окажеха избирателни в полза на Propapier, щяха да съставляват част от инвестиционния проект на Propapier, така че трябваше да отговарят на изискванията на Насоките за национална регионална помощ за 2007-2013 г. (12) („Насоки за регионална помощ“). Комисията изрази съмнение относно съвместимостта на инвестиционната помощ под формата на инфраструктура със специално предназначение, в частност по отношение на съблюдаването на максималния интензитет на помощта и стимулиращия ефект.
(26)
Съгласно Насоките за регионална помощ предприятията, на които е предоставена инвестиционна помощ, могат да получат допълнително и оперативна помощ. Съвместимостта на оперативната помощ с вътрешния пазар трябва обаче да се провери независимо от съвместимостта на инвестиционната помощ, а именно съгласно критериите на точка 5 от Насоките за регионална помощ. В решението си за откриване на процедурата Комисията стигна до заключението, че ако е налице оперативна помощ за Propapier под формата на намалени такси за пречистване на отпадъчни води, която не би била съвместима с принципа на инвеститор в условията на пазарна икономика, тази оперативна помощ би следвало да се класифицира като несъвместима с Насоките за регионална помощ и съответните практики на Комисията за одобрение на оперативни помощи. Това е така, защото местоположението на бенефициера на помощта би попаднало в регион, подходящ за оперативни помощи (подпомаган регион съгласно член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС), но не биха били изпълнени други съществени предпоставки за съвместимостта на оперативната помощ с вътрешния пазар. Така не би имало основания за това оперативната помощ да бъде оправдана нито заради вида ѝ, нито с оглед на стимулирането на регионалното развитие или за това, размерът ѝ да бъде пропорционален на затрудненията за преодоляване. Освен това оперативните помощи нямаше нито да са ограничени във времето, нито щяха да намаляват с времето. По тази причина Комисията изрази съмнения с оглед на принципната съвместимост с вътрешния пазар на оперативни помощи под формата на намалени такси.
3.1. СУБСИДИИ ЗА ПУБЛИЧНО ФИНАНСИРАНИ ИНФРАСТРУКТУРНИ ПРОЕКТИ, ВКЛЮЧИТЕЛНО ПРЕЧИСТВАТЕЛНАТА СТАНЦИЯ ЗА ОТПАДЪЧНИ ВОДИ
3.1.1. Паркинг, разширяване/удълбочаване на канала Oder-Spree, нова улица
(27)
В рамките на предварителното разследване беше отбелязано, че капацитетът на паркинга не съвпада с представената от жалбоподателя информация и че паркингът не се намира в непосредствена близост до завода на Propapier. Също така беше отбелязано, че паркоместата са общодостъпни и не обслужват само промишлената зона на канала Oder-Spree, а и останалите градски индустриални зони, както и че броят на паркоместата би дал на общината възможност да закрие градски паркоместа за товарни автомобили. Освен това Propapier строи собствени паркоместа, които са достъпни и за товарни автомобили. По тази причина Комисията стигна до заключението, че строителството на паркинга вероятно няма да предостави избирателно предимство на Propapier.
(28)
С оглед на новата улица, свързваща промишлената зона с национален път 112, Комисията отбеляза, че изграждането на улицата ще намали трафика и замърсяването на въздуха в центъра на Eisenhüttenstadt, тъй като по този начин товарните автомобили ще могат да заобикалят централната част на града по пътя си към промишлената зона, а и времето за пътуване до следващия регионален център ще се съкрати. По тази причина Комисията стигна до заключението, че изграждането на новата улица вероятно няма да предостави избирателно предимство за Propapier.
(29)
По отношение на разширяването и увеличаването на дълбочината на канала Комисията отбеляза, че те не са били предприети, за да се предостави избирателно предимство за Propapier, а че са част от необходимата редовна поддръжка на водните пътища. По тази причина Комисията стигна до заключението, че с разширяването и увеличаването на дълбочината на канала Oder-Spree вероятно няма да се предостави избирателно предимство за Propapier.
(30)
По това време Комисията все пак не беше в състояние да изключи напълно, че тези инфраструктурни мерки са облагодетелствали Propapier в по-голяма степен, отколкото други предприятия.
(31)
Затова Комисията покани заинтересовани трети страни да представят мнението си, преди да вземе окончателно решение относно наличието на държавна помощ с оглед на тези мерки. Същевременно тя покани Германия, докато тече процедурата по разследването, да предостави още допълнителна информация за строителството на паркинга и новата улица, както и за разширяването/увеличаването на дълбочината на канала Oder-Spree.
3.1.2. Субсидия за изграждането на пречиствателната станция за отпадъчни води
(32)
В решението си за откриване на процедурата Комисията стигна до заключението, че ако междувременно схемата за помощ N 644e/02 следва да се разглежда като помощ въз основа на развитието на вътрешния пазар, то тя би била помощ за TAZV.
(33)
Все пак Комисията изрази съмнение, че пречиствателната станция за отпадъчни води представлява инфраструктура със специално предназначение. В тази връзка беше отбелязано, че освен Propapier има само други двама потребители на съоръжението: канадският доставчик на фотоволтаична енергия 5N PV и доставчикът на електроенергия EnBW. Освен това не беше известно какъв дял от капацитета на пречиствателната станция се пада фактически на тези двама клиенти. Въз основа на наличната по това време на разследването информация за Комисията не беше възможно да оцени дали строителството на нова пречиствателна станция е необходимо само с оглед на тези две предприятия. Освен това един от тези двама други потребители, а именно експлоатираната от EnBW електроцентрала, имаше пряко участие в проекта на Propapier, тъй като тази електроцентрала доставя електричеството, необходимо за производствения процес на завода за хартия (13).
(34)
Ако Propapier използва фактически 90 % от капацитета на пречиствателната станция, както твърди жалбоподателят, то по мнение на Комисията възниква въпросът, дали този факт сам по себе си вече не е доказателство за това, че съоръжението е предназначено само или най-малкото предимно за ползване от Propapier (а с това и със специално предназначение за Propapier). Следователно аргументът на Германия, че в бъдеще пречиствателната станция ще се използва и от други потребители, трябваше да бъде проучен по-обстойно.
(35)
Освен това беше отбелязано, че трябва да се вземе под внимание колко инвеститори най-много могат да се установят в промишлената зона на канала Oder-Spree и какви капацитети на съоръжението средно биха използвали те. В тази връзка Германия беше поканена да предостави подробна информация относно общата концепция за развитието на промишлената зона и за оставащите капацитети на пречиствателната станция, които биха могли да се причислят към потенциалните потребители. Също така Германия трябваше да представи и допълнителна информация относно техническата осъществимост на модулния подход при строителството на пречиствателната станция за отпадъчни води (14).
(36)
Както вече беше посочено, Комисията стигна до предварителното заключение, че мерките за инфраструктурните проекти, в случай че се окажат избирателни, биха съставлявали част от инвестиционния проект на Propapier, така че би трябвало да отговарят на изискванията на Насоките за национална регионална помощ, и по-специално на разпоредбите относно интензитета на помощта и стимулиращия ефект.
3.2. НАМАЛЕНИ ТАКСИ ЗА ПОЛЗВАНЕТО НА ПРЕЧИСТВАТЕЛНАТА СТАНЦИЯ ЗА ОТПАДЪЧНИ ВОДИ
(37)
Също както и при мярката за изграждането на пречиствателната станция Германия беше на мнение, че ако таксата, която следва да заплаща Propapier, съдържа елементи на помощ, то тук става дума за вече съществуваща помощ. Според Германия решението на Комисията по дело N 644e/02, с което беше одобрена схемата СП, се простира и върху косвените ефекти от схемата.
(38)
В решението си за откриване на процедурата Комисията стигна до заключението, че възможната помощ под формата на намалени такси за ползване не се обхваща от решение N 644e/02 и че тук, доколкото таксата би могла да се класифицира като помощ, би ставало дума за нова помощ.
(39)
При преценката на въпроса, дали таксите предоставят икономическо предимство на Propapier, в решението си за откриване на процедурата Комисията изрази съмнение дали събираните от TAZV такси отразяват пълния размер на разходите и дали частен инвеститор би определил същия размер на таксите.
(40)
Комисията е на мнение, че заплащаната от Propapier такса не възстановява в пълен размер разходите за пречистване на отпадъчните води, тъй като Германия сама призна, че тези такси възстановяват само 20 % от включените в калкулацията лихви за вложения собствен капитал, тъй като субсидията в размер на 80 %, която общината е получила от други държавни източници за изграждането на съоръжението, не би трябвало да се взема предвид при определянето на включените в калкулацията лихви. В тази връзка в решението си за откриване на процедурата Комисията отбеляза най-напред, че както Директива 2000/60/ЕО („Рамкова директива на ЕС за водите“) (15), така и KAG Brandenburg предписват, че таксите за ползването на пречиствателна станция за отпадъчни води трябва да възстановяват всички разходи (16). При това в решението за откриване на процедурата се препраща към делата InfraLeuna (17) и Kimberly-Clark/Scott (18), в които Комисията е на мнение, че таксите в размер на пълните разходи отговарят на разходите, които стандартно понася дадено предприятие.
(41)
Жалбоподателят изрази мнение, че за определяне на предимството трябва да се сравнят размерът на фактически заплащаните от Propapier такси и размерът на таксите, които би събирал частен инвеститор на мястото на TAZV.
(42)
Германия предложи заплащаните от Propapier такси да се сравнят с установените за сектора средни тарифи и посочи изследване, съгласно което средната тарифа се движи между 0,24 евро и 1 евро на кубичен метър (19).
(43)
Комисията отбеляза в решението за откриване на процедурата, че принципът на частния инвеститор изглежда приложим в конкретния случай. Все пак тя изрази съмнения дали с прилагането на подобна референтна стойност може да се изключи наличието на държавна помощ, още повече ако данните са очевидно изопачени. Дори ако в други общини посочените такси отразяват пълните разходи, поради различните местни условия са налице различни тарифи, които биха оправдали различен размер на тарифата на частен инвеститор. По тази причина в решението за откриване на процедурата Комисията изрази съмнение, че наличието на предимство за Propapier може да бъде изключено въз основа на тези данни.
(44)
Както е посочено в съображение 26, Комисията, доколкото мярката представлява фактически нова помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, се съмнява в нейната съвместимост с вътрешния пазар съгласно член 107, параграф 3 от ДФЕС. Ако се окаже, че таксата представлява регионална оперативна помощ, то биха възникнали съмнения относно нейната съвместимост с вътрешния пазар, тъй като тази помощ нито е ограничена във времето, нито намалява във времето, нито е насочена към компенсиране на определени (недоказани) недостатъци на региона.
4. МНЕНИЯ НА ГЕРМАНИЯ И НА ТРЕТИ ЛИЦА ОТНОСНО РЕШЕНИЕТО ЗА ОТКРИВАНЕ НА ПРОЦЕДУРАТА
4.1. ПРИ ФИНАНСИРАНИТЕ ОТ ДЪРЖАВНИ РЕСУРСИ ИНФРАСТРУКТУРНИ ПРОЕКТИ СТАВА ЛИ ДУМА ЗА ИНФРАСТРУКТУРА СЪС СПЕЦИАЛНО ПРЕДНАЗНАЧЕНИЕ ЗА PROPAPIER?
4.1.1. Паркинг
Мнение на жалбоподателя
(45)
В решението си за откриване на процедурата Комисията не призна посочения от жалбоподателя брой на паркоместата. Според жалбоподателя предоставената информация (паркоместа за 186 леки и 71 товарни автомобила) произхожда от възложения от град Eisenhüttenstadt предварителен градоустройствен план.
(46)
Според жалбоподателя първоначалните строителни планове на Propapier не предвиждат строителството на частен паркинг, а дори и Propapier да построи свой собствен паркинг, така нареченият обществен паркинг все пак ще бъде от полза предимно за Propapier: табела указва паркоместа за товарни автомобили за електроцентралата и за завода за хартия. Освен това паркингът е в непосредствена близост до завода на Propapier (достига до границите на завода за хартия и граничи с електроцентралата, която първоначално е била част от проекта на Propapier). Паркингът не предлага зони за почивка, които по правило би трябвало да се очакват от подобен обществен паркинг.
(47)
Жалбоподателят твърди, че разположението на паркинга е неблагоприятно и прекалено отдалечено, за да се използва за целите на друга градска промишленост и да доведе до това градът да може да закрие паркоместа за товарни автомобили в своя център.
Мнение на Германия
(48)
Според Германия паркингът не предоставя избирателно предимство на Propapier. Той е общодостъпен и обслужва не само промишлената зона на канала Oder-Spree. Също така Propapier разполага със собствени паркоместа (213 за леки и 27 за товарни автомобили) и вече е било издадено разрешение за строеж на допълнителни паркоместа за 120 леки автомобила.
(49)
Германия възразява срещу изразеното от жалбоподателя мнение, че паркингът облагодетелства предимно Propapier и че разположението на паркинга е неблагоприятно и прекалено отдалечено, за да може да обслужва други индустриални обекти на град Eisenhüttenstadt.
(50)
Според Германия споменатата от жалбоподателя табела, която указва паркоместа за товарни автомобили за електроцентралата, е от временен тип и се дължи на строителни работи в електроцентралата. Тези работи са приключили в края на март 2011 г. Табела към подстъпа за паркинга е била поставена на новата улица, като табелата не се отнася за определено предприятие или съоръжение.
4.1.2. Улица
Мнение на жалбоподателя
(51)
Жалбоподателят възразява срещу изложението на Германия, че новата улица ще свързва промишлената зона с национален път B 112; според жалбоподателя улицата свършва няколко метра зад завода за хартия, без да е видно намерение тя да бъде продължена; ако все пак бъде продължена, тя няма да обслужва други предприятия, тъй като в частта на удължението няма установено предприятие.
(52)
По тази причина жалбоподателят е на мнение, че паркингът и улицата предоставят на Propapier избирателно предимство и са със специално предназначение за ползване от Propapier.
Мнение на Германия
(53)
Според Германия новата улица ще свърже съществуващата промишлена зона на канала Oder-Spree и нейните разширения на север с национален път B 112. Тя ще облекчи трафика и ще намали замърсяването на въздуха в центъра на Eisenhüttenstadt, като предостави възможност на товарните автомобили да избягват центъра на града, и ще съкрати времето за придвижване на промишления и търговския транспорт до Франкфурт на Одер с минимум 1/3. Тя е част от общото развитие на планираната още през 1993 г. промишлена зона и предлага на предприятията във Франкфурт по-добър достъп до вътрешното пристанище на Eisenhüttenstadt. Германия твърди, че улицата вече е била планирана в програмата за Одер на правителството на провинцията.
(54)
Тя ще предложи допълнителни възможности за развитие на промишлената зона ArcelorMittal и други промишлени зони. Предвидено е било строителството на улицата да протече на два етапа; след известно забавяне по технически причини последната част е била завършена в края на 2013 г.
4.1.3. Разширяване/удълбочаване на канала Oder-Spree
(55)
През 2008 г. Eisenhüttenstadt разшири промишлената зона на канала Oder-Spree, за да привлече предприятия. Според Германия работите по разширяването и увеличаването на дълбочината на канала Oder-Spree са в рамките на необходимата редовна поддръжка на водния път, който е част от трансевропейските мрежи (ТЕМ). От 2003 г. насам се извършва преустройство на шлюзовете по цялата дължина на канала (понастоящем шлюзът Kersdorf, новото изграждане на шлюза Fürstenwalde е било отложено). Германия пояснява, че това няма връзка с установяването на Propapier и че не би предоставило избирателно предимство за Propapier.
4.1.4. При пречиствателната станция за отпадъчни води става ли дума за инфраструктура със специално предназначение за Propapier?
Мнение на жалбоподателя
(56)
Жалбоподателят пояснява, че помощта не би могла да попадне в схемата, която според решението по дело N 644e/02 не представлява помощ, защото срокът на действие на споменатата схема е изтекъл в края на 2006 г. и следователно схемата не е била в сила към момента на предоставянето на инвестиционната помощ за строителството на пречиствателната станция на TAZV.
(57)
Жалбоподателят твърди също, че схемата не би била приложима и поради факта, че пречиствателната станция за отпадъчни води не предоставя обществена услуга, а е била изградена единствено за приоритетно ползване от Propapier.
(58)
Според жалбоподателя хартиената индустрия - също и в Германия - по правило разполага със собствени пречиствателни станции за отпадъчни води за заводи за рециклирана хартия, така че аргументът на Германия, че предприятията са задължени да се свързват към обществената канализация, не е основателен.
(59)
Според жалбоподателя пречиствателната станция за отпадъчни води не е част от обща концепция за икономическо планиране за промишлената зона, която да се простира върху всички потенциални инвеститори, а е била разработена и представена още през 2007 г., едновременно със завода за хартия на Propapier и електроцентралата. Предложението на Eisenhüttenstadt за решение относно развитието на промишлената зона от 7 ноември 2007 г. се отнася само до двама или трима инвеститори. Жалбоподателят твърди, че Eisenhüttenstadt рекламира промишлената зона едва от 2010 г. и посочва, че градът е започнал да търси други инвеститори едва във връзка с жалбата на Smurfit Kappa.
(60)
По мнение на жалбоподателя, от строителните особености на пречиствателната станция на TAZV произтича еднозначно, че е била точно съобразена с потребностите на Propapier. Техническите характеристики на пречиствателните станции за отпадъчни води са специфично определени за сектора. Съоръженията за пречистване на вода за заводи за рециклирана хартия включват по правило една стъпало за анаеробно пречистване и едно стъпало за аеробно пречистване, докато стандартните градски канализационни системи често разполагат само със стъпало за аеробно пречистване. Обстоятелството, че пречиствателната станция на TAZV разполага и с двете стъпала, е допълнителен аргумент за това, че тя не обслужва обществени интереси, а представлява инфраструктура със специално предназначение за Propapier.
(61)
По мнение на жалбоподателя е много малко вероятно при планирането на съоръжението да са били взети предвид потребности от капацитет, различни от тези на завода за хартия на Propapier (и допълващата го електроцентрала, която сега е собственост на EnBW). Жалбоподателят твърди, че EnBW не е независим потребител, защото инвестицията в електроцентралата е тясно свързана с проекта на завода за хартия и не би била осъществена без завода на Propapier.
(62)
Жалбоподателят отбелязва, че другият установен в промишлената зона инвеститор, 5N PV, използва съвсем малък процент от наличния капацитет на пречиствателната станция на TAZV и че неговите потребности от пречистване на отпадъчни води биха могли да бъдат покрити от вече наличната пречиствателна станция за отпадъчни води. Тъй като 5N PV е започнало дейността си още през май 2008 г., т. е. две години преди пускането в експлоатация на новата пречиствателна станция на TAZV, първоначално то е използвало съществуващата пречиствателна станция за отпадъчни води.
(63)
Жалбоподателят посочва, че не са налични прогнози за очакваните потребности от пречистване на отпадъчни води на потенциални други инвеститори и че няма информация за това дали и кога ще бъдат на разположение тези допълнителни капацитети. Понастоящем във всички случаи няма свободни капацитети. По-нататък жалбоподателят се позовава на статия в пресата (Märkische Oderzeitung от 3 февруари 2011 г.), в която се съобщава за техническа неизправност в биобасейн и се отбелязва, че всички налични басейни ще са необходими за настоящите индустриални потребители.
(64)
По мнение на жалбоподателя Германия е потвърдила непряко, че друго предприятие няма да използва съоръжението за пречистване на отпадъчни води, когато заяви, че таксите за новата пречиствателна станция на TAZV ще бъдат по-ниски от тези за съществуващата пречиствателна станция, защото при новото съоръжение няма да има необходимост от скъпа канализационна система между отделните потребители (и по този начин потвърди, че няма да се добавят нови потребители).
(65)
Според жалбоподателя от данните на TAZV е видно, че Propapier ползва минимум 90 % от дневния капацитет на станцията.
(66)
Жалбоподателят разяснява, че декларираната от Германия модулна конструкция на пречиствателната станция има чисто теоретичен характер и не води до икономии от мащаба, тъй като вторият модул струва 80 % до 90 % процента от първия. Относително високите разходи за добавянето на модули говорят за това, че първоначалната инвестиция от 42 милиона евро е от полза на първо място за Propapier като избирателна мярка.
(67)
Според жалбоподателя, въз основа на обстоятелството, че новата пречиствателна станция на TAZV се намира в непосредствена близост до съоръжението на Propapier, до електроцентралата и до завода за хартия, Propapier може да използва повторно биогаза, който се образува при анаеробната обработка на отпадъчните води на предприятието.
(68)
Въз основа на горепосоченото жалбоподателят стига до заключението, че пречиствателната станция на TAZV представлява инфраструктура със специално предназначение за Propapier и че публичното финансиране на изграждането на пречиствателната станция за отпадъчни води е инвестиционна помощ за Propapier. По мнение на жалбоподателя Комисията следва да провери дали тези мерки във връзка с предоставената за завода за хартия на Propapier регионална инвестиционна помощ (дело за държавна помощ SA.23827) отговарят на всички условия на Насоките за регионална помощ.
Мнение на Германия
(69)
Мерките, предоставени в рамките на схемата без елементи на помощ N 644e/02, не представляват помощ.
Обществената инфраструктура е на разположение на всички при еднакви условия
(70)
Германия твърди, че пречиствателната станция за отпадъчни води не е била със специално предназначение за Propapier: тук се касае за обществена структура, която попада в областта на безопасността и служи на защитата на околната среда и на населението от заболявания. Всички предприятия, които понастоящем се намират в промишлената зона на канала Oder-Spree или ще се установят там в бъдеще, имат правото да се свържат към обществената пречиствателна станция за отпадъчни води и да я използват при равни условия. Таксите биха се калкулирали въз основа на същите предписани от закона принципи. В Германия пречистването на отпадъчните води е в рамките на компетентността на общините, като е налице задължение за свързване и ползване на услугата. Потребителите нямат възможността да избират доставчик на услугата, различен от този за общината.
(71)
Германия отхвърля твърдението на жалбоподателя, че по правило заводите за хартия разполагат със собствени системи за пречистване на отпадъчните води и не са задължени да се свързват към градските канализационни системи, като отбелязва също, че предприятието Propapier е задължено от закона (20) да се свърже към и да използва пречиствателната станция на TAZV. Изключенията от това задължение за свързване са силно ограничени (само ако свързването е невъзможно или нереалистично). Налице е много малко общодостъпна информация относно пречистването на отпадъчните води на производителите на хартия, но тя показва, че много заводи за хартия са свързани към пречиствателни станции за градски отпадъчни води.
Инфраструктурата не е била изградена единствено за Propapier
(72)
Германия не е съгласна с твърдението на жалбоподателя, че пречиствателната станция на TAZV е съобразена с техническите потребности на Papapier: двустепенното пречистване на отпадъчни води не е типично за хартиената индустрия, а се среща в множество различни браншове и много от пречиствателните станции за градски отпадъчни води прилагат двустепенно пречистване. Техническите характеристики на пречиствателната станция на TAZV (двустепенен биологичен процес) са базирани на актуалните технически стандарти, при което е взето предвид, че съществена част от отпадъчните води ще е силно замърсена. Германия признава, че пречиствателните станции за градски отпадъчни води, които обработват само отпадъчни води от санитарни съоръжения или леко замърсени води, по правило нямат обособено стъпало за предварителна обработка, но акцентира, че двустепенното пречистване е характерно при съоръженията, обработващи индустриални отпадъчни води. Германия представи списък с 18 завода за хартия в страната, които произвеждат рециклирана хартия и са свързани към пречиствателни станции за градски отпадъчни води, и отбелязва, че в хартиения сектор се срещат и двата вида пречиствателни станции за градски отпадъчни води (едностепенна и двустепенна).
(73)
Според Германия пречиствателната станция за отпадъчни води е част от пакет от общи инфраструктурни мерки, проведени с цел развитие на промишлената зона на канала Oder-Spree. Никоя от тези мерки не е със специално предназначение за конкретно предприятие. Решения относно изграждане на съоръжението, свързване към съоръжението и използване на съоръжението не се вземат по преценка на Propapier или потенциални потребители.
(74)
Германия отхвърля представената информация, че пречиствателната станция на TAZV е била построена специално за Propapier. Властите посочват, че строителството е било планирано в рамките на други потенциални инвестиции през периода 2004-2006 г., много преди установяването на Propapier в промишлената зона.
(75)
Германия твърди, че наличният капацитет на инфраструктурата за пречистване на отпадъчни води е ограничен извън рамките на промишлената зона и че остатъчният капацитет би бил достатъчен за задоволяване потребностите само на един допълнителен (по-малък) инвеститор; Германия потвърждава, че първоначално предприятието 5N PV фактически е било свързано към наличната пречиствателна станция.
(76)
Обстоятелството, че установяването на Propapier в промишлената зона е дало стимул за започване изграждането на отдавна планираната пречиствателна станция за отпадъчни води, според Германия не може да се разглежда като избирателно предимство за Propapier. Германия се позовава на заключенията на генералния адвокат Van Gerven, който в рамките на делото C-255/91 (Matra/Комисия) (21) потвърди, че е неизбежно първоначално инфраструктурата да се използва преди всичко от първото предприятие, което се е установило в новосъздадената промишлена зона. Това обаче ще се промени, когато развитието на региона поеме в очакваната посока.
(77)
Германия посочва, че и трите предприятия, които понастоящем са се установили в промишлената зона на канала Oder-Spree, т. е. Propapier, 5N PV и електроцентралата EnBW, са свързани към пречиствателната станция за отпадъчни води и я използват. По-нататък Германия пояснява, че в различни моменти е вземано предвид установяването и на други предприятия (една или две инсталации за алтернативно гориво, фотоволтаичен завод за стъкло, инвестиционни предложения от няколко инвеститори в различни сектори и оглед на мястото от няколко потенциални инвеститори), но че по-нататъшното развитие на промишлената зона, в частност с оглед на кризата, която засегна особено силно районите в по-неблагоприятно положение, ще отнеме време.
Капацитет към момента
(78)
Германия отхвърля твърденията на жалбоподателя, според които тя не е посочила капацитета отпадъчни води за потребителите на пречиствателната станция на TAZV, Propapier използва минимум 90 % от наличния капацитет и не е налице свободен капацитет.
(79)
Според Германия пречиствателната станция на TAZV, в състоянието си към настоящия момент, разполага с капацитет за потенциални нови инвеститори. Тримата настоящи потребители използват общо капацитет от [ 500] (22) м3/ч, а максималният капацитет на пречиствателната станция на TAZV е 638 м3/ч. Следователно общият използван капацитет е около [60-80] % и е налице свободен капацитет от близо [150-250] m3/h. Използваният от Propapier среден капацитет възлиза на [300-500] м3/ч, а максималният е [400-500] m3/h. Така Propapier използва средно [ 70] % и максимум [ 70] % от общия капацитет на пречиствателната станция на TAZV.
Модулна конструкция на пречиствателната станция на TAZV
(80)
Германия твърди, че пречиствателната станция на TAZV е проектирана още отначало за модулно разширяване в хода на поетапното развитие на промишлената зона на канала Oder-Spree. Модулното проектиране на съоръжението е видно от Кратко описание на TAZV 2007, в което се говори за потенциално силно замърсени води от хартиената индустрия, производството на биоетанол и други промишлени отрасли.
(81)
Германия твърди, че още на сегашния етап на разработване централни компоненти на пречиствателната станция са проектирани за максимален капацитет при евентуално разширяване. Така например номиналният вътрешен диаметър на дългия 5 km тръбопровод за изхвърляне от тръбопровода за пречистени отпадъчни води към река Одер е над три пъти по-голям от необходимото на сегашния етап на разработване (може да поеме обем от 1 945 m3/h, докато пиковият отток понастоящем е само 638 m3/h), а TAZV разполага с опцията да увеличи площта на пречиствателната станция за отпадъчни води с прилежащ парцел с площ 3,3 ha. След подобно модулно разширяване потенциалните потребители също ще имат равен достъп до пречиствателната станция за отпадъчни води.
(82)
По тази причина Германия твърди, че високият понастоящем дял на Propapier в общия капацитет на пречиствателната станция за отпадъчни води не обосновава избирателно предимство, а е само моментна оценка на ситуацията, тъй като инфраструктурата е проектирана така, че - чрез модулно разширяване - да може да поеме и други потребители при същите условия. Това ще отнеме време, защото пречиствателната станция за отпадъчни води е част от обща икономическа концепция за местността, която обхваща няколко зони за разширяване на различни етапи. Ситуацията към момента със само трима установени инвеститори е преходен период на осъществяващото се от 1994 г. развитие на индустриалните зони в тази местност. Близо половината от промишлената зона на канала Oder-Spree (35 ha) все още е на разположение за други инвеститори. През 2011 г. Германия оцени, че тази площ ще се заеме в рамките на 5 години, и добавя, че допълнително разширяване тогава ще бъде възможно и в останалите зони „Североизток“ (40 ha) и „Север“ (160 ha).
(83)
Германия отхвърля мнението на жалбоподателя, че модулната конструкция на пречиствателната станция на TAZV няма да доведе до икономии от мащаба. Германските власти посочват, че модулното разширяване на пречиствателната станция на TAZV може да се осъществи на три етапа, а именно при съществено по-малки разходи за добавен m3 капацитет, отколкото при първоначалната инвестиция:
-
Етап 1 (повишаване на капацитета с 33 %, допълнително количество отпадъчни води от 213 m3) би могъл да се реализира в рамките на няколко месеца и би струвал от 1,2 до 1,5 милиона евро при допълнителна промишлена зона от около 19 ha,
-
Етап 2 (повишаване на капацитета с 69 %, допълнително количество отпадъчни води от 426 m3) би могъл да се реализира в рамките на няколко месеца и би струвал от 5,3 до 5,6 милиона евро при допълнителна промишлена зона от около 38 ha,
-
Етап 3 (разширяване върху прилежаща земя; повишаване на капацитета със 100 %, допълнително количество отпадъчни води от 638 m3) би струвало от 17 до 18 милиона евро при допълнителна промишлена зона от около 57 ha. Повишаването на капацитета със 100 % би наложило упражняване на опция върху прилежащия парцел и би струвало до 18 милиона евро.
(84)
Германия твърди, че модулната конструкция на пречиствателната станция за отпадъчни води съответства на предписанието за ефикасно и икономично използване на ресурсите и може да се види в рамките на предходното прекомерно оразмеряване на пречиствателните станции за отпадъчни води в новите федерални провинции. Санкционирането на подобно модулно оразмеряване като избирателно предимство би подтикнало към икономически неизгодно прекомерно оразмеряване на инфраструктури още от самото начало. Освен това таксите не биха възстановили разходите за подобно прекомерно оразмеряване.
(85)
Оценяването на настоящото ограничение на пречиствателната станция като избирателно предимство би било стимул за икономически неизгодно прекомерно оразмеряване на инфраструктурата.
(86)
По мнение на Германия цитираната от жалбоподателя статия в пресата (сравни съображение 63) е неуместна. Според властите създаването на допълнителен неизползван басейн само за случаите на технически инциденти би попречило на изпълнението на наложените в рамките на Gemeinschaftsaufgabe правила за икономично и ефикасно планиране.
(87)
Според жалбоподателя потребителите на новата пречиствателна станция на TAZV заплащат по-ниски такси в сравнение с тези на съществуващата пречиствателна станция за градски отпадъчни води, защото при новото съоръжение не е необходима обширна тръбопроводна система, която да свързва всички потребители помежду им. Германия отхвърля заключението на жалбоподателя, че по тази причина други потребители не могат да бъдат присъединявани към пречиствателната станция. Според Германия други търговски потребители могат да бъдат свързани безпроблемно, като ограничението е обусловено на първо място от размера на тръбата, която отвежда пречистените води в река Одер.
(88)
Германия отхвърля представената от жалбоподателя информация, че Propapier може да използва произвеждания от пречиствателната станция на TAZV биогаз. Потребителите на пречиствателната станция за отпадъчни води нямат възможност да използват биогаза. TAZV използва биогаза в собствената си 3-мегаватова електроцентрала.
(89)
Германия отхвърля твърдението, че рекламирането на промишлената зона пред други инвеститори е започнало едва след жалбата на Smurfit Kappa: още през 1998 г. Eisenhüttenstadt възложи на инвеститора Center Ostbrandenburg маркетинга на промишлени и търговски площи, наред с другото и в промишлената зона на канала Oder-Spree. Проектна документация за промишлената зона на канала Oder-Spree е налице от 1995 г.
(90)
Германия заключава, че пречиствателната станция на TAZV не представлява инфраструктура със специално предназначение за Propapier.
(91)
Освен това Германия заключава, че инфраструктурните мерки в разширената промишлена зона на канала Oder-Spree (строителство и привеждане в готовност на пречиствателната станция за отпадъчни води и останалите строителни мерки - паркинг, улица, удълбочаване/разширяване на канала) са общи мерки за развитие, които не предоставят избирателно предимство на Propapier и не са запазени за ползване от Propapier. Според Германия обстоятелството, че понастоящем инфраструктурата се използва само от няколко първоначално установили се в района потребители, е присъщо на перспективата за развитие като преходен период.
4.2. НАЛИЦЕ ЛИ Е ПРЕДИМСТВО ЗА PROPAPIER ВСЛЕДСТВИЕ НА НАМАЛЕНИТЕ ТАКСИ ЗА ПОЛЗВАНЕ НА ПРЕЧИСТВАТЕЛНАТА СТАНЦИЯ ЗА ОТПАДЪЧНИ ВОДИ?
Мнение на жалбоподателя
(92)
Жалбоподателят е съгласен с изразената от Комисията в решението за откриване на процедурата позиция (сравни съображение 63 от решението за откриване на процедурата и съображение 38 от настоящото решение), че решението по делото N 644e/02 не покрива таксите за ползването на пречиствателната станция за отпадъчни води. Следователно таксите би трябвало да отразяват общите разходи за ползването. Обстоятелството, че изчисляването на таксите се базира на Закона за местните такси (KAG), не оправдава по-ниски такси и произтичащото предимство за Propapier.
(93)
Жалбоподателят твърди, че пречиствателната станция за отпадъчни води не предоставя обществена услуга, а е била изградена единствено за първостепенното ползване от Propapier.
(94)
Според жалбоподателя и трите предложени от Комисията в нейното решение за откриване на процедурата метода (метод на пълните разходи, цена на частен инвеститор, референтна цена) показват, че със събираните такси се предоставя предимство на Propapier.
Метод на пълните разходи
(95)
Жалбоподателят твърди, че не само член 9 от Рамковата директива на ЕС за водите, а също и фактът, че повечето заводи за рециклирана хартия разполагат със собствена пречиствателна станция за отпадъчни води, говорят в полза на изчисляването на пълните разходи. Заплащаната от Propapier такса възстановява само 20 % от включените в калкулацията лихви за вложения собствен капитал и не отчита дела на собствения капитал, който се пада на 80-процентното публично участие в разходите по изграждането на пречиствателна станция за отпадъчни води.
Цена на частен доставчик (тест на частния инвеститор)
(96)
Според жалбоподателя частен оператор или собственик на завод за хартия желае да покрие минимум всички разходи, така че този метод съвпада с горепосочения метод на пълните разходи.
Референтна цена
(97)
Жалбоподателят е съгласен с изразеното от Комисията в решението за откриване на процедурата мнение, че наличието на държавни помощи вероятно не може да се изключи чрез използването на референтни цени. Единствено сравняването на заводи за хартия, които използват градски канализационни системи, не е представително, защото повечето заводи за хартия разполагат със собствена пречиствателна станция за отпадъчни води.
(98)
Жалбоподателят твърди, че Германия е представила само много избирателна информация за заплащаните от останалите заводи за хартия канализационни такси (научно изследване, сравнение между тарифите в промишлена зона Spreetal/Schwarze Pumpe и остаряло решение от 1990 г.) и че тези примери не могат да бъдат основание за изчисляване на референтна цена и затова, защото таксите зависят от субсидии и инвестиционни разходи и законодателството може да се различава в различните местности. Жалбоподателят прави сравнение със собствената си пречиствателна станция, която ползва градската канализационна система в (поверителна информация), и изчислява, че Propapier, при отчитане на инвестиция в строителство в размер на 42 милиона евро (като в Eisenhüttenstadt), би трябвало да заплаща 4 EUR/m3, което е далеч над понастоящем заплащаната от Propapier такса.
(99)
Жалбоподателят твърди, че цитираната от Германия статия е публикувана през 2004 г. и се позовава на публикувано през 2002 г. научно изследване, което се базира на данни от 2000/2001 г. В тази връзка той препраща към приложение 6 към писменото изложение на Германия от 30 януари 2009 г., което включва статия на онлайн източника „Das Papier 2004-T174“ (23). Според жалбоподателя научното изследване касае само седем анонимни завода за хартия и не става ясно дали те използват собствена пречиствателна станция за отпадъчни води, или са свързани към градската канализация и дали взетите предвид разходи включват само оперативните разходи (без капиталови, респ. други неоперативни разходи). Ако изследването сравнява само заводи за хартия със собствена пречиствателна станция за отпадъчни води, капиталовите разходи би трябвало да се вземат предвид.
Мнение на Германия
(100)
Германия поддържа становището си, че евентуално предимство, произтичащо от таксите за ползването на пречиствателната станция на TAZV, не би представлявало държавна помощ, защото според Германия решението на Комисията по делото N 644e/02 покрива и косвените последици от схемата СП, т.е. таксите. Германия твърди още, че мярката, която в дело N 644e/02 е обявена като невключваща елементи на помощ, не би могла да представлява държавна помощ на ниво потребител. Германия твърди още, че по въпроса, дали помощта за оператор на инфраструктура може да бъде предадена на потребителя на дадена инфраструктура, Комисията е променила позицията си едва след решението на съда по делото Flughafen Leipzig-Halle GmbH (24).
(101)
Германия признава, че към момента на предоставянето на инвестиционната помощ за TAZV срокът на решението по делото N 644e/02 е бил изтекъл. Германските власти обаче изтъкват, че съответното законодателство, залегнало в основата на решението по делото N 644e/02, е съответствало на това, въз основа на което е била предоставена мярката за TAZV. Правното основание е било само актуализирано, но при това съдържанието му е останало непроменено. Ето защо Германия твърди, че само актуализирането на дадено правно основание не поражда автоматично класифициране като държавна помощ.
(102)
Германия акцентира, че изчисляването на разходите е прозрачно и заложено в закона.
Без икономическо предимство за Propapier
(103)
Германия взема отношение относно трите възможности за определяне на таксата за дадено предприятие, което ползва услуги по пречистването на отпадъчни води (съображение 68 от решението за откриване на процедурата): метод на пълните разходи, цена на частен инвеститор, референтна цена.
При прилагане на метода на пълните разходи не произтича предимство
(104)
Германия възразява на твърдението, че заплащаната от Propapier такса не възстановява пълните разходи. Изчисляването на разходите е продиктувано от закона (и по принцип трябва да възстановява разходите, с изключение на факта, че субсидии от трети лица не се вземат под внимание при изчисляването на включените в калкулацията лихви (25)). Според законовите разпоредби разходите трябва да бъдат покрити, но не и надвишени. Всички възникнали за TAZV разходи са покрити, включително лихвите върху дела на TAZV в инвестирания капитал. Изчисляването на фиктивни лихви върху субсидии от държавата не е оправдано, тъй като тези разходи не са възникнали за TAZV.
(105)
На Propapier не се предоставя избирателно предимство, защото таксите са еднакви за всички потребители на новата пречиствателна станция.
(106)
Дали таксите биха били по-високи без предоставените в рамките на схемата СП субсидии за изграждането на пречиствателна станция за отпадъчни води, зависи от множество фактори, като например наличието на други финансови ресурси.
(107)
Властите не са задължени нито въз основа на принципа „замърсителят плаща“, нито въз основа на Рамковата директива на ЕС за водите да вземат предвид субсидии при изчисляването на лихвите върху вложения капитал. Рамковата директива на ЕС за водите предписва, че разходите за водни услуги трябва да бъдат покрити, но предоставя на държавите членки свобода на действие при прилагането ѝ В конкретния случай всички разходи на TAZV (за водната услуга) са покрити. Принципът „замърсителят плаща“ не важи абсолютно, но трябва да бъде „взет предвид“. В този случай той е отчетен чрез включването на всички разходи на TAZV в калкулацията.
(108)
В Рамковата директива на ЕС за водите се говори за „адекватен“ принос. Германия посочва, че платените от Propapier такси са сравнително високи, съпоставено с други области на Германия или с Европейския съюз. Освен това германските власти отбелязват, че според Рамковата директива на ЕС за водите държавите членки могат да вземат предвид социалните, екологичните и икономическите последствия от възвръщаемостта, както и географските и климатичните условия на засегнатите области или област.
(109)
Германия твърди, че сравняване с делата Kimberly-Clark или InfraLeuna (вж. и съображение 70 от решението за откриване на процедурата) не е убедително. Предмет на делото Kimberly-Clark е преференциална тарифа за предприятие, въз основа на която е налице съмнение, че е възможно да не се възстановяват всички разходи. В конкретния случай се възстановяват всички разходи и тарифните условия са еднакви за всички потребители. Делото Kimberly-Clark касае промишлена зона, разработена в съответствие със специфичните потребности на едно-единствено предприятие, докато в този случай промишлената зона е разработена за няколко установили се там предприятия.
(110)
Предмет на решението по делото InfraLeuna е ценообразуването на частни предприятия във връзка с ползването на частни инфраструктури, докато настоящото дело се отнася до използването на градска инфраструктура и предписани от закона, а не пазарни такси. В конкретния случай потребителите са поели всички разходи, които се поемат стандартно от дадено дружество в областта на услугите по пречистване на отпадъчни води. На нелиберализиран пазар за пречистване на отпадъчни води разходните фактори, които следва да се отчитат, са определени в закона и са еднакви за всички предприятия (KAG Brandenburg).
(111)
Посочените в решението за откриване на процедурата решения по делата Wagner и Weida Leder (съображение 71 и бележка под линия 19) се отнасят до субсидии за изграждането на частни пречиствателни станции за отпадъчни води. В конкретния случай Propapier обаче не получава субсидии за доброволни частни инвестиции, а заплаща определените му от закона такси за ползване.
Тестът на пазарния инвеститор е неприложим
(112)
Германия е на мнение, че водата не е стандартна търговска стока. В Германия секторът по пречистване на отпадъчни води е разпределен между регионални монополи на местни обществени предприятия за пречистване на отпадъчни води. Ето защо в Германия пречистването на отпадъчните води не е икономическа дейност, а задължение на общините. TAZV действа като държавен орган, а не като предприятие, чието поведение може да бъде проверено с теста на пазарния инвеститор. В Германия е налице задължение за свързване и ползване на услугата. Потребителите нямат възможността да избират доставчик на услугата, различен от този за общината. Таксите са предписани от закона, определят се от властите и не могат да превишават разходите.
(113)
В Германия секторът по пречистване на отпадъчни води е достъпен за частни предприятия само в ограничена степен. Те могат да сътрудничат при техническото изпълнение на законовите задължения за пречистване на отпадъчните води само въз основа на договори за управление или договори за предоставяне на услуги. Отговорността за изпълнение на задачата обаче остава за общината, която не е задължена от закона да обяви търг за договора. Освен това частни предприятия биха могли да изпълняват технически задачи (или по изключение да събират такси), но и в този случай таксите не могат да превишават разходите им. От страна на TAZV не имало възлагане на технически задачи на трети лица.
(114)
Тъй като таксите са предписани от закона и не могат да надвишават разходите за инфраструктурата, няма пазар, на който частни предприятия да могат да определят такси за пречистване на отпадъчни води с цел реализиране на печалба. Няма конкуренция между частни предприятия или между частни и публичноправни предприятия по отношение на крайни потребители.
(115)
Според Германия в подобен случай не е възможно поведението на оператора на услугите да се сравнява с това на частен инвеститор. Ето защо тестът на частния инвеститор е неприложим.
Референтни цени
(116)
С оглед на задължението за свързване към пречиствателната станция за отпадъчни води няма конкуренция, а следователно и пазарна цена, която да служи като бенчмарк за оценката на предимството.
(117)
Германия отхвърля представената от жалбоподателя информация, че само няколко завода за хартия използват градски канализационни системи и че по тази причина залагането само на данни от тези заводи за хартия като бенчмарк няма да е представително.
(118)
В становището си Германия уточнява, че Propapier не заплаща такса от 0,95 EUR/m3 (както е посочено в съображения 72 и 80 от решението за откриване на процедурата), а от 2010 г. внася такса от 1,18 EUR/m3. В сравнение с други места в Европейския съюз тази такса е сравнително висока и във всички случаи различна от обичайната. Съгласно проведена от Verband Deutscher Papierfabriken анкета сред 77 предприятия в областта на германската хартиена индустрия, които представят 68 % от сектора, през 2007 г. таксите са били средно 1,12 EUR/m3 (диапазон от 0,31 до 2,20 EUR/m3). Заплащаната от Propapier такса е в рамките на този диапазон и е над средното ниво съгласно тази извадка.
(119)
В следващи становища Германия информира Комисията, че през 2012 г. таксата е увеличена на 1,41 EUR/m3, за да покрие загубите в пусковия период на пречиствателната станция за отпадъчни води. През 2013 г., въз основа на икономии от енергийни разходи, таксата е определена на 1,39 EUR/m3 в съответствие с правното задължение таксите да възстановяват разходите, но да не ги надвишават. Също така Propapier трябва да обработва предварително отпадъчните води, преди да ги подаде към пречиствателната станция на TAZV. Разходите за предварителната обработка са близо […] EUR/m3, което прави общите разходи на Propapier за пречистване на отпадъчни води […] EUR/m3; в сравнение с това средните разходи в сектора (2010 г.) са 1,27 EUR/m3.
(120)
Германия твърди, че сравнението с плащаните от други производители на хартия в Европейския съюз такси е правилният бенчмарк за оценката, че не е налице икономическо предимство и че опасенията на Комисията относно подобно сравнение са неоснователни.
(121)
Според Германия при представените на Комисията примери става дума за средни цени на база пълни разходи. Германия твърди, че няма доказателства за това, че тези такси включват държавни помощи.
(122)
Германия твърди, че примерът Lenzing Lyocell (26) е основателен, дори и ако фактическият състав е отпреди десет години (Propapier заплаща повече от двойния размер на таксата, но таксите за пречистване на отпадъчни води не са се увеличили с повече от 100 % през последните 10 години).
Съществуваща помощ
(123)
Германия представя два аргумента за това, защо таксите, доколкото те представляват помощи, трябва да се разглеждат като съществуващи помощи по смисъла на член 1, буква б), подточка v) от Регламент (ЕО) № 659/1999.
(124)
Германия пояснява, че през 2003 г. в решението си по дело N 644e/02 Комисията е стигнала до заключението, че схемата СП не представлява държавна помощ за операторите на пречиствателни станции за отпадъчни води, доколкото операторът - като при TAZV - е Zweckverband. Комисията базира тази констатация на факта, че Zweckverband подлежи на общински надзор и предоставя услуга от общ икономически интерес. Както обаче Комисията сама отбеляза в съображение 57 от решението за откриване на процедурата, схемата, дори ако междувременно въз основа на развитието на вътрешния пазар представлява помощ, би трябвало съгласно член 1, буква б), подточка v) от Регламент (ЕО) № 659/1999 да се класифицира като съществуваща помощ.
(125)
Както е посочено в съображение 100 от настоящото решение, според Германия решението по делото N 644e/02 включва и косвените ефекти от схемата Gemeinschaftsaufgabe, т. е. таксите. Таксите не изискват отделно уведомление, защото методът за изчисляването им е част от изпълнението на схемата.
(126)
С оглед на аргументацията, че при таксите става дума за съществуваща помощ, Германия изразява мнение, че тази съдържаща се в таксите помощ вече е била в сила преди влизането в сила на Договора за създаване на Европейската икономическа общност на 1 януари 1958 г. Съществуваща преди влизането в сила на договора за ЕИО помощ остава съществуваща помощ, дори и в случай на модификации на по-късен етап, доколкото се запазва „същността“ на оригиналната схема (27). Прецизирането на общо правило, действащо още преди 1 януари 1958 г., не представлява нова помощ, подлежаща на уведомяване (28).
(127)
Германия пояснява, че KAG са били налице преди влизането в сила на договора за ЕИО през 1958 г. и след това са продължили да се прилагат. Член 6, параграф 2 от действащия KAG Brandenburg, въз основа на факта, че Бранденбург попада в част от областта на някогашното Кралство Прусия, води началото си от KAG за Кралство Прусия от 14 юли 1893 г. (PrKAG) и Gemeindeabgabengesetz Bayern (BayGAG). Германия базира този аргумент на следните подаргументи:
а)
Тези закони са останали в сила и в периода от 1919 до 1933 г., както и от 1933 до 1945 г.
б)
Днешните KAG на старите федерални провинции водят началото си от PrKAG.
в)
KAG Brandenburg - без оглед на специалното положение на новите федерални провинции въз основа на разделението на Германия - е в историческа приемственост с PrKAG.
Подаргумент а):
(128)
В PrKAG вече е предвидена възможността за събиране на такси от общините за ползването на обществени инфраструктури. Gebührenabgabengesetz, който е в сила в Бавария от 1938 г. (и представлява основа за редица подобни закони в останалите южногермански федерални провинции), също предвижда тази възможност (29). Съгласно PrKAG по правило таксовите единици се определят така, че да бъдат възстановени разходите за управление и поддръжка на мероприятието, включително тези за олихвяване и изплащане на вложения капитал. Въпреки че таксите съгласно PrKAG трябва да възстановяват само разходите за олихвяване на вложения (за инфраструктурата) капитал, решения от следвоенния период относно PrKAG предполагат, че при действието на PrKAG не е предвидено олихвяване на субсидии от трети лица.
(129)
PrKAG, респ. съпоставими съществуващи закони на провинциите не са били отменени нито във Ваймарската република, нито след завземането на властта от нацистите. По този начин те са останали в сила и след 1918 г.
Подаргумент б):
(130)
След Втората световна война PrKAG продължава да е в сила като национално законодателство под Основния закон от 1949 г. (по-нататък „GG“), в съответствие със законите, които не му противоречат (член 123 GG), и чрез разпоредби, които позволяват на федералните провинции да приемат закони в определени области. Това показва ясно, че PrKAG е бил в сила в германските федерални провинции още преди влизането в сила на Договора за създаване на Европейската икономическа общност.
(131)
След създаването на Федерална република Германия през 1949 г. в някои западногермански провинции PrKAG се заменя постепенно от съответните закони за местните такси. Със замяната на PrKAG от тези закони на провинциите през 60-те и 70-те години на ХХ век схемата се прецизира и адаптира терминологично, при което същината на закона все пак се запазва. По-специално се запазва това, че върху субсидии от трети лица не могат да се калкулират лихви (30). Съгласно PrKAG олихвяването се извършва само за външния капитал. Съгласно законите на провинциите олихвяването се извършва върху собствения капитал; нито PrKAG, нито тези закони на провинциите обаче предвиждат включени в калкулацията лихви върху субсидии.
(132)
Ето защо Германия е на мнение, че днешните закони за местните такси на старите федерални провинции водят началото си от PrKAG. Според Германия в конкретния случай е особено важно да се разгледа KAG Nordrhein-Westfalen от 1969 г. (31), който е послужил като модел за KAG Brandenburg и е заменил PrKAG от 1906 г.; въпреки изискваната концептуална актуализация KAG Nordrhein-Westfalen съответства по съдържание на PrKAG (вж. съображение 128 от настоящото решение). Законите за местните такси на други федерални провинции (напр. Райнланд-Пфалц, Шлезвиг-Холщайн и Хесен) се основават на PrKAG и го заменят.
Подаргумент в):
(133)
Германия твърди, че с разделянето на Германия след Втората световна война KAG Brandenburg заема специално място. В годините след създаването на ГДР местното самоуправление със сферата му на влияние в Бранденбург и останалите източногермански провинции е отменено. Установяват се правила по смисъла на централизираното държавно управление. С местната конституция от 17 май 1990 г. (32) (приета от парламента на ГДР преди повторното обединение на 3 октомври 1990 г.) е възстановено местното самоуправление и е определено, че общините регламентират финансовото си управление на своя отговорност. За целта им е предоставено правото да събират възнаграждения и такси за комунални услуги.
(134)
KAG Brandenburg от 27 юни 1991 г. се основава на KAG Nordrhein-Westfalen и почти съвпада с него.
(135)
Въпреки междувременно различното развитие на правото в ГДР няма данни за различно третиране на законите за местните такси на източногерманските и западногерманските провинции. KAG Brandenburg продължава правната традиция на PrKAG и не попада в правната традиция на бившата ГДР. Няма и институционална приемственост между системата за пречистване на (отпадъчни) води на ГДР и настоящата система за пречистване на отпадъчни води на провинция Бранденбург. Местната конституция от 17 май 1990 г. постави основата за приемането на законите за местните такси в новите федерални провинции. Законите за местните такси на новите федерални провинции са свързани съдържателно със законите за местните такси на старите федерални провинции, които от своя страна водят началото си от PrKAG. Това е неизбежна последица от факта, че новите провинции на Федерална република Германия са се присъединили съгласно Основния закон (33). По-специално това става ясно от историческия произход на KAG Brandenburg. KAG Brandenburg попада в правната традиция на KAG Nordrhein-Westfalen и на PrKAG. Разделянето на Германия и прекъснатата вследствие на това правна традиция в източногерманските провинции не би могло да бъде недостатък с оглед на тълкуването на KAG Brandenburg.
(136)
KAG Brandenburg е в историческа приемственост с PrKAG.
(137)
Германия твърди също, че принципът на еквивалентност и принципът за възвръщаемост са важали още преди влизането в сила на Договора за ЕИО през 1958 г. Принципът на еквивалентност изисква дадена такса да не е в грубо несъответствие със стойността на заплащаната с нея обществена услуга. Това е компонент на заложения в Основния закон принцип на правовата държава. Принципът за възвръщаемостта следва непосредствено от PrKAG. Дори и ако този принцип не се спазва стриктно при всяко изчисляване на размера на таксите, то постъпленията от такси на дадена община не могат да надвишават значително нейните разходи.
Спазване на принципа на защита на оправданите правни очаквания и на общия принцип за равно третиране
(138)
Германия твърди също така, че възстановяване на елементите на помощ, в случай че Комисията разглежда изчислените от Propapier такси като оперативна помощ, би нарушило принципа на защита на оправданите правни очаквания и общия принцип за равно третиране.
(139)
Принципът на защита на оправданите правни очаквания гласи, че 1) институция на Съюза трябва да е породила у получателя основателни очаквания и 2) предпазлив и съобразителен икономически оператор не може да е в състояние да предвиди приемането на мярка, която може да засегне неговите интереси.
(140)
Тъй като схемата СП (одобрена с решението по дело N 644e/02) не се разглежда като държавна помощ, е възможно Propapier да е имало основателно очакване, че не е налице държавна помощ в полза на предприятието. По-рано не е имало съмнения относно съвместимостта на тази схема с правото на Съюза, защото досега подобни схеми не са били разследвани от Европейската комисия.
(141)
Възстановяване на несъдържащия се в таксите елемент на помощ в случай на класифициране като оперативна помощ от страна на Комисията би нарушило и принципа за равно третиране, съгласно който сходните положения трябва да се третират по еднакъв начин. Подобно възстановяване би дало предимство на конкурентите на Propapier.
4.3. МНЕНИЕ НА ГЕРМАНСКИТЕ СДРУЖЕНИЯ НА ОБЩИНИТЕ И НА СЪЮЗА НА ОБЩИНСКИТЕ ДРУЖЕСТВА (VKU)
(142)
Германските сдружения на общините и VKU приветстват мнението на Германия от 28 януари 2011 г., за което са сътрудничили. Те обръщат особено внимание на аргумента, че в Германия пречистването на отпадъчните води е неикономическа задача на общините. Общините поемат организацията и финансирането на тази дейност в рамките на задължението им за местно самоуправление в интерес на гражданите.
(143)
Германските сдружения на общините и VKU посочват, че член 6, параграф 2, изречение 5 от KAG Brandenburg, съгласно който таксите за ползването на пречиствателна станция за отпадъчни води трябва да възстановяват разходите, включените в калкулацията лихви и амортизациите, докато субсидиите не трябва да се вземат предвид при определянето на включените в калкулацията лихви за използвания собствен капитал, е в интерес на потребителите. Тъй като субсидиите от трети лица не представляват инвестиран от общините собствен капитал, потребителите не следва да заплащат на общините лихви върху тези субсидии.
5. ОЦЕНКА НА МЯРКАТА
(144)
Въпросните мерки могат да се класифицират като държавна помощ, ако са изпълнени следните предпоставки: i) мярката трябва да е финансирана от държавата или чрез използване на държавни ресурси, ii) в резултат от това трябва да е налице икономическо предимство за предприятието, iii) това предимство трябва да е избирателно, и iv) мярката трябва да нарушава или да заплашва да наруши конкуренцията и да може да засегне търговията между държавите членки. Държавна помощ е налице, ако са изпълнени всички условия на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(145)
Още в решението за откриване на процедурата е безспорно, че всички въпросни мерки включват използването на държавни ресурси и че могат да нарушат конкуренцията и търговията на вътрешния пазар.
(146)
С оглед на възраженията Комисията отбелязва, че следва да се прави разлика между 1) предполагаема държавна помощ в полза на Propapier чрез инфраструктури със специално предназначение (изграждането на пречиствателна станция за отпадъчни води и определени други инфраструктури в разширения участък на промишлената зона, в който се намира новият завод на Propapier) и 2) предполагаема помощ за Propapier под формата на намалени такси за пречистване на отпадъчни води.
5.1. ПРИ ФИНАНСИРАНИТЕ ОТ ПУБЛИЧНИ СРЕДСТВА ИНФРАСТРУКТУРНИ ПРОЕКТИ СТАВА ДУМА ЗА ОБЩА ИНФРАСТРУКТУРА ИЛИ ЗА ИНФРАСТРУКТУРА СЪС СПЕЦИАЛНО ПРЕДНАЗНАЧЕНИЕ ЗА PROPAPIER?
(147)
В миналото Комисията считаше, че публичната администрация може да извършва на нейна територия дейности по териториалното устройство. В този смисъл тя може да финансира инфраструктури, които са от полза за цялото население. Освен това Комисията е на мнение, че не е от значение по каква причина се създават тези инфраструктури, доколкото това е от полза за обществеността. Ако обаче подобни инфраструктури са от полза само за дадено частно предприятие, то следва да поеме финансирането им. Това произтича от факта, че при държавни помощи Комисията разследва конкретното въздействие на мярката, а не преследваните цели. Ето защо в случая Комисията е на мнение, че трябва да се разследва кои инфраструктури служат на обществеността (включително на Propapier) и кои са от полза единствено за Propapier. Защото само последните би трябвало да се финансират от Propapier (34).
(148)
Комисията отбелязва, че паркингът, улицата и каналът Oder-Spree се експлоатират от предприятия по смисъла на законодателството на Европейския съюз в областта на конкуренцията, защото ползването им е безплатно. Ето защо в случая не става въпрос за държавни помощи в полза на собственика и оператора на тези структури.
5.1.1. Паркинг
(149)
Жалбоподателят твърди, че разположението на паркинга е неблагоприятно и прекалено отдалечено, за да се използва за целите на друга градска промишленост и да доведе до това, градът да може да закрие паркоместа за товарни автомобили в своя център. В действителност Германия не е доказала обратното; самият факт обаче, че даден паркинг е в непосредствена близост до предприятие, не означава автоматично, че е предназначен за това предприятие или че е от полза предимно за него. Споменатата от жалбоподателя табела (вж. съображение 46), която указва паркоместа за товарни автомобили за електроцентралата, е от временен тип и се дължи на строителни работи в електроцентралата, които са приключили в края на март 2011 г. Комисията отбелязва, че паркингът е със свободен достъп и за него е налице табела на обществената улица, която не насочва към определено предприятие. Дали паркингът предлага зони за почивка, не е от значение за класифицирането му като обща инфраструктура.
(150)
Германия представи достатъчни доказателства за това, че паркингът не е бил построен специално за Propapier, а е бил част от планираната обща икономическа концепция за промишлената зона. Също така Propapier разполага със собствени паркоместа за 27 товарни и 213 леки автомобила. Планират се и допълнителни паркоместа за 120 леки автомобила (разрешението за строеж вече е издадено). Още към момента на приемане на решението за откриване на процедурата Германия потвърди, че фирмените паркоместа на Propapier са достатъчни за паркиране на автомобилите на неговите служители, доставчици и посетители.
(151)
Въз основа на горните съображения Комисията потвърждава предварителното си становище от решението за откриване на процедурата, че паркингът не е със специално предназначение за Propapier и не включва държавна помощ.
5.1.2. Улица
(152)
При улицата става дума за обществена улица. Тя е част от общата концепция за развитие на промишлената зона, която е била планирана още през 1993 г., много преди Propapier да реши да се установи там. Противно на информацията на жалбоподателя улицата не свършва няколко метра зад завода за хартия на Propapier, а свързва актуалната промишлена зона на канала Oder-Spree и нейните разширения на север с национален път B 112. Последният участък е бил завършен през 2013 г. Новата улица може да е от полза и за други предприятия, защото предлага нови възможности за разширяване на промишлената зона ArcelorMittal и други индустриални зони. Улицата може да съкрати времето на промишлеността и търговията за пътуване до Франкфурт (Одер) и предлага на предприятията във Франкфурт по-добър достъп до вътрешното пристанище на Eisenhüttenstadt.
(153)
Ето защо Комисията потвърждава предварителното си становище от решението за откриване на процедурата, че улицата не е със специално предназначение за Propapier и не включва държавна помощ.
5.1.3. Разширяване/удълбочаване на канала Oder-Spree
(154)
В своята жалба жалбоподателят твърди, че инфраструктурните мерки в рамките на разширяването и увеличаването на дълбочината на канала Oder-Spree са били предназначени единствено за Propapier и включват държавна помощ в полза на Propapier. През 2008 г. Eisenhüttenstadt разшири промишлената зона на канала Oder-Spree, за да привлече предприятия. От 2003 г. насам по цялата дължина на канала (който е част от трансевропейските мрежи (ТЕМ) се строят шлюзове. Няма данни обаче за причинно-следствена връзка между тези инфраструктурни мерки и установяването на Propapier или за предоставянето на избирателно предимство в полза на Propapier в рамките на тези мерки; също така Комисията е съгласна с Германия, че разширяването/увеличаването на дълбочината на канала Oder-Spree е част от необходимите редовни мерки по поддръжката на канала.
(155)
Ето защо Комисията потвърждава предварителното си становище от решението за откриване на процедурата, че разширяването/увеличаването на дълбочината на канала Oder-Spree не представлява избирателно предимство в полза на Propapier и не включва държавна помощ.
5.1.4. Пречиствателна станция за отпадъчни води
(156)
Комисията отбелязва, че капацитетът на съществуващата инфраструктура за пречистване на отпадъчни води извън разширената промишлена зона на канала Oder-Spree е ограничен. Остатъчният капацитет на съществуващата пречиствателна станция за отпадъчни води в Eisenhüttenstadt би могъл да покрие потребностите само на още един малък инвеститор, но не би бил достатъчен в случай на установяване на един по-голям или няколко по-малки нови инвеститори в промишлената зона.
(157)
Също така Комисията отбелязва, че пречиствателната станция на TAZV не е изградена единствено за Propapier. Строителството е било планирано за други потенциални инвеститори още през периода 2004-2006 г., много преди установяването на Propapier. Германия представи доказателства за това, че пречиствателната станция за отпадъчни води вече е била планирана в рамките на икономическото развитие на промишлената зона на канала Oder-Spree. Също така Германия представи доказателства за няколко рекламни кампании за привличане на инвеститори в разширения участък на промишлената зона на канала Oder-Spree, които обаче са протичали безуспешно досега, защото регионалните власти все още не са успели да привлекат допълнителни инвеститори (освен Propapier, EnBW и 5N PV).
(158)
Въпреки че пречиствателната станция за отпадъчни води - с нейното първо стъпало за анаеробно пречистване - е така оформена технически, че да може да обработва силно замърсени индустриални отпадъчни води, като тези при производителите на хартия за велпапе от отпадъчна хартия, такова първо стъпало за анаеробно пречистване би било от интерес и за други потребители, които произвеждат силно замърсени с органични вещества индустриални отпадъчни води, като предприятията от хранително-вкусовата промишленост. Освен това пречиствателните станции с първо стъпало за анаеробно пречистване на силно замърсени с органични вещества индустриални води предлагат и многобройни икономически и екологични предимства.
(159)
Дори и ако пречиствателната станция на TAZV с нейния сегашен капацитет покрива основно потребностите на Propapier, тя се използва - при същите условия - и от двете други предприятия, установили се в зоната. Модулната ѝ конструкция позволява разширяване с цел третиране на отпадъчни води и от други потребители. Дори и без модулно разширяване понастоящем е налице резервен капацитет от около [20-40] %, който може да се използва за отпадъчни води от други предприятия, при което актуалният общ капацитет би могъл да бъде увеличен двойно (вж. съображения от 80 до 84). Пречиствателната станция за отпадъчни води е отворена за всички потребители недискриминационно (новите инвеститори, които се установяват в промишлената зона, подлежат на задължение за свързване и ползване на услугата) и съоръжението може да третира отпадъчни води и от предприятия, които не са част от хартиената индустрия.
(160)
Според Комисията фактът, че понастоящем пречиствателната станция на TAZV се използва предимно (средно на [ 70] % и максимум до [ 70] %) от Propapier, не означава непременно, че тук става дума за инфраструктура със специално предназначение, тъй като във време на ограничени публични бюджетни средства модулната конструкция на съоръжението е целесъобразна от икономическа гледна точка. Противно на твърдението на жалбоподателя разходите, необходими за удвояването на капацитета на пречиствателната станция на TAZV, които са оценени от Германия на по-малко от 50 % от разходите за първоначалната инвестиция, показват, че модулната конструкция на съоръжението позволява икономии от мащаба.
(161)
Фактът, че регионалната помощ за изграждане на пречиствателната станция е била предоставена, при условие че в разширения участък на промишлената зона се установи основен инвеститор (в случая Propapier), се разглежда от Комисията като добро публично управление на ограничените ресурси, защото нито е целесъобразно да се започне изграждане на голяма обществена инфраструктура, преди да се осигури ползването ѝ, нито тя да се оразмери прекомерно.
(162)
Аргументът, че заводите за хартия по правило разполагат със собствени пречиствателни станции за отпадъчни води, може да бъде опроверган с представените от Германия данни. Дори и ако някои предприятия в хартиената индустрия, както и в други индустриални отрасли, разполагат със собствени съоръжения за (предварително) пречистване на отпадъчни води, това обстоятелство само по себе си все още не показва, че в случаите, в които индустриални потребители използват публична пречиствателна станция за отпадъчни води, държавата предоставя на потребителите предимство, защото с времето потребителите възстановяват разходите чрез заплащаните от тях такси.
(163)
Следователно Комисията стига до заключението, че при пречиствателната станция за отпадъчни води става дума за обща инфраструктура и че с това субсидията за пречиствателната станция на TAZV не представлява инвестиционна помощ за Propapier. За разлика от паркинга, улицата и канала Oder-Spree експлоатацията на пречиствателната станция за отпадъчни води представлява икономическа дейност, защото нейният оператор предлага услугата (пречистване на отпадъчни води) на пазара срещу заплащане. Комисията обаче отбеляза, че евентуално предоставена на TAZV помощ във всички случаи би представлявала съществуваща помощ (съображения от 51 до 57 от решението за откриване на процедурата). Следователно разследването на евентуалните помощи в полза на TAZV не трябва да продължава в настоящото решение.
(164)
В заключение становището на Комисията е, че финансираните с държавни ресурси инфраструктурни проекти в разширения участък на промишлената зона, в който попада заводът на Propapier, не са предназначени единствено за завода за хартия и следователно не се класифицират като инфраструктура със специално предназначение и като държавна помощ в полза на Propapier. Това означава, че тези подпомогнати инвестиции не формират единичен инвестиционен проект по смисъла на точка 60 от Насоките за регионална помощ с регионалната инвестиционна помощ за завода за хартия на Propapier, одобрена от Комисията в окончателното ѝ решение по делото SA.23827 (2013/C) (вж. бележка под линия 4). Следователно оценката на инвестиционната помощ за Propapier, която е предмет на посоченото решение, остава незасегната от настоящото решение.
5.2. СЛЕДВА ЛИ НАМАЛЕНИТЕ ТАКСИ ЗА ПОЛЗВАНЕ НА ПРЕЧИСТВАТЕЛНАТА СТАНЦИЯ ЗА ОТПАДЪЧНИ ВОДИ ДА СЕ РАЗГЛЕЖДАТ КАТО ДЪРЖАВНА ПОМОЩ?
(165)
По отношение на аргумента на Германия, че при дадена мярка, която е била предоставена на оператора в рамките на схема, некласифицирана от Комисията като помощ, не може да бъде предоставена „помощ“ на потребителя на конкретната инфраструктура, Комисията желае отново да обърне внимание, че в решението относно схемата за помощ N 644e/02 няма твърдения за това дали събираните за ползването на инфраструктурата такси при определени обстоятелства представляват помощ в полза на потребителя на инфраструктурата. Комисията поддържа заключението си от решението за откриване на процедурата, че не е била информирана за схема на таксуване, която ще бъде в сила за предоставените в рамките на нотифицираната схема субсидии; следователно решението за одобряване на схемата не може да се разглежда като одобрение за имплицитно допустими помощи, чието правно основание би бил законът за местните такси.
(166)
Съгласно член 107, параграф 1 от ДФЕС всяка помощ, предоставена от държава членка или чрез ресурси на държава членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държави членки, е несъвместима с вътрешния пазар.
(167)
Наличието на държавна помощ трябва да се установи независимо от това 1) дали Рамковата директива на ЕС за водите и разпоредбите на германското законодателство за прилагането ѝ изискват пълна възвръщаемост на разходите за предоставянето на услугите по пречистване на отпадъчните води и 2) дали таксите са в съответствие с разпоредбите на това законодателство. С други думи мерки, които са в съответствие както с Рамковата директива на ЕС за водите, така и с действащите разпоредби на германското законодателство, могат все пак да представляват държавни помощи, ако са изпълнени всички условия на член 107, параграф 1 от ДФЕС (вж. съображение 144).
Държавни ресурси и възможност за приписване на държавата
(168)
Таксите, които следва да се заплащат за ползването на пречиствателната станция за отпадъчни води, се определят и събират от общината в съответствие с член 6 от Закона за местните такси на провинция Бранденбург. Ако таксите се определят така, че да са по-ниски от тези, които би събирал частен инвеститор, за общината това означава загуба на приходи.
(169)
Следователно мярката по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС се предоставя от държавата или от държавни ресурси, защото приходите на общината биха намалели при предоставеното на Propapier предимство.
(170)
Ако таксите се определят така, че от това да произтича предимство за дадено предприятие, това би се приписало и на държавата, защото това определяне на таксите се дължи на публичен орган - град Eisenhüttenstadt.
Икономическо предимство
(171)
Както се посочва в решението за откриване на процедурата (35), Комисията трябваше да разследва дали заплащаните от Propapier такси за пречистване на отпадъчни води са били определени така, че да предоставят на Propapier (избирателно) икономическо предимство.
(172)
Съгласно установената съдебна практика на Съда концепцията за „предимство“ включва не само положителни предимства като самите субсидии, а и държавни мерки, които под различни форми облекчават разходите, които обикновено се включват в бюджета на предприятието и които поради това, без да са субсидии в прекия смисъл на думата, са подобни по характер и имат същото въздействие (36).
(173)
Ако това се приложи за конкретния случай, възниква въпросът, дали заплащаните от Propapier такси за пречистване на отпадъчни води са по-ниски от разходите, които биха натоварили бюджета на сравнимо предприятие при нормални пазарни условия, т. е. дали размерът на таксите е в съответствие с принципа на оператор в условията на пазарна икономика. Според Комисията са налице две възможности да се провери това:
-
Сравняване на заплащаната от Propapier цена с референтна цена, която е обичайна за пречистването на отпадъчните води в конкретната държава членка.
-
Предварителен анализ на рентабилността, който показва, че частен доставчик би събирал такси в същия размер.
Референтни цени
(174)
С оглед на описаната от Германия организация на пазара (вж. съображения 112-113) и като се има предвид фактът, че (дори частни) оператори не могат да определят свободно цените за предоставяните от тях услуги, защото тези цени са законово предписани (от KAG Brandenburg), Комисията е на мнение, че не е възможно да бъдат определени референтни цени, които би изисквал частен оператор при нормални пазарни условия.
(175)
Комисията отбелязва също така, че Германия е представила информация за цените, които заплащат други предприятия от бранша, в който работи и Propapier. Въпреки че Германия твърди, че представените референтни цени са средни цени, които отразяват пълните разходи, няма данни за това дали тези такси включват държавни помощи. Съмнението на Комисията в полезността на тези данни като основа за сравнение не можаха да бъдат разсеяни. Това се дължи преди всичко на факта, че по мнение на Комисията тези цени при определени обстоятелства отразяват различни реални разходи и не е сигурно дали включват държавни помощи.
Предварителен анализ на рентабилността
(176)
С оглед на липсата на надеждни пазарни референтни стойности Комисията е на мнение, че въз основа на друг общоприет стандартен метод за оценка може да се определи дали дадена сделка е осъществена при пазарни условия. Комисията е на мнение, че при инфраструктури, които са отворени за всички потребители и не са със специално предназначение за определен потребител, принципът на инвеститор/оператор в условията на пазарна икономика може да се разглежда като спазен, когато потребителите на инфраструктурата постепенно допринасят от ex ante гледна точка за рентабилността на нейния оператор (37).
(177)
Такъв е случаят, когато споразумението на оператора с отделните потребители позволява на оператора да покрива всички разходи, произтичащи от споразумението, с разумен марж на печалба въз основа на стабилни средносрочни перспективи (38).
(178)
В допълнение при този анализ трябва да бъдат отчетени всички приходи и всички очаквани допълнителни разходи, които ще възникнат за оператора във връзка с дейностите на съответния потребител (39).
(179)
Тези допълнителни разходи обхващат всички категории разходи и инвестиции, като например допълнителни разходи за персонал, оборудване и инвестиции, които възникват поради присъствието на потребителя (40). От друга страна, разходите, които операторът следва да понесе във всички случаи, независимо от споразумението с потребителя, не трябва да бъдат вземани предвид.
(180)
С оглед на тези фактори Комисията е на мнение, че принципът на инвеститор/оператор в условията на пазарна икономика е изпълнен, т.е. че намалената такса не предоставя предимство на Propapier по следните причини:
а)
Пречиствателната станция е отворена за всички потребители и не е със специално предназначение за Propapier.
б)
Заплащаната от Propapier такса включва разходите за експлоатация, възстановяване, поддръжка, персонал и финансово управление, включените в калкулацията амортизации, както и включените в калкулацията лихви върху 20 % от инвестирания в пречиствателната станция за отпадъчни води собствен капитал. Следователно таксата възстановява всички допълнителни разходи, възникнали за оператора на пречиствателната станция за отпадъчни води във връзка с дейността на Propapier.
(181)
С оглед на разумния марж на печалба, който, наред с допълнителните разходи, трябва да бъде покриван от таксите, следва да се отбележи, че в този случай таксите покриват не само допълнителния капитал, но и включените в калкулацията лихви върху 20 % от инвестирания собствен капитал. Дори и ако това не е определено изрично като разумна печалба съгласно дефинирания по-горе подход за изчисление на допълнителните разходи, то все пак представлява допълнителен приход за оператора, какъвто би бил и случаят при разумна печалба.
(182)
Тъй като таксите не предоставят предимство на Propapier и следователно не представляват държавна помощ, не се наложи Комисията да разследва дали те представляват съществуваща помощ (вж. съображения от 123 до 137) или оперативна помощ (вж. съображение 26), или дали подобна оперативна помощ би била съвместима с вътрешния пазар. С оглед на тази констатация Комисията може да остави отворен и въпроса, дали възстановяването на таксите (в случай на класифициране като оперативна помощ) би нарушило принципа на защита на оправданите правни очаквания и общия принцип за равно третиране.
6. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(183)
Следователно Комисията стига до заключението, че нито изграждането на пречиствателната станция на TAZV, строителството на паркинга, новата улица, нито разширяването/увеличаването на дълбочината на канала Oder-Spree представлява инфраструктурна мярка със специално предназначение.
(184)
Комисията заключава също така, че събираните за пречистването на отпадъчните води такси не представляват държавна помощ. Принципът на инвеститор/оператор в условията на пазарна икономика е спазен и следователно на Propapier PM2 GmbH не се предоставя икономическо предимство,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
При реализираните от Германия инфраструктурни мерки не става дума за инфраструктура със специално предназначение за Propapier PM2 GmbH. Таксите, които TAZV събира от Propapier за ползването на пречиствателната станция за отпадъчни води, не включват държавна помощ. Следователно инфраструктурните мерки и правилата за определяне на таксите не представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
Член 2
Адресат на настоящото решение е Федерална република Германия.
Съставено в Брюксел на 1 октомври 2014 година.
KOMISIJOS SPRENDIMAS (ES) 2015/508
2014 m. spalio 1 d.
dėl tariamos infrastruktūros pagalbos, kurią Vokietija suteikė įmonei Propapier PM2 GmbH - Valstybės pagalba Nr. SA.36147 (C 30/10) (ex NN 45/10; ex CP 327/08)
(pranešta dokumentu Nr. C(2014) 6847)
(Tekstas autentiškas tik vokiečių kalba)
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 108 straipsnio 2 dalies pirmą pastraipą,
atsižvelgdama į Europos ekonominės erdvės susitarimą, ypač į jo 62 straipsnio 1 dalies a punktą,
atsižvelgdama į 1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 659/1999, nustatantį išsamias sutarties dėl Europos sąjungos veikimo 108 straipsnio taikymo taisykles (1),
paraginusi suinteresuotąsias šalis pateikti pastabas pagal minėtas nuostatas (2) ir atsižvelgdama į jų pastabas,
kadangi:
1. PROCEDŪRA
(1)
2008 m. spalio 29 d. raštu įmonė Smurfit Kappa Group (toliau - Smurfit Kappa arba skundo pateikėja) Komisijai pateikė skundą, kuriame teigė, kad įmonei Propapier PM2 GmbH buvo suteikta infrastruktūros pagalba. Skundas užregistruotas dokumentu Nr. CP 327/08, į neteisėtos pagalbos registrą įtrauktas dokumentu Nr. NN 45/10.
(2)
2010 m. spalio 27 d. raštu Komisija pranešė Vokietijai apie savo sprendimą dėl tariamos pagalbos pradėti procedūrą pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio 2 dalį.
(3)
Komisijos sprendimas pradėti procedūrą paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (3). Komisija paprašė visų suinteresuotųjų šalių dėl tariamos pagalbos pateikti savo pastabas.
(4)
2011 m. sausio 28 d. raštu Vokietija pateikė savo pastabas (nekonfidenciali šių pastabų redakcija gauta 2011 m. sausio 31 d.). Komisija taip pat gavo šių suinteresuotųjų šalių pastabas: 2011 m. vasario 11 d. - Deutscher Städtetag, Deutscher Landkreistag ir Deutscher Städte- und Gemeindebund bei Verband kommunaler Unternehmen (toliau - VKU) bendras pastabas, 2011 m. vasario 14 d. - skundo pateikėjos pastabas (nekonfidenciali šių pastabų redakcija gauta 2011 m. kovo 1 d.). Komisija šias pastabas persiuntė Vokietijos valdžios įstaigoms, suteikdama galimybę dėl jų išsakyti savo nuomonę; 2011 m. balandžio 13 d. Komisija gavo atitinkamas Vokietijos pastabas (nekonfidencialią redakciją - 2011 m. balandžio 26 d.).
(5)
2013 m. sausio 17 d. įvyko Komisijos tarnybų ir Vokietijos atstovų susitikimas. 2013 m. vasario 25 d. raštu Vokietija pateikė papildomą informaciją. 2013 m. balandžio 26 d. raštu Komisijos tarnybos paprašė išsamesnės informacijos; Vokietija atsakė 2013 m. gegužės 14 d. raštu.
(6)
2013 m. gegužės 23 d. elektroniniu laišku Komisija dar kartą paprašė papildomos informacijos, ją Vokietija pateikė 2013 m. gegužės 24 d., 27 d. ir 28 d. elektroniniais laiškais.
(7)
2013 m. birželio 6 d. įvykus Komisijos tarnybų, Vokietijos ir tariamą pagalbą gavusios įmonės atstovų bei ekspertų susitikimui, Vokietija pranešė, kad gali pateikti papildomų paaiškinimų. Gavusi dar vieną 2013 m. spalio 15 d. Komisijos prašymą suteikti informacijos, Vokietija 2013 m. lapkričio 4 d. bei gruodžio 13 d. ir 18 d., 2014 m. sausio 6 d. ir balandžio 24 d. elektroniniais laiškais pateikė papildomas išsamias pastabas.
2. PRIEMONIŲ APIBŪDINIMAS
(8)
Įmonė Propapier PM2 GmbH (toliau - Propapier) priklauso įmonei Progroup AG (toliau - Progroup). Progroup gamina ir per savo patronuojamąsias įmones platina raukšlėtojo kartono žaliavą ir raukšlėtąjį kartoną. Skundo pateikėja, įmonė Smurfit Kappa, yra viena didžiausių Europos Sąjungos popieriaus gamintojų.
(9)
2008 m. balandžio 2 d. (4) Komisija patvirtino regioninę pagalbą Propapier raukšlėtojo kartono žaliavos gamyklai ir jai priklausančiai jėgainei statyti pradėtame naudoti plečiamame pramoninės zonos areale prie Oderio-Šprė kanalo, Eizenhiutenštato mieste, Brandenburgo žemėje; šioje vietovėje tuo metu buvo galima teikti regioninę pagalbą pagal SESV 107 straipsnio 3 dalies a punktą.
(10)
Skundo pateikėja išsakė nuomonę, kad tam tikri iš valstybinių išteklių finansuojami infrastruktūros projektai plečiamame pramoninės zonos areale, kuriame yra naujoji Propapier gamykla, yra skirti tik popieriaus gamyklai, todėl laikytini Propapier poreikiams pritaikyta infrastruktūra ir jai suteikta valstybės pagalba.
(11)
Tokiais infrastruktūros projektais skundo pateikėja įvardijo šiuos projektus (žr. 2.1 skirsnį): nuotekų valymo įrenginio statybą, automobilių stovėjimo aikštelės statybą, naujo privažiuojamojo kelio tiesimą ir Oderio-Šprė kanalo platinimą ir gilinimą.
(12)
Skundo pateikėja taip pat teigė, kad, siekiant suteikti naudos įmonei Propapier, nustatyti per maži nuotekų valymo įrenginio naudojimo mokesčiai (žr. 2.2 skirsnį).
2.1. PAGALBA NUOTEKŲ VALYMO ĮRENGINIUI STATYTI IR KITAI INFRASTRUKTŪRAI ĮRENGTI
(13)
2008 m. liepos mėn. Brandenburgo žemė iš programos Ausbau der kommunalen wirtschaftsnahen Infrastruktur lėšų pagal schemą Gemeinschaftsausgabe (GA) „Verbesserung der regionalen Wirtschaftsstruktur“ (toliau - GA schema (5)) suteikė 33 808 200 EUR tiesioginę subsidiją (6) naujam nuotekų valymo įrenginiui plečiamame pramoninės zonos areale prie Oderio-Šprė kanalo Eizenhiutenštato mieste statyti. Šiuo klausimu reikia pažymėti, kad GA schema, kurią taikant finansuojama nuotekų valymo įrenginių statyba ar plėtra, buvo bylos dėl pagalbos N 644e/02 (7) dalykas, joje 2003 m. Komisija dėl 2004-2006 m. programavimo laikotarpio konstatavo, kad pagal šią schemą teikiama parama nuotekų valymo įrenginio savininkui ir valdytojui nėra valstybės pagalba pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.
(14)
Šiame 2003 m. sprendime Komisija išsakė nuomonę, kad subsidijos pagal 2004-2006 m. galiojusią minėtos schemos redakciją laikytinos valstybinių išteklių vidaus pervedimu ir nėra valstybės pagalba įrenginio savininkui ir valdytojui, nes gavėjai nėra ekonominės veiklos vykdytojai, o ši paslauga yra tipiška visuotinės svarbos užduotis, už kurios vykdymą atsako savivaldybės. Pagal schemos nuostatas gavėjas visada turi būti vietos valdžios institucija arba specialiosios paskirties asociacija, kurios veiklą prižiūri savivaldybė. Parama galima tik tuo atveju, jei tarp priemonės gavėjo, t. y. nuotekų valymo įrenginio savininko, ir įrenginio naudotojo nėra jokių teisinių, asmeninių arba ekonominių sąsajų.
(15)
Subsidija sudarė 80 % visų tinkamų finansuoti sąnaudų - 42 260 340 EUR. Subsidijos gavėja yra Trinkwasser- und Abwasserzweckverband Oderaue Eisenhüttenstadt (toliau - TAZV), tai yra viešoji kelių savivaldybių specialiosios paskirties asociacija, atsakinga už geriamojo vandens tiekimą ir nuotekų valymą. TAZV kartu yra nuotekų valymo įrenginio savininkė ir valdytoja. Ji padengė likusius 20 % visų viešųjų investicinių sąnaudų.
(16)
Parama skirta iškėlus sąlygą, kad iki 2008 m. rugpjūčio 15 d. bus sudarytos teisinės ir finansinės sąlygos pramoninėje zonoje įsikurti pagrindiniam investuotojui (šiuo atveju įmonei Propapier) ir tai bus įrodyta. 2008 m. spalio mėn. pradėti įrenginio statybos darbai, 2010 m. kovo mėn. įrenginys pradėjo veikti.
(17)
Skundo pateikėja mano, kad TAZV įrenginys yra vienos įmonės poreikiams pritaikyta infrastruktūra, nes esą praktiškai visą įrenginio nuotekų valymo pajėgumą išnaudoja Propapier. Skundo pateikėja teigia, kad nuotekų valymo įrenginys iš pat pradžių projektuotas taip, kad tiktų Propapier, ir buvo laikomas būtina popieriaus gamyklos įkūrimo pramoninėje zonoje sąlyga (nes popieriui gaminti sunaudojama daug vandens).
(18)
Skundo pateikėjos nuomone, kiti infrastruktūros projektai - automobilių stovėjimo aikštelės statyba šalia Propapier gamyklos teritorijos, naujo kelio, jungiančio pramoninę zoną su greitkeliu B 112 (Bundesstraße 112), tiesimas ir Oderio-Šprė kanalo platinimas ir gilinimas - taip pat yra infrastruktūros priemonės, pritaikytos Propapier poreikiams. Sprendime pradėti procedūrą Komisija padarė pirminę išvadą, kad šiais infrastruktūros projektais Propapier nesuteikiamas atrankinis pranašumas, taigi jos nelaikytinos vienos įmonės poreikiams pritaikyta infrastruktūra. Tačiau Komisija paprašė suinteresuotųjų šalių dėl šių priemonių pateikti pastabas.
2.2. LENGVATINIAI NUOTEKŲ VALYMO ĮRENGINIO NAUDOJIMO MOKESČIAI
(19)
Kitas su nuotekų valymo įrenginiu susijusio skundo klausimas yra tai, kad Propapier mokėtinas jo naudojimo mokestis - 0,95 EUR/m3 - esantis mažesnis už atlygį, kurį už tokią paslaugą imtų privatus investuotojas.
(20)
Naudojimo mokesčių dydis nustatomas pagal Kommunalabgabengesetz für das Land Brandenburg (8) (Brandenburgo žemės komunalinių mokesčių įstatymas) (toliau - KAG Brandenburg). Pagal KAG Brandenburg 6 straipsnį mokesčiai turi būti apskaičiuojami taip, kad padengtų visas pagrįstas to nuotekų valymo įrenginio sąnaudas (jo statybos, išlaikymo, techninės priežiūros ir eksploatavimo, taip pat personalo ir mokesčių administravimo sąnaudas), apskaičiuotas palūkanas ir apskaičiuotus amortizacinius atskaitymus, bet jų neviršytų. Tačiau apskaičiuojant investuoto nuosavo kapitalo palūkanas nereikia atsižvelgti į paramos lėšas, kurias savivaldybė gavo iš kitų valstybinių šaltinių (9) (šiuo atveju 33,8 mln. EUR subsidiją taikant GA schemą). Skundo pateikėja mano, kad TAZV paramos lėšas, kurias gavo taikant GA schemą, perkėlė nuotekų valymo įrenginio naudotojams, nustatydama lengvatinius nuotekų valymo mokesčius.
3. PROCEDŪROS PRADĖJIMO PRIEŽASTYS (10)
(21)
Nagrinėjamos priemonės laikytinos valstybės pagalba, jei tenkinamos šios sąlygos: i) priemonė yra valstybės narės arba iš jos valstybinių išteklių suteikta parama, ii) įmonė dėl jos įgyja ekonominį pranašumą, iii) šis pranašumas yra atrankinis ir iv) priemonė iškreipia konkurenciją arba gali ją iškreipti ir daro poveikį valstybių narių tarpusavio prekybai. Valstybės pagalba yra tada, kai tenkinamos visos šios SESV 107 straipsnio 1 dalyje nustatytos sąlygos.
(22)
Sprendime pradėti procedūrą neabejojama, kad visoms priemonėms naudojami valstybiniai ištekliai ir kad jos gali iškreipti konkurenciją vidaus rinkoje.
(23)
Dėl skunde pateiktų klausimų Komisija konstatavo, kad reikia atskirti 1) tariamą valstybės pagalbą TAZV nuotekų valymo įrenginiui statyti ir 2) tariamą pagalbą Propapier, suteiktą lengvatinių nuotekų valymo mokesčių pavidalu.
(24)
Sprendime pradėti procedūrą taip pat tiriama, ar Propapier dėl
i)
nuotekų valymo įrenginio statybos
ir dėl kitų infrastruktūros projektų plečiamame pramoninės zonos areale, kuriame yra naujos Propapier gamyklos teritorija, t. y. dėl
ii)
naujos automobilių stovėjimo aikštelės,
iii)
naujo kelio ir
iv)
Oderio-Šprė kanalo platinimo ir gilinimo,
įgyja atrankinį pranašumą, kitaip tariant, ar minėti projektai yra Propapier poreikiams pritaikyta infrastruktūra (11). Kadangi pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį priemonę valstybės pagalba galima laikyti tik jei ji yra atrankinė (t. y. jei įmonėms, kurių teisinė ir faktinė padėtis, atsižvelgiant į tikslą, kurio siekiama priemone, yra panaši, sudaromos skirtingos sąlygos), Komisija turėjo ištirti, ar dėl minėtų priemonių Propapier įgijo atrankinį pranašumą.
(25)
Komisija jau yra patvirtinusi regioninę investicinę pagalbą Propapier. Kadangi su kitais infrastruktūros projektais susijusios priemonės vykdomos remiamoje vietovėje, kurioje gali būti teikiama regioninė pagalba pagal SESV 107 straipsnio 3 dalies a punktą, ir šios priemonės tariamai glaudžiai susijusios su investiciniu projektu, kuriam teikiama regioninė pagalba, kitaip tariant, tariamai yra pritaikytos šiam projektui, Komisija išsakė pirminę nuomonę, kad šios priemonės, jei pasirodys esančios atrankinės Propapier atžvilgiu, bus Propapier investicinio projekto dalis, taigi turės atitikti 2007-2013 m. nacionalinės regioninės pagalbos teikimo gairių (12) (toliau - Regioninės pagalbos gairės) reikalavimus. Komisija suabejojo, ar investicinė pagalba, suteikta kaip vienos įmonės poreikiams pritaikyta infrastruktūra, būtų suderinama su šiomis gairėmis, pirmiausia, ar atitiktų didžiausio pagalbos intensyvumo ir skatinamojo poveikio reikalavimus.
(26)
Pagal Regioninės pagalbos gaires įmonės, kurioms suteikta investicinė pagalba, papildomai gali gauti ir veiklos pagalbą. Tačiau tokiu atveju veiklos pagalbos suderinamumą su vidaus rinka reikia tirti neatsižvelgiant į investicinės pagalbos suderinamumą, t. y. pagal Regioninės pagalbos gairių 5 skirsnio kriterijus. Sprendime pradėti procedūrą Komisija priėjo prie išvados, kad jei Propapier būtų suteikta veiklos pagalba lengvatinių nuotekų valymo mokesčių pavidalu ir ji būtų nesuderinama su rinkos ekonomikos investuotojo principu, šią veiklos pagalbą reikėtų laikyti nesuderinama su Regioninės pagalbos gairėmis ir susijusia Komisijos praktika dėl veiklos pagalbos patvirtinimo. Tokia išvada darytina todėl, kad nors pagalbos gavėjos vieta yra regione, kuriame galima teikti veiklos pagalbą (remiama vietovė pagal SESV 107 straipsnio 3 dalies a punktą), vis dėlto netenkinamos kitos svarbios veiklos pagalbos suderinamumo su vidaus rinka sąlygos. Pavyzdžiui, nėra jokio pagrindo manyti, kad veiklos pagalba, tiek kalbant apie jos pobūdį, tiek apie regioninės plėtros skatinimą, būtų teisėta arba kad jos dydis būtų proporcingas šalintiniems trūkumams. Be to, ji nėra nei terminuota, nei ilgainiui bus mažinama. Todėl Komisija suabejojo, ar veiklos pagalba, teikiama lengvatinių mokesčių pavidalu, iš esmės suderinama su vidaus rinka.
3.1. SUBSIDIJOS IŠ VIEŠŲJŲ FINANSŲ REMIAMIEMS INFRASTRUKTŪROS PROJEKTAMS, ĮSKAITANT NUOTEKŲ VALYMO ĮRENGINĮ
3.1.1. Automobilių stovėjimo aikštelė, Oderio-Šprė kanalo platinimas ir gilinimas, naujas kelias
(27)
Per pirminį tyrimą konstatuota, kad automobilių stovėjimo aikštelės pajėgumai nėra tokie, kokius nurodė skundo pateikėja, ir kad ji nėra prie pat Propapier gamyklos teritorijos. Taip pat konstatuota, kad automobilių stovėjimo vietos viešai prieinamos ir jomis naudojasi įmonės, įsikūrusios ne tik pramoninėje zonoje prie Oderio-Šprė kanalo, bet ir miesto centre, ir kad šių vietų turėtų pakakti, kad savivaldybė galėtų uždaryti miesto centre esančias sunkvežimių stovėjimo vietas. Be to, Propapier įrengia savo automobilių stovėjimo vietas, kuriose taip pat bus galima statyti sunkvežimius. Todėl Komisija manė, kad dėl automobilių stovėjimo aikštelės statybos Propapier atrankinio pranašumo veikiausiai neįgijo.
(28)
Naujo kelio, jungiančio pramoninę zoną ir greitkelį B 112, klausimu Komisija konstatavo, kad, nutiesus šį kelią, Eizenhiutenštato centre sumažės transporto apimtis ir oro tarša, nes į pramoninę zoną važiuojantys sunkvežimiai galės aplenkti miesto centrą, taip pat sutrumpės kelionė iki artimiausio regiono centro. Todėl Komisija manė, kad dėl naujo kelio tiesimo Propapier atrankinio pranašumo veikiausiai neįgijo.
(29)
Dėl Oderio-Šprė kanalo platinimo ir gilinimo darbų Komisija konstatavo, kad jie atlikti ne siekiant Propapier suteikti ekonominį pranašumą, o dėl to, kad šie darbai yra būtinos reguliarios vandens kelių priežiūros dalis. Todėl Komisija manė, kad dėl Oderio-Šprė kanalo platinimo ir gilinimo Propapier atrankinio pranašumo veikiausiai neįgijo.
(30)
Tačiau tuo metu Komisija negalėjo visiškai atmesti galimybės, kad šios infrastruktūros priemonės Propapier yra naudingesnės negu kitoms įmonėms.
(31)
Todėl Komisija, prieš priimdama galutinį sprendimą, ar šiomis priemonėmis suteikta valstybės pagalba, suinteresuotųjų šalių paprašė pateikti savo pastabas. Kartu ji paprašė Vokietijos per oficialią tyrimo procedūrą suteikti papildomos informacijos apie automobilių stovėjimo aikštelės statybą, naujo kelio tiesimą ir Oderio-Šprė kanalo platinimą ir gilinimą.
3.1.2. Subsidija nuotekų valymo įrenginiui statyti
(32)
Sprendime pradėti procedūrą Komisija padarė išvadą, kad jei dėl vidaus rinkos vystymosi pagalbos schema N 644e/02 būtų laikytina valstybės pagalba, tai ji būtų esama pagalba TAZV.
(33)
Vis dėlto Komisija suabejojo, ar nuotekų valymo įrenginys yra vienos įmonės poreikiams pritaikyta infrastruktūra. Šiuo klausimu buvo konstatuota, kad, be Propapier, įrenginiu naudojasi tik dvi įmonės - Kanados fotovoltinės įrangos tiekėja 5N PV ir energijos tiekėja EnBW. Taip pat nebuvo žinoma, kokia nuotekų valymo įrenginio pajėgumo dalis iš tikrųjų tenka šioms dviem naudotojoms. Remdamasi tyrimo metu turėta informacija, Komisija negalėjo įvertinti, ar vien dėl šių dviejų įmonių buvo būtina statyti naują nuotekų valymo įrenginį. Be to, viena iš šių dviejų kitų naudotojų, t. y. EnBW eksploatuojama jėgainė, tiesiogiai dalyvavo Propapier projekte, nes jėgainė tiekia elektros energiją popieriaus gamyklos gamybos procesui (13).
(34)
Jei, kaip teigia skundo pateikėja, Propapier iš tikrųjų išnaudoja 90 % nuotekų valymo įrenginio pajėgumo, Komisijos nuomone, kyla klausimas, ar šis faktas jau savaime nėra pakankamas įrodymas, kad įrenginys skirtas išskirtinai įmonei Propapier ar bent jau pirmiausia jos reikmėms (taigi pritaikytas Propapier poreikiams). Tad Vokietijos argumentą, kad ateityje nuotekų valymo įrenginiu naudosis daugiau įmonių, reikia išnagrinėti nuodugniau.
(35)
Taip pat konstatuota, kad reikia atsižvelgti į tai, kiek daugiausiai investuotojų gali įsikurti pramoninėje zonoje prie Oderio-Šprė kanalo ir kiek įrenginio pajėgumo jie vidutiniškai išnaudotų. Todėl Vokietijos paprašyta pateikti išsamesnę informaciją apie bendrąją pramoninės zonos plėtros koncepciją ir apie likusį nuotekų valymo įrenginio pajėgumą, kuris galėtų būti skirtas galimiems naudotojams. Vokietija taip pat turėjo pateikti išsamesnę informaciją apie technines modulinės nuotekų valymo įrenginio konstrukcijos galimybes (14).
(36)
Kaip minėta, Komisija išsakė pirminę nuomonę, kad su infrastruktūros projektais susijusios priemonės, jei pasirodytų esančios atrankinės, būtų Propapier investicinio projekto dalis, taigi turėtų atitikti Regioninės pagalbos gairių reikalavimus, visų pirma didžiausio pagalbos intensyvumo ir skatinamojo poveikio nuostatas.
3.2. LENGVATINIAI NUOTEKŲ VALYMO ĮRENGINIO NAUDOJIMO MOKESČIAI
(37)
Kaip ir priemonės nuotekų valymo įrenginiui statyti klausimu, Vokietija laikėsi nuomonės, kad jei Propapier mokėtiname mokestyje ir būtų pagalbos elementas, tai būtų esama pagalba. Vokietijos nuomone, Komisijos sprendimas byloje N 644e/02, kuria patvirtinta GA schema, apima ir netiesioginį šios schemos poveikį.
(38)
Tačiau Komisija sprendime pradėti procedūrą priėjo prie išvados, kad sprendimas N 644e/02 neapima pagalbos, kuri galbūt suteikta lengvatinių nuotekų valymo mokesčių pavidalu, ir kad jei toks mokestis būtų laikytinas pagalba, tai būtų nauja pagalba.
(39)
Nagrinėjant klausimą, ar dėl mokesčių Propapier įgyja ekonominį pranašumą, sprendime pradėti procedūrą Komisija suabejojo, ar TAZV imami mokesčiai atspindi visas sąnaudas ir ar privatus investuotojas būtų nustatęs tokio pat dydžio mokesčius.
(40)
Komisija manė, kad Propapier mokėtinas mokestis atspindi ne visas nuotekų valymo sąnaudas, nes pati Vokietija pripažino, kad šie mokesčiai padengia tik 20 % apskaičiuotų investuoto nuosavo kapitalo palūkanų; Vokietijos aiškinimu, taip yra dėl to, kad apskaičiuojant palūkanas neturi būti atsižvelgiama į 80 % dydžio subsidiją, kurią įrenginiui statyti savivaldybė gavo iš kitų valstybinių šaltinių. Šiuo klausimu Komisija sprendime pradėti procedūrą pirmiausia konstatavo, kad tiek Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/60/EB (toliau - ES vandens pagrindų direktyva) (15), tiek KAG Brandenburg nustatyta, kad nuotekų valymo įrenginio naudojimo mokesčiai turi padengti visas sąnaudas (16). Sprendime pradėti procedūrą taip pat nurodytos bylos InfraLeuna (17) ir Kimberly-Clark/Scott (18), kuriose Komisija išsakė nuomonę, kad visų sąnaudų dydžio mokesčiai atitinka sąnaudas, kurias ta įmonė įprastai turi padengti.
(41)
Skundo pateikėja teigė, kad siekiant nustatyti pranašumą reikėtų palyginti mokesčių, kuriuos iš tikrųjų moka Propapier, ir mokesčių, kuriuos TAZV vietoje imtų privatus investuotojas, dydį.
(42)
Vokietija pasiūlė Propapier mokamus mokesčius palyginti su šiame sektoriuje taikomais vidutiniais tarifais ir nurodė tyrimą, pagal kurį vidutinis tarifas yra 0,24-1 EUR už kubinį metrą (19).
(43)
Sprendime pradėti procedūrą Komisija konstatavo, kad privataus investuotojo principą šiuo atveju, atrodo, galima taikyti, tačiau suabejojo, ar taikant tokią pamatinę vertę įmanoma atmesti galimybę, kad buvo suteikta valstybės pagalba, juo labiau kad duomenys akivaizdžiai iškreipti. NET jei nurodyti kitų savivaldybių imami mokesčiai atspindi visas jų sąnaudas, akivaizdu, kad skirtingi tarifai atsiranda dėl skirtingų realių vietos sąlygų, kurios privačiam investuotojui būtų pagrindas taikyti skirtingo dydžio tarifus. Todėl sprendime pradėti procedūrą Komisija suabejojo, ar remiantis šiais duomenimis būtų galima atmesti galimybę, kad Propapier buvo suteiktas pranašumas.
(44)
Kaip minėta 26 konstatuojamojoje dalyje, jei priemonė iš tikrųjų yra nauja pagalba pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį, Komisija abejoja, ar ji būtų suderinama su vidaus rinka pagal SESV 107 straipsnio 3 dalį. Jei paaiškėtų, kad mokestis yra regioninė veiklos pagalba, kiltų abejonių dėl jos suderinamumo su vidaus rinka, nes ji nei terminuota, nei ilgainiui bus mažinama, nei skirta tam tikriems (neįrodytiems) regiono trūkumams kompensuoti.
4. VOKIETIJOS IR SUINTERESUOTŲJŲ ŠALIŲ PASTABOS DĖL SPRENDIMO PRADĖTI PROCEDŪRĄ
4.1. AR IŠ VIEŠŲJŲ IŠTEKLIŲ FINANSUOJAMI INFRASTRUKTŪROS PROJEKTAI YRA PROPAPIER POREIKIAMS PRITAIKYTA INFRASTRUKTŪRA?
4.1.1. Automobilių stovėjimo aikštelė
Skundo pateikėjos pastabos
(45)
Sprendime pradėti procedūrą Komisija nesutiko su skundo pateikėjos nurodytu automobilių stovėjimo vietų skaičiumi. Skundo pateikėja teigia, kad jos nurodyti duomenys (186 lengvųjų automobilių stovėjimo vietos ir 71 sunkvežimių stovėjimo vieta) paimti iš pirminio plėtros plano, kurį užsakė parengti Eizenhiutenštato miestas.
(46)
Skundo pateikėja nurodo, kad pirminiuose Propapier statybos planuose nebuvo numatyta statyti privačios automobilių stovėjimo aikštelės, o net jei ją Propapier ir pasistatytų, vadinamoji viešoji automobilių stovėjimo aikštelė vis tiek būtų naudingiausia Propapier - net pastatytas kelio ženklas, rodantis sunkvežimių stovėjimo vietas, skirtas jėgainės ir popieriaus gamyklos reikmėms. Be to, automobilių stovėjimo aikštelė esanti prie pat Propapier gamyklos teritorijos (yra visai šalia popieriaus gamyklos ir ribojasi su jėgaine, kuri iš pradžių buvo Propapier projekto dalis). Automobilių stovėjimo aikštelėje nėra galimybių sustoti ir pailsėti, kurių įprastai esą galima tikėtis panašiose viešosiose automobilių stovėjimo aikštelėse.
(47)
Skundo pateikėja teigia, kad automobilių stovėjimo aikštelė yra nepatogioje ir pernelyg atokioje vietoje, kad ja galėtų naudotis kitos miesto centre įsikūrusios įmonės ir kad miestas galėtų uždaryti miesto centre esančias sunkvežimių stovėjimo vietas.
Vokietijos pastabos
(48)
Vokietija teigia, kad dėl automobilių stovėjimo aikštelės Propapier atrankinio pranašumo neįgyja. Aikštelė esanti viešai prieinama, ja naudojasi ne tik pramoninėje zonoje prie Oderio-Šprė kanalo įsikūrusios įmonės. Be to, Propapier turi savo automobilių stovėjimo vietų (213 lengvųjų automobilių ir 27 sunkvežimių) ir statybos leidimą dar 120 lengvųjų automobilių stovėjimo vietų.
(49)
Vokietija nesutinka su skundo pateikėjos nuomone, kad automobilių stovėjimo aikštelė naudingiausia Propapier ir kad ji yra nepatogioje ir pernelyg atokioje vietoje, kad ja galėtų naudotis kitos Eizenhiutenštato centre įsikūrusios įmonės.
(50)
Vokietija teigia, kad skundo pateikėjos minėtas kelio ženklas, rodęs sunkvežimių stovėjimo vietas, skirtas jėgainės reikmėms, buvo pastatytas laikinai, kol jėgainėje vyko statybos darbai. 2011 m. kovo pabaigoje juos baigus, ženklas, rodantis įvažiavimą į automobilių stovėjimo aikštelę, pastatytas prie naujo kelio ir jame nėra jokios nuorodos į konkrečią įmonę ar įrenginį.
4.1.2. Kelias
Skundo pateikėjos pastabos
(51)
Skundo pateikėja nesutinka su Vokietijos teiginiais, kad naujas kelias skirtas pramoninei zonai su greitkeliu B 112 sujungti. Ji nurodo, kad kelias baigiasi keli metrai už popieriaus gamyklos ir nematyti jokių požymių, kad būtų ketinama jį pratęsti, o jei net jis ir būtų nutiestas toliau, tai nebūtų naudingas jokioms kitoms įmonėms, nes toje zonoje jų nėra.
(52)
Todėl skundo pateikėja mano, kad dėl automobilių stovėjimo aikštelės ir kelio Propapier įgyja atrankinį pranašumą ir kad minėti objektai yra pritaikyti naudoti Propapier.
Vokietijos pastabos
(53)
Vokietijos teigimu, naujasis kelias sujungs pramoninę zoną prie Oderio-Šprė kanalo ir jos šiaurines plečiamas teritorijas su greitkeliu B 112, dėl to sumažės transporto apimtis ir oro tarša Eizenhiutenštato centre, sunkvežimiai galės aplenkti miesto centrą, o kelionė į Frankfurtą prie Oderio pramonės ir verslo tikslais sutrumpės mažiausiai trečdaliu. Vokietija tvirtina, kad šis kelias yra bendrosios dar 1993 m. planuotos pramoninės zonos plėtros dalis, juo Frankfurte įsisteigusioms įmonėms bus patogiau privažiuoti prie Eizenhiutenštato vidaus uosto. Nutiesti šį kelią esą planuota jau žemės Vyriausybės Oderio programoje.
(54)
Vokietija aiškina, kad, nutiesus šį kelią, „ArcelorMittal“ ir kitoms pramoninėms zonoms atsivers naujos plėtros galimybės. Kelias buvo tiesiamas dviem etapais, paskutinis ruožas baigtas 2013 m., dėl techninių kliūčių šiek tiek vėluojant.
4.1.3. Oderio-Šprė kanalo platinimas ir gilinimas
(55)
2008 m. Eizenhiutenštato miestas, siekdamas pritraukti daugiau įmonių, išplėtė pramoninę zoną prie Oderio-Šprė kanalo. Vokietija nurodo, kad Oderio-Šprė kanalo platinimo ir gilinimo darbai buvo būtinos reguliarios vandens kelio, kuris priklauso transeuropiniam tinklui (TEN), priežiūros dalis. Nuo 2003 m. per visą kanalo ilgį įrenginėjami šliuzai (šiuo metu Kersdorfo šliuzas, naujo Fiurstenvaldo šliuzo statyba atidėta). Vokietija aiškina, kad tai niekaip nesusiję su Propapier įsikūrimu ir nesuteikia jai jokio atrankinio pranašumo.
4.1.4. Ar nuotekų valymo įrenginys yra Propapier poreikiams pritaikyta infrastruktūra?
Skundo pateikėjos pastabos
(56)
Skundo pateikėja aiškina, kad pagalbos negali apimti schema, kuri, remiantis sprendimu byloje N 644e/02, nėra pagalba, nes minėta schema nustojo galioti 2006 m. pabaigoje, taigi suteikiant investicinę pagalbą TAZV nuotekų valymo įrenginiui statyti jau buvo negaliojanti.
(57)
Skundo pateikėja taip pat teigia, kad ši schema netaikytina dar ir dėl to, kad nuotekų valymo įrenginiu neteikiama jokia viešoji paslauga, o jis esą pastatytas naudotis pirmiausia Propapier.
(58)
Skundo pateikėjos teigimu, įprastai - Vokietijoje taip pat - popieriaus pramonės įmonės turi savo nuotekų valymo įrenginius, skirtus perdirbto popieriaus gamykloms, taigi Vokietijos argumentas, kad įmonės privalančios savo sistemą prijungti prie viešosios nuotekų sistemos, esantis nepagrįstas.
(59)
Skundo pateikėja nurodo, kad nuotekų valymo įrenginys nėra ekonominio pramoninės zonos planavimo bendrosios koncepcijos, kuri apimtų visus galimus investuotojus, dalis, o buvo suprojektuotas ir pristatytas jau 2007 m., t. y. kartu su Propapier popieriaus gamykla ir jėgaine. 2007 m. lapkričio 7 d. Eizenhiutenštato miesto pasiūlyme dėl pramoninės zonos plėtros esą kalbama tik apie du ar tris investuotojus. Skundo pateikėja pareiškė, kad Eizenhiutenštato miestas pramoninę zoną pradėjo reklamuoti tik 2010 m., o ieškoti kitų investuotojų - tik Smurfit Kappa pateikus skundą.
(60)
Skundo pateikėjos nuomone, iš konstrukcinių TAZV įrenginio ypatybių aiškiai matyti, kad jis sukonstruotas specialiai Propapier poreikiams. Techniniai nuotekų valymo įrenginių požymiai esą labai būdingi šiam sektoriui. Perdirbto popieriaus gamyklų nuotekų valymo įrenginiai įprastai esą apima anaerobinio ir aerobinio valymo pakopas, o įprastos komunalinių nuotekų sistemos - dažnai tik aerobinio. Tai, kad TAZV nuotekų valymo įrenginys apima abi šias pakopas, skundo pateikėjos teigimu, yra dar vienas argumentas, kad šis įrenginys yra ne viešajam interesui, o Propapier poreikiams pritaikyta infrastruktūra.
(61)
Skundo pateikėjos nuomone, labai neįtikima, kad projektuojant įrenginį buvo atsižvelgta į kokį nors kitą pajėgumo poreikį, o ne Propapier popieriaus gamyklos (ir ją papildančios jėgainės, kuri dabar yra EnWB nuosavybė). Skundo pateikėja argumentuoja, kad EnWB nėra nepriklausoma naudotoja, nes investicija į jėgainę glaudžiai susijusi su popieriaus gamyklos projektu ir be Propapier gamyklos nebūtų buvusi daroma.
(62)
Skundo pateikėja pažymi, kad kita pramoninėje zonoje įsikūrusi investuotoja, įmonė 5N PV, išnaudoja tik labai nedidelę procentinę dalį esamo TAZV nuotekų valymo įrenginio pajėgumo ir kad jos nuotekas būtų buvę galima valyti senuoju nuotekų valymo įrenginiu. Kadangi 5N PV veiklą pradėjo dar 2008 m. gegužės mėn., t. y. prieš dvejus metus iki paleidžiant naująjį TAZV įrenginį, ji esą iš pradžių naudojosi senuoju nuotekų valymo įrenginiu.
(63)
Skundo pateikėja teigia, kad nėra jokių kitų galimų investuotojų tikėtino nuotekų valymo poreikio prognozių ir jokios informacijos, ar tokie papildomi pajėgumai bus įdiegti ir, jei taip, kada. Bet kokiu atveju laisvų pajėgumų šiuo metu ir taip esą nėra. Skundo pateikėja taip pat remiasi vienu straipsniu spaudoje (Märkische Oderzeitung, 2011 m. vasario 3 d.), kuriame pranešama apie vieno aeravimo rezervuaro techninį defektą ir konstatuojama, kad dabartiniams pramoniniams naudotojams reikalingi visi turimi rezervuarai.
(64)
Skundo pateikėjos nuomone, Vokietija netiesiogiai patvirtino, kad nuotekų valymo įrenginiu jokia kita įmonė nesinaudos, kai konstatavo, kad naujojo TAZV įrenginio naudojimo mokesčiai mažesni negu senojo todėl, kad naujajame įrenginyje nereikalinga brangi kanalų tarp atskirų naudotojų sistema (ir taip esą patvirtino, kad kitų naudotojų nebus).
(65)
Skundo pateikėjos teigimu, iš TAZV pateiktų duomenų matyti, kad Propapier išnaudoja mažiausiai 90 % kasdienio įrenginio pajėgumo.
(66)
Skundo pateikėja aiškina, kad modulinė nuotekų valymo įrenginio konstrukcija, kurią nurodė Vokietija, yra tik teorinio pobūdžio ir dėl jos masto ekonomija neatsiras, nes antrojo modulio kaina sudaro 80-90 % pirmojo kainos. Palyginti didelės modulių prijungimo sąnaudos esą rodo, kad 42 mln. EUR pradinė investicija naudingiausia Propapier kaip atrankinė priemonė.
(67)
Skundo pateikėjos teigimu, dėl to, kad naujasis TAZV įrenginys yra prie pat Propapier įrenginio, šalia jėgainės ir popieriaus gamyklos, įmonė gali pakartotinai naudoti per anaerobinio savo nuotekų valymo procesą išsiskiriančias biodujas.
(68)
Remdamasi pirmiau išdėstytais argumentais, skundo pateikėja daro išvadą, kad TAZV nuotekų valymo įrenginys yra Propapier poreikiams pritaikyta infrastruktūra ir kad jo statybos finansavimas iš viešųjų išteklių yra investicinė pagalba Propapier. Todėl skundo pateikėjos nuomone, Komisija turėtų ištirti, ar ši priemonė, susiejant ją su Propapier popieriaus gamyklai suteikta regionine investicine pagalba (byla dėl pagalbos Nr. SA.23827), tenkina visas Regioninės pagalbos gairių sąlygas.
Vokietijos pastabos
(69)
Vokietijos įsitikinimu, priemonės, suteiktos pagal schemą N 644e/02, kurioje nėra pagalbos elemento, nėra pagalba.
Vokietija teigia, kad visi vienodomis sąlygomis gali naudotis viešąja infrastruktūra
(70)
Vokietija aiškina, kad nuotekų valymo įrenginys yra ne Propapier poreikiams pritaikyta, o viešoji infrastruktūra, patenkanti į saugos užtikrinimo sritį ir skirta aplinkosaugai bei gyventojų apsaugai nuo ligų. Visos įmonės, įsisteigusios arba ateityje įsisteigsiančios pramoninėje zonoje prie Oderio-Šprė kanalo, turi teisę vienodomis sąlygomis prisijungti prie nuotekų valymo įrenginio ir juo naudotis. Visoms joms mokesčiai apskaičiuojami pagal tuos pačius įstatymais nustatytus principus. Vokietijoje nuotekų valymas priskiriamas savivaldybių kompetencijai, taigi prisijungti prie viešojo nuotekų valymo įrenginio ir juo naudotis yra privaloma. Naudotojai neturi galimybės pasirinkti kitą paslaugų teikėją, o ne savivaldybę.
(71)
Vokietija nesutinka su skundo pateikėjos teiginiu, kad įprastai popieriaus gamyklos turi savo nuotekų valymo įrenginius ir neprivalo prisijungti prie komunalinių nuotekų sistemos, ir konstatuoja, kad Propapier yra teisiškai įpareigota prisijungti prie TAZV įrenginio ir juo naudotis (20). Tokio prisijungimo prievolės išimtys esančios labai ribotos (tik jei prisijungti neįmanoma arba nerealu). Vokietijos teigimu, viešai prieinamų duomenų apie popieriaus gamintojų nuotekų valymą yra nedaug, tačiau iš jų matyti, kad daugybė popieriaus gamyklų yra prisijungusios prie komunalinių nuotekų valymo įrenginių.
Vokietija teigia, kad infrastruktūra nebuvo įrengta specialiai Propapier
(72)
Vokietija nesutinka su skundo pateikėjos nuomone, kad TAZV įrenginys suprojektuotas pagal techninius Propapier poreikius: dvipakopis nuotekų valymas esą nėra būdingas tik popieriaus pramonei, nuotekos dviem pakopomis valomos daugelyje įvairių sektorių ir daugeliu komunalinių nuotekų valymo įrenginių. Techninės TAZV įrenginio ypatybės (dvipakopis biologinis procesas) esą buvo grindžiamos naujausiais techniniais standartais, atsižvelgiant į tai, kad didžioji dalis nuotekų bus labai užteršta. Vokietija sutinka, kad komunaliniuose nuotekų valymo įrenginiuose, kuriais valomos tik sanitarinių įrenginių nuotekos arba nelabai užterštas vanduo, įprastai nėra atskiro pirminio valymo pakopos, tačiau pabrėžia, kad tuose įrenginiuose, kuriais valomos pramoninės nuotekos, dvi valymo pakopos yra įprastos. Vokietija pateikė 18 Vokietijos popieriaus gamyklų, kurios gamina perdirbtą popierių ir yra prisijungusios prie komunalinių nuotekų įrenginių, sąrašą ir konstatavo, kad popieriaus pramonėje naudojami abiejų rūšių komunaliniai nuotekų įrenginiai (vienpakopiai ir dvipakopiai).
(73)
Vokietija nurodo, kad nuotekų valymo įrenginys yra bendrųjų infrastruktūros priemonių, kurių imtasi pramoninei zonai prie Oderio-Šprė kanalo plėtoti, rinkinio dalis. Nė viena iš šių priemonių nebuvusi pritaikyta kuriai nors vienai įmonei. Sprendimų dėl įrenginio statybos, prisijungimo prie jo ir jo naudojimo Propapier ar kiti galimi naudotojai negali priimti savo nuožiūra.
(74)
Vokietija nesutinka su aiškinimu, kad TAZV nuotekų valymo įrenginys pastatytas specialiai Propapier. Vokietijos valdžios įstaigos aiškina, kad jį statyti nuspręsta planuojant kitas galimas 2004-2006 m. investicijas, taigi gerokai anksčiau, negu pramoninėje zonoje įsikūrė Propapier.
(75)
Vokietija pažymi, kad už šios pramoninės zonos ribų esančios nuotekų valymo infrastruktūros pajėgumai yra riboti ir neišnaudotų pajėgumų yra tik tiek, kad užtektų vieno papildomo (nedidelio) investuotojo poreikiams patenkinti. Vokietija patvirtina, kad 5N PV iš tikrųjų iš pradžių buvo prisijungusi prie senojo įrenginio.
(76)
Vokietijos nuomone, aplinkybė, kad Propapier įsikūrimas pramoninėje zonoje davė postūmį pradėti statyti seniai planuotą nuotekų valymo įrenginį, negali būti laikoma atrankiniu pranašumu šiai įmonei. Vokietija remiasi generalinio advokato W. van Greven išvadomis byloje C-255/91 (Matra prieš Komisiją) (21), kuriose jis patvirtino, kad neišvengiama, jog pradiniame veiklos etape infrastruktūra daugiausia naudojasi pirma naujai įrengtoje pramoninėje zonoje įsikūrusi įmonė. Tačiau padėtis esą pasikeis, kai regiono plėtra pakryps laukiama linkme.
(77)
Vokietija praneša, kad visos trys įmonės, šiuo metu įsikūrusios pramoninėje zonoje prie Oderio-Šprė kanalo, t. y. Propapier, 5N PV ir EnBW jėgainė, yra prisijungusios prie nuotekų valymo įrenginio ir juo naudojasi. Vokietija taip pat aiškina, kad kelis kartus svarstyta kitų įmonių įsikūrimo pramoninėje zonoje galimybė (kalbėta apie vieno ar dviejų pakaitinio kuro ruošimo įrenginių, fotovoltinės įrangos stiklo fabriko statybą, keliems įvairių sektorių investuotojams pateikti investicijų pasiūlymai, keli galimi investuotojai apžiūrėjo vietą), tačiau tolesnei jos plėtrai prireiks laiko, visų pirma dėl krizės, nuo kurios labiausiai nukentėjo nepalankioje padėtyje esančios vietovės.
Dabartinis pajėgumas
(78)
Vokietija nesutinka su skundo pateikėjos svarstymais, kad Vokietija nenurodžiusi TAZV įrenginio naudotojoms tenkančių nuotekų valymo pajėgumų, kad Propapier išnaudojanti ne mažiau kaip 90 % pajėgumo ir kad laisvų pajėgumų nebėra.
(79)
Vokietija teigia, kad dabartinės konstrukcijos TAZV nuotekų valymo įrenginio pajėgumo užtektų galimiems naujiems investuotojams. Vokietija nurodo, kad trys dabartinės naudotojos kartu išnaudoja [ 500] (22) m3/h įrenginio pajėgumo, o jo didžiausias pajėgumas yra 638 m3/h. Taigi pajėgumų naudojimo koeficientas siekia maždaug [60-80] %, o laisvų pajėgumų yra apie [150-250] m3/h. Vidutiniškai Propapier išnaudoja [300-500] m3/h pajėgumo, daugiausiai - [400-500] m3/h. Vidutiniškai tai sudaro [ 70] %, daugiausiai - [ 70] % viso TAZV įrenginio pajėgumo.
Modulinė TAZV įrenginio konstrukcija
(80)
Vokietijos teigimu, TAZV įrenginys iš pat pradžių projektuotas taip, kad ilgainiui plėtojant pramoninę zoną prie Oderio-Šprė kanalo jį taip pat būtų galima išplėsti papildomais moduliais. Kad įrenginys projektuotas kaip modulinis, esą matyti iš trumpo 2007 m. TAZV aprašymo, kuriame kalbama apie tai, kad iš popieriaus pramonės, bioetanolio gamybos ir kitų pramonės sektorių gali būti išleidžiamas labai užterštas vanduo.
(81)
Vokietija aiškina, kad pagrindiniai įrenginio komponentai jau dabartiniame plėtros etape sukonstruoti taip, kad įrenginį išplėtus galėtų veikti didžiausiu pajėgumu, pavyzdžiui, 5 km ilgio nuotekų valymo linijos vamzdžio, kuriuo išvalytas vanduo išleidžiamas į Oderį, vardinis skersmuo daugiau kaip tris kartus didesnis, negu reikia dabartiniame plėtros etape (didžiausias galimas vandens išleidimo tūris yra 1 945 m3/h, o šiuo metu išleidžiama daugiausiai 638 m3/h), be to, TAZV turi galimybę įrenginio plotą padidinti, prijungiant 3,3 ha dydžio gretimą žemės sklypą. Vokietijos tvirtinimu, įrenginį išplėtus papildomais moduliais, galimi naudotojai turės tokias pat galimybes juo naudotis.
(82)
Todėl Vokietija teigia, kad tai, jog Propapier šiuo metu išnaudoja didelę dalį viso nuotekų valymo įrenginio pajėgumo, nėra atrankinis pranašumas, o tik padėtis tam tikru metu, nes infrastruktūra suprojektuota taip, kad išplėtus papildomais moduliais ja vienodomis sąlygomis galėtų naudotis kitos įmonės. Tam esą prireiks laiko, nes nuotekų valymo įrenginys esantis ekonominio šios vietovės planavimo bendrosios koncepcijos, kuri apima kelias plečiamas teritorijas įvairiuose etapuose, dalis. Vokietija tvirtina, kad dabartinė padėtis, kai pramoninėje zonoje įsikūrusios tik trys investuotojos, yra nuo 1994 m. trunkančios šios vietovės pramoninių zonų plėtros pereinamasis etapas. Dar maždaug puse pramoninės zonos prie Oderio-Šprė kanalo (35 ha) esą galės naudotis kiti investuotojai. 2011 m. Vokietija apytikriai apskaičiavo, kad šis plotas bus panaudotas per penkerius metus, o tada dar bus galima tolesnė plėtra į kitas zonas - Šiaurės rytų („Nordost“) (40 ha) ir Šiaurės („Nord“) (160 ha).
(83)
Vokietija nesutinka su skundo pateikėjos nuomone, kad dėl modulinės TAZV įrenginio konstrukcijos nebus pasiekta masto ekonomija. Vokietijos valdžios įstaigos teigia, kad modulinę TAZV įrenginio plėtrą galima įgyvendinti trimis etapais ir jos sąnaudos, skaičiuojant kiekvienam papildomam kubiniam metrui, būtų daug mažesnės negu pradinės investicijos:
-
1 etapą (pajėgumo padidėjimas - 33 %, papildomas nuotekų kiekis - 213 m3) būtų galima įgyvendinti per kelis mėnesius ir tai kainuotų 1,2-1,5 mln. EUR, o pramoninė zona padidėtų maždaug 19 ha;
-
2 etapą (pajėgumo padidėjimas - 69 %, papildomas nuotekų kiekis - 426 m3) būtų galima įgyvendinti per kelis mėnesius ir tai kainuotų 5,3-5,6 mln. EUR, o pramoninė zona padidėtų maždaug 38 ha;
-
3 etapas (išplėtimas į gretimą sklypą, pajėgumo padidėjimas - 100 %, papildomas nuotekų kiekis - 638 m3) kainuotų 17-18 mln. EUR, o pramoninė zona padidėtų maždaug 57 ha. Pajėgumui padidinti 100 % reikėtų pasinaudoti galimybe pramoninę zoną padidinti prijungiant gretimą sklypą, tai kainuotų ne daugiau kaip 18 mln. EUR.
(84)
Vokietija argumentuoja, kad modulinė nuotekų valymo įrenginio konstrukcija atitinka ekonomiško ir taupaus lėšų panaudojimo principą ir ją reikia vertinti atsižvelgiant į tai, kad iki šiol naujosiose federacinėse žemėse būdavo statomi per dideli nuotekų valymo įrenginiai. Jei toks modulinis projektavimas būtų laikomas atrankiniu pranašumu ir už tai būtų baudžiama sankcijomis, tai esą iš tiesų paskatintų iš pat pradžių įrengti per didelę ir todėl neekonomišką infrastruktūrą. Be to, naudojimo mokesčiai esą nepadengtų tokios per didelės infrastruktūros sąnaudų.
(85)
Dabartinį įrenginio apribojimą įvertinus kaip atrankinį pranašumą, esą būtų skatinama įrengti per didelę ir todėl neekonomišką infrastruktūrą.
(86)
Vokietijos nuomone, skundo pateikėjos nurodytas straipsnis spaudoje (plg. 63 konstatuojamąją dalį) yra nesvarbus. Vokietijos valdžios įstaigų teigimu, įrengus papildomą nenaudojamą rezervuarą, skirtą tik atsargai, jei sugestų kiti rezervuarai, būtų pažeidžiami GA schemoje nustatyti taupaus ir ekonomiško planavimo reikalavimai.
(87)
Skundo pateikėja nurodo, kad naujojo TAZV įrenginio naudotojos moka mažesnius negu senojo komunalinio įrenginio naudojimo mokesčius todėl, kad naujajame įrenginyje nereikalinga didelė vamzdžių sistema, sujungianti visus naudotojus. Vokietija nesutinka su skundo pateikėjos išvada, kad dėl to prie naujojo įrenginio negalima prijungti kitų naudotojų. Vokietijos tvirtinimu, prie įrenginio kitus pramoninius naudotojus galima nesunkiai prijungti, o apribojimą nulemia pirmiausia vamzdžio, kuriuo išvalytas vanduo išleidžiamas į Oderį, dydis.
(88)
Vokietija paneigia skundo pateikėjos teiginį, kad Propapier gali naudoti TAZV įrenginio išskiriamas biodujas. Vokietijos teigimu, nuotekų valymo įrenginio naudotojos naudoti biodujas neturi galimybės, nes jas savo 3 MW galios jėgainėje naudoja TAZV.
(89)
Vokietija paneigia skundo pateikėjos teiginį, kad ji kitų galimų investuotojų pramoninėje zonoje pradėjusi ieškoti tik Smurfit Kappa pateikus skundą. Dar 1998 m. Eizenhiutenštato miestas įmonei Investor Center Ostbrandenburg pavedė vykdyti pramoninių ir komercinių plotų, įskaitant plotus pramoninėje zonoje prie Oderio-Šprė kanalo, rinkodarą, o pramoninės zonos prie Oderio-Šprė kanalo planavimo dokumentai rengiami nuo 1995 m.
(90)
Vokietija daro išvadą, kad TAZV įrenginys nėra Propapier poreikiams pritaikyta infrastruktūra.
(91)
Vokietija taip pat daro išvadą, kad išplėstoje pramoninėje zonoje prie Oderio-Šprė kanalo vykdytos infrastruktūros priemonės (nuotekų valymo įrenginio statyba ir teikimas bei kitos statybos priemonės - automobilių stovėjimo aikštelės statyba, kelio tiesimas bei kanalo gilinimas ir platinimas) yra bendrosios plėtros priemonės, jos nesuteikia atrankinio pranašumo ir nėra skirtos naudoti tik Propapier. Vokietijos tvirtinimu, tai, kad šiuo metu šia infrastruktūra naudojasi tik kelios pirmiausiai pramoninėje zonoje įsikūrusios įmonės, yra būdinga pereinamajam plėtros etapui.
4.2. AR DĖL LENGVATINIŲ NUOTEKŲ VALYMO ĮRENGINIO NAUDOJIMO MOKESČIŲ PROPAPIER ĮGYJA PRANAŠUMĄ?
Skundo pateikėjos pastabos
(92)
Skundo pateikėja sutinka su sprendime pradėti procedūrą Komisijos išsakyta nuomone (plg. sprendimo pradėti procedūrą 63 konstatuojamąją dalį ir šio sprendimo 38 konstatuojamąją dalį), kad sprendimas byloje N 644e/02 neapima nuotekų valymo įrenginio naudojimo mokesčių, todėl jie turėtų atspindėti visas naudojimo sąnaudas. Skundo pateikėjos nuomone, aplinkybė, kad mokesčiai apskaičiuojami pagal Komunalinių mokesčių įstatymą (Kommunalabgabengesetz), nepateisina mažesnių mokesčių ir tuo Propapier suteikiamo pranašumo.
(93)
Skundo pateikėja argumentuoja, kad nuotekų valymo įrenginiu neteikiama jokia viešoji paslauga, o jis pastatytas tam, kad juo pirmiausia galėtų naudotis Propapier.
(94)
Skundo pateikėjos teigimu, visi trys sprendime pradėti procedūrą Komisijos pasiūlyti metodai (visų sąnaudų metodas, privataus paslaugų teikėjo kaina ir orientacinė kaina) rodo, kad Propapier mokamas mokestis - tai jai suteiktas pranašumas.
Visų sąnaudų metodas
(95)
Skundo pateikėja taip pat argumentuoja, kad ne tik remiantis ES vandens pagrindų direktyvos 9 straipsniu, bet ir atsižvelgiant į faktą, kad dauguma perdirbto popieriaus gamyklų turi savo nuotekų valymo įrenginį, turėtų būti apskaičiuojamos visos sąnaudos. Skundo pateikėja tvirtina, kad Propapier mokamu mokesčiu padengiama tik 20 % apskaičiuotų investuoto nuosavo kapitalo palūkanų ir neatsižvelgiama į tą nuosavo kapitalo dalį, kuri tenka 80 % viešųjų finansų įnašui į nuotekų valymo įrenginio statybos sąnaudas.
Privataus paslaugų teikėjo kaina (privataus investuotojo kriterijus)
(96)
Skundo pateikėja nurodo, kad privatus ekonominės veiklos vykdytojas arba popieriaus gamyklos savininkas siektų bent padengti visas sąnaudas, taigi šis metodas sutampa su pirmiau minėtu visų sąnaudų metodu.
Orientacinė kaina
(97)
Skundo pateikėja sutinka su sprendime pradėti procedūrą Komisijos išsakyta nuomone, kad taikant orientacines kainas galimybės, kad buvo suteikta pagalba, atmesti tikriausiai neįmanoma. Jos nuomone, vien popieriaus gamyklų, naudojančių komunalines nuotekų sistemas, palyginimas nėra reprezentatyvus, nes dauguma jų turi savo nuotekų valymo įrenginius.
(98)
Skundo pateikėja teigia, kad Vokietija pateikė tik labai atrankinę informaciją apie kitų popieriaus gamyklų mokamus nuotekų valymo mokesčius (vieną tyrimą, palyginimą su tarifais, taikomais pramoninėje zonoje Spreetal/Schwarze Pumpe, ir vieną seną 1990 m. sprendimą) ir kad šie pavyzdžiai negali būti laikomi orientacinės kainos apskaičiavimo pagrindu, be kita ko, dėl to, kad naudojimo mokesčiai priklauso nuo subsidijų ir investicinių sąnaudų ir teisės aktai įvairiose vietovėse gali skirtis. Skundo pateikėja nagrinėjamą įrenginį palygina su savo įrenginiu, kuris prijungtas prie komunalinės nuotekų sistemos [vietoje] (konfidenciali informacija), ir skaičiuoja, kad atsižvelgus į 42 mln. EUR statybos investiciją (kaip Eizenhiutenštate) Propapier turėtų mokėti 4 EUR/m3, o tai yra gerokai daugiau, negu ji moka šiuo metu.
(99)
Skundo pateikėja teigia, kad Vokietijos nurodytas straipsnis paskelbtas 2004 m., jame remiamasi 2002 m. paskelbtu tyrimu, kuris grindžiamas 2000-2001 m. duomenimis. Skundo pateikėja kalba apie 2009 m. sausio 30 d. Vokietijos paaiškinimo 6 priedą, kuriame pateiktas straipsnis iš internetinio informacijos šaltinio „Das Papier 2004-T174“ (23). Skundo pateikėja nurodo, kad minėtas tyrimas apima tik septynias neįvardytas popieriaus gamyklas ir iš jo neaišku, ar jos eksploatuoja savo nuotekų valymo įrenginius ar yra prisijungusios prie komunalinės sistemos ir ar sąnaudos, į kurias atsižvelgiama, apima tik veiklos išlaidas (ir neapima kapitalo sąnaudų ar kitų su veikla nesusijusių išlaidų). Skundo pateikėjos teigimu, jei tyrime lyginamos tik popieriaus gamyklos, naudojančios savo nuotekų valymo įrenginius, turėtų būti atsižvelgiama į kapitalo sąnaudas.
Vokietijos pastabos
(100)
Vokietija tebesilaiko nuomonės, kad jei TAZV įrenginio naudojimo mokesčiais ir būtų suteikiamas pranašumas, tai jis nebūtų valstybės pagalba, nes Komisijos sprendimas byloje N 644e/02, jos nuomone, apima ir netiesioginį GA schemos poveikį, t. y. mokesčius. Vokietija toliau argumentuoja, kad priemonė, byloje N 644e/02 pripažinta neturinti pagalbos elemento, negali tapti valstybės pagalba naudotojo lygmeniu. Vokietijos nuomone, Komisija savo nuomonę klausimu, ar infrastruktūros valdytojui suteikta pagalba gali būti perduodama infrastruktūros naudotojui, pakeitė tik Bendrajam Teismui priėmus sprendimą byloje Flughafen Leipzig-Halle GmbH (24).
(101)
Vokietija sutinka, kad, suteikiant investicinę pagalbą TAZV, sprendimas byloje N 644e/02 nebegaliojo. Tačiau Vokietijos valdžios įstaigos pabrėžia, kad atitinkama teisės norma, kuria buvo grindžiamas sprendimas byloje N 644e/02, buvo tapati teisės normai, kuria remiantis buvo suteikta priemonė TAZV. Esą tik buvo patikslintas teisinis pagrindas, o turinys nepakito. Todėl Vokietija argumentuoja, kad vien patikslinus teisinį pagrindą priemonė savaime netampa valstybės pagalba.
(102)
Vokietija pabrėžia, kad sąnaudos apskaičiuotos skaidriai ir pagal įstatymus.
Vokietija teigia, kad Propapier nesuteiktas joks ekonominis pranašumas
(103)
Vokietija pateikė pastabas dėl visų trijų būdų, pagal kuriuos apskaičiuojami mokesčiai įmonėms, besinaudojančioms nuotekų valymo paslaugomis (sprendimo pradėti procedūrą 68 konstatuojamoji dalis): visų sąnaudų metodo, privataus paslaugų teikėjo kainos ir orientacinės kainos.
Vokietija teigia, kad, taikant visų sąnaudų metodą, pranašumas neatsiranda
(104)
Vokietija prieštarauja nuomonei, kad Propapier mokamas mokestis nepadengia visų sąnaudų. Kaip apskaičiuoti mokesčius, esą nustatyta įstatymais (iš esmės mokesčiai turi padengti sąnaudas, išskyrus tai, kad apskaičiuojant palūkanas neatsižvelgiama į trečiųjų asmenų subsidijas (25)). Vokietijos teigimu, teisės aktais nustatyta, kad sąnaudos turi būti padengiamos, bet neviršijamos. Visos TAZV patiriamos sąnaudos esą padengiamos, įskaitant TAZV tenkančios investuoto kapitalo dalies palūkanas. Apskaičiuoti fiktyvias žemės subsidijų palūkanas būtų neteisėta, nes TAZV šių sąnaudų nepatyrė.
(105)
Vokietijos tvirtinimu, Propapier nesuteiktas joks ekonominis pranašumas, nes naujojo įrenginio naudojimo mokesčiai visoms naudotojoms yra vienodi.
(106)
Tai, ar mokesčiai būtų buvę didesni, jei taikant GA schemą nebūtų buvusios suteiktos subsidijos nuotekų valymo įrenginiui statyti, esą priklauso nuo daugybės veiksnių, pavyzdžiui, nuo galimybių gauti kitų lėšų.
(107)
Vokietija tvirtina, kad nei atsižvelgiant į principą „teršėjas moka“, nei remiantis ES vandens pagrindų direktyva jos valdžios įstaigos nėra įpareigotos, apskaičiuojant investuoto kapitalo palūkanas, įtraukti subsidijas. ES vandens pagrindų direktyva nustatyta, kad turi būti padengiamos vandens paslaugų sąnaudos, tačiau valstybėms narėms palikta veiksmų laisvė įgyvendinti šį reikalavimą. Šiuo atveju visos TAZV (vandens paslaugų) sąnaudos esą dengiamos. Vokietijos nuomone, principas „teršėjas moka“ nėra absoliutus, tačiau į jį reikia atsižvelgti. Šiuo atveju į jį esą atsižvelgta įtraukiant visas TAZV sąnaudas.
(108)
ES vandens pagrindų direktyvoje kalbama apie „deramą“ indėlį. Vokietija teigia, kad Propapier mokamas mokestis, palyginti su kitose Vokietijos arba Europos Sąjungos vietovėse mokamais mokesčiais, yra santykinai didelis. Vokietijos valdžios įstaigos taip pat konstatuoja, kad, kaip nustatyta ES vandens pagrindų direktyva, valstybės narės gali atsižvelgti į sąnaudų susigrąžinimo socialinį, ekologinį ir ekonominį poveikį bei į atitinkamų regionų geografines ir klimato sąlygas.
(109)
Vokietija aiškina, kad lyginimas su bylomis Kimberly-Clark ar InfraLeuna (taip pat žr. sprendimo pradėti procedūrą 70 konstatuojamąją dalį) nepagrįstas. Bylos Kimberly-Clark dalykas - įmonei taikytas lengvatinis tarifas, dėl kurio buvo kilę įtarimų, kad padengiamos ne visos sąnaudos. Šiuo atveju visos sąnaudos esą padengiamos ir tarifų sąlygos visiems naudotojams vienodos. Kimberly-Clark atveju pramoninė zona buvo plėtojama atsižvelgiant į konkrečius vienos įmonės poreikius, o šiuo atveju - atsižvelgiama į keletą naudotojų.
(110)
Sprendimo byloje InfraLeuna dalykas - tai privačių įmonių kainodara, susijusi su privačios infrastruktūros naudojimu, o ši byla susijusi su komunalinės infrastruktūros naudojimu ir įstatymais nustatytais, su rinka nesusijusiais mokesčiais. Šiuo atveju naudotojai esą padengia visas sąnaudas, kurias įprastai patiria bet kuri nuotekų valymo įmonė. Neliberalizuotoje nuotekų valymo rinkoje sąnaudų veiksniai, į kuriuos reikia atsižvelgti, nustatyti įstatymais ir vienodi visoms įmonėms (KAG Brandenburg).
(111)
Vokietijos teigimu, sprendime pradėti procedūrą nurodyti sprendimai bylose Wagner ir Weida Leder (71 konstatuojamoji dalis ir 19 išnaša) susiję su subsidijomis privatiems nuotekų valymo įrenginiams statyti. Šiuo atveju Propapier negaunanti jokių subsidijų savanoriškoms privačioms investicijoms, o tik mokanti jai įstatymais nustatytus naudojimo mokesčius.
Vokietija teigia, kad privataus investuotojo testas netaikytinas
(112)
Vokietijos nuomone, vanduo nėra įprasta prekė. Nuotekų valymo sektorius Vokietijoje padalytas į regioninius monopolius, priklausančius viešiesiems komunaliniams vykdomiesiems subjektams, atsakingiems už nuotekų šalinimą. Todėl nuotekų valymas Vokietijoje yra ne ekonominė veikla, bet savivaldybėms priskirta užduotis. TAZV veikia kaip viešoji įstaiga, o ne kaip įmonė, kurios veiksmus būtų galima įvertinti remiantis rinkos investuotojo principu. Vokietijoje privaloma prisijungti prie komunalinės nuotekų valymo sistemos ir ja naudotis. Pasirinkti kitą paslaugų teikėją, o ne savivaldybę, naudotojai neturi galimybės. Naudojimo mokesčių apskaičiavimo tvarka nustatyta įstatymais, sprendimus dėl jų priima valdžios įstaigos ir jie negali viršyti sąnaudų.
(113)
Vokietija tvirtina, kad privačių įmonių galimybės patekti į nuotekų valymo sektorių Vokietijoje ribotos. Privačios įmonės šiame sektoriuje gali veikti tik pagal eksploatacijos organizavimo arba eksploatavimo paslaugų teikimo sutartis, techniškai įgyvendinant įstatymais nustatytas nuotekų šalinimo užduotis. Tačiau už užduoties įvykdymą vis tiek atsakinga savivaldybė ir ji nėra teisiškai įpareigota skelbti konkursą tokiai sutarčiai sudaryti. Privačios įmonės dar gali vykdyti technines užduotis (arba išimtiniais atvejais imti naudojimo mokesčius), tačiau ir tokiu atveju naudojimo mokesčiai negali viršyti jų sąnaudų. TAZV tretiesiems asmenims nėra perleidusi jokių techninių užduočių.
(114)
Vokietijos teigimu, kadangi mokesčių apskaičiavimo taisyklės nustatytos įstatymais ir mokesčiai negali viršyti infrastruktūros sąnaudų, nėra ir rinkos, kurioje pelno siekiančios privačios įmonės galėtų nustatyti nuotekų valymo mokesčius. Nevyksta ir privačių įmonių arba privačių ir viešosios teisės įmonių konkurencija dėl galutinių naudotojų.
(115)
Vokietijos nuomone, tokiu atveju valdytojo veiksmų negalima lyginti su privataus investuotojo veiksmais. Taigi privataus investuotojo kriterijus netaikytinas.
Orientacinės kainos
(116)
Vokietijos tvirtinimu, kadangi prisijungti prie nuotekų valymo įrenginio yra privaloma, nevyksta konkurencija, o kartu nėra rinkos kainos, kurią būtų galima taikyti kaip lyginamąjį kriterijų tiriant, ar pranašumas yra pagalba.
(117)
Vokietija nesutinka su skundo pateikėjos aiškinimu, kad komunalinėmis nuotekų sistemomis naudojasi tik nedaug popieriaus gamyklų, todėl jų duomenys, kaip lyginamasis kriterijus, nereprezentuoja sektoriaus.
(118)
Savo pastabose Vokietija patikslino, kad Propapier moka ne 0,95 EUR/m3 naudojimo mokestį (kaip nurodyta sprendimo pradėti procedūrą 72 ir 80 konstatuojamosiose dalyse), o nuo 2010 m. - 1,18 EUR/m3. Vokietijos teigimu, šis mokestis, palyginti su kitomis Europos Sąjungos vietomis, yra santykinai didelis ar bet kokiu atveju nėra neįprastas. Remiantis Vokietijos popieriaus gamyklų asociacijos (Verband Deutscher Papierfabriken) apklausa, 77 Vokietijos popieriaus pramonės įmonių, kurios reprezentuoja 68 % sektoriaus, 2007 m. mokėti mokesčiai buvę vidutiniškai 1,12 EUR/m3 (nuo 0,31 iki 2,20 EUR/m3). Vokietijos teigimu, Propapier mokamas mokestis patenka į šį intervalą ir yra didesnis už šios imties vidurkį.
(119)
Vėlesnėse pastabose Vokietija Komisiją informavo, kad 2012 m. mokestis padidintas iki 1,41 EUR/m3, siekiant padengti nuostolius, patirtus nuotekų valymo įrenginio pradiniame veiklos etape, o 2013 m. pradžioje dėl sumažėjusių išlaidų energijai sumažintas iki 1,39 EUR/m3, vykdant teisinį įpareigojimą, kad naudojimo mokesčiai turi padengti sąnaudas, bet negali jų viršyti. Be to, Vokietijos teigimu, Propapier, prieš išleisdama nuotekas į TAZV įrenginį, turi atlikti pirminį jų valymą. Pirminio valymo sąnaudos sudaro apie […] EUR/m3, todėl bendros nuotekų valymo sąnaudos, kurias patiria Propapier, yra […] EUR/m3; palyginimui - vidutinės sektoriaus sąnaudos (2010 m.) sudaro 1,27 EUR/m3.
(120)
Vokietija aiškina, kad palyginimas su kitų Europos Sąjungos popieriaus gamintojų mokamais mokesčiais yra tinkamas lyginamasis kriterijus tiriant, ar nėra ekonominio pranašumo, ir kad Komisijos abejonės dėl tokio palyginimo yra nepagrįstos.
(121)
Vokietija nurodo, kad Komisijai pateikti pavyzdžiai yra visų sąnaudų pagrindu apskaičiuotos vidutinės kainos. Vokietija neturinti jokio pagrindo manyti, kad šie mokesčiai turėtų valstybės pagalbos elementą.
(122)
Vokietija aiškina, kad byla Lenzing Lyocell (26) yra tinkamas pavyzdys, nors faktinės aplinkybės yra dešimties metų senumo (nes Propapier moka daugiau kaip dvigubai didesnį mokestį, nors nuotekų valymo mokesčiai per pastaruosius 10 metų nepadidėjo daugiau kaip 100 %).
Esama pagalba
(123)
Vokietija pateikia du argumentus, kodėl naudojimo mokesčiai, jei jie būtų pagalba, pagal Reglamento (EB) Nr. 659/1999 1 straipsnio b punkto v papunktį būtų laikytini esama pagalba.
(124)
Vokietija aiškina, kad 2003 m. Komisija savo sprendime byloje N 644e/02 padarė išvadą, kad GA schema nėra valstybės pagalba nuotekų valymo įrenginių valdytojams, jei subjektas - kaip šiuo atveju TAZV - yra specialiosios paskirties asociacija. Komisija šį teiginį esą grindė faktu, kad specialiosios paskirties asociacijos teikia visuotinės ekonominės svarbos paslaugas, o už jų priežiūrą atsakingos savivaldybės. Kaip Komisija pati konstatavo sprendimo pradėti procedūrą 57 konstatuojamojoje dalyje, net jei vėliau, vystantis vidaus rinkai, ši schema būtų laikoma pagalba, tai ji būtų esama pagalba pagal Reglamento (EB) Nr. 659/1999 1 straipsnio b punkto v papunktį.
(125)
Vokietija teigia, kad, kaip paaiškinta šio sprendimo 100 konstatuojamojoje dalyje, sprendimas byloje N 644e/02 apima ir netiesioginį GA schemos poveikį, t. y. mokesčius. Vokietijos nuomone, apie mokesčius atskirai pranešti nereikia, nes jų apskaičiavimo metodas yra schemos įgyvendinimo dalis.
(126)
Pagrįsdama argumentą, kad mokesčiai būtų esama pagalba, Vokietija teigia, kad šis mokesčiuose esantis pagalbos aspektas jau galiojo prieš 1958 m. sausio 1 d. įsigaliojant Europos ekonominės bendrijos steigimo sutarčiai. Vokietijos nuomone, esama pagalba, buvusi prieš įsigaliojant EEB sutarčiai, ir lieka esama pagalba net ir vėliau pakoregavus pirminę schemą, jei nepakinta jos „esmė“ (27). Dar prieš 1958 m. sausio 1 d. galiojusios bendrosios taisyklės patikslinimas nėra nauja pagalba, apie kurią reikia pranešti (28).
(127)
Vokietija aiškina, kad komunalinių mokesčių įstatymai jau taikyti prieš 1958 m. įsigaliojant EEB sutarčiai ir toliau taikomi jai įsigaliojus. Vokietijos teigimu, dėl fakto, kad Brandenburgas užima dalį buvusios Prūsijos karalystės teritorijos, šiuo metu galiojančio KAG Brandenburg 6 straipsnio 2 dalies ištakos yra 1893 m. liepos 14 d. Prūsijos karalystės Komunalinių mokesčių įstatymas (Kommunalabgabengesetz für das Königreich Preußen) (toliau - PrKAG) ir Bavarijos komunalinių mokesčių įstatymas (Gemeindeabgabengesetz Bayern) (toliau - BayGAG). Šį argumentą Vokietija grindžia šiais aiškinamaisiais argumentais:
a)
minėti įstatymai galiojo ir nuo 1919 iki 1933 m. bei nuo 1933 iki 1945 m.;
b)
senųjų federacinių žemių dabartinių komunalinių mokesčių įstatymų ištakos yra PrKAG;
c)
tarp KAG Brandenburg ir PrKAG, nepaisant ypatingos naujųjų federacinių žemių padėties dėl Vokietijos padalijimo, yra istorinis tęstinumas.
a aiškinamasis argumentas
(128)
PrKAG jau buvo numatyta galimybė savivaldybėms už viešosios infrastruktūros naudojimą imti mokesčius. Tokia galimybė numatyta ir Naudojimo mokesčių įstatyme (Gebührenabgabengesetz), kuris Bavarijoje galioja nuo 1938 m. (ir yra daugybės panašių kitose pietinėse Vokietijos federacinėse žemėse taikomų įstatymų pagrindas) (29). Pagal PrKAG mokesčių tarifus įprastai reikia apskaičiuoti taip, kad būtų padengiamos to įrenginio administravimo ir išlaikymo sąnaudos, įskaitant investuoto kapitalo palūkanų ir grąžinimo išlaidas. Nors PrKAG tekste sakoma, kad mokesčiai turi padengti tik (į infrastruktūrą) investuoto kapitalo palūkanų išlaidas, iš pokario meto su PrKAG susijusių sprendimų galima suprasti, kad į PrKAG galiojimą nepatenka trečiųjų asmenų subsidijų palūkanos.
(129)
PrKAG ir panašūs esami žemių įstatymai nebuvo panaikinti nei Veimaro Respublikoje, nei į valdžią atėjus nacionalsocialistams. Taigi jie tebegaliojo ir po 1918 m.
b aiškinamasis argumentas
(130)
Po Antrojo pasaulinio karo PrKAG, kaip žemės teisės aktas pagal 1949 m. Vokietijos konstituciją (Grundgesetz, toliau - GG), kuria nustatyta, kad jai neprieštaraujantys įstatymai galioja toliau (GG 123 straipsnis), ir pagal nuostatas, kuriomis leista federacinėms žemėms kai kuriose srityse priimti savo įstatymus, galiojo toliau. Taigi aišku, kad PrKAG Vokietijos federacinėse žemėse galiojo dar prieš įsigaliojant Europos ekonominės bendrijos steigimo sutarčiai.
(131)
1949 m. įkūrus Vokietijos Federacinę Respubliką, kai kuriose Vakarų Vokietijos federacinėse žemėse PrKAG laikui bėgant buvo pakeistas žemių komunalinių mokesčių įstatymais. Praėjusio amžiaus septintajame ir aštuntajame dešimtmečiuose PrKAG keičiant žemių įstatymais, schema buvo tikslinama, koreguojamos jos sąvokos, tačiau įstatymo esmė liko nepakitusi. Visų pirma nepakito tai, kad neskaičiuojamos trečiųjų asmenų subsidijų palūkanos (30). Pagal PrKAG buvo skaičiuojamos tik išorės kapitalo palūkanos, pagal žemių įstatymus jau ir nuosavo kapitalo palūkanos, tačiau nei PrKAG, nei žemių įstatymais nebuvo numatyta skaičiuoti subsidijų palūkanas.
(132)
Todėl Vokietija mano, kad senųjų federacinių žemių dabartinių komunalinių mokesčių įstatymų ištakos yra PrKAG. Vokietija nurodo, kad šiuo atveju ypač svarbu atsižvelgti į 1969 m. Šiaurės Reino-Vestfalijos komunalinių mokesčių įstatymą (toliau - KAG Nordrhein-Westfalen) (31), kuriuo remiantis buvo parengtas KAG Brandenburg ir pakeistas 1906 m. PrKAG; nors buvo padaryti būtini sąvokų pakeitimai, tačiau KAG Nordrhein-Westfalen ir PrKAG turinys tapatus (žr. šio sprendimo 128 konstatuojamąją dalį). Kitų federacinių žemių (pavyzdžiui, Reino krašto-Pfalco, Šlėzvigo-Holšteino, Heseno) komunalinių mokesčių įstatymai taip pat buvo priimti remiantis PrKAG ir jį pakeitė.
c aiškinamasis argumentas
(133)
Vokietija teigia, kad dėl Vokietijos padalijimo po Antrojo pasaulinio karo KAG Brandenburg turi ypatingą statusą. Įkūrus Vokietijos Demokratinę Respubliką, per kelerius metus Brandenburge ir kitose Rytų Vokietijos federacinėse žemėse komunalinė savivalda buvo panaikinta, savivaldybių savarankiško veikimo sferos nebeliko. Taisyklės būdavo priimamos centrinės valdžios lygmeniu. 1990 m. gegužės 17 d. priėmus savivaldą reglamentuojantį įstatymą (32) (jį priėmė VDR Liaudies rūmai (Volkskammer) prieš 1990 m. spalio 3 d. įvykusį Vokietijos susivienijimą), komunalinė savivalda buvo atkurta ir nustatyta, kad pačios savivaldybės tvarko savo finansų sektorių ir už jį atsako. Šiuo tikslu joms buvo suteikta teisė imti atlygį ir mokesčius už komunalines paslaugas.
(134)
1991 m. birželio 27 d.KAG Brandenburg parengtas pagal KAG Nordrhein-Westfalen ir yra jam beveik tapatus.
(135)
Vokietija teigia, kad nors buvusioje VDR teisės raida buvo kitokia, tačiau nebūtų teisinga Rytų ir Vakarų federacinių žemių komunalinių mokesčių įstatymus traktuoti skirtingai. KAG Brandenburg tęsia PrKAG teisės tradiciją, o ne buvusios VDR. VDR vandens ruošimo (nuotekų valymo) sistemos ir Brandenburgo žemės dabartinės nuotekų valymo sistemos institucinio tęstinumo taip pat nėra. 1990 m. gegužės 17 d. savivaldą reglamentuojančiu įstatymu buvo padėti pamatai naujosiose federacinėse žemėse priimti komunalinių mokesčių įstatymus. Naujųjų federacinių žemių komunalinių mokesčių įstatymai turinio atžvilgiu siejasi su senųjų federacinių žemių komunalinių mokesčių įstatymais, o šių ištakos yra PrKAG. Tai yra neišvengiamas aplinkybės, kad naujosios federacinės žemės prie Vokietijos Federacinės Respublikos prisijungė pagal GG, padarinys (33). Tai ypač aiškiai matyti iš KAG Brandenburg atsiradimo istorijos. KAG Brandenburg tęsia KAG Nordrhein-Westfalen ir PrKAG teisės tradiciją. Vokietijos padalijimas ir dėl to nutrūkusi teisės tradicija Rytų Vokietijos federacinėse žemėse neturėtų būti neigiamas veiksnys aiškinant KAG Brandenburg.
(136)
Tarp KAG Brandenburg ir PrKAG yra istorinis tęstinumas.
(137)
Vokietija toliau argumentuoja, kad ekvivalentiškumo ir sąnaudų padengimo principas taip pat jau galiojo prieš 1958 m. įsigaliojant EEB sutarčiai. Ekvivalentiškumo principas reiškia, kad tarp mokesčio ir viešosios paslaugos, už kurią jis mokamas, negali būti pernelyg didelės disproporcijos. Tai yra GG įtvirtinto teisinės valstybės principo dalis. Sąnaudų padengimo principas išplaukia tiesiogiai iš PrKAG. Šis principas nėra griežtai taikomas apskaičiuojant visus mokesčius, tačiau savivaldybės mokesčių apimtis neturėtų pernelyg viršyti jos išlaidų.
Teisėtų lūkesčių principo ir bendrojo vienodo požiūrio principo taikymas
(138)
Vokietija taip pat teigia, kad pagalbos elemento susigrąžinimas tuo atveju, jei Komisija Propapier apskaičiuotus mokesčius laikytų veiklos pagalba, prieštarautų teisėtų lūkesčių principui ir bendrajam vienodo požiūrio principui.
(139)
Teisėtų lūkesčių principas reiškia, kad 1) kuri nors Sąjungos institucija suinteresuotajam asmeniui sukėlė pagrįstų lūkesčių ir 2) apdairus ir protingas ekonominės veiklos vykdytojas negalėjo numatyti, kad bus priimta priemonė, galinti pažeisti jo interesus.
(140)
Vokietijos teigimu, kadangi GA schema (patvirtinta sprendimu byloje N 644e/02) nebuvo laikoma valstybės pagalba, Propapier galėjo kilti pagrįstas lūkestis, kad jai taikoma priemonė taip pat nebus laikoma pagalba. Anksčiau dėl šios schemos suderinamumo su Sąjungos teise abejonių esą nekilo, nes iki šiol Europos Komisija panašių schemų nėra tyrusi.
(141)
Vokietija mano, kad mokesčiuose nesančio pagalbos elemento susigrąžinimas, jei Komisija priemonę laikytų veiklos pagalba, prieštarautų ir vienodo požiūrio principui, pagal kurį vienodos aplinkybės turi būti vertinamos vienodai. Dėl susigrąžinimo Propapier konkurentai esą įgytų pranašumą.
4.3. VOKIETIJOS SAVIVALDYBIŲ ASOCIACIJŲ IR VKU PASTABOS
(142)
Vokietijos savivaldybių asociacijos ir VKU sutinka su 2011 sausio 28 d. Vokietijos pastabomis, prie kurių rengimo jos taip pat prisidėjo. Visų pirma jos remiasi argumentu, kad nuotekų valymas Vokietijoje yra neekonominė savivaldybėms priskirta užduotis. Savivaldybės šią veiklą organizuoja ir finansuoja vykdydamos joms nustatytą savivaldos užduotį piliečių labui.
(143)
Vokietijos savivaldybių asociacijos ir VKU aiškina, kad KAG Brandenburg 6 straipsnio 2 dalies penktu sakiniu, pagal kurį nuotekų valymo įrenginio naudojimo mokesčiai turi padengti sąnaudas, apskaičiuotas palūkanas ir apskaičiuotus amortizacinius atskaitymus, o į subsidijas, apskaičiuojant investuoto nuosavo kapitalo palūkanas, neturi būti atsižvelgiama, ginami vartotojų interesai. Kadangi trečiųjų asmenų subsidijos nėra savivaldybių investuotas nuosavas kapitalas, vartotojai savivaldybėms neturėtų mokėti ir šių subsidijų palūkanų.
5. PRIEMONĖS VERTINIMAS PAGALBOS TEISĖS POŽIŪRIU
(144)
Nagrinėjamos priemonės laikytinos valstybės pagalba, jei tenkinamos šios sąlygos: i) priemonė yra valstybės narės arba iš jos valstybinių išteklių suteikta parama, ii) įmonė dėl jos įgyja ekonominį pranašumą, iii) šis pranašumas yra atrankinis ir iv) priemonė iškreipia konkurenciją arba gali ją iškreipti ir daro poveikį valstybių narių tarpusavio prekybai. Valstybės pagalba yra tada, kai tenkinamos visos šios SESV 107 straipsnio 1 dalimi nustatytos sąlygos.
(145)
Jau sprendime pradėti procedūrą aiškiai nustatyta, kad visoms nagrinėjamoms priemonėms naudojami valstybiniai ištekliai ir kad jos gali iškreipti konkurenciją ir prekybą vidaus rinkoje.
(146)
Dėl skunde pateiktų klausimų Komisija konstatuoja, kad reikia atskirti 1) tariamą valstybės pagalbą, kuri Propapier galbūt teikiama kaip jos poreikiams pritaikytos infrastruktūros priemonės (nuotekų valymo įrenginio statyba ir tam tikri kiti infrastruktūros projektai plečiamame pramoninės zonos areale, kuriame yra naujoji Propapier gamykla), ir 2) tariamą valstybės pagalbą, kuri Propapier galbūt teikiama kaip lengvatiniai nuotekų valymo mokesčiai.
5.1. AR IŠ VIEŠŲJŲ IŠTEKLIŲ FINANSUOJAMI INFRASTRUKTŪROS PROJEKTAI YRA BENDROJI AR TIK PROPAPIER POREIKIAMS PRITAIKYTA INFRASTRUKTŪRA?
(147)
Anksčiau Komisija buvo išsakiusi nuomonę, kad viešojo administravimo įstaiga savo teritorijoje gali vykdyti teritorijų planavimo darbus. Taigi ji gali finansuoti infrastruktūrą, kuri bus naudinga visai visuomenei. Komisija taip pat mano, kad nėra svarbu, dėl kokios priežasties infrastruktūra kuriama, jei tai daroma visos visuomenės labui. Tačiau jei infrastruktūra bus naudinga tik kuriai nors privačiai įmonei, tai ši įmonė ją ir turi finansuoti. Tokia išvada darytina dėl to, kad Komisija, tirdama valstybės pagalbos buvimą, turi tirti, koks bus konkretus priemonės poveikis, o ne kokių tikslų ja siekiama. Todėl Komisija šiuo atveju mano, kad reikia ištirti, kuri infrastruktūra yra naudinga visai visuomenei (įskaitant Propapier), o kuri tik Propapier. Propapier turėtų finansuoti tik pastarąją (34).
(148)
Komisija konstatuoja, kad automobilių stovėjimo aikštelę, kelią ir Oderio-Šprė kanalą eksploatuoja ne įmonės, kaip apibrėžta Europos Sąjungos konkurencijos teisėje, nes jų naudojimas nemokamas. Todėl šiuo atveju klausimo dėl valstybės pagalbos šios infrastruktūros savininkams ir valdytojams nekyla.
5.1.1. Automobilių stovėjimo aikštelė
(149)
Skundo pateikėja teigia, kad automobilių stovėjimo aikštelė yra nepatogioje ir pernelyg atokioje vietoje, kad ja galėtų naudotis kitos miesto centre įsikūrusios įmonės ir kad miestas galėtų uždaryti miesto centre esančias sunkvežimių stovėjimo vietas. Vokietija iš tikrųjų neįrodė, kad yra priešingai; tačiau vien faktas, kad automobilių stovėjimo aikštelė yra prie pat įmonės, savaime neįrodo, kad ji yra pritaikyta šios įmonės poreikiams ar kad yra naudingiausia šiai įmonei. Skundo pateikėjos minėtas kelio ženklas (žr. 46 konstatuojamąją dalį), rodęs sunkvežimių stovėjimo vietas, skirtas jėgainės reikmėms, buvo pastatytas laikinai, kol jėgainėje vyko statybos darbai; šie darbai baigti 2011 m. kovo pabaigoje. Komisija konstatuoja, kad automobilių stovėjimo aikštelė yra prieinama visiems, ją rodantis kelio ženklas pastatytas prie viešojo kelio ir jame nėra jokios nuorodos į konkrečią įmonę. Sprendžiant, ar ji yra bendroji infrastruktūra, nesvarbu, ar automobilių stovėjimo aikštelėje yra galimybių sustoti ir pailsėti.
(150)
Vokietija pateikė pakankamai įrodymų, kad automobilių stovėjimo aikštelė nebuvo pastatyta specialiai Propapier, o buvo ekonominio pramoninės zonos planavimo bendrosios koncepcijos dalis. Be to, Propapier turi savo 27 sunkvežimių stovėjimo vietas ir 213 lengvųjų automobilių stovėjimo vietų, dar 120 lengvųjų automobilių stovėjimo vietų projektuojamos (jau išduotas statybos leidimas). Priimant sprendimą pradėti procedūrą, Vokietija patvirtino, kad Propapier turimų stovėjimo vietų užtenka jos darbuotojų, tiekėjų ir lankytojų automobiliams pastatyti.
(151)
Remdamasi pirmesniais svarstymais, Komisija patvirtina savo pirminę sprendime pradėti procedūrą išsakytą nuomonę, kad automobilių stovėjimo aikštelė nėra pritaikyta tik Propapier poreikiams ir neturi valstybės pagalbos aspekto.
5.1.2. Kelias
(152)
Šis kelias yra bendro naudojimo. Jis yra bendrosios pramoninės zonos plėtros koncepcijos dalis, ši bendroji koncepcija pradėta rengti dar 1993 m., taigi gerokai anksčiau, negu šioje pramoninėje zonoje nusprendė įsikurti Propapier. Priešingai nei nurodo skundo pateikėja, kelias nesibaigia keli metrai už Propapier popieriaus gamyklos: pramoninę zoną prie Oderio-Šprė kanalo ir jos šiaurines plečiamas teritorijas jis sujungia su greitkeliu B 112. Paskutinis kelio ruožas baigtas 2013 m. Naujasis kelias gali būti naudingas ir kitoms įmonėms, nes „ArcelorMittal“ ir kitoms pramoninėms zonoms atsivers naujos plėtros galimybės. Dėl jo sutrumpės kelionė į Frankfurtą prie Oderio pramonės ir verslo tikslais, o Frankfurte įsisteigusioms įmonėms bus patogiau privažiuoti prie Eizenhiutenštato vidaus uosto.
(153)
Todėl Komisija patvirtina savo pirminę sprendime pradėti procedūrą išsakytą nuomonę, kad kelias nėra pritaikytas Propapier poreikiams ir neturi valstybės pagalbos aspekto.
5.1.3. Oderio-Šprė kanalo platinimas ir gilinimas
(154)
Skundo pateikėja skunde teigė, kad infrastruktūros priemonės, susijusios su Oderio-Šprė kanalo platinimu ir gilinimu, esančios pritaikytos tik Propapier poreikiams ir turi valstybės pagalbos Propapier aspektą. 2008 m., siekdamas pritraukti naujų įmonių, Eizenhiutenštato miestas išplėtė pramoninę zoną prie Oderio-Šprė kanalo. Nuo 2003 m. per visą kanalo (jis yra transeuropinio tinklo (TEN) dalis) ilgį įrenginėjami šliuzai. Tačiau nėra jokių požymių, kad tarp šių infrastruktūros priemonių ir Propapier įsikūrimo pramoninėje zonoje būtų priežastinis ryšys arba kad šiomis priemonėmis Propapier būtų suteikiamas atrankinis pranašumas; taip pat Komisija sutinka su Vokietija, kad Oderio-Šprė kanalo platinimas ir gilinimas yra būtinos reguliarios kanalo priežiūros dalis.
(155)
Todėl Komisija patvirtina savo pirminę sprendime pradėti procedūrą išsakytą nuomonę, kad Oderio-Šprė kanalo platinimas ir gilinimas nėra atrankinis pranašumas Propapier ir neturi valstybės pagalbos aspekto.
5.1.4. Nuotekų valymo įrenginys
(156)
Komisija konstatuoja, kad nuotekų valymo infrastruktūros pajėgumai, esantys ne išplėstoje pramoninėje zonoje prie Oderio-Šprė kanalo, yra riboti. Likusių senojo nuotekų valymo įrenginio pajėgumų Eizenhiutenštate būtų užtekę tik dar vieno mažo investuotojo poreikiams patenkinti, tačiau jų būtų nebepakakę, jei naujojoje pramoninėje zonoje būtų įsikūręs vienas didesnis ar keli maži investuotojai.
(157)
Komisija taip pat konstatuoja, kad TAZV nuotekų valymo įrenginys nebuvo statomas specialiai Propapier. Jį statyti nuspręsta planuojant kitas 2004-2006 m. galimas investicijas, taigi gerokai anksčiau, negu pramoninėje zonoje įsikūrė Propapier. Vokietija pateikė įrodymų, kad nuotekų valymo įrenginį planuota statyti dar tik rengiant pramoninės zonos prie Oderio-Šprė kanalo ekonominės plėtros planus. Vokietija taip pat pateikė įrodymų, kad buvo vykdomos kelios reklamos kampanijos, siekiant į plečiamą pramoninės zonos prie Oderio-Šprė kanalo arealą pritraukti investuotojų, tačiau iki šiol jos nebuvo sėkmingos, nes regiono valdžios įstaigoms kol kas nepavyko pritraukti papildomų investuotojų (be Propapier, EnWB ir 5N PV).
(158)
Nors techniškai - dėl anaerobinio pirminio valymo pakopos - nuotekų valymo įrenginys sukonstruotas taip, kad juo būtų galima valyti labai užterštas pramonines nuotekas, pavyzdžiui, susidarančias raukšlėtojo kartono žaliavą gaminant iš makulatūros, tačiau anaerobinis pirminis valymas būtų įdomus ir kitiems naudotojams, kurių gamyklose generuojamos organinėmis medžiagomis labai užterštos pramoninės nuotekos, pavyzdžiui, gėrimų ir maisto pramonės įmonėse. Be to, tokie anaerobinio pirminio valymo įrenginiai, kuriais galima valyti organinėmis medžiagomis labai užterštas pramonines nuotekas, duoda didelę ekonominę ir ekologinę naudą.
(159)
Nors dabartinio dydžio TAZV įrenginys iš esmės patenkina Propapier poreikį, tačiau juo - tokiomis pat sąlygomis - naudojasi ir kitos dvi pramoninėje zonoje įsikūrusios įmonės. Dėl modulinės įrenginio konstrukcijos jį galima išplėsti, tad juo bus galima valyti ir kitų naudotojų nuotekas. NET ir neišplėtus papildomais moduliais, šiuo metu įrenginio pajėgumo rezervai siekia maždaug [20-40] %, jie gali būti panaudojami kitų įmonių nuotekoms valyti, o dabartinį didžiausią įrenginio pajėgumą galima padvigubinti (žr. 80-84 konstatuojamąsias dalis). Galimybės naudotis nuotekų valymo įrenginiu nediskriminacinės ir atviros visiems (pramoninėje zonoje įsikuriantys nauji investuotojai, privalo prisijungti prie įrenginio ir juo naudotis), be to, juo galima valyti ne tik popieriaus pramonės įmonių nuotekas.
(160)
Komisijos nuomone, faktas, kad šiuo metu TAZV įrenginiu daugiausia naudojasi Propapier (vidutiniškai [ 70] %, daugiausiai [ 70] %), nebūtinai reiškia, kad įrenginys yra vienos įmonės poreikiams pritaikyta infrastruktūra, nes ekonominiu požiūriu jo modulinė konstrukcija tokiu metu, kai biudžeto asignavimai riboti, yra tikslinga. Priešingai nei teigia skundo pateikėja, TAZV įrenginio pajėgumui padvigubinti reikalingos lėšos (Vokietija apytikriai skaičiuoja, kad jos siektų mažiau kaip 50 % pradinės investicijos sąnaudų) rodo, kad dėl modulinės įrenginio konstrukcijos galima pasiekti masto ekonomiją.
(161)
Aplinkybę, kad regioninė pagalba įrenginiui statyti buvo suteikta iškėlus sąlygą, kad plečiamame pramoninės zonos areale įsikurtų pagrindinis investuotojas (šiuo atveju Propapier), Komisija laiko geru ribotų išteklių viešuoju administravimu, nes nėra tikslinga nei pradėti kurti didelę viešąją infrastruktūrą, kol nėra užtikrinta, kad ja bus naudojamasi, nei nustatyti per didelius jos parametrus.
(162)
Argumentą, kad įprastai popieriaus gamyklos turi savo nuotekų valymo įrenginius, paneigė Vokietijos pateikti skaičiai. NET jei kai kurios popieriaus pramonės, kaip ir kitų pramonės sektorių, įmonės ir turi savo nuotekų (pirminio) valymo įrenginius, vien ši aplinkybė nėra požymis, kad tais atvejais, kai pramoniniai naudotojai naudojasi viešuoju nuotekų valymo įrenginiu, valstybė jiems suteikia pranašumą, nes mokėdami įrenginio naudojimo mokesčius jie laikui bėgant padengia jo sąnaudas.
(163)
Todėl Komisija daro išvadą, kad nuotekų valymo įrenginys yra bendroji infrastruktūra, taigi subsidija TAZV įrenginiui nėra investicinė pagalba Propapier. Kitaip negu automobilių stovėjimo aikštelės, kelio ir Oderio-Šprė kanalo atveju, nuotekų valymo įrenginio eksploatavimas yra ekonominė veikla, nes jo valdytojas (nuotekų valymo) paslaugą rinkoje teikia už atlygį. Tačiau Komisija konstatavo, kad galima pagalba TAZV bet kokiu atveju būtų esama pagalba (sprendimo pradėti procedūrą 51-57 konstatuojamosios dalys). Todėl galimos pagalbos TAZV šiame sprendime tirti nebereikia.
(164)
Galiausiai Komisija daro išvadą, kad iš valstybinių išteklių finansuojami infrastruktūros projektai plečiamame pramoninės zonos areale, kuriame yra Propapier gamykla, nėra skirti tik popieriaus gamyklai, todėl nelaikytini Propapier poreikiams pritaikyta infrastruktūra ir nėra jai suteikta valstybės pagalba. Tai reiškia, kad šios remiamos investicijos su Propapier popieriaus gamyklai suteikta regionine investicine pagalba, kurią Komisija patvirtino savo galutiniame sprendime byloje Nr. SA.23827 (2013/C) (žr. 4 išnašą), nesudaro vienos investicijos pagal Regioninės pagalbos gairių 60 punktą. Taigi Propapier suteiktos investicinės pagalbos vertinimas, kuris buvo minėto sprendimo dalykas, šiuo sprendimu nekeičiamas.
5.2. AR LENGVATINIAI NUOTEKŲ VALYMO ĮRENGINIO NAUDOJIMO MOKESČIAI LAIKYTINI VALSTYBĖS PAGALBA?
(165)
Dėl Vokietijos argumento, kad priemonė, kuri infrastruktūros valdytojui buvo suteikta pagal Komisijos pagalba nelaikytą schemą, negali tapti pagalba tos infrastruktūros naudotojui, Komisija norėtų dar kartą nurodyti, kad sprendime dėl pagalbos schemos N 644e/02 nebuvo konstatuota, ar infrastruktūros naudojimo mokesčiai, esant tam tikroms aplinkybėms, gali būti pagalba infrastruktūros naudotojams. Komisija tebesilaiko savo sprendime pradėti procedūrą pateikto konstatavimo, kad jai nebuvo nurodyta jokia mokesčių schema, kuri būtų taikoma subsidijoms, teikiamoms pagal schemą, apie kurią pranešta; todėl sprendimo dėl schemos patvirtinimo negalima laikyti numanomos leistinos pagalbos, kurios pagrindas būtų Komunalinių mokesčių įstatymas, patvirtinimu.
(166)
Pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį valstybės narės arba iš jos valstybinių išteklių bet kokia forma suteikta pagalba, kuri, palaikydama tam tikras įmones arba tam tikrų prekių gamybą, iškreipia konkurenciją arba gali ją iškreipti, yra nesuderinama su vidaus rinka, kai ji daro poveikį valstybių narių tarpusavio prekybai.
(167)
Ar yra valstybės pagalba, reikia nustatyti nepriklausomai nuo to, 1) ar ES vandens pagrindų direktyva ir Vokietijos teisės aktais, kuriais ši direktyva perkeliama į nacionalinę teisę, reikalaujama, kad nuotekų valymo paslaugų teikimo sąnaudos būtų visiškai padengiamos, ir 2) ar mokesčiai atitinka šių teisės aktų nuostatas. Kitaip tariant, priemonės, atitinkančios ir ES vandens pagrindų direktyvos, ir galiojančių Vokietijos teisės aktų reikalavimus, vis tiek gali būti valstybės pagalba, jei tenkinamos visos SESV 107 straipsnio 1 dalies sąlygos (žr. 144 konstatuojamąją dalį).
Valstybiniai ištekliai ir priskyrimas valstybei
(168)
Už nuotekų valymo įrenginio naudojimą mokėtinus mokesčius pagal KAG Brandenburg 6 straipsnį nustato ir ima savivaldybė. Jei mokesčiai nustatyti mažesni, negu imtų privatus investuotojas, vadinasi, savivaldybė gauna mažiau pajamų.
(169)
Todėl tokiu atveju, remiantis SESV 107 straipsnio 1 dalimi, priemonę reikėtų laikyti suteikta valstybės arba iš valstybinių išteklių, nes dėl Propapier suteikto pranašumo sumažėtų savivaldybės pajamos.
(170)
Jei mokesčių dydis nustatytas toks, kad dėl to įmonė įgijo pranašumą, tai būtų priskirtina valstybei, nes toks mokesčių nustatymas sietinas su viešąja institucija - Eizenhiutenštato miestu.
Ekonominis pranašumas
(171)
Kaip paaiškinta sprendime pradėti procedūrą (35), Komisija turėjo ištirti, ar Propapier mokėtini nuotekų valymo mokesčiai nustatyti taip, kad Propapier įgytų (atrankinį) ekonominį pranašumą.
(172)
Remiantis nusistovėjusia Teisingumo Teismo praktika, „pranašumo“ sąvoka apima ne tik pozityvias paslaugas, pavyzdžiui, subsidijas, bet ir priemones, kurios įvairiomis formomis sumažina naštą, kuri įprastai tektų įmonei, ir kurios, siaurąja prasme nebūdamos subsidijos, yra panašaus pobūdžio ir turi tokį pat poveikį (36).
(173)
Šios sąvokos aiškinimą pritaikius šiam atvejui, kyla klausimas, ar Propapier mokėtini nuotekų valymo mokesčiai yra mažesni negu sąnaudos, kurias įprastomis rinkos sąlygomis turėtų padengti panaši įmonė, t. y. ar mokesčių dydis suderinamas su rinkos ekonomikos sąlygomis veikiančio ekonominės veiklos vykdytojo principu. Komisijos nuomone, tai patikrinti galima dviem būdais:
-
palyginti Propapier mokamą kainą su orientacine kaina, kuri įprastai mokama toje valstybėje narėje už nuotekų valymą;
-
atlikti ex ante ekonominio gyvybingumo analizę, iš kurios būtų matyti, ar privatus paslaugų teikėjas imtų tokio pat dydžio mokesčius.
Orientacinės kainos
(174)
Atsižvelgdama į Vokietijos apibūdintą rinkos organizavimą (žr. 112-113 konstatuojamąsias dalis) ir faktą, kad (net privatūs) valdytojai negali laisvai nustatyti savo paslaugų kainų, nes jų nustatymo taisyklės nurodytos įstatyme (KAG Brandenburg), Komisija mano, kad neįmanoma nustatyti orientacinių kainų, kurias imtų privatus valdytojas įprastomis rinkos sąlygomis.
(175)
Komisija taip pat konstatuoja, kad Vokietija pateikė kainų, kurias moka to sektoriaus, kuriame veikia Propapier, įmonės, duomenis. Nors Vokietija teigia, kad nurodytos orientacinės kainos yra vidutinės kainos, atspindinčios visas sąnaudas, nėra jokių požymių, ar jose yra valstybės pagalbos elementas. Komisijos abejonės dėl to, ar šie duomenys gali būti naudojami kaip palyginimo pagrindas, nebuvo išsklaidytos, ir pirmiausia dėl to, kad šios kainos, Komisijos nuomone, atspindi įvairią sąnaudų realybę esant tam tikroms aplinkybėms, ir nėra aišku, ar jos apima valstybės pagalbos elementą.
Ex ante ekonominio gyvybingumo analizė
(176)
Kadangi nėra patikimų rinkos orientacinių dydžių, Komisija mano, kad nustatyti, ar teisinis sandoris įvyko įprastomis rinkos sąlygomis, galima pagal kitą visuotinai pripažįstamą standartinį vertinimo metodą. Komisija mano, kad infrastruktūros, kuria gali naudotis visi naudotojai ir kuri nėra pritaikyta vieno naudotojo poreikiams, atveju gali būti laikoma, kad rinkos ekonomikos investuotojo/ekonominės veiklos vykdytojo principo laikomasi, jei infrastruktūros naudotojai ex ante požiūriu pamažu didina valdytojo ekonominį gyvybingumą (37).
(177)
Taip yra tokiu atveju, kai valdytojas, sudaręs susitarimą su vienu naudotoju, yra pajėgus padengti visas susitarimo taikymo išlaidas, išlaikydamas pagrįstą pelno maržą, remiantis patikimomis vidutinės trukmės laikotarpio perspektyvomis (38).
(178)
Atliekant šią analizę, taip pat reikėtų atsižvelgti į visas pajamas ir visas numatomas papildomas išlaidas, kurias valdytojas patirs dėl to naudotojo veiklos (39).
(179)
Tokios papildomos išlaidos apima visų kategorijų išlaidas ar investicijas, pavyzdžiui, papildomas personalo, įrangos ir investicines išlaidas, susijusias su naudotojo veikla (40). Į išlaidas, kurias valdytojas vis tiek patirtų net tuo atveju, jei nebūtų sudarytas susitarimas su naudotoju, neturėtų būti atsižvelgiama.
(180)
Atsižvelgdama į šiuos veiksnius, Komisija mano, kad rinkos ekonomikos investuotojo/ekonominės veiklos vykdytojo principo laikomasi, t. y. dėl lengvatinių mokesčių Propapier pranašumas nesuteikiamas dėl šių priežasčių:
a)
nuotekų valymo įrenginiu gali naudotis visi naudotojai ir jis nėra pritaikytas Propapier poreikiams;
b)
Propapier mokamas mokestis apima įrenginio eksploatacijos, išlaikymo ir techninės priežiūros, taip pat personalo ir mokesčių administravimo sąnaudas, apskaičiuotus amortizacinius atskaitymus ir apskaičiuotas palūkanas, taikomas 20 % į nuotekų valymo įrenginį investuoto nuosavo kapitalo. Taigi mokestis padengia visas papildomas išlaidas, kurias nuotekų valymo įrenginio valdytojas patiria dėl Propapier veiklos.
(181)
Atsižvelgiant į tinkamą pelno maržą, kuri, be papildomų išlaidų, taip pat turi būti užtikrinama mokesčiais, reikia konstatuoti, kad šiuo atveju mokesčiai padengia ne tik papildomas išlaidas, bet ir apskaičiuotas palūkanas, taikomas 20 % į įrenginį investuoto nuosavo kapitalo. Nors pagal pirmiau apibrėžtą papildomų išlaidų apskaičiavimo metodą tai nėra aiškiai nustatyta kaip tinkamas pelnas, tačiau valdytojui tai yra papildomos pajamos, kaip būtų tinkamo pelno atveju.
(182)
Kadangi dėl mokesčių Propapier neįgyja pranašumo ir jie nėra valstybės pagalba, Komisija neturėjo tirti, ar jie būtų esama pagalba (žr. 123-137 konstatuojamąsias dalis), ar veiklos pagalba (žr. 26 konstatuojamąją dalį) ir ar tokia veiklos pagalba būtų suderinama su vidaus rinka. Atsižvelgdama į tai, Komisija taip pat gali neatsakyti į klausimą, ar mokesčių susigrąžinimas (jei mokesčiai būtų laikomi veiklos pagalba) prieštarautų teisėtų lūkesčių principui ir bendrajam vienodo požiūrio principui.
6. IŠVADA
(183)
Todėl Komisija daro išvadą, kad nei TAZV nuotekų valymo įrenginio statyba, nei automobilių stovėjimo aikštelės statyba, nei naujo kelio tiesimas, nei Oderio-Šprė kanalo platinimas ir gilinimas nėra vienos įmonės poreikiams pritaikytos infrastruktūros priemonės.
(184)
Komisija taip pat daro išvadą, kad už nuotekų valymą imami mokesčiai nėra valstybės pagalba. Rinkos ekonomikos investuotojo/ekonominės veiklos vykdytojo principo laikomasi, taigi įmonei Propapier PM2 GmbH ekonominis pranašumas nesuteikiamas,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Vokietijos įgyvendintos infrastruktūros priemonės nėra Propapier PM2 GmbH poreikiams pritaikyta infrastruktūra. Nuotekų valymo įrenginio naudojimo mokesčiuose, kuriuos TAZV ima iš įmonės Propapier, nėra valstybės pagalbos elemento. Taigi infrastruktūros priemonės ir mokesčių nustatymo taisyklės nėra valstybės pagalba pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.
2 straipsnis
Šis sprendimas skirtas Vokietijos Federacinei Respublikai.
Priimta Briuselyje 2014 m. spalio 1 d.