ДИРЕКТИВА 2014/90/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 23 юли 2014 година
относно морското оборудване и за отмяна на Директива 96/98/ЕО на Съвета
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 100, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Глобалното измерение на корабните превози е предпоставка Съюзът да прилага и подкрепя международната регулаторна рамка за морска безопасност. Международните конвенции по морска безопасност изискват държавата на знамето да гарантира, че оборудването, намиращо се на борда на корабите, отговаря на определени изисквания за безопасност по отношение на проектирането, конструкцията и експлоатационните показатели, както и да издаде съответните сертификати. За тази цел Международната морска организация (ММО) и международните и европейските органи за стандартизация са разработили подробни стандарти за експлоатационните показатели и за изпитването за определени видове морско оборудване.
(2)
Международните инструменти оставят значителна свобода на преценка на администрациите на знамето. При отсъствие на хармонизация това води до различни нива на безопасност на продуктите, които компетентните национални органи са сертифицирали като отговарящи на упоменатите конвенции и стандарти; в резултат на това е засегнато гладкото функциониране на вътрешния пазар, тъй като става трудно за държавите-членки да приемат оборудване, сертифицирано в друга държава-членка, да бъде монтирано на борда на кораби, плаващи под тяхното знаме, без да извършат допълнителна проверка.
(3)
Хармонизирането от страна на Съюза решава тези проблеми. Следователно в Директива 96/98/ЕО на Съвета (3) бяха определени общи правила, за да се премахнат различията при прилагането на международните стандарти посредством ясно определен набор от изисквания и еднакви процедури за сертифициране.
(4)
Съществуват редица други инструменти на правото на Съюза, които определят изисквания и условия, inter alia с цел да се гарантира свободното движение на стоки на вътрешния пазар или за екологични цели, за някои продукти, които са подобни по характер на оборудването, използвано на борда на кораби, но които не отговарят на международните стандарти, които могат значително да се различават от вътрешното законодателство на Съюза и постоянно се развиват. Поради това тези продукти не могат да бъдат сертифицирани от държавите-членки в съответствие със съответните международни конвенции за морска безопасност. Ето защо оборудването, което трябва да се монтира на борда на кораби на ЕС в съответствие с международните стандарти за безопасност, следва да се регламентира изключително с настоящата директива, която във всички случаи следва да се счита за lex specialis; освен това следва да бъде въведена специална маркировка, за да се посочи, че оборудването с тази маркировка е в съответствие с изискванията, определени в съответните международни конвенции и инструменти, които са влезли в сила.
(5)
Освен че в международните инструменти се определят подробни стандарти за експлоатация и изпитване за морското оборудване, понякога в тях се предвиждат мерки, които се отклоняват от нормативните изисквания, но при определени условия изпълняват успешно тези изисквания по същество. Международната конвенция от 1974 г. за безопасността на човешкия живот на море (SOLAS) дава възможност за алтернативно проектиране и механизми, които отделните държави-членки могат да прилагат на своя собствена отговорност.
(6)
Опитът от изпълнението на Директива 96/98/ЕО показа, че е необходимо да се предприемат допълнителни мерки с цел да се засилят механизмите за изпълнение и прилагане на тази директива и да се опрости регулаторната среда, като в същото време се гарантира, че изискванията на ММО се прилагат и изпълняват по хармонизиран начин в целия Съюз.
(7)
Поради това следва да бъдат определени изисквания за морското оборудване, така че то да отговаря на стандартите за безопасност, определени в приложимите международни инструменти, включително съответните стандарти за изпитване, за да се гарантира, че оборудването, което е в съответствие с тези изисквания, може да се движи безпрепятствено на вътрешния пазар и да се монтира на борда на кораби, плаващи под знамето на която и да е държава-членка.
(8)
За да се даде възможност за лоялна конкуренция при разработването на морско оборудване, следва да бъдат положени всички възможни усилия за насърчаване на използването на отворени стандарти, които да могат да бъдат предоставяни безплатно или срещу символична такса и които всички да могат да възпроизвеждат, разпространяват и използват без такса или срещу символична такса.
(9)
Решение № 768/2008/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4) определя общи принципи и референтни разпоредби, предназначени да се прилагат в секторното законодателство, с цел да се създаде съгласувана основа за преразглеждане или преработване на това законодателство. Това решение представлява обща рамка с хоризонтален характер за бъдещото законодателство, хармонизиращо условията за предлагането на пазара на продукти, както и референтен текст за действащото законодателство. Тази обща рамка предоставя подходящи решения на проблемите, установени при изпълнението на Директива 96/98/ЕО. Поради това е необходимо в настоящата директива да се включат определенията и референтните разпоредби от Решение № 768/2008/ЕО, като се направят адаптациите, които се налагат поради специфичните характеристики на сектора на морското оборудване.
(10)
За да се дадат на органите за надзор на пазара допълнителни конкретни средства за улесняване на тяхната задача, поставянето на електронен етикет може да допълни или замени маркировката „щурвал“ в подходящия момент.
(11)
Отговорностите на икономическите оператори следва да бъдат определени по начин, който е пропорционален и недискриминиращ за икономическите оператори, които са се установили в Съюза, като се вземе предвид фактът, че значителна част от морското оборудване, което попада в обхвата на настоящата директива, може никога да не бъде внесено и разпространявано на територията на държавите-членки.
(12)
Като се има предвид, че морското оборудване се монтира на борда на корабите по време на тяхното строителство или ремонт някъде по света, надзорът на пазара става особено труден и не може да бъде подпомаган ефективно от граничния контрол. Ето защо задълженията съответно на държавите-членки и на икономическите оператори в рамките на Съюза следва да бъдат ясно определени. Държавите-членки следва да направят необходимото на борда на корабите, които плават под тяхно знаме, да се инсталира единствено оборудване, което отговаря на изискванията, и това задължение да се изпълнява посредством издаването, потвърждаването или подновяването от администрацията на държавата на знамето на сертификатите на тези кораби съгласно международните конвенции, както и посредством националните механизми за надзор на пазара, действащи в съответствие с рамката на Съюза за надзор на пазара, установена в глава III от Регламент (ЕО) № 765/2008 на Европейския парламент и на Съвета (5). При изпълнението на тези задължения държавите-членки следва да бъдат подпомагани от предоставените от Комисията информационни системи за оценяването, нотифицирането и мониторинга на органите, оправомощени да изпълняват задачи по оценяване на съответствието, обмена на информация във връзка с одобреното морско оборудване, оттеглените или отхвърлените заявления и неотговарящото на изискванията оборудване.
(13)
На първо място, поставянето на маркировката „щурвал“ върху морско оборудване от страна на производителя или, където е приложимо, от вносителя, следва да бъде гаранция в съответствие със задълженията им съгласно настоящата директива, че оборудването отговаря на изискванията и може да бъде пуснато на пазара с оглед да бъде монтирано на борда на кораб на ЕС. След това са необходими някои разпоредби, с които да се гарантира, че стандартите за безопасност продължават да са приложими след поставянето на маркировката „щурвал“, както и ефективното изпълнение на задачата на националните органи за надзор на пазара. Производителят или където е приложимо - вносителят или разпространителят, следва да предостави на компетентните органи пълна и достоверна информация във връзка с оборудването, на което е поставил маркировка „щурвал“, за да гарантира, че оборудването продължава да е безопасно. Производителят следва да съдейства на органите за надзор на пазара, включително по отношение на стандартите, в съответствие с които е произвел и сертифицирал оборудване, и също да извършва надлежна проверка на морското оборудване, което пуска на пазара. Във връзка с това всеки производител, който се намира извън Съюза, следва да определи упълномощен представител, който да осигурява съдействие на компетентните национални органи.
(14)
Спазването на международните стандарти за изпитване би могло най-добре да се доказва посредством процедури за оценяване на съответствието, като тези, определени в Решение № 768/2008/ЕО. Същевременно само онези процедури за оценяване на съответствието, които отговарят на изискванията на международните инструменти, следва да са на разположение на производителите.
(15)
С цел да се гарантира справедлива и ефикасна процедура при разглеждането на предполагаемо несъответствие, държавите-членки следва да бъдат насърчавани да вземат всички мерки, които водят до изчерпателна и обективна оценка на рисковете; ако Комисията се увери, че това условие е спазено, тя следва да не бъде задължена да повтори тази оценка при преразглеждането на ограничителните мерки, приети от държавите-членки по отношение на оборудването, което не е в съответствие.
(16)
При изпълнението на задълженията си за проучване по отношение на нотифицираните органи Комисията следва да информира държавите-членки и следва да си сътрудничи с тях доколкото е възможно, като се отчита независимата ѝ роля.
(17)
Когато органите за надзор на дадена държава-членка счетат, че дадено морско оборудване, попадащо в обхвата на настоящата директива, може да представлява риск за морската безопасност, здравето или околната среда, те следва да извършат оценки или тестове във връзка с въпросното оборудване. Ако рискът бъде потвърден, държавата-членка следва да изиска от съответния икономически оператор да предприеме подходящи коригиращи действия или дори да изтегли или да изземе въпросното оборудване.
(18)
Използването на морско оборудване, което няма маркировката „щурвал“, следва да бъде позволено при изключителни обстоятелства, особено когато не е възможно за кораб да бъде снабден с оборудване, което носи маркировката „щурвал“, в пристанище или съоръжение извън Съюза, или когато оборудване, което носи маркировката „щурвал“, не се предлага на пазара.
(19)
Необходимо е да се гарантира, че постигането на целите на настоящата директива не се възпрепятства от отсъствието на международни стандарти или от сериозни пропуски или аномалии в съществуващите стандарти, включително стандартите за изпитване, за конкретни елементи морско оборудване от обхвата на настоящата директива. Необходимо е също така да се определят конкретните елементи морско оборудване, за които може да се използва електронното етикетиране. Освен това е необходимо да се актуализира несъществен елемент от настоящата директива, по-конкретно позоваванията на стандартите, посочени в приложение III, когато се появят нови стандарти. Поради това на Комисията следва да се делегира правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз във връзка с приемането, при определени условия и като временна мярка, на хармонизирани технически спецификации и стандарти за изпитване, и с цел изменение на посочените позовавания. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(20)
За да се постигнат целите на настоящата директива, международните инструменти следва да се прилагат по един и същ начин на вътрешния пазар. Поради това е необходимо за всеки елемент морско оборудване, за който по международните конвенции се изисква одобрението на държавата на знамето, ясно и навреме да се идентифицират изискванията към проектирането, конструкцията и експлоатационните показатели, както и свързаните с тях стандарти за изпитване, определени в международните инструменти за това оборудване, и да се приемат общи критерии и процедури, включително срокове, за изпълнението на тези изисквания и стандарти от нотифицираните органи, органите на държавата-членка и икономическите оператори, в т.ч. всички оператори, отговорни за монтирането на оборудване на борда на кораб на ЕС. Необходимо е също да се гарантира, че постигането на целите на настоящата директива не се възпрепятства от пропуски в приложимите технически спецификации и стандарти за изпитване или в случаите, когато ММО не е успяла да осигури подходящи стандарти за морското оборудване, което попада в обхвата на настоящата директива.
(21)
Международните инструменти, с изключение на стандартите за изпитване, следва да се прилагат автоматично в последната им версия. За да се намали опасността въвеждането на нови стандарти за изпитване в законодателството на Съюза да доведе до несъразмерни трудности за флота на Съюза и за икономическите оператори, от гледна точка на яснотата и правната сигурност следва влизането в сила на такива нови стандарти за изпитване да не бъде автоматично, а да бъде изрично посочено от Комисията.
(22)
За да се гарантират еднакви условия за изпълнението на настоящата директива, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (6).
(23)
За да се създадат условия за хармонизираното, своевременно и опростено прилагане на настоящата директива, актовете за изпълнение, приети в съответствие с настоящата директива, следва да възприемат формата на регламенти на Комисията.
(24)
В съответствие с установената практика комитетът, посочен в настоящата директива, може да играе полезна роля при разглеждането на въпросите относно прилагането на настоящата директива, поставени или от неговия председател, или от представител на държава-членка в съответствие с неговия процедурен правилник.
(25)
Когато се разглеждат въпроси във връзка с настоящата директива, които не са свързани с нейното прилагане или нарушаване, например в експертна група на Комисията, в съответствие със съществуващата практика Европейският парламент следва да получава пълна информация и документация и когато това е уместно - покана да присъства на заседанията.
(26)
Комисията се подпомага от Европейската агенция за морска безопасност в съответствие с Регламент (ЕО) № 1406/2002 на Европейския парламент и на Съвета (7) при ефективното изпълнение на съответните обвързващи правни актове на Съюза и при изпълнението на посочените в тях задачи, поверени на Комисията.
(27)
Компетентните органи и всички икономически оператори следва да положат всички възможни усилия за улесняване на писмената комуникация в съответствие с международната практика с оглед намирането на общи средства за комуникация.
(28)
Тъй като целите на настоящата директива, а именно да се повиши безопасността по море и да се предотврати замърсяването на морето посредством еднаквото прилагане на съответните международни инструменти, свързани с оборудването, което трябва да бъде монтирано на борда на кораби, както и да се гарантира свободното движение на такова оборудване в Съюза, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки, а поради обхвата на действието могат да бъдат постигнати по-добре на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не нахвърля необходимото за постигането на тези цели.
(29)
Мерките, които трябва да бъдат приети, представляват съществена промяна на разпоредбите на Директива 96/98/ЕО и поради това, с оглед на яснотата, тази директива следва да бъде отменена и заменена от настоящата директива,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
ГЛАВА 1
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Цел
Целта на настоящата директива е да повиши безопасността по море и да предотврати замърсяването на морето посредством еднаквото прилагане на съответните международни инструменти, свързани с морското оборудване, което трябва да бъде монтирано на борда на кораби на ЕС, както и да осигури свободното движение на такова оборудване в Съюза.
Член 2
Определения
За целите на настоящата директива се прилагат следните определения:
1)
„морско оборудване“ означава оборудване, което попада в обхвата на настоящата директива в съответствие с член 3;
2)
„кораб на ЕС“ означава кораб, който плава под знамето на държава-членка и попада в обхвата на международните конвенции;
3)
„международни конвенции“ означава следните конвенции, заедно с техните протоколи и кодекси със задължително прилагане, приети под егидата на Международната морска организация (ММО), които са влезли в сила и определят специфични изисквания за одобрението от страна на държавата на знамето на оборудване, което трябва да бъде монтирано на борда на кораби:
-
Конвенцията от 1972 г. за международните правила за предпазване от сблъскване на море (COLREG),
-
Международната конвенция от 1973 г. за предотвратяване на замърсяването от кораби (MARPOL),
-
Международната конвенция от 1974 г. за безопасността на човешкия живот на море (SOLAS);
4)
„стандарти за изпитване“ означава стандартите за изпитване за морско оборудване, определени от:
-
Международната морска организация (ММО),
-
Международната организация по стандартизация (ISO),
-
Международната електротехническа комисия (IEC),
-
Европейския комитет по стандартизация (CEN),
-
Европейския комитет за електротехническа стандартизация (CENELEC),
-
Международния съюз по далекосъобщенията (ITU),
-
Европейския институт за стандарти в далекосъобщенията (ETSI),
-
Комисията, в съответствие с член 8 и член 27, параграф 6 от настоящата директива,
-
регулаторните органи, признати в споразуменията за взаимно признаване, по които Съюзът е страна;
5)
„международни инструменти“ означава международните конвенции, заедно с резолюциите и циркулярните писма на ММО, въвеждащи в действие въпросните конвенции в тяхната последна версия, и стандартите за изпитване;
6)
„маркировка щурвал“ означава символът, посочен в член 9 и определен в приложение I или, според случая, електронният етикет, посочен в член 11;
7)
„нотифициран орган“ означава организация, определена от компетентната национална администрация на дадена държава-членка в съответствие с член 17;
8)
„предлагане на пазара“ означава всяка доставка на корабно оборудване на пазара на Съюза в хода на търговска дейност, независимо дали срещу заплащане или безплатно;
9)
„пускане на пазара“ означава първото предлагане на морско оборудване на пазара на Съюза;
10)
„производител“ означава всяко физическо или юридическо лице, което произвежда морско оборудване или което възлага проектирането или производството на морско оборудване и го предлага на пазара със своето име или търговска марка;
11)
„упълномощен представител“ означава всяко физическо или юридическо лице, установено в Съюза, което е получило писмено пълномощно от производител да действа от негово име във връзка с определени задачи;
12)
„вносител“ означава всяко физическо или юридическо лице, установено в Съюза, което пуска на пазара на Съюза морско оборудване от трета държава;
13)
„разпространител“ означава всяко физическо или юридическо лице във веригата на доставка, различно от производителя или вносителя, което предлага морско оборудване на пазара;
14)
„икономически оператори“ означава производителят, упълномощеният представител, вносителят и разпространителят;
15)
„акредитация“ означава акредитация, както е дефинирана в член 2, точка 10 от Регламент (ЕО) № 765/2008;
16)
„национален орган по акредитация“ означава националният орган по акредитация, както е дефиниран в член 2, точка 11 от Регламент (ЕО) № 765/2008;
17)
„оценяване на съответствието“ означава процесът, провеждан от нотифицираните органи в съответствие с член 15, за доказване на това дали морското оборудване отговаря на изискванията, определени в настоящата директива;
18)
„орган за оценяване на съответствието“ означава орган, който извършва дейности по оценяване на съответствието, включително калибриране, изпитване, сертифициране и инспектиране;
19)
„изземване“ означава всяка мярка, целяща да постигне връщането на морското оборудване, което вече е монтирано на борда на кораби на ЕС или е закупено с намерение да бъде монтирано на борда на кораби на ЕС;
20)
„изтегляне“ означава всяка мярка, целяща да се предотврати морско оборудване, което е във веригата на доставка, да бъде предложено на пазара;
21)
„декларация на ЕС за съответствие“ означава декларация, издадена от производителя в съответствие с член 16;
22)
„продукт“ означава елемент от морско оборудване.
Член 3
Обхват
1. Настоящата директива се прилага за оборудването, което е монтирано или трябва да бъде монтирано на борда на кораб на ЕС и за което по силата на международните инструменти се изисква одобрението на администрацията на държавата на знамето, независимо от това дали корабът се намира в Съюза към момента на монтиране на оборудването.
2. Независимо от факта, че оборудването, посочено в параграф 1, може също така да попада в обхвата на инструменти на правото на Съюза, различни от настоящата директива, за целите, определени в член 1, това оборудване се подчинява само на настоящата директива.
Член 4
Изисквания към морското оборудване
1. Морско оборудване, което е монтирано на борда на кораб на ЕС на или след датата, посочена в член 39, параграф 1, втора алинея, трябва да отговаря на изискванията по отношение на проектирането, конструкцията и експлоатационните показатели, посочени в международните инструменти, приложими към момента на монтирането на борда на това оборудване.
2. Съответствието на морското оборудване с изискванията, посочени в параграф 1, се доказва единствено в съответствие със стандартите за изпитване и посредством процедурите за оценяване на съответствието, посочени в член 15.
3. Международните инструменти се прилагат, без да се засяга процедурата за проверка на съответствието, предвидена в член 5 от Регламент (ЕО) № 2099/2002 на Европейския парламент и на Съвета (8).
4. Изискванията и стандартите, посочени в параграфи 1 и 2, се изпълняват по еднакъв начин в съответствие с член 35, параграф 2.
Член 5
Прилагане
1. Когато държавите-членки издават, одобряват или подновяват сертификатите на корабите, плаващи под тяхното знаме, съгласно изискванията на международните конвенции, те гарантират, че морското оборудване на борда на тези кораби е в съответствие с изискванията на настоящата директива.
2. Държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че морското оборудване на борда на кораби, плаващи под тяхното знаме, е в съответствие с изискванията на международните инструменти, които се прилагат към оборудването, което вече е монтирано на борда. На Комисията се предоставят изпълнителни правомощия за осигуряване на уеднаквеното прилагане на тези мерки в съответствие с член 35, параграф 3.
Член 6
Функциониране на вътрешния пазар
Държавите-членки не забраняват пускането на пазара и монтирането на борда на кораби на ЕС на морско оборудване, нито отказват да издадат сертификатите, свързани с него, на корабите, плаващи под тяхното знаме, или подновяването на тези сертификати, ако това оборудване е в съответствие с настоящата директива.
Член 7
Прехвърляне на кораб да плава под знамето на държава-членка
1. В случай на кораб на държава извън ЕС, който трябва да бъде прехвърлен да плава под знамето на държава-членка, по време на прехвърлянето този кораб се подлага на проверка от приемащата държава-членка, за да се провери дали действителното състояние на неговото морско оборудване отговаря на издадените му сертификати за безопасност и дали отговаря на разпоредбите на настоящата директива и носи маркировката „щурвал“, или е еквивалентно в степен, която удовлетворява администрацията на тази държава-членка, на морско оборудване, сертифицирано в съответствие с настоящата директива, считано от 18 септември 2016 г.
2. Когато датата на инсталиране на борда на морско оборудване не може да бъде установена, държавите-членки могат да определят задоволителни изисквания за еквивалентност, като вземат предвид съответните международни инструменти.
3. В случай че оборудването не носи маркировката „щурвал“ или администрацията не го счита за еквивалентно, то се подменя.
4. За морското оборудване, което се счита за еквивалентно по силата на настоящия член, държавата-членка издава сертификат, който винаги се носи с оборудването. Този сертификат дава на държавата-членка на знамето разрешение оборудването да остане на борда на кораба и определя евентуалните ограничения или разпоредби, свързани с използването на оборудването.
Член 8
Стандарти за морското оборудване
1. Без да се нарушават разпоредбите на Директива 98/34/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (9), изменена с Регламент (ЕС) № 1025/2012 на Европейския парламент и на Съвета (10), Съюзът цели разработването от страна на ММО и органите по стандартизация на подходящи международни стандарти, включително подробни технически спецификации и стандарти за изпитване, за морското оборудване, чиято употреба или монтиране на борда на корабите се считат за необходими за повишаването на морската безопасност и за предотвратяването на замърсяване на морето. Комисията извършва редовен мониторинг на това развитие.
2. При липса на международен стандарт за конкретен елемент морско оборудване, при изключителни обстоятелства, при надлежна обосновка чрез подходящ анализ и с цел да се избегне сериозна и неприемлива заплаха за морската безопасност, здравето или околната среда, и като се взема предвид текущата работа на равнище ММО, на Комисията се предоставя правомощието да приема, посредством делегирани актове в съответствие с член 37, хармонизирани технически спецификации и стандарти за изпитване за този конкретен елемент морско оборудване.
От особена важност е Комисията да провежда консултации с експерти, включително експерти на държавите-членки, в хода на подготовката на такива делегирани актове.
Тези технически спецификации и стандарти за изпитване се прилагат временно, докато ММО приеме стандарт за конкретния елемент морско оборудване.
3. При изключителни обстоятелства, при надлежна обосновка чрез подходящ анализ и ако това е необходимо, за да се избегне установена неприемлива заплаха за морската безопасност, здравето или околната среда поради сериозен пропуск или аномалия в съществуващ стандарт за конкретен елемент морско оборудване, посочен от Комисията в съответствие с член 35, параграф 2 или параграф 3, и като се отчита текущата работа на равнище ММО, на Комисията се предоставя правомощието да приема, чрез делегирани актове в съответствие с член 37, хармонизирани технически спецификации и стандарти за изпитване за този конкретен елемент морско оборудване само до степента, необходима за преодоляване на сериозния пропуск или аномалия.
От особена важност е Комисията да провежда консултации с експерти, включително експерти на държавите-членки, в хода на подготовката на такива делегирани актове.
Тези технически спецификации и стандарти за изпитване се прилагат временно, докато ММО преразгледа стандарта, приложим за конкретния елемент морско оборудване.
4. Комисията предоставя безплатен достъп до техническите спецификации и стандартите, приети в съответствие с параграфи 2 и 3.
ГЛАВА 2
МАРКИРОВКА „ЩУРВАЛ“
Член 9
Маркировка „щурвал“
1. Върху морското оборудване, чието съответствие с изискванията, установени в настоящата директива, е доказано съгласно приложимите процедури за оценяване на съответствието, се полага маркировката „щурвал“.
2. Маркировката „щурвал“ не се полага върху никакъв друг продукт.
3. Формата на маркировката „щурвал“, която трябва да бъде използвана, е определена в приложение I.
4. Използването на маркировката „щурвал“ се подчинява на общите принципи, определени в член 30, параграфи 1 и 3-6 от Регламент (ЕО) № 765/2008, в които всяко позоваване на маркировката „СЕ“ трябва да се разбира като позоваване на маркировката „щурвал“.
Член 10
Правила и условия за полагането на маркировката „щурвал“
1. Маркировката „щурвал“ се полага върху продукта или върху табелката му с данни, така че да е видима, четлива и незаличима, и се включва в софтуера на продукта, ако има такъв. Когато това не е възможно или не може да бъде гарантирано поради естеството на продукта, тя се полага върху опаковката и в придружаващите документи.
2. Маркировката „щурвал“ се полага в края на производствения етап.
3. След маркировката „щурвал“ следват идентификационният номер на нотифицирания орган, когато този орган участва в етапа на контрол на продукцията, и годината, през която е положена маркировката.
4. Идентификационният номер на нотифицирания орган се полага от самия орган или, по негови указания, от производителя или от упълномощен представител на производителя.
Член 11
Електронен етикет
1. За да се улесни надзорът на пазара и да се предотврати фалшифицирането на конкретни елементи морско оборудване, посочени в параграф 3, производителите могат да използват подходяща и надеждна форма на електронно етикетиране вместо или в допълнение към маркировката „щурвал“. В такъв случай членове 9 и 10 се прилагат, по целесъобразност, mutatis mutandis.
2. Комисията прави анализ на разходите и ползите относно използването на електронен етикет като допълнение или на мястото на маркировката „щурвал“.
3. Комисията може да приема делегирани актове в съответствие с член 37, за да идентифицира конкретни елементи морско оборудване, за които може да се използва електронното етикетиране. От особена важност е Комисията да провежда консултации с експерти, включително експерти на държавите-членки, в хода на подготовката на такива делегирани актове.
4. На Комисията се предоставят изпълнителни правомощия за установяване под формата на регламенти на Комисията и в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 38, параграф 2 на подходящи технически критерии относно проектирането, експлоатационните показатели, поставянето и използването на електронни етикети.
5. За оборудването, идентифицирано в съответствие с параграф 3, маркировката „щурвал“ може, в срок от три години от датата на приемане на подходящите технически критерии, посочени в параграф 4, да бъде допълнена с подходяща и надеждна форма на електронен етикет.
6. За оборудването, идентифицирано в съответствие с параграф 3, маркировката „щурвал“ може, в срок от пет години от датата на приемане на подходящите технически критерии, посочени в параграф 4, да бъде заменена с подходяща и надеждна форма на електронен етикет.
ГЛАВА 3
ЗАДЪЛЖЕНИЯ НА ИКОНОМИЧЕСКИТЕ ОПЕРАТОРИ
Член 12
Задължения на производителите
1. С полагането на маркировката „щурвал“ производителите поемат отговорността да гарантират, че морското оборудване, на което е положена маркировката, е проектирано и произведено в съответствие с техническите спецификации и стандартите, прилагани в съответствие с член 35, параграф 2, и поемат задълженията, определени в параграфи 2-9 от настоящия член.
2. Производителите изготвят необходимата техническа документация и осигуряват извършването на приложимите процедури за оценяване на съответствието.
3. Когато съответствието на морското оборудване с приложимите изисквания е доказано с процедурата за оценяване на съответствието, производителите изготвят декларация на ЕС за съответствие съгласно член 16 и полагат маркировката „щурвал“ в съответствие с членове 9 и 10.
4. Производителите съхраняват техническата документация и декларацията на ЕС за съответствие, посочена в член 16, най-малко 10 години след полагането на маркировката „щурвал“ и в никакъв случай не за срок по-кратък от очаквания жизнен цикъл на въпросното морско оборудване.
5. Производителите гарантират, че са налице процедури, чрез които се осигурява съответствие на серийното производство. Промените в проектирането или в характеристиките на морското оборудване и промените в изискванията на международните инструменти, посочени в член 4, въз основа на които е декларирано съответствието на морско оборудване, се вземат предвид. Когато е необходимо, в съответствие с изискванията на приложение II, производителите извършват ново оценяване на съответствието.
6. Производителите гарантират, че върху техните продукти има нанесен тип, партиден или сериен номер или друг елемент, който позволява тяхното идентифициране, или когато размерът или естеството на продукта не го позволява, че необходимата информация е представена върху опаковката или в документ, който придружава продукта, или и двете, по целесъобразност.
7. Производителите посочват своето име, регистрираното търговско име или регистрираната търговска марка и адреса, на който с тях може да се осъществи връзка, върху продукта или, когато това не е възможно, върху опаковката му или в документ, придружаващ продукта, или и двете, по целесъобразност. Адресът трябва да посочва една точка за контакт с производителя.
8. Производителите гарантират, че продуктът се придружава от инструкции и цялата необходима информация за безопасното монтиране на борда и безопасното използване на продукта, включително ограниченията при използване, ако има такива, които могат лесно да бъдат разбрани от потребителите, заедно с всякаква друга документация, изисквана от международните инструменти или стандартите за изпитване.
9. Производители, които считат или имат основание да вярват, че даден продукт, върху който са положили маркировка „щурвал“, не е в съответствие с приложимите изисквания по отношение на проектирането, конструкцията и експлоатационните показатели и стандартите за изпитване, прилагани в съответствие с член 35, параграфи 2 и 3, незабавно предприемат необходимите коригиращи мерки, за да приведат този продукт в съответствие, да го изтеглят или да го изземат, ако това е целесъобразно. В допълнение, когато продуктът представлява риск, производителите незабавно информират компетентните национални органи на държавите-членки, като представят подробности, по-специално за несъответствието и за всякакви предприети коригиращи мерки.
10. Производителите, при обосновано искане от страна на компетентен орган, своевременно му предоставят цялата информация и документация, необходими за доказване на съответствието на продукта, на език, който може лесно да бъде разбран от този орган или е приемлив за него, предоставят на този орган достъп до своите помещения с цел надзор на пазара в съответствие с член 19 от Регламент (ЕО) № 765/2008, и осигуряват проби или достъп до проби в съответствие с член 25, параграф 4 от настоящата директива. По искане на органа те му сътрудничат при всяко действие, предприето за отстраняване на рисковете, свързани с продуктите, които са пуснали на пазара.
Член 13
Упълномощен представител
1. Производител, който не е разположен на територията на поне една държава-членка, определя чрез писмено пълномощно свой упълномощен представител за Съюза, като посочва в пълномощното името на упълномощения представител и адреса за връзка с него.
2. Изпълнението на задълженията, предвидени в член 12, параграф 1, и изготвянето на техническа документация не са част от пълномощното на упълномощения представител.
3. Упълномощеният представител изпълнява задачите, определени в пълномощното, получено от производителя. Пълномощното позволява на упълномощения представител да извършва най-малко следното:
а)
да съхранява декларацията на ЕС за съответствие и техническата документация на разположение на националните надзорни органи най-малко 10 години след полагането на маркировката „щурвал“ и в никакъв случай не за срок по-кратък от очаквания жизнен цикъл на въпросното морско оборудване;
б)
при обосновано искане от страна на компетентен орган да предоставя на този орган цялата информация и документация, необходими за доказване на съответствието на даден продукт;
в)
да сътрудничи на компетентните органи, по тяхно искане, при всяко действие, предприето за отстраняване на рисковете, създадени от продукти, обхванати от неговото пълномощно.
Член 14
Други икономически оператори
1. Вносителите посочват своето име, регистрираното търговско име или регистрираната търговска марка и адреса, на който с тях може да се осъществи връзка, върху продукта или, когато това не е възможно, върху опаковката му или в документ, придружаващ продукта, или и двете, по целесъобразност.
2. Вносителите и разпространителите, при обосновано искане от страна на компетентен орган, му предоставят цялата информация и документация, необходими за доказване на съответствието на даден продукт, на език, който може лесно да бъде разбран от този орган или е приемлив за него. По искане на органа те му сътрудничат при всяко действие, предприето за отстраняване на рисковете, свързани с продуктите, които са пуснали на пазара.
3. За целите на настоящата директива всеки вносител или разпространител се счита за производител и изпълнява задълженията на производителя по член 12, когато пуска морско оборудване на пазара или го монтира на борда на кораб на ЕС под свое име или своя търговска марка или когато модифицира вече пуснато на пазара морско оборудване по начин, който може да засегне съответствието с приложимите изисквания.
4. За срок от най-малко 10 години от полагането на маркировката „щурвал“ и в никакъв случай за срок по-кратък от очаквания жизнен цикъл на въпросното морско оборудване икономическите оператори при поискване посочват на органите за надзор на пазара:
а)
всеки икономически оператор, който им е доставил някакъв продукт;
б)
всеки икономически оператор, на когото те са доставили някакъв продукт.
ГЛАВА 4
ОЦЕНЯВАНЕ НА СЪОТВЕТСТВИЕТО И НОТИФИЦИРАНЕ НА ОРГАНИТЕ ЗА ОЦЕНЯВАНЕ НА СЪОТВЕТСТВИЕТО
Член 15
Процедури за оценяване на съответствието
1. Процедурите за оценяване на съответствието са определените в приложение II.
2. Държавите-членки гарантират, че производителят или упълномощния представител на производителя е възложил оценяването на съответствието на конкретен елемент морско оборудване на нотифициран орган, като се използва една от възможностите, предвидени с актове за изпълнение, приети от Комисията в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 38, параграф 2, по една от следните процедури:
а)
когато трябва да бъде използвано изследването на ЕО на типа (модул Б), преди да бъде пуснато на пазара, всяко морско оборудване се подлага на:
-
осигуряване на качеството на производството (модул Г); или
-
осигуряване на качеството на продукта (модул Д); или
-
проверка на продукта (модул Е);
б)
когато комплекти морско оборудване се произвеждат индивидуално или в малки количества, а не серийно или масово, процедурата по оценяване на съответствието може да се заключава в проверката на ЕО на изделие (модул Ж).
3. Комисията поддържа чрез информационната система, предоставена за тази цел, актуален списък на одобреното морско оборудване и оттеглените или отхвърлените заявления и го предоставя на заинтересованите страни.
Член 16
Декларация на ЕС за съответствие
1. Декларацията на ЕС за съответствие обявява, че изпълнението на изискванията, определени в съответствие с член 4, е доказано.
2. Декларацията на ЕС за съответствие следва структурата на образеца, определен в приложение III към Решение № 768/2008/ЕО. Тя съдържа елементите, посочени в съответните модули, определени в приложение II към настоящата директива, и се актуализира.
3. Като изготвя декларацията на ЕС за съответствие, производителят поема отговорността и задълженията, посочени в член 12, параграф 1.
4. Когато морското оборудване е монтирано на борда на кораб на ЕС, на кораба се осигурява копие от декларацията на ЕС за съответствие, обхващаща засегнатото оборудване, и се съхранява на борда, докато това оборудване бъде отстранено от кораба. Производителят осигурява превода ѝ на езика или езиците, изисквани от държавата-членка на знамето, включително поне на език, който обикновено се използва в сектора на морския транспорт.
5. Копие от декларацията на ЕС за съответствие се предоставя на нотифицирания орган или органи, който е провел съответните процедури за оценяване на съответствието.
Член 17
Нотифициране на органите за оценяване на съответствието
1. Държавите-членки нотифицират Комисията и другите държави-членки, чрез предоставената от Комисията за тази цел информационна система, за органите, оправомощени да изпълняват задачи по оценяване на съответствието като трета страна съгласно настоящата директива.
2. Нотифицираните органи отговарят на изискванията, предвидени в приложение III.
Член 18
Нотифициращи органи
1. Държавите-членки определят нотифициращ орган, отговорен за установяването и провеждането на необходимите процедури за оценка и нотифициране на органите за оценяване на съответствието, както и за мониторинга на нотифицираните органи, включително съответствието с член 20.
2. Мониторинг на нотифицираните органи се извършва най-малко веднъж на всеки две години. Комисията може да реши да участва като наблюдател в мониторинга.
3. Държавите-членки могат да решат, че оценката и мониторингът, посочени в параграф 1, трябва да се извършват от национален акредитиращ орган.
4. Когато нотифициращият орган делегира или по друг начин възлага извършването на оценката, нотифицирането или мониторинга, посочени в параграф 1, на орган, който не е правителствена структура, този орган трябва да бъде правен субект и да отговаря mutatis mutandis на изискванията, установени в приложение V. В допълнение този орган трябва да разполага с механизми за покриване на отговорност, произтичаща от неговата дейност.
5. Нотифициращият орган поема пълната отговорност за задачите, изпълнявани от органа, посочен в параграф 4.
6. Нотифициращият орган отговаря на изискванията, посочени в приложение V.
Член 19
Задължение за предоставяне на информация относно нотифициращите органи
1. Държавите-членки информират Комисията за своите процедури за оценка и нотифициране на органите за оценяване на съответствието и за мониторинга на такива органи, както и за всякакви промени във връзка с това.
2. Комисията осигурява чрез предоставената за тази цел информационна система достъп на обществеността до тази информация.
Член 20
Поделения и подизпълнители на нотифицираните органи
1. В случаите, в които нотифициран орган възлага на подизпълнител конкретни задачи, свързани с оценяване на съответствието, или използва поделение, той гарантира, че подизпълнителят или поделението отговарят на изискванията, посочени в приложение III, и надлежно информира нотифициращия орган.
2. Нотифицираните органи поемат пълната отговорност за задачите, изпълнявани от подизпълнители или поделения, без значение къде са установени те.
3. Дейностите могат да бъдат възлагани на подизпълнители или изпълнявани от поделения само със съгласието на клиента.
4. Нотифицираните органи съхраняват на разположение на нотифициращия орган съответните документи, свързани с оценката на квалификацията на подизпълнителя или на поделението и работата, извършена от подизпълнителя или на поделението съгласно настоящата директива.
Член 21
Промени в нотификациите
1. Когато нотифициращият орган е констатирал или е бил информиран, че даден нотифициран орган вече не отговаря на изискванията, установени в приложение III, или че не изпълнява задълженията си по настоящата директива, нотифициращият орган ограничава, прекратява временно или оттегля нотификацията, според случая, в зависимост от сериозността на неспазването на изискванията или на неизпълнението на задълженията. Той незабавно информира надлежно Комисията и другите държави-членки чрез информационната система, предоставена от Комисията за тази цел.
2. В случай на ограничаване, временно прекратяване или оттегляне на нотификацията, или в случай че нотифицираният орган преустанови дейността си, нотифициращата държава-членка предприема подходящите стъпки, за да гарантира, че досиетата на този орган се обработват от друг нотифициран орган или се съхраняват на разположение на отговорните нотифициращи органи и на органите за надзор на пазара, при поискване от тяхна страна.
Член 22
Оспорване на компетентността на нотифицирани органи
1. Комисията проучва всички случаи, в които въз основа на информацията, с която разполага или която ѝ е предоставена, се съмнява в компетентността на нотифицирания орган или в продължаващото изпълнение от нотифицирания орган на изискванията и отговорностите, които са му възложени.
2. Нотифициращата държава-членка предоставя на Комисията при поискване цялата информация, свързана с основанията за нотификацията или за запазването на компетентността на съответния орган.
3. Комисията гарантира, че цялата чувствителна информация, получена по време на проучванията ѝ, се третира като поверителна.
4. Когато Комисията констатира, че нотифицираният орган не отговаря или е престанал да отговаря на изискванията за нотифицирането му, тя незабавно информира нотифициращата държава-членка за това и отправя искане до държавата-членка незабавно да предприеме необходимите коригиращи мерки, включително ако е необходимо, отмяна на нотификацията.
Член 23
Оперативни задължения на нотифицираните органи
1. Нотифицираните органи извършват или възлагат извършването на оценяване на съответствието съгласно процедурите, предвидени в член 15.
2. Когато нотифициран орган установи, че задълженията, установени в член 12, не са изпълнени от производителя, той изисква от този производител незабавно да предприеме подходящите коригиращи мерки и не издава сертификат за съответствие.
3. Когато в процеса на наблюдение за съответствие след издаването на сертификата за съответствие нотифицираният орган установи, че даден продукт е престанал да отговаря на изискванията, той изисква от производителя да предприеме незабавно подходящи коригиращи мерки и прекратява временно или отнема сертификата, ако това се налага. Когато не са предприети коригиращи мерки или те не дават необходимия резултат, нотифицираният орган ограничава, прекратява временно или отнема сертификата, в зависимост от случая.
Член 24
Задължения на нотифицираните органи за предоставяне на информация
1. Нотифицираните органи информират нотифициращия орган за следното:
а)
всеки отказ, ограничаване, временно прекратяване или отнемане на сертификат за съответствие;
б)
всякакви обстоятелства, които влияят върху обхвата и условията за нотифициране;
в)
всякакви искания за информация, които са получили от органите за надзор на пазара във връзка с дейности за оценяване на съответствието;
г)
при поискване - за дейностите по оценяване на съответствието, извършени в обхвата на тяхната нотификация, и всякакви други извършени дейности, включително трансгранични, и дейности по възлагане на подизпълнители.
2. Нотифицираните органи предоставят на Комисията и на държавите-членки, при поискване, съответната информация относно въпроси, свързани с отрицателни и положителни резултати от оценяване на съответствието. Нотифицираните органи предоставят на другите нотифицирани органи, които извършват дейности за оценяване на съответствието, обхващащи същите продукти, информация относно отрицателни и, при поискване, относно положителни резултати от оценяване на съответствието.
ГЛАВА 5
НАДЗОР НА ПАЗАРА НА СЪЮЗА, КОНТРОЛ НА ПРОДУКТИТЕ, ПРЕДПАЗНИ МЕРКИ
Член 25
Рамка на ЕС за надзор на пазара
1. По отношение на морското оборудване държавите-членки извършват надзор на пазара в съответствие с рамката на ЕС за надзор на пазара, определена в глава III от Регламент (ЕО) № 765/2008, при спазване на параграфи 2 и 3 от настоящия член.
2. Националните инфраструктури и програми за надзор на пазара вземат предвид специфичните особености на сектора на морското оборудване, включително различните процедури, изпълнявани в рамките на оценяването на съответствието, и по-специално отговорностите на администрацията на държавата на знамето, възложени ѝ с международните конвенции.
3. Надзорът на пазара може да включва документни проверки, както и проверки на морското оборудване, което носи маркировката „щурвал“, независимо дали е монтирано или не е монтирано на борда на корабите. Проверката на морско оборудване, което вече е монтирано на борда, се ограничава до такава проверка, каквато може да се извърши, докато съответното оборудване остава на борда напълно функционално.
4. Когато органите за надзор на пазара на дадена държава-членка, определени в Регламент (ЕО) № 765/2008, възнамеряват да извършат проверка на проба, те могат, когато това е разумно и осъществимо, да поискат от производителя да предостави необходимите проби или достъп на място до пробите за своя сметка.
Член 26
Процедура при морско оборудване, представляващо риск на национално равнище
1. Когато органите за надзор на пазара на дадена държава-членка имат достатъчно причини да вярват, че дадено морско оборудване, попадащо в обхвата на настоящата директива, представлява риск за морската безопасност, здравето или околната среда, те извършват оценка по отношение на засегнатото оборудване, която обхваща всички изисквания, определени в настоящата директива. Съответните икономически оператори оказват необходимото сътрудничество на органите за надзор на пазара.
Когато в хода на тази оценка органите за надзор на пазара открият, че морското оборудване не отговаря на изискванията, определени в настоящата директива, те без забавяне изискват от съответния икономически оператор да предприеме всички необходими коригиращи действия, за да приведе морското оборудване в съответствие с тези изисквания, да изтегли морското оборудване от пазара, или да го изземе в разумен, съобразен с характера на риска срок, който могат да определят.
Органите за надзор на пазара надлежно информират съответния нотифициран орган.
Спрямо мерки, посочени във втора алинея от настоящия параграф, се прилага член 21 от Регламент (ЕО) № 765/2008.
2. В случаите, в които органите за надзор на пазара считат, че несъответствието не е ограничено до тяхната национална територия или до корабите, плаващи под тяхното знаме, те информират Комисията и другите държави-членки чрез информационната система, предоставена им от Комисията за целите на надзора на пазара, за резултатите от оценката, извършена съгласно параграф 1, и за действията, чието предприемане са изискали от икономическия оператор.
3. Икономическият оператор гарантира, че са предприети всички подходящи коригиращи действия по отношение на всички засегнати продукти, които той предлага на пазара в целия Съюз или, ако е такъв случаят, е монтирал или доставил за монтиране на борда на кораби на ЕС.
4. В случаите, в които съответният икономически оператор не предприеме достатъчни коригиращи действия в срока, определен от органите за надзор на пазара в съответствие с параграф 1, втора алинея, или по друг начин не успее да изпълни задълженията си по настоящата директива, органите за надзор на пазара предприемат всички подходящи временни мерки, за да забранят или ограничат морското оборудване, което се предлага на техния национален пазар или което е монтирано на борда на кораби, плаващи под тяхното знаме, да изтеглят продукта от този пазар или да го изземат.
Органите за надзор на пазара без забавяне информират Комисията и другите държави-членки за тези мерки.
5. Информацията относно предприетите от органите за надзор на пазара мерки, посочени в параграф 4, включва всички налични подробности, по-специално данните, необходими за идентифицирането на несъответстващото морско оборудване, произхода на продукта, характера на твърдяното несъответствие и съществуващия риск, характера и продължителността на предприетите национални мерки, както и аргументите, изтъкнати от съответния икономически оператор. По-специално органите за надзор на пазара посочват дали несъответствието се дължи на:
а)
несъответствие на морското оборудване с приложимите изисквания към проектирането, конструкцията и експлоатационните показатели, както са определени в съответствие с член 4;
б)
неспазване на стандартите за изпитване, посочени в член 4, по време на процедурата за оценяване на съответствието;
в)
недостатъци в посочените стандарти за изпитване.
6. Държавите-членки, различни от държавата-членка, започнала процедурата, без забавяне информират Комисията и другите държави-членки за всички приети мерки и за всяка допълнителна информация, с която разполагат за несъответствието на засегнатото морско оборудване, и в случай на несъгласие с нотифицираната национална мярка - за своите възражения.
7. Когато в срок от четири месеца след получаването на информацията относно предприетите от органите за надзор на пазара мерки, посочени в параграф 4, не е повдигнато възражение от държава-членка или от Комисията по отношение на временна мярка, предприета от държава-членка, тази мярка се счита за оправдана.
8. Държавите-членки гарантират, че без забавяне са взети подходящите ограничителни мерки по отношение на засегнатото морско оборудване, такива като изтеглянето на продукта от пазарите им.
Член 27
Предпазна процедура на ЕС
1. Когато при приключването на процедурата, определена в член 26, параграфи 3 и 4, срещу дадена мярка, предприета от държава-членка, са повдигнати възражения, или когато Комисия счита, че дадена национална мярка може да е в противоречие със законодателството на Съюза, Комисията незабавно започва консултации с държавите-членки и със съответния икономически оператор или оператори и оценява съответната националната мярка. Въз основа на резултатите от тази оценка Комисията взема решение дали съответната национална мярка е оправдана или не.
2. За целите на параграф 1, когато Комисията е удовлетворена, че процедурата, следвана при приемането на националната мярка, е подходяща за изчерпателна и обективна оценка на риска и, че съответната национална мярка е в съответствие с член 21 от Регламент (ЕО) № 765/2008, тя може да се ограничи до проучване на целесъобразността и пропорционалността на съответната национална мярка по отношение на посочения риск.
3. Адресати на решението на Комисията са всички държави-членки, като Комисията незабавно го съобщава на тях и на съответния икономически оператор или оператори.
4. Ако се прецени, че съответната национална мярка е оправдана, всички държави-членки предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че несъответстващото корабно оборудване е изтеглено от пазара им, а когато се налага - иззето. Те информират Комисията за това.
5. Ако се прецени, че съответната национална мярка е неоправдана, засегнатата държава-членка я оттегля.
6. Когато несъответствието на морското оборудване е отдадено на недостатъци в стандартите за изпитване, посочени в член 4, Комисията може, за да изпълни целта на настоящата директива, да потвърди, промени или отмени национална предпазна мярка чрез актове за изпълнение в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 38, параграф 2.
Освен това Комисията се оправомощава да приема, чрез делегирани актове в съответствие с процедурата по член 37, временни хармонизирани изисквания и стандарти за изпитване за този конкретен елемент морско оборудване. Критериите по член 8, параграф 3 се прилагат съответно. Тези изисквания и стандарти за изпитване се предоставят от Комисията безплатно.
7. Когато става въпрос за стандарт за изпитване, който е европейски стандарт, Комисията информира съответния европейски орган или органи по стандартизация и отнася въпроса до комитета, създаден по член 5 от Директива 98/34/ЕО. Комитетът незабавно се консултира със съответния европейски орган или органи по стандартизация и представя становището си.
Член 28
Съответстващи продукти, които представляват риск за морската безопасност, здравето или околната среда
1. Когато държава-членка, след като извърши оценката съгласно член 26, параграф 1 установи, че дадено морско оборудване, което е в съответствие с настоящата директива, въпреки това представлява риск за морската безопасност, за здравето или за околната среда, тя изисква от съответния икономически оператор да предприеме всички подходящи мерки, за да гарантира, че когато въпросното морско оборудване е пуснато на пазара, то вече не представлява този риск, да изтегли морското оборудване от пазара или да го изземе в рамките на разумен, съобразен с характера на риска срок, който може да е определила.
2. Икономическият оператор гарантира, че са предприети коригиращи действия по отношение на всички засегнати продукти, които той предлага на пазара в целия Съюз или е монтирал на борда на кораби на ЕС.
3. Държавата-членка незабавно информира Комисията и другите държави-членки. Предоставената информация включва всички налични подробности, по-специално данните, необходими за идентифицирането на засегнатото морско оборудване, произхода и веригата на доставка на морското оборудване, характера на съществуващия риск, характера и продължителността на предприетите национални мерки.
4. Комисията без забавяне започва консултации с държавите-членки и съответния икономически оператор или оператори и оценява предприетите национални мерки. Въз основа на резултатите от тази оценка Комисията взема решение дали мярката е оправдана или не и когато е необходимо предлага подходящи мерки. За тази цел член 27, параграф 2 се прилага mutatis mutandis.
5. Адресати на решението на Комисията са всички държави-членки, като Комисията незабавно го съобщава на тях и на съответния икономически оператор или оператори.
Член 29
Официално несъответствие
1. Без да се нарушават разпоредбите на член 26, когато дадена държава-членка направи някоя от следните констатации, тя изисква от съответния икономически оператор да прекрати въпросното несъответствие:
а)
маркировката „щурвал“ е положена в нарушение на член 9 или член 10;
б)
маркировката „щурвал“ не е положена;
в)
декларацията на ЕС за съответствие не е съставена;
г)
декларацията на ЕС за съответствие не е съставена правилно;
д)
техническата документация не е налице или не е пълна;
е)
декларацията на ЕС за съответствие не е била изпратена на кораба.
2. Когато несъответствието, посочено в параграф 1, продължи, засегнатата държава-членка предприема всички подходящи мерки да ограничи или да забрани предлагането на морското оборудване на пазара, или да гарантира неговото изземване или изтегляне от пазара.
Член 30
Изключения въз основа на технически иновации
1. При изключителни обстоятелства на технически иновации, администрацията на държавата на знамето може да разреши морско оборудване, което не отговаря на процедурите за оценяване на съответствието, да бъде монтирано на борда на кораб на ЕС, ако е установено чрез изпитания или по друг начин, който удовлетворява администрацията на държавата на знамето, че такова оборудване отговаря на целите на настоящата директива.
2. Процедурите за изпитания не правят никакво разграничение между морското оборудване, произведено в държавата-членка на знамето, и оборудването, произведено в други държави.
3. На морското оборудване, обхванато от настоящия член, държавата-членка на знамето издава сертификат, който трябва винаги да придружава оборудването и който дава разрешението на държавата-членка на знамето за монтиране на оборудването на борда на кораба и налага евентуалните ограничения или разпоредби, свързани с използването на оборудването.
4. В случай че държава-членка разреши монтирането на борда на кораб на ЕС на оборудване, обхванато от настоящия член, тази държава-членка съобщава незабавно на Комисията и на другите държави-членки данните, свързани с него, както и докладите за всички имащи отношение изпитвания, оценки и процедури за оценяване на съответствието.
5. В рамките на 12 месеца след получаването на съобщението, посочено в параграф 4, Комисията, ако счете, че условията, определени в параграф 1, не са изпълнени, може да поиска от засегнатата държава-членка да оттегли в рамките на определен срок предоставеното разрешение. За тази цел Комисията действа чрез актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 38, параграф 2.
6. Когато кораб, имащ на борда си морско оборудване, обхванато от параграф 1, е прехвърлен на друга държава-членка, приемащата държава-членка на знамето може да вземе необходимите мерки, които могат да включват изпитвания и практически демонстрации, за да се гарантира, че оборудването е най-малкото толкова ефективно, колкото оборудването, което отговаря на процедурите за оценяване на съответствието.
Член 31
Изключения за изпитване или оценка
Администрацията на държавата на знамето може да разреши морско оборудване, което не отговаря на процедурите за оценяване на съответствието, или не е обхванато от член 30, да се монтира на борда на кораб на ЕС с цел изпитване или оценка, ако са изпълнени всички изброени по-долу условия:
а)
на морското оборудване се издава сертификат от държавата-членка на знамето, който винаги придружава оборудването, декларира решението на тази държава-членка оборудването да бъде монтирано на борда на кораб на ЕС, налага всички необходими ограничения и определя всякакви други подходящи разпоредби по отношение на използването на засегнатото оборудване;
б)
разрешението е ограничено до срока, който държавата на знамето счита за необходим за приключване на изпитването и който следва да е възможно най-кратък;
в)
морското оборудване не може да бъде използвано вместо оборудване, което отговаря на изискванията на настоящата директива, и не може да заменя такова оборудване, което трябва да остане на борда на кораб на ЕС в годно за работа състояние и готово за незабавно използване.
Член 32
Изключения при изключителни обстоятелства
1. При изключителни обстоятелства, които са обосновани надлежно пред администрацията на държавата на знамето, когато е необходимо морското оборудване да бъде заменено в пристанище извън Съюза, и когато не е възможно в разумен срок и с разумно закъснение и разходи на борда да се монтира оборудване, което носи маркировката „щурвал“, на борда може да се монтира друго морско оборудване, при условията на параграфи 2-4.
2. Морското оборудване, монтирано на борда, се придружава от документация, издадена от държава - членка на ММО, която е страна по съответните конвенции, с която документация се удостоверява съответствието със съответните изисквания на ММО.
3. Администрацията на държавата на знамето бива информирана незабавно за естеството и характеристиките на такова друго морско оборудване.
4. Администрацията на държавата на знамето при първа възможност прави необходимото морското оборудване, посочено в параграф 1, заедно с документацията за изпитването му, да отговаря на съответните изисквания на международните инструменти и на настоящата директива.
5. Когато е доказано, че конкретно морско оборудване, носещо маркировката „щурвал“, не се предлага на пазара, държавата-членка на знамето може да разреши друго морско оборудване да бъде монтирано на борда, при спазването на параграфи 6-8.
6. Морското оборудване, за което е дадено разрешение, трябва да отговаря възможно в най-висока степен на изискванията и стандартите за изпитване, посочени в член 4.
7. Морското оборудване, монтирано на борда, следва да бъде придружено от временен сертификат за одобрение, издаден от държавата-членка на знамето или от друга държава-членка, в който се посочва следното:
а)
оборудването, носещо маркировката „щурвал“, което сертифицираното оборудване заменя;
б)
точните обстоятелства, при които е издаден сертификатът за одобрение, и по-специално отсъствието от пазара на оборудване, носещо маркировката „щурвал“;
в)
точните изисквания към проектирането, конструкцията и експлоатационните показатели, по отношение на които оборудването е одобрено от сертифициращата държава-членка;
г)
приложените стандарти за изпитване, ако има такива, в съответните процедури за одобрение.
8. Държавата-членка, която издава временен сертификат за одобрение, уведомява за това Комисията. Ако Комисията счете, че условията на параграфи 6 и 7 не са изпълнени, тя може да изиска от държавата-членка да отмени въпросния сертификат или да предприеме други подходящи мерки чрез актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 38, параграф 2.
ГЛАВА 6
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 33
Обмяна на опит
Комисията създава организация за обмен на опит между националните органи на държавите-членки, отговорни за политиката в областта на нотифицирането, особено по отношение на надзора на пазара.
Член 34
Координация на нотифицираните органи
1. Комисията гарантира създаването и правилното функциониране на подходяща координация и сътрудничество между нотифицираните органи под формата на секторна група от нотифицирани органи.
2. Държавите-членки гарантират, че органите, нотифицирани от тях, участват в работата на секторната група, пряко или чрез определени представители.
Член 35
Изпълнителни мерки
1. Държавите-членки съобщават на Комисията чрез информационната система, предоставена от нея за тази цел, имената и координатите за връзка на органите, отговорни за изпълнението на настоящата директива. Комисията изготвя, актуализира периодично и публикува списък на тези органи.
2. За всеки елемент морско оборудване, за който международните конвенции изискват одобрението на администрацията на държавата на знамето, Комисията посредством актове за изпълнение посочва кои са съответните изисквания към проектирането, конструкцията и експлоатационните показатели, както и стандартите за изпитване, предвидени в международните инструменти. При приемането на тези актове Комисията ясно посочва датите, от които тези изисквания и стандарти за изпитване трябва да се прилагат, включително датите за пускане на пазара и за монтиране на борда, в съответствие с международните инструменти и при отчитане на сроковете за корабостроене. Комисията може да установи и общи критерии и подробни процедури за тяхното прилагане.
3. Посредством актове за изпълнение Комисията посочва кои са съответните нови изисквания към проектирането, конструкцията и експлоатационните показатели, предвидени в международните инструменти и които се прилагат към оборудване, което вече е монтирано на борда, за да се гарантира, че оборудването, монтирано на борда на кораби на ЕС, е в съответствие с международните инструменти.
4. Комисията създава и поддържа база данни, съдържаща най-малко следната информация:
а)
списъка и основни данни от сертификатите за съответствие, издадени съгласно настоящата директива, които са предоставени от нотифицираните органи;
б)
списъка и основни данни от декларациите за съответствие, издадени съгласно настоящата директива, които са предоставени от производителите;
в)
актуален списък на приложимите международни инструменти и на изискванията и стандартите за изпитване, приложими по силата на член 4, параграф 4;
г)
списъка и пълния текст на критериите и процедурите, посочени в параграф 2;
д)
изискванията и условията за електронно етикетиране, посочени в член 11, когато е приложимо;
е)
всякаква друга полезна информация с оглед на това да се улесни правилното изпълнение на настоящата директива от държавите-членки, нотифицираните органи и икономическите оператори.
На държавите-членки се предоставя достъп до тази база данни. Тя се предоставя също така на обществеността, само за информационни цели.
5. Актовете за изпълнение, посочени в настоящия член, се приемат под формата на регламенти на Комисията в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 38, параграф 2.
Член 36
Изменения
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 37, с цел да се актуализират позоваванията на стандартите, посочени в приложение III, когато се появят нови стандарти.
Член 37
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в членове 8, 11, 27 и 36, се предоставя на Комисията за срок от пет години, считано от 17 септември 2014 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се подновява мълчаливо за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно подновяване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в членове 8, 11, 27 и 36, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посочено в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. Решението не засяга валидността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и на Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно членове 8, 11, 27 и 36, влиза в сила само ако Европейският парламент или Съветът не са представили възражения в срок от два месеца, след нотифицирането на акта на Европейския парламент и на Съвета, или ако преди изтичането на този срок Европейският парламент и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 38
Комитет
1. Комисията се подпомага от Комитета по морската безопасност и предотвратяването на замърсяването от кораби (КМБПЗК), създаден с Регламент (ЕО) № 2099/2002. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011. Когато комитетът не даде становище, Комисията не приема проекта на акт за изпълнение и се прилага член 5, параграф 4, трета алинея от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 39
Транспониране
1. Държавите-членки приемат и публикуват най-късно до 18 септември 2016 г. законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби.
Те прилагат тези разпоредби от 18 септември 2016 г.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното право, които приемат в областта, обхваната от настоящата директива.
Член 40
Отмяна
1. Директива 96/98/ЕО се отменя, считано от 18 септември 2016 г.
2. Изискванията и стандартите за изпитване за морско оборудване, приложими към 18 септември 2016 г. в изпълнение на разпоредбите на националното право, приети от държавите-членки, за да се съобразят с Директива 96/98/ЕО, продължават да се прилагат до влизането в сила на актовете за изпълнение, посочени в член 35, параграф 2.
3. Позоваванията на отменената директива се приемат за позовавания на настоящата директива.
Член 41
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 42
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 23 юли 2014 година.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA 2014/90/ES
2014 m. liepos 23 d.
dėl laivų įrenginių, kuria panaikinama Tarybos direktyva 96/98/EB
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 100 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
pasikonsultavę su Regionų komitetu,
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (2),
kadangi:
(1)
pasaulinis laivybos pobūdis lemia poreikį Sąjungai taikyti ir remti tarptautinę saugios laivybos reguliavimo sistemą. Tarptautinėse saugios laivybos konvencijose reikalaujama, kad vėliavos valstybės užtikrintų, jog laivuose sumontuoti įrenginiai atitiktų tam tikrus saugos reikalavimus, susijusius su modeliu, konstrukcija ir veikimo charakteristikomis, ir kad būtų išduoti atitinkami sertifikatai. Tuo tikslu Tarptautinė jūrų organizacija (toliau - TJO) ir tarptautinės bei Europos standartizavimo institucijos parengė išsamius tam tikrų laivų tipų įrenginių veikimo charakteristikų ir bandymo standartus;
(2)
tarptautiniuose dokumentuose vėliavos valstybės administracijoms paliekama daug veiksmų laisvės. Nesuderinus reikalavimų, gaminių, kuriems kompetentingos nacionalinės institucijos išdavė sertifikatus kaip atitinkantiems tas konvencijas ir standartus, saugos lygis yra nevienodas; tai kliudo sklandžiai veikti vidaus rinkai, nes valstybėms narėms tampa sunku be papildomo tikrinimo priimti kitose valstybėse narėse sertifikuotus įrenginius, skirtus montuoti laivuose, plaukiojančiuose su jų vėliava;
(3)
tos problemos išsprendžiamos suderinus reikalavimus Sąjungos lygmeniu. Todėl Tarybos direktyva 96/98/EB (3) nustatytos bendros taisyklės, ir taip pašalinami tarptautinių standartų įgyvendinimo skirtumai, nustatant aiškius reikalavimus ir vienodą sertifikatų suteikimo tvarką;
(4)
yra įvairių kitų Sąjungos teisės priemonių, kuriomis, siekiant, inter alia, užtikrinti laisvą prekių judėjimą vidaus rinkoje arba aplinkosaugos tikslais, nustatomi reikalavimai ir sąlygos tam tikriems gaminiams, kurių pobūdis panašus kaip ir laivuose naudojamų įrenginių, tačiau kurie neatitinka tarptautinių standartų, kurie gali labai skirtis nuo Sąjungos vidaus teisės aktų ir yra nuolat keičiami. Todėl valstybės narės negali tų gaminių sertifikuoti pagal susijusias tarptautines saugios laivybos konvencijas. Todėl įrenginiai, skirti montuoti ES laivuose pagal tarptautinius saugos standartus, turėtų būti reglamentuojami tik šia direktyva, kuri bet kuriuo atveju turėtų būti laikoma lex specialis; be to, turėtų būti nustatytas specialus ženklas, kuriuo būtų nurodoma, kad tuo ženklu pažymėti įrenginiai atitinka įsigaliojusiose atitinkamose tarptautinėse konvencijose ir dokumentuose nustatytus reikalavimus;
(5)
tarptautiniuose dokumentuose nustatomi išsamūs laivų įrenginių veikimo charakteristikų ir bandymo standartai, o kartais numatomos ir priemonės, kuriomis nukrypstama nuo griežtų reikalavimų, tačiau kurios tam tikromis sąlygomis yra tinkamos, kad atitiktų tų reikalavimų paskirtį. 1974 m. Tarptautinė konvencija dėl žmogaus gyvybės apsaugos jūroje (SOLAS) numatomi alternatyvūs sprendimai ir tvarka, kuriuos savo atsakomybe galėtų taikyti atskiros valstybės narės;
(6)
iš patirties įgyvendinant Direktyvą 96/98/EB matyti, kad būtina imtis papildomų priemonių tos direktyvos įgyvendinimo ir vykdymo užtikrinimo mechanizmams pagerinti ir reglamentavimo aplinkai supaprastinti, kartu užtikrinant, kad TJO reikalavimai būtų suderintai taikomi ir įgyvendinami visoje Sąjungoje;
(7)
todėl turėtų būti nustatyti reikalavimai, kad laivų įrenginiai atitiktų taikomuose tarptautiniuose dokumentuose nustatytus saugos standartus, įskaitant susijusius bandymo standartus, siekiant užtikrinti, kad tuos reikalavimus atitinkantys įrenginiai galėtų be kliūčių būti vidaus rinkos apyvartoje ir būti montuojami laivuose, plaukiojančiuose su bet kurios valstybės narės vėliava;
(8)
siekiant sudaryti sąlygas sąžiningai konkurencijai kuriant laivų įrenginius, reikėtų dėti visas pastangas skatinti atvirų standartų naudojimą, kad jie būtų laisvai prieinami arba parduodami už nominalų mokestį ir juos būtų leidžiama visiems kopijuoti, platinti ir naudoti be mokesčio arba už nominalų mokestį;
(9)
Europos Parlamento ir Tarybos sprendimu Nr. 768/2008/EB (4) nustatyti sektoriaus teisės aktuose taikytini bendrieji principai ir orientacinės nuostatos, kad būtų sukurtas nuoseklus tų teisės aktų persvarstymo ar išdėstymo nauja redakcija pagrindas. Tas sprendimas - būsimų teisės aktų, kuriais bus suderintos prekybos gaminiais sąlygos, bendroji horizontalaus pobūdžio sistema ir galiojančių teisės aktų pamatinis dokumentas. Toje bendrojoje sistemoje pateikiami tinkami problemų, nustatytų įgyvendinant Direktyvą 96/98/EB, sprendimai. Todėl būtina į šią direktyvą įtraukti Sprendimo Nr. 768/2008/EB terminų apibrėžtis ir orientacines nuostatas, pritaikius jas prie laivų įrenginių sektoriaus ypatumų;
(10)
siekiant rinkos priežiūros institucijoms suteikti papildomų specialių priemonių, kad būtų sudarytos palankesnės sąlygos joms atlikti savo užduotį, elektroninis žymuo galėtų papildyti ar pakeisti šturvalo ženklą tinkamu laiku;
(11)
ekonominės veiklos vykdytojų atsakomybė turėtų būti nustatyta taip, kad ji būtų proporcinga ir nediskriminuojanti tų ekonominės veiklos vykdytojų, kurie yra įsisteigę Sąjungoje, atžvilgiu, atsižvelgiant į tai, kad didelė laivų įrenginių, kuriems taikoma ši direktyva, dalis gali būti niekada neimportuojama ir neplatinama valstybių narių teritorijoje;
(12)
atsižvelgiant į tai, laivų įrenginiai laivuose montuojami statant arba remontuojant laivus visame pasaulyje, rinkos priežiūra tampa itin sudėtinga ir jos neįmanoma veiksmingai įgyvendinti pasitelkiant sienų kontrolę. Todėl turėtų būti aiškiai apibrėžtos atitinkamos valstybių narių ir ekonominės veiklos vykdytojų Sąjungoje pareigos. Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad su jų vėliava plaukiojančiuose laivuose būtų sumontuoti tik reikalavimus atitinkantys įrenginiai ir kad ši pareiga būtų vykdoma vėliavos valstybės administracijai išduodant, patvirtinant ar pratęsiant tokių laivų sertifikatus pagal tarptautines konvencijas, taip pat įgyvendinant taikomas nacionalines rinkos priežiūros priemones pagal Sąjungos rinkos priežiūros sistemą, nustatytą Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 765/2008 (5) III skyriuje. Valstybėms narėms tas pareigas vykdyti turėtų padėti informacinės sistemos, kurias užtikrina Komisija, siekiant vertinti įstaigas, kurioms suteiktas leidimas atlikti atitikties vertinimo užduotis, pranešti apie jas ir vykdyti jų stebėseną, dalytis informacija, susijusia su patvirtintais laivų įrenginiais, atsiimtomis arba atmestomis paraiškomis ir įrenginių neatitiktimi reikalavimams;
(13)
visų pirma gamintojo arba, prireikus, importuotojo atliktas laivų įrenginių paženklinimas šturvalo ženklu turėtų būti garantija pagal šia direktyva nustatytas jų pareigas, kad įrenginiai atitinka reikalavimus ir gali būti pateikti rinkai, siekiant juos montuoti ES laive. Be to, yra būtinos tam tikros nuostatos, kad, paženklinus šturvalo ženklu, toliau būtų užtikrinama sauga ir jo taikomumas, ir kad nacionalinės rinkos priežiūros institucijos veiksmingai vykdytų savo užduotį. Gamintojas arba, prireikus, importuotojas ar platintojas turėtų privalėti kompetentingoms institucijoms suteikti visą teisingą informaciją, susijusią su įrenginiais, kuriuos jis paženklino šturvalo ženklu, siekiant užtikrinti, kad laivų įrenginiai ir toliau būtų saugūs. Gamintojas turėtų privalėti bendradarbiauti su rinkos priežiūros institucijomis, įskaitant dėl standartų, kurių laikydamasis jis pagamino ir sertifikavo įrenginius, ir jis taip pat turėtų rinkai pateikiamų savo laivų įrenginių atžvilgiu veikti imdamasis atsargumo priemonių. Šiuo atžvilgiu ne Sąjungoje esantis gamintojas turėtų paskirti įgaliotąjį atstovą, siekdamas užtikrinti bendradarbiavimą su kompetentingomis nacionalinėmis institucijomis;
(14)
atitiktį tarptautiniams bandymo standartams geriausia būtų galima įrodyti atlikus atitikties vertinimo procedūras, kaip antai nustatytąsias Sprendime Nr. 768/2008/EB. Tačiau gamintojams reikėtų leisti taikyti tik tas atitikties vertinimo procedūras, kurios atitinka tarptautinių dokumentų reikalavimus;
(15)
kad įtariamos neatitikties tyrimo procedūra būtų sąžininga ir veiksminga, reikėtų paskatinti valstybes nares imtis visų priemonių, kurios padėtų išsamiai ir objektyviai įvertinti riziką; jei Komisija įsitikina, kad ši sąlyga įvykdyta, ji neturėtų būti įpareigota pakartoti tą vertinimą peržiūrėdama tų valstybių narių nustatytas ribojamąsias priemones, susijusias su reikalavimų neatitinkančia įranga;
(16)
vykdydama savo tyrimo pareigas, susijusias su notifikuotomis įstaigomis, Komisija turėtų nuolat informuoti valstybes nares ir su jomis kuo intensyviau bendradarbiauti, tinkamai atsižvelgiant į nepriklausomą jos vaidmenį;
(17)
kai valstybės narės priežiūros institucijos mano, kad laivų įrenginiai, kuriems taikoma ši direktyva, gali kelti pavojų saugiai laivybai, sveikatai arba aplinkai, jos turėtų atlikti vertinimus ar bandymus, susijusius su atitinkamais įrenginiais. Tais atvejais, kai nustatomas pavojus, valstybė narė turėtų pareikalauti, kad atitinkamas ekonominės veiklos vykdytojas imtųsi tinkamų taisomųjų veiksmų arba netgi pašalintų arba atšauktų atitinkamus įrenginius;
(18)
išimtinėmis aplinkybėmis turėtų būti leidžiama naudoti šturvalo ženklu nepažymėtus laivų įrenginius, ypač jei laivui neįmanoma įsigyti įrenginių su šturvalo ženklu uoste ar infrastruktūroje už Sąjungos ribų arba jei šturvalo ženklu pažymėtų įrenginių nėra rinkoje;
(19)
būtina užtikrinti, kad pasiekti šios direktyvos tikslų nekliudytų tai, kad nėra nustatyta konkretiems laivų įrenginiams, kuriems taikoma ši direktyva, taikomų tarptautinių standartų arba esama rimtų galiojančių standartų, įskaitant bandymų standartus, trūkumų arba anomalijų. Taip pat būtina nurodyti konkrečius laivų įrenginius, kuriems galima būtų taikyti ženklinimą elektroniniu žymeniu. Be to, būtina nuolat atnaujinti neesmines šios direktyvos nuostatas, t. y. III priede pateiktas nuorodas į standartus, kai paskelbiami nauji standartai. Todėl pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai tam tikromis aplinkybėmis ir laikinu pagrindu priimti suderintas technines specifikacijas ir bandymo standartus, taip pat siekiant iš dalies pakeisti tas nuorodas. Ypač svarbu, kad atlikdama parengiamąjį darbą Komisija tinkamai konsultuotųsi, taip pat ir su ekspertais. Atlikdama su deleguotaisiais aktais susijusį parengiamąjį darbą ir rengdama jų tekstus Komisija turėtų užtikrinti, kad atitinkami dokumentai būtų vienu metu, laiku ir tinkamai perduodami Europos Parlamentui ir Tarybai;
(20)
kad būtų pasiekti šios direktyvos tikslai, vidaus rinkoje turėtų būti vienodai įgyvendinami tarptautiniai dokumentai. Todėl būtina aiškiai ir laiku nustatyti kiekvienam laivų įrenginiui, kuriam pagal tarptautines konvencijas reikia vėliavos valstybės patvirtinimo, taikomus modelio, konstrukcijos ir veikimo charakteristikų reikalavimus ir susijusius tarptautiniuose dokumentuose nustatytus tokių įrenginių bandymo standartus, taip pat priimti bendrus tų reikalavimų ir standartų įgyvendinimo kriterijus ir tvarką, įskaitant terminus, taikomus notifikuotosioms įstaigoms, valstybių narių institucijoms ir ekonominės veiklos vykdytojams, įskaitant veiklos vykdytojus, atsakingus už įrenginių montavimą ES laive. Be to, būtina užtikrinti, kad pasiekti šios direktyvos tikslus nekliudytų taikomų techninių specifikacijų ir bandymo standartų trūkumai arba tai, kad TJO nenustatė tinkamų jūrų įrenginių, kuriems taikoma ši direktyva, standartų;
(21)
turėtų būti automatiškai taikoma naujausia tarptautinių dokumentų, išskyrus bandymo standartus, redakcija. Siekiant sumažinti pavojų, kad nustačius naujus bandymo standartus Sąjungos teisės aktuose Sąjungos laivynui ir ekonominės veiklos vykdytojams gali kilti neproporcingų sunkumų, dėl aiškumo ir teisinio tikrumo tokie nauji bandymo standartai turėtų įsigalioti ne automatiškai, o juos turėtų aiškiai nurodyti Komisija;
(22)
siekiant užtikrinti vienodas šios direktyvos įgyvendinimo sąlygas, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai. Tais įgaliojimais turėtų būti naudojamasi laikantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 182/2011 (6);
(23)
siekiant sudaryti palankesnes sąlygas tam, kad ši direktyva būtų suderintai, greitai ir paprastai įgyvendinta, pagal šią direktyvą priimti įgyvendinimo aktai turėtų būti priimti Komisijos reglamentų forma;
(24)
laikantis nusistovėjusios praktikos, šioje direktyvoje nurodytas komitetas gali atlikti naudingą vaidmenį nagrinėjant su šios direktyvos taikymu susijusius klausimus, kuriuos iškelia komiteto pirmininkas arba valstybių narių atstovai pagal komiteto darbo tvarkos taisykles;
(25)
kai nagrinėjami su šia direktyva susiję klausimai, išskyrus jos įgyvendinimo ar pažeidimų klausimus, pavyzdžiui Komisijos ekspertų grupėje, Europos Parlamentui, laikantis esamos praktikos, turėtų būti suteikta visa informacija ir pateikti visi dokumentai, taip pat atitinkamais atvejais įteiktas pakvietimas dalyvauti posėdžiuose;
(26)
Europos jūrų saugumo agentūra pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1406/2002 (7) padeda Komisijai veiksmingai įgyvendinti atitinkamus privalomus Sąjungos teisės aktus ir vykdyti jais Komisijai pavestas užduotis;
(27)
kompetentingos institucijos ir visi ekonominė veiklos vykdytojai turėtų dėti kuo daugiau pastangų, kad būtų sudarytos palankesnės sąlygos rašytinei informacijai perduoti pagal tarptautinę praktiką, siekiant nustatyti bendras ryšių palaikymo priemones;
(28)
kadangi šios direktyvos tikslų, t. y. didinti saugą jūroje ir užkirsti kelią jūros teršimui vienodai taikant atitinkamus tarptautinius dokumentus, susijusius su įrenginiais, skirtais montuoti laivuose, ir užtikrinti laisvą tokių įrenginių judėjimą Sąjungoje, valstybės narės negali deramai pasiekti, o dėl siūlomo veiksmo masto tų tikslų būtų geriau siekti Sąjungos lygiu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali priimti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šia direktyva neviršijama to, kas būtina nurodytiems tikslams pasiekti;
(29)
numatytomis priimti priemonėmis Direktyvos 96/98/EB nuostatos keičiamos iš esmės, todėl, siekiant aiškumo, ta direktyva turėtų būti panaikinta ir pakeista šia direktyva,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
1 SKYRIUS
BENDROSIOS NUOSTATOS
1 straipsnis
Tikslas
Šios direktyvos tikslas - didinti saugą jūroje ir užkirsti kelią jūros teršimui vienodai taikant atitinkamus tarptautinius dokumentus, susijusius su laivų įrenginiais, skirtais montuoti ES laivuose, ir užtikrinti laisvą tokių įrenginių judėjimą Sąjungoje.
2 straipsnis
Terminų apibrėžtys
Šioje direktyvoje vartojamų terminų apibrėžtys:
1. laivų įrenginiai- įrenginiai, kuriems taikoma ši direktyva pagal 3 straipsnį;
2. ES laivas- laivas, kuris plaukioja su valstybės narės vėliava ir kuriam taikomos tarptautinės konvencijos;
3.
tarptautinės konvencijos - toliau nurodytos konvencijos, įskaitant jų privalomai taikomus protokolus ir kodeksus, priimtos remiant Tarptautinei jūrų organizacijai (TJO), kurios yra įsigaliojusios ir kuriose nustatyti konkretūs reikalavimai, kuriais remdamasi vėliavos valstybė patvirtina laivuose montuotinus įrenginius:
-
1972 m. Tarptautinė Konvencija dėl tarptautinių taisyklių, padedančių išvengti laivų susidūrimų jūroje (Colreg),
-
1973 m. Tarptautinė konvencija dėl teršimo iš laivų prevencijos (Marpol),
-
1974 m. Tarptautinė konvencija dėl žmogaus gyvybės apsaugos jūroje (Solas);
4.
bandymo standartai - laivų įrenginių bandymo standartai, kuriuos nustato:
-
Tarptautinė jūrų organizacija (TJO),
-
Tarptautinė standartizacijos organizacija (ISO),
-
Tarptautinė elektrotechnikos komisija (IEC),
-
Europos standartizacijos komitetas (CEN),
-
Europos elektrotechnikos standartizacijos komitetas (Cenelec),
-
Tarptautinė telekomunikacijų sąjunga (ITU),
-
Europos telekomunikacijų standartų institutas (ETSI),
-
Komisija pagal šios direktyvos 8 straipsnį ir 27 straipsnio 6 dalį,
-
reguliavimo institucijos, pripažintos tarpusavio pripažinimo susitarimais, kurių viena iš šalių yra Sąjunga;
5. tarptautiniai dokumentai- tarptautinių konvencijų, įskaitant TJO rezoliucijas ir aplinkraščius, pagal kuriuos tos tarptautinės konvencijos įsigalioja, naujausios redakcijos ir bandymo standartai;
6. šturvalo ženklas- 9 straipsnyje nurodytas ir I priede nustatytas simbolis arba atitinkamais atvejais 11 straipsnyje nurodytas elektroninis žymuo;
7. notifikuotoji įstaiga- valstybės narės kompetentingos nacionalinės administracijos pagal 17 straipsnį paskirta organizacija;
8. tiekimas rinkai- laivų įrenginių tiekimas Sąjungos rinkai, vykdant komercinę veiklą už atlygį arba be jo;
9. pateikimas rinkai- laivų įrenginių tiekimas Sąjungos rinkai pirmą kartą;
10. gamintojas- fizinis arba juridinis asmuo, kuris pagamina laivų įrenginius arba kuris užsako suprojektuoti ar pagaminti laivų įrenginius ir parduoda juos savo vardu arba naudodamas savo prekės ženklą;
11. įgaliotasis atstovas- Sąjungoje įsisteigęs fizinis ar juridinis asmuo, gavęs raštišką gamintojo įgaliojimą vykdyti konkrečias užduotis pastarojo vardu;
12. importuotojas- Sąjungoje įsisteigęs fizinis arba juridinis asmuo, kuris Sąjungos rinkai pateikia laivų įrenginius iš trečiosios šalies;
13. platintojas- tiekimo grandinėje veikiantis fizinis arba juridinis asmuo, kuris tiekia rinkai laivų įrenginius ir nėra nei gamintojas, nei importuotojas;
14. ekonominės veiklos vykdytojai- gamintojas, įgaliotasis atstovas, importuotojas ir platintojas;
15. akreditavimas- akreditavimas, kaip apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 765/2008 2 straipsnio 10 punkte;
16. nacionalinė akreditacijos įstaiga- nacionalinė akreditacijos įstaiga, kaip apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 765/2008 2 straipsnio 11 punkte;
17. atitikties vertinimas- laikantis 15 straipsnio notifikuotųjų įstaigų vykdomas procesas, kuriuo parodoma, ar laivų įrenginiai atitinka šioje direktyvoje nustatytus reikalavimus;
18. atitikties vertinimo įstaiga- įstaiga, vykdanti atitikties vertinimo veiklą, įskaitant kalibravimą, bandymus, sertifikavimą ir patikrinimus;
19. atšaukimas- bet kokia priemonė, kuria siekiama susigrąžinti laivų įrenginius, jau sumontuotus ES laivuose arba įsigytus ketinant juos sumontuoti ES laivuose;
20. pašalinimas- bet kokia priemonė, kuria siekiama užkirsti kelią laivų įrenginių tiekimui rinkai tiekimo grandinėje;
21. ES atitikties deklaracija- laikantis 16 straipsnio gamintojo išduotas pareiškimas;
22. gaminys- laivų įrenginys.
3 straipsnis
Taikymo sritis
1. Ši direktyva taikoma įrenginiams, kurie yra sumontuoti arba skirti montuoti ES laivuose ir kuriuos, laikantis tarptautinių dokumentų, turi patvirtinti vėliavos valstybės administracija, neatsižvelgiant į tai, ar laivas tuo metu, kai jame montuojami įrenginiai, yra Sąjungoje.
2. Nepaisant to, kad 1 dalyje nurodytiems įrenginiams gali būti taikoma ne tik ši direktyva, bet ir kitos Sąjungos teisės priemonės, tiems įrenginiams 1 straipsnyje nustatytu tikslu taikoma tik ši direktyva.
4 straipsnis
Laivų įrenginiams taikomi reikalavimai
1. Laivų įrenginiai, montuojami ES laivuose 39 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje nurodytą dieną arba vėliau, turi atitikti tarptautiniuose dokumentuose nustatytus modelio, konstrukcijos ir veikimo charakteristikų reikalavimus, taikomus tuo metu, kai tie įrenginiai montuojami laive.
2. Laivų įrenginių atitiktis 1 dalyje nurodytiems reikalavimams įrodoma tik pagal bandymo standartus ir atliekant 15 straipsnyje nurodytas atitikties vertinimo procedūras.
3. Tarptautiniai dokumentai taikomi nedarant poveikio atitikties tikrinimo procedūrai, nustatytai Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 2099/2002 (8) 5 straipsnyje.
4. 1 ir 2 dalyse nurodyti reikalavimai ir standartai įgyvendinami vienodai pagal 35 straipsnio 2 dalį.
5 straipsnis
Taikymas
1. Kai valstybės narės išduoda, patvirtina arba pratęsia su jų vėliava plaukiojančių laivų sertifikatus, kaip to reikalaujama pagal tarptautines konvencijas, jos užtikrina, kad tuose laivuose sumontuoti laivų įrenginiai atitiktų šios direktyvos reikalavimus.
2. Valstybės narės imasi priemonių būtinų užtikrinti, kad su jų vėliava plaukiojančiuose laivuose sumontuoti įrenginiai atitiktų tarptautinių dokumentų reikalavimus, taikomus laive jau sumontuotiems įrenginiams. Pagal 35 straipsnio 3 dalį Komisijai suteikiami įgyvendinimo įgaliojimai siekiant užtikrinti vienodą tų priemonių taikymą.
6 straipsnis
Vidaus rinkos veikimas
Valstybės narės nedraudžia pateikti rinkai arba montuoti ES laive laivų įrenginių ir neatsisako išduoti arba pratęsti su tuo susijusių su jos vėliava plaukiojančių laivų sertifikatų, jei tie laivo įrenginiai atitinka šią direktyvą.
7 straipsnis
Laivo perkėlimas į valstybės narės vėliavos sistemą
1. Ne ES laivo, kuris turi būti perkeltas į valstybės narės vėliavos sistemą, atveju priimančioji valstybė narė perkėlimo metu patikrina tą laivą, siekdama įsitikinti, kad jo įrenginių tikroji būklė atitiktų jo saugos sertifikatus ir kad tie įrenginiai atitiktų šią direktyvą bei būtų pažymėti šturvalo ženklu arba pagal tos valstybės narės administracijos reikalavimus būtų lygiaverčiai laivų įrenginiams, sertifikuotiems pagal šią direktyvą nuo 2016 m. rugsėjo 18 d.
2. Tais atvejais, kai negalima nustatyti datos, kada buvo sumontuoti laivų įrenginiai, valstybės narės gali nustatyti pakankamo lygiavertiškumo reikalavimus, atsižvelgdamos į atitinkamus tarptautinius dokumentus.
3. Jeigu įrenginiai nepažymėti šturvalo ženklu arba administracija nelaiko jų lygiaverčiais, jie pakeičiami.
4. Laivų įrenginiams, kurie pagal šį straipsnį laikomi lygiaverčiais, valstybė narė išduoda sertifikatą, kuris visą laiką laikomas su įrenginiais. Tuo sertifikatu suteikiamas vėliavos valstybės narės leidimas įrenginius palikti laive ir nustatomi visi apribojimai arba su jų įrangos naudojimu susijusios nuostatos.
8 straipsnis
Laivų įrenginiams taikomi standartai
1. Nedarant poveikio Europos Parlamento ir Tarybos direktyvai 98/34/EB (9) su pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1025/2012 (10) Sąjunga siekia, kad TJO ir standartizacijos įstaigos parengtų tinkamus tarptautinius standartus, įskaitant išsamias technines specifikacijas ir bandymo standartus, skirtus laivų įrenginiams, kurių naudojimas arba įrengimas laivuose laikomas būtinu, kad laivyba taptų saugesnė ir būtų užkirstas kelias jūrų taršai. Komisija reguliariai stebi tokį standartų rengimo procesą.
2. Jeigu nėra nustatyta konkretaus laivų įrenginio tarptautinio standarto, išimtinėmis aplinkybėmis, tinkamai pagrindus atitinkama analize, siekiant pašalinti rimtą ir nepriimtiną grėsmę saugiai laivybai, sveikatai ar aplinkai ir atsižvelgiant į TJO lygiu vykdomą darbą, Komisijai pagal 37 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais tam konkrečiam laivų įrenginiui nustatomos suderintos techninės specifikacijos ir bandymo standartai.
Ypač svarbu, kad atlikdama tokių deleguotųjų aktų parengiamąjį darbą Komisija konsultuotųsi su ekspertais, taip pat ir su valstybių narių ekspertais.
Tos techninės specifikacijos ir bandymo standartai taikomi laikinu pagrindu, kol TJO priims to konkretaus laivų įrenginio standartą.
3. Išimtinėmis aplinkybėmis, tinkamai pagrindus atitinkama analize, jeigu būtina pašalinti nustatytą nepriimtiną grėsmę saugiai laivybai, sveikatai ar aplinkai dėl esamo konkretaus laivų įrenginio standarto rimto trūkumo ar anomalijos, kurį pagal 35 straipsnio 2 arba 3 dalį nustatė Komisija, ir atsižvelgiant į TJO lygiu vykdomą darbą, Komisijai pagal 37 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais nustatomos suderintos techninės specifikacijos ir bandymo standartai, taikomi tam konkrečiam laivų įrenginiui tik kiek tai būtina siekiant ištaisyti rimtą trūkumą ar anomaliją.
Ypač svarbu, kad atlikdama tokių deleguotųjų aktų parengiamąjį darbą Komisija konsultuotųsi su ekspertais, taip pat ir su valstybių narių ekspertais.
Tos techninės specifikacijos ir bandymo standartai taikomi laikinu pagrindu iki kol TJO peržiūrės tam konkrečiam laivų įrenginiui taikomą standartą.
4. Pagal 2 ir 3 dalį priimtomis techninėmis specifikacijomis ir standartais Komisija leidžia naudotis nemokamai.
2 SKYRIUS
ŠTURVALO ŽENKLAS
9 straipsnis
Šturvalo ženklas
1. Laivų įrenginiai, kurių atitiktis šioje direktyvoje nustatytiems reikalavimams įrodyta pagal atitinkamas atitikties vertinimo procedūras, pažymimi šturvalo ženklu.
2. Prie jokių kitų gaminių šturvalo ženklas netvirtinamas.
3. Naudotino šturvalo ženklo forma nustatoma I priede.
4. Šturvalo ženklo naudojimui taikomi bendrieji principai, nustatyti Reglamento (EB) Nr. 765/2008 30 straipsnio 1 ir 3-6 dalyse, o visos nuorodos į ženklą CE laikomos nuorodomis į šturvalo ženklą.
10 straipsnis
Žymėjimo šturvalo ženklu taisyklės ir sąlygos
1. Gaminys arba jo duomenų lentelė ženklinami šturvalo ženklu taip, kad jis būtų matomas, įskaitomas ir nenutrinamas, ir, prireikus, integruojamas į jo programinę įrangą. Kai taip žymėti neįmanoma arba negalima dėl gaminio pobūdžio, šturvalo ženklu žymima pakuotė ir lydimieji dokumentai.
2. Šturvalo ženklu žymima gamybos etapo pabaigoje.
3. Po šturvalo ženklo nurodomas notifikuotosios įstaigos, kai ta įstaiga kontroliuoja įrenginių gamybą, identifikacinis numeris, ir ženklinimo metai.
4. Notifikuotosios įstaigos identifikaciniu numeriu gaminį pažymi pati notifikuotoji įstaiga arba jos nurodymu tą padaro gamintojas arba gamintojo įgaliotasis atstovas.
11 straipsnis
Elektroninis žymuo
1. Siekiant sudaryti palankesnes sąlygas rinkos priežiūrai ir užkirsti kelią konkrečių laivų įrenginių, nurodytų 3 dalyje, padirbinėjimui, gamintojai gali naudoti tinkamos ir patikimos formos elektroninį žymenį vietoj šturvalo ženklo arba jį papildant. Tokiu atveju 9 ir 10 straipsniai taikomi atitinkamai mutatis mutandis.
2. Komisija atlieka elektroninio žymens naudojimo papildant šturvalo ženklą ar vietoj jo sąnaudų ir naudos analizę.
3. Komisija pagal 37 straipsnį gali priimti deleguotuosius aktus, kad būtų nustatyti konkretūs laivų įrenginiai, kurie gali būti ženklinami elektroniniu žymeniu. Ypač svarbu, kad atlikdama tokių deleguotųjų aktų parengiamąjį darbą Komisija konsultuotųsi su ekspertais, taip pat ir su valstybių narių ekspertais.
4. Komisijai suteikiami įgyvendinimo įgaliojimai, siekiant Komisijos reglamentų forma laikantis 38 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros nustatyti atitinkamus elektroninio žymens modelio, veikimo, tvirtinimo ir naudojimo techninius kriterijus.
5. Pagal 3 dalį nustatyto įrenginio atveju per trejus metus nuo 4 dalyje nurodytų atitinkamų techninių kriterijų priėmimo dienos papildant šturvalo ženklą gali būti pradėtas naudoti tinkamos ir patikimos formos elektroninis žymuo.
6. Pagal 3 dalį nustatyto įrenginio atveju per penkerius metus nuo 4 dalyje nurodytų atitinkamų techninių kriterijų priėmimo dienos šturvalo ženklas gali būti pakeistas tinkamos ir patikimos formos elektroniniu žymeniu.
3 SKYRIUS
EKONOMINĖS VEIKLOS VYKDYTOJŲ PAREIGOS
12 straipsnis
Gamintojų pareigos
1. Ženklindami laivo įrenginį šturvalo ženklu, gamintojai prisiima atsakomybę ir užtikrina, kad ženklu paženklinti laivų įrenginiai yra suprojektuoti ir pagaminti laikantis techninių specifikacijų ir standartų, įgyvendinamų pagal 35 straipsnio 2 dalį, ir prisiima šio straipsnio 2-9 dalyse nustatytas pareigas.
2. Gamintojai parengia reikalaujamus techninius dokumentus ir užtikrina, kad būtų atliktos taikomos atitikties vertinimo procedūros.
3. Kai atlikus atitikties vertinimo procedūrą nustatoma, kad laivų įrenginiai atitinka taikomus reikalavimus, gamintojai parengia ES atitikties deklaraciją pagal 16 straipsnį ir paženklina juos šturvalo ženklu pagal 9 ir 10 straipsnius.
4. Gamintojai saugo 16 straipsnyje nurodytus techninius dokumentus ir ES atitikties deklaraciją bent 10 metų po paženklinimo šturvalo ženklu dienos ir jokiu būdu ne trumpesnį laikotarpį nei numatomas atitinkamų laivų įrenginių eksploatavimo laikas.
5. Gamintojai užtikrina, kad būtų nustatytos serijinės gamybos atitikties užtikrinimo procedūros. Kaip nurodyta 4 straipsnyje, atsižvelgiama į laivų įrenginių modelių ar veikimo charakteristikų pakeitimus ir tarptautiniuose dokumentuose nustatytų reikalavimų pakeitimus, kuriais remiantis deklaruojama laivų įrenginių atitiktis. Kai būtina pagal II priedą gamintojai iš naujo įvertina atitiktį.
6. Gamintojai užtikrina, kad ant jų gaminių būtų nurodytas tipo, partijos ar serijos numeris arba kitas elementas, leidžiantis nustatyti jų tapatumą, arba, jeigu dėl gaminio dydžio ar pobūdžio to neįmanoma padaryti, užtikrina, kad reikiama informacija būtų nurodyta atitinkamai ant pakuotės ar gaminio lydimajame dokumente (arba ir ant pakuotės, ir dokumente).
7. Gamintojai ant gaminio arba, jeigu to neįmanoma padaryti, atitinkamai ant pakuotės ar gaminio lydimajame dokumente (arba ir ant pakuotės, ir dokumente)) nurodo savo pavadinimą, registruotą prekės pavadinimą arba registruotą prekės ženklą ir adresą, kuriuo su jais galima susisiekti. Turi būti nurodytas vienas adresas, kuriuo galima susisiekti su gamintoju.
8. Gamintojai užtikrina, kad prie gaminio būtų pridėtos instrukcijos ir visa būtina informacija, kad jį būtų galima saugiai sumontuoti laive ir saugiai juo naudotis, įskaitant ir naudojimo apribojimus, jei jų yra, kurią gali lengvai suprasti naudotojai, taip pat visi kiti dokumentai, kurių reikalaujama pagal tarptautinius dokumentus arba bandymo standartus.
9. Gamintojai, manantys arba turintys pagrindo manyti, kad gaminys, kurį jie paženklino šturvalo ženklu, neatitinka taikomų modelio, konstrukcijos ir veikimo reikalavimų ir bandymo standartų, įgyvendinamų pagal 35 straipsnio 2 ir 3 dalis, nedelsiant taiko būtinas taisomąsias priemones siekdami užtikrinti gaminio atitiktį ir, jeigu būtina, jį pašalinti arba atšaukti. Be to, kai gaminys kelia pavojų, gamintojai nedelsdami praneša valstybių narių kompetentingoms nacionalinėms valdžios institucijoms, pateikdami išsamią informaciją, visų pirma apie neatitiktį ir apie taikomas taisomąsias priemones.
10. Pagrįstu kompetentingos institucijos prašymu gamintojai nedelsdami jai suteikia visą gaminio atitikčiai įrodyti būtiną informaciją ir dokumentus ta kalba, kurią ta institucija gali lengvai suprasti arba kuri jai yra priimtina, suteikia tai institucijai pagal Reglamento (EB) Nr. 765/2008 19 straipsnį galimybę patekti į jų patalpas rinkos priežiūros tikslais ir pateikia pavyzdžius arba suteikia prieigą prie pavyzdžių pagal šios direktyvos 25 straipsnio 4 dalį. Šios institucijos prašymu jie bendradarbiauja su ta institucija dėl visų veiksmų, kurių imamasi siekiant pašalinti gaminių, kuriuos jie pateikė rinkai, keliamą pavojų.
13 straipsnis
Įgaliotieji atstovai
1. Nė vienos valstybės narės teritorijoje nesantis gamintojas raštišku įgaliojimu paskiria įgaliotąjį atstovą Sąjungoje ir tame įgaliojime nurodo įgaliotojo atstovo vardą pavardę arba pavadinimą ir adresą, kuriuo galima su juo susisiekti
2. Įgaliotasis atstovas negali būti įgaliotas vykdyti 12 straipsnio 1 dalyje nustatytų pareigų ir rengti techninių dokumentų.
3. Įgaliotasis atstovas atlieka gamintojo suteiktame įgaliojime nustatytas užduotis. Įgaliojimu įgaliotajam atstovui leidžiama atlikti bent šiuos veiksmus:
a)
saugoti ES atitikties deklaraciją ir techninius dokumentus, kad juos galėtų pateikti nacionalinėms priežiūros institucijoms, bent 10 metų po paženklinimo šturvalo ženklu ir jokiu būdu ne trumpesnį laikotarpį nei numatomas atitinkamų laivų įrenginių eksploatavimo laikas;
b)
pagrįstu kompetentingos institucijos prašymu pateikti jai visą informaciją ir dokumentus, būtinus gaminio atitikčiai įrodyti;
c)
kompetentingų institucijų prašymu bendradarbiauti su jomis dėl veiksmų, kurių imamasi siekiant pašalinti gaminių, kuriems taikomas jo įgaliojimas, keliamą pavojų.
14 straipsnis
Kiti ekonominės veiklos vykdytojai
1. Importuotojai ant gaminio arba, jeigu to neįmanoma padaryti, atitinkamai ant pakuotės arba gaminio lydimajame dokumente (arba ir ant pakuotės, ir dokumente) nurodo savo pavadinimą, registruotą prekės pavadinimą arba registruotą prekės ženklą ir adresą, kuriuo su jais galima susisiekti.
2. Pagrįstu kompetentingos institucijos prašymu importuotojai ir platintojai suteikia jai visą gaminio atitikčiai įrodyti būtiną informaciją ir dokumentus ta kalba, kurią ta institucija gali lengvai suprasti arba kuri yra jai priimtina. Šios institucijos prašymu jie bendradarbiauja su ta institucija dėl visų veiksmų, kurių imamasi siekiant pašalinti gaminių, kuriuos jie pateikė rinkai, keliamą pavojų.
3. Šios direktyvos tikslais importuotojas arba platintojas laikomas gamintoju ir jam taikomos 12 straipsnyje nustatytos gamintojo pareigos, kai jis laivų įrenginius rinkai pateikia arba ES laivuose įrengia savo vardu ar naudodamas savo prekės ženklą arba rinkai jau pateiktus laivų įrenginius pakeičia taip, kad gali pasikeisti atitiktis taikomiems reikalavimams.
4. Bent 10 metų po paženklinimo šturvalo ženklu ir jokiu būdu ne trumpesnį laikotarpį nei numatomas atitinkamų laivų įrenginių eksploatavimo laikas ekonominės veiklos vykdytojai rinkos priežiūros institucijų prašymu nurodo:
a)
ekonominės veiklos vykdytoją, kuris jiems tiekė gaminį;
b)
ekonominės veiklos vykdytoją, kuriam jie tiekė gaminį.
4 SKYRIUS
ATITIKTIES VERTINIMAS IR ATITIKTIES VERTINIMO ĮSTAIGŲ PASKELBIMAS
15 straipsnis
Atitikties vertinimo procedūros
1. Atitikties įvertinimo procedūros nustatomos II priede.
2. Valstybės narės užtikrina, kad gamintojas arba gamintojo įgaliotasis atstovas pasirūpintų, kad pasitelkus notifikuotąją įstaigą būtų atliktas konkretaus laivų įrenginio atitikties vertinimas, pasinaudojant viena iš Komisijos įgyvendinimo aktuose, priimtuose laikantis 38 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros, pateiktų galimybių, pasirenkant vieną iš šių procedūrų:
a)
kai turi būti taikomas EB tipo tyrimas (B modulis), prieš pateikiant rinkai visiems laivų įrenginiams taikoma:
-
gamybos kokybės užtikrinimas (D modulis) arba
-
gaminio kokybės užtikrinimas (E modulis), arba
-
gaminio patikra (F modulis);
b)
kai laivų įrenginių rinkiniai gaminami individualiai arba mažais kiekiais, o ne serijomis ar masiškai, atitikties vertinimo procedūra gali būti EB vieneto patikra (G modulis).
3. Komisija, pasitelkdama tuo tikslu skirtą informacinę sistemą, tvarko ir nuolat atnaujina patvirtintų laivų įrenginių ir atsiimtų arba atmestų paraiškų patvirtinti tuos įrenginius sąrašą ir tą sąrašą pateikia suinteresuotosioms šalims.
16 straipsnis
ES atitikties deklaracija
1. ES atitikties deklaracijoje nurodoma, kad yra įrodyta, jog pagal 4 straipsnį nustatyti reikalavimai yra įvykdyti.
2. ES atitikties deklaracijos forma turi atitikti Sprendimo Nr. 768/2008/EB III priede nustatytą pavyzdinę struktūrą. Joje pateikiami atitinkamuose šios direktyvos II priede nustatytuose moduliuose nurodyti elementai ir ji nuolat atnaujinama.
3. Rengdamas ES atitikties deklaraciją gamintojas prisiima atsakomybę ir pareigas, nurodytas 12 straipsnio 1 dalyje.
4. Kai laivų įrenginiai montuojami ES laive, atitinkamų įrenginių ES atitikties deklaracijos kopija pateikiama laivui ir laikoma jame tol, kol tie įrenginiai bus pašalinti iš laivo. Deklaraciją gamintojas išverčia į vėliavos valstybės narės nurodytą kalbą arba kalbas, įskaitant bent vieną paprastai jūrų transporto sektoriuje vartojamą kalbą.
5. ES atitikties deklaracijos kopija pateikiama notifikuotajai įstaigai arba įstaigoms, kurios atliko atitinkamas atitikties vertinimo procedūras.
17 straipsnis
Pranešimas apie notifikuotąsias atitikties vertinimo įstaigas
1. Valstybės narės, pasitelkdamos informacinę sistemą, kurią tuo tikslu užtikrina Komisija, praneša Komisijai ir kitoms valstybėms narėms apie notifikuotąsias įstaigas, įgaliotas pagal šią direktyvą atlikti atitikties vertinimo užduotis.
2. Notifikuotosios įstaigos atitinka III priede nustatytus reikalavimus.
18 straipsnis
Notifikuojančiosios institucijos
1. Valstybės narės paskiria notifikuojančiąją instituciją, kuri atsako už atitikties vertinimo įstaigų vertinimo ir paskelbimo bei notifikuotųjų įstaigų stebėsenos, įskaitant 20 straipsnio laikymąsi, procedūrų nustatymą ir taikymą.
2. Notifikuotosios įstaigos stebėsena vykdoma ne rečiau kaip kas dvejus metus. Komisija gali nuspręsti dalyvauti stebėsenos procese kaip stebėtoja.
3. Valstybės narės gali nuspręsti, kad 1 dalyje nurodytą vertinimą ir stebėseną turi atlikti nacionalinė akreditavimo įstaiga.
4. Kai notifikuojančioji institucija deleguoja arba kitaip patiki atlikti 1 dalyje nurodytą vertinimą, paskelbimą ar stebėseną įstaigai, kuri nėra Vyriausybinė institucija, ta įstaiga turi būti juridinis asmuo ir mutatis mutandis atitikti reikalavimus, nustatytus V priede. Be to, ji turi būti sudariusi dėl jos veiklos kylančios atsakomybės draudimo sutartis.
5. Notifikuojančioji institucija prisiima visą atsakomybę už užduotis, kurias atlieka 4 dalyje nurodyta įstaiga.
6. Notifikuojančioji institucija atitinka V priede nustatytus reikalavimus.
19 straipsnis
Notifikuojančiųjų institucijų pareiga informuoti
1. Valstybės narės informuoja Komisiją apie savo atitikties vertinimo įstaigų vertinimo, jų paskelbimo ir stebėsenos procedūras bei jų pakeitimus.
2. Komisija, pasitelkdama informacinę sistemą, kurią tuo tikslu ji pati užtikrina, tą informaciją skelbia viešai.
20 straipsnis
Notifikuotųjų įstaigų pavaldžiosios įstaigos ir subranga
1. Kai notifikuotoji įstaiga užsako subrangos būdu atlikti konkrečias su atitikties vertinimu susijusias užduotis arba naudojasi jai pavaldžios įstaigos paslaugomis, ji užtikrina, kad subrangovas arba pavaldi įstaiga atitiktų III priede nustatytus reikalavimus, ir atitinkamai informuoja notifikuojančiąją instituciją.
2. Notifikuotosios įstaigos prisiima visą atsakomybę už subrangovų ar pavaldžių įstaigų atliekamas užduotis, nepaisant jų įsisteigimo vietos.
3. Pavesti darbą subrangovui arba pavaldžiai įstaigai galima tik gavus kliento sutikimą.
4. Notifikuotosios įstaigos saugo su subrangovo ar pavaldžios įstaigos kvalifikacijos įvertinimu ir pagal šią direktyvą subrangovo ar pavaldžios įstaigos atliktu darbu susijusius dokumentus, kad galėtų pateikti juos notifikuojančiajai institucijai.
21 straipsnis
Notifikuotųjų įstaigų įgaliojimų pakeitimai
1. Kai notifikuojančioji institucija išsiaiškina arba yra informuojama, kad notifikuotoji įstaiga nebeatitinka III priede nustatytų reikalavimų arba kad ji nevykdo savo pareigų pagal šią direktyvą, notifikuojančioji institucija atitinkamai apriboja, sustabdo arba atšaukia tos notifikuotosios įstaigos įgaliojimus, atsižvelgdama į tų reikalavimų neatitikimo arba tų pareigų nevykdymo svarbą. Apie tai ji, pasitelkdama informacinę sistemą, kurią tuo tikslu užtikrina Komisija, nedelsdama informuoja atitinkamai Komisiją ir kitas valstybes nares.
2. Jeigu notifikuotosios įstaigos įgaliojimai apribojami, sustabdomi ar atšaukiami arba kai notifikuotoji įstaiga nutraukia veiklą, notifikuojančioji valstybė narė imasi tinkamų veiksmų siekdama užtikrinti, kad tos įstaigos bylos būtų perduotos tvarkyti kitai notifikuotajai įstaigai arba saugomos, jog su jomis galėtų susipažinti atsakingos notifikuojančiosios ir rinkos priežiūros institucijos jų prašymu.
22 straipsnis
Notifikuotųjų įstaigų kompetencijos ginčijimas
1. Komisija nagrinėja visus atvejus, kai jai, remiantis turima arba gaunama informacija, kyla abejonių dėl notifikuotosios įstaigos kompetencijos arba dėl jos nuolatinės atitikties taikomiems reikalavimams ir jai pagal šią direktyvą pavestų pareigų vykdymo.
2. Komisijos prašymu notifikuojančioji valstybė narė pateikia jai visą informaciją, susijusią su atitinkamos įstaigos paskyrimo notifikuotąja įstaiga pagrindu arba atitinkamos įstaigos kompetencijos užtikrinimu.
3. Komisija užtikrina, kad visa neskelbtina informacija, gauta atliekant tyrimą, būtų nagrinėjama konfidencialiai.
4. Įsitikinusi, kad notifikuotoji įstaiga neatitinka arba nebeatitinka notifikuotosioms įstaigoms taikomų reikalavimų, Komisija apie tai nedelsdama praneša notifikuojančiajai valstybei narei ir paprašo jos nedelsiant imtis būtinų taisomųjų priemonių, įskaitant notifikuotosios įstaigos įgaliojimų panaikinimą, jei būtina.
23 straipsnis
Notifikuotųjų įstaigų veiklos pareigos
1. Notifikuotosios įstaigos atlieka atitikties vertinimus arba paveda atlikti tokius vertinimus pagal 15 straipsnyje nustatytas procedūras.
2. Kai notifikuotoji įstaiga nustato, kad gamintojas neįvykdė 12 straipsnyje nustatytų pareigų, ji reikalauja, kad jis nedelsdamas imtųsi tinkamų taisomųjų priemonių, ir neišduoda atitikties sertifikato.
3. Kai atliekant atitikties stebėseną po atitikties sertifikato išdavimo notifikuotoji įstaiga nustato, kad gaminys nebeatitinka reikalavimų, ji reikalauja, kad gamintojas nedelsdamas imtųsi tinkamų taisomųjų priemonių ir prireikus laikinai sustabdo sertifikato galiojimą arba jį panaikina. Kai taisomųjų priemonių nesiimama arba jos nedaro reikiamo poveikio, notifikuotoji įstaiga prireikus apriboja arba laikinai sustabdo sertifikato galiojimą arba jį panaikina.
24 straipsnis
Notifikuotųjų įstaigų pareiga teikti informaciją
1. Notifikuotosios įstaigos informuoja notifikuojančiąją instituciją apie:
a)
kiekvieną atsisakymą išduoti sertifikatą, atitikties sertifikato galiojimo apribojimą arba laikiną sustabdymą arba sertifikato panaikinimą;
b)
bet kokias aplinkybes, turinčias įtakos paskyrimo notifikuotąja įstaiga apimčiai ir sąlygoms;
c)
kiekvieną prašymą suteikti informacijos, kurį jos gavo iš rinkos priežiūros institucijų dėl atitikties vertinimo veiklos;
d)
jei prašoma, atitikties vertinimo veiklą, vykdytą pagal joms kaip notifikuotosioms įstaigoms suteiktus įgaliojimus, ir bet kokią kitą veiklą, įskaitant tarpvalstybinę veiklą ir subrangą.
2. Notifikuotosios įstaigos Komisijai ir valstybėms narėms jų prašymu suteikia atitinkamą informaciją apie klausimus, susijusius su neigiamais ir teigiamais atitikties vertinimo rezultatais. Notifikuotosios įstaigos kitoms notifikuotosioms įstaigoms, kurios vykdo tokių pačių gaminių atitikties vertinimo veiklą, teikia atitinkamą informaciją, susijusią su neigiamais ir, jei prašoma, teigiamais atitikties vertinimo rezultatais.
5 SKYRIUS
SĄJUNGOS RINKOS PRIEŽIŪRA, GAMINIŲ KONTROLĖ, APSAUGOS NUOSTATOS
25 straipsnis
ES rinkos priežiūros sistema
1. Valstybės narės vykdo laivų įrenginių rinkos priežiūrą pagal Reglamento (EB) Nr. 765/2008 III skyriuje nustatytą ES rinkos priežiūros sistemą, kuriai taikomos šio straipsnio 2 ir 3 dalys.
2. Nacionalinėse rinkos priežiūros infrastruktūrose ir programose atsižvelgiama į laivų įrenginių sektoriaus ypatumus, įskaitant įvairias atliekant atitikties vertinimą vykdomas procedūras, ypač į tarptautinėmis konvencijomis nustatytą vėliavos valstybės administracijos atsakomybę.
3. Rinkos priežiūra gali apimti dokumentų patikrinimus, taip pat šturvalo ženklu pažymėtų laivų įrenginių, neatsižvelgiant į tai, ar jie sumontuoti laive, patikrinimus. Tikrinant laive sumontuotus laivų įrenginius atliekamas tik toks tyrimas, kokį galima atlikti neišmontuojant atitinkamų įrenginių iš laivo ir nesutrikdant jų veikimo.
4. Kai valstybės narės rinkos priežiūros institucijos, kaip apibrėžta Reglamente (EB) Nr. 765/2008, ketina atlikti atrankinius patikrinimus, jos gali, jei tai pagrįsta ir praktiškai įgyvendinama, paprašyti gamintojo pateikti reikiamus pavyzdžius arba užtikrinti prieigą prie pavyzdžių vietoj paties gamintojo sąnaudomis.
26 straipsnis
Procedūra, taikoma pavojų nacionaliniu lygiu keliančių laivų įrenginių atveju
1. Kai valstybės narės rinkos priežiūros institucijos turi pakankamą pagrindą manyti, kad laivų įrenginiai, kuriems taikoma ši direktyva, kelia pavojų saugiai laivybai, sveikatai arba aplinkai, jos atlieka atitinkamų laivų įrenginių vertinimą, apimantį visus šioje direktyvoje nustatytus reikalavimus. Su rinkos priežiūros institucijomis prireikus bendradarbiauja atitinkami ekonominės veiklos vykdytojai.
Kai atlikdamos tą vertinimą rinkos priežiūros institucijos nustato, kad laivų įrenginiai neatitinka šioje direktyvoje nustatytų reikalavimų, jos nedelsdamos reikalauja, kad atitinkamas ekonominės veiklos vykdytojas imtųsi visų tinkamų taisomųjų veiksmų, kad užtikrintų laivų įrenginių atitiktį tiems reikalavimams, pašalintų laivų įrenginius iš rinkos arba juos atšauktų per tokį pagrįstą laikotarpį, kurį jos nustato atsižvelgdamos į rizikos pobūdį.
Rinkos priežiūros institucijos apie tai informuoja atitinkamą notifikuotąją įstaigą.
Šios dalies antroje pastraipoje nurodytoms priemonėms taikomas Reglamento (EB) Nr. 765/2008 21 straipsnis.
2. Kai rinkos priežiūros institucijos mano, kad neatitiktis neapsiriboja jų nacionaline teritorija arba su jų vėliavomis plaukiojančiais laivais, apie pagal 1 dalį atlikto vertinimo rezultatus ir veiksmus, kurių jų reikalavimu turi imtis ekonominės veiklos vykdytojas, pasitelkdamos informacinę sistemą, kurią rinkos priežiūros tikslais užtikrina Komisija, jos informuoja Komisiją ir kitas valstybes nares.
3. Ekonominės veiklos vykdytojas užtikrina, kad visų atitinkamų gaminių, kuriuos jis tiekė rinkai visoje Sąjungoje arba prireikus pateikė arba tiekė montuoti ES laivuose, atžvilgiu būtų imtasi visų atitinkamų taisomųjų priemonių.
4. Kai per rinkos priežiūros institucijų vadovaujantis 1 dalies antra pastraipa nustatytą laikotarpį atitinkami ekonominės veiklos vykdytojai nesiima tinkamų taisomųjų veiksmų arba kitaip nevykdo pareigų pagal šią direktyvą, rinkos priežiūros institucijos imasi visų tinkamų laikinųjų priemonių, kad uždraustų arba apribotų laivų įrenginių tiekimą jų nacionalinėje rinkoje arba montavimą su jų vėliavomis plaukiojančiuose laivuose, pašalintų laivų įrenginius iš tos rinkos arba užtikrintų jų atšaukimą.
Apie tas priemones rinkos priežiūros institucijos nedelsdamos informuoja Komisiją ir kitas valstybes nares.
5. Informacija apie 4 dalyje nurodytas priemones, kurių ėmėsi rinkos priežiūros institucijos, apima visus turimus duomenis, visų pirma reikalavimų neatitinkantiems laivų įrenginiams nustatyti būtini duomenys, gaminio kilmė, tariamos neatitikties pobūdis ir susijusi rizika, taikomų nacionalinių priemonių pobūdis ir trukmė ir atitinkamo ekonominės veiklos vykdytojo pateikti argumentai. Visų pirma rinkos priežiūros institucijos nurodo, ar neatitikties priežastis yra:
a)
tai, kad laivų įrenginiai neatitinka taikomų modelio, konstrukcijos arba veikimo charakteristikų reikalavimų, nustatytų pagal 4 straipsnį;
b)
tai, kad atliekant atitikties vertinimo procedūrą jie neatitiko 4 straipsnyje nurodytų bandymo standartų;
c)
tų bandymo standartų trūkumai.
6. Kitos valstybės narės nei ta, kuri inicijavo procedūrą, nedelsdamos praneša Komisijai ir kitoms valstybėms narėms apie visas priemones, kurių ėmėsi, ir pateikia visą turimą papildomą informaciją, susijusią su atitinkamų laivų įrenginių neatitiktimi, ir, jei nesutinka su nacionaline priemone, apie kurią pranešta, pareiškia prieštaravimus.
7. Kai per keturis mėnesius nuo informacijos apie 4 dalyje nurodytas priemones, kurių ėmėsi rinkos priežiūros institucijos, gavimo nei valstybė narė, nei Komisija nepareiškė prieštaravimų pereinamojo laikotarpio priemonei, kurią taiko valstybė narė, ta priemonė laikoma pagrįsta.
8. Valstybės narės užtikrina, kad nedelsiant būtų imtasi tinkamų ribojamųjų priemonių dėl atitinkamų laivų įrenginių, kaip antai gaminio pašalinimo iš rinkos.
27 straipsnis
ES apsaugos procedūra
1. Kai užbaigus 26 straipsnio 3 ir 4 dalyse nustatytą procedūrą dėl priemonės, kurios ėmėsi kuri nors valstybė narė, pareiškiami prieštaravimai arba kai Komisija mano, kad nacionalinė priemonė gali prieštarauti Sąjungos teisės aktams, Komisija nedelsdama pradeda konsultacijas su valstybėmis narėmis ir atitinkamu ekonominės veiklos vykdytoju ar vykdytojais ir įvertina atitinkamą nacionalinę priemonę. Remdamasi to vertinimo rezultatais, Komisija priima sprendimą, ar atitinkama nacionalinė priemonė yra pagrįsta.
2. 1 dalies taikymo tikslais, kai Komisija įsitikina, kad nacionalinės priemonės priėmimo procedūra buvo tinkama, kad būtų visiškai ir objektyviai įvertinta rizika, ir atitinka Reglamento (EB) Nr. 765/2008 21 straipsnį, ji gali apsiriboti atitinkamos nacionalinės priemonės tinkamumo ir proporcingumo tai rizikai nagrinėjimu.
3. Komisija savo sprendimą skiria visoms valstybėms narėms ir nedelsdama apie jį praneša joms ir atitinkamam ekonominės veiklos vykdytojui ar vykdytojams.
4. Jeigu atitinkama nacionalinė priemonė laikoma pagrįsta, visos valstybės narės imasi priemonių, būtinų užtikrinti, kad reikalavimų neatitinkantys laivų įrenginiai būtų pašalinti iš jų rinkų ir, prireikus, atšaukti. Apie tai jos praneša Komisijai.
5. Jeigu atitinkama nacionalinė priemonė laikoma nepagrįsta, atitinkama valstybė narė ją atšaukia.
6. Kai laivų įrenginių neatitiktis siejama su 4 straipsnyje nurodytų bandymo standartų trūkumais, Komisija siekdama įgyvendinti šios direktyvos tikslą gali nacionalinę apsaugos priemonę patvirtinti, iš dalies pakeisti arba atšaukti priimdama įgyvendinimo aktus pagal 38 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
Komisijai taip pat suteikiami įgaliojimai pagal 37 straipsnyje nurodytą procedūrą priimant deleguotuosius aktus priimti laikinus suderintus reikalavimus ir bandymo standartus, taikomus tam konkrečiam laivų įrenginiui. Atitinkamai taikomi 8 straipsnio 3 dalyje nustatyti kriterijai. Komisija tais reikalavimais ir bandymo standartais leidžia naudotis nemokamai.
7. Kai atitinkamas bandymo standartas yra Europos standartas, Komisija praneša atitinkamai Europos standartizacijos įstaigai arba įstaigoms ir perduoda nagrinėti šį klausimą remiantis Direktyvos 98/34/EB 5 straipsniu įsteigtam komitetui. Tas komitetas konsultuojasi su atitinkama (-omis) Europos standartizacijos įstaiga ar įstaigomis ir nedelsdamas pateikia savo nuomonę.
28 straipsnis
Reikalavimus atitinkantys gaminiai, kurie kelia pavojų saugiai laivybai, sveikatai arba aplinkai
1. Kai valstybė narė pagal 26 straipsnio 1 dalį atlieka vertinimą ir nustato, kad šią direktyvą atitinkantys laivų įrenginiai vis dėlto kelia pavojų saugiai laivybai, sveikatai arba aplinkai, ji reikalauja, kad atitinkamas ekonominės veiklos vykdytojas imtųsi visų tinkamų priemonių užtikrinti, kad rinkai pateikti atitinkami laivų įrenginiai nebekeltų pavojaus, pašalintų juos iš rinkos arba atšauktų juos per tokį pagrįstą laikotarpį, kurį ji nustato atsižvelgdama į pavojaus pobūdį.
2. Ekonominės veiklos vykdytojas užtikrina, kad taisomieji veiksmai būtų taikomi visų atitinkamų gaminių, kuriuos jis tiekė rinkai visoje Sąjungoje arba montavo ES laivuose, atžvilgiu.
3. Valstybė narė nedelsdama informuoja apie tai Komisiją ir kitas valstybes nares. Pateikiama informacija apima visus turimus duomenis, visų pirma nurodomi atitinkamiems laivų įrenginiams nustatyti būtini duomenys, laivų įrenginių kilmė ir tiekimo grandinė, susijusio pavojaus pobūdis ir priimtų nacionalinių priemonių pobūdis ir trukmė.
4. Komisija nedelsdama pradeda konsultacijas su valstybėmis narėmis ir atitinkamu ekonominės veiklos vykdytoju ar vykdytojais ir įvertina priimtas nacionalines priemones. Remdamasi to vertinimo rezultatais, Komisija nusprendžia, ar priemonė yra pagrįsta, ar ne ir, kai būtina, pasiūlo atitinkamas priemones. Šiuo tikslu mutatis mutandis taikoma 27 straipsnio 2 dalis.
5. Komisija savo sprendimą skiria visoms valstybėms narėms ir nedelsdama apie jį praneša joms ir atitinkamam ekonominės veiklos vykdytojui ar vykdytojams.
29 straipsnis
Oficiali neatitiktis
1. Nedarant poveikio 26 straipsniui, kai valstybė narė padaro vieną iš toliau nurodytų išvadų, ji reikalauja, kad atitinkamas ekonominės veiklos vykdytojas pašalintų atitinkamą neatitiktį:
a)
šturvalo ženklu paženklinta pažeidžiant 9 arba 10 straipsnį;
b)
nepaženklinta šturvalo ženklu;
c)
neparengta ES atitikties deklaracija;
d)
ES atitikties deklaracija parengta neteisingai;
e)
techninių dokumentų nėra arba yra ne visi techniniai dokumentai;
f)
ES atitikties deklaracija nebuvo nusiųsta laivui.
2. Kai 1 dalyje nurodyta neatitiktis nepašalinama, atitinkama valstybė narė imasi visų tinkamų priemonių, kad būtų apribotas arba uždraustas laivų įrenginių tiekimas rinkai arba užtikrinta, kad tokie įrenginiai būtų atšaukti arba pašalinti iš rinkos.
30 straipsnis
Technikos naujovėmis pagrįstos išimtys
1. Išimtinėmis dėl techninių naujovių susidariusiomis aplinkybėmis vėliavos valstybės administracija gali leisti atitikties vertinimo procedūrų reikalavimų neatitinkančius laivų įrenginius montuoti ES laive, jeigu bandymu arba kitu būdu vėliavos valstybės administracijai tinkamai įrodoma, kad tie įrenginiai atitinka šios direktyvos tikslus.
2. Taikant bandymų tvarką netaikoma diskriminacija tarp vėliavos valstybėje narėje ir kitose valstybėse pagamintų laivų įrenginių.
3. Laivų įrenginiams, kuriems taikomas šis straipsnis, vėliavos valstybė išduoda sertifikatą, kuris visą laiką laikomas su įrenginiais ir kuriuo suteikiamas vėliavos valstybės leidimas montuoti įrenginius laive bei nustatomi apribojimai arba su įrenginių naudojimu susijusios nuostatos.
4. Kai valstybė narė leidžia laivų įrenginius, kuriems taikomas šis straipsnis, montuoti ES laive, ji Komisijai ir kitoms valstybėms narėms nedelsdama pateikia išsamią informaciją apie tuos įrenginius ir visų atitinkamų bandymų, vertinimų ir atitikties vertinimo procedūrų ataskaitas.
5. Jei Komisija mano, kad 1 dalyje nustatytos sąlygos neįvykdytos, per 12 mėnesių nuo 4 dalyje nurodytos informacijos gavimo dienos ji gali pareikalauti, kad atitinkama valstybė narė atšauktų suteiktą leidimą, ir nustatyti atšaukimo terminą. Šiuo tikslu Komisija priima įgyvendinimo aktus. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 38 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
6. Kai kitai valstybei narei perduodamas laivas su jame sumontuotais laivų įrenginiais, kuriems taikoma 1 dalis, priimančioji vėliavos valstybė narė gali imtis būtinų priemonių, įskaitant tikrinimus ir laivo eksploatacinius bandymus, siekdama užtikrinti, kad įrenginiai būtų bent tokie pat veiksmingi kaip atitikties vertinimo procedūrų reikalavimus atitinkantys įrenginiai.
31 straipsnis
Su bandymu arba vertinimu susijusios išimtys
Vėliavos valstybės administracija atitikties vertinimo procedūrų reikalavimų neatitinkančius laivų įrenginius arba laivų įrenginius, kuriems netaikomas 30 straipsnis, gali leisti bandymo arba vertinimo tikslais montuoti ES laive, jei laikomasi visų šių sąlygų:
a)
laivų įrenginiams vėliavos valstybė narė išduoda sertifikatą, kuris visą laiką laikomas su įrenginiais ir kuriame nurodoma, kad ta valstybė narė suteikia leidimą montuoti įrenginius ES laive, nustatomi visi būtini apribojimai ir visos kitos atitinkamos su atitinkamų įrenginių naudojimu susijusios nuostatos;
b)
leidimas galioja tik tokį laikotarpį, kuris, vėliavos valstybės nuomone, reikalingas bandymui atlikti ir kuris turėtų būti kuo trumpesnis;
c)
nepasikliaujama kitais laivų įrenginiais vietoje šios direktyvos reikalavimus atitinkančių įrenginių ir jais tokie įrenginiai nepakeičiami; šios direktyvos reikalavimus atitinkantys įrenginiai paliekami ES laive veikiantys ir parengti, kad juos būtų galima nedelsiant pradėti naudoti.
32 straipsnis
Išimtinėmis aplinkybėmis taikomos išimtys
1. Jeigu esant išimtinėms aplinkybėms, kurios deramai pagrindžiamos vėliavos valstybės administracijai, laivų įrenginius reikia pakeisti ne Sąjungos uoste ir jeigu atsižvelgiant į pagrįstą laiką, delsimą ir išlaidas jų neįmanoma pakeisti šturvalo ženklu pažymėtais įrenginiais, pagal 2-4 dalis laive galima sumontuoti kitus įrenginius.
2. Su laive montuojamais laivų įrenginiais pateikiami valstybės narės, kuri yra TJO narė ir atitinkamų konvencijų šalis, išduoti dokumentai, kuriais patvirtinama, kad įrenginiai atitinka atitinkamus TJO reikalavimus.
3. Vėliavos valstybės administracija nedelsiant informuojama apie tokių kitų laivų įrenginių pobūdį ir charakteristikas.
4. Kai tik atsiranda galimybė, vėliavos valstybės administracija užtikrina, kad 1 dalyje nurodyti laivų įrenginiai ir jų bandymo dokumentai atitiktų atitinkamus tarptautinių dokumentų ir šios direktyvos reikalavimus.
5. Kai įrodoma, kad konkrečių šturvalo ženklu pažymėtų laivų įrenginių nėra rinkoje, vėliavos valstybė narė gali leisti laive montuoti kitus laivų įrenginius taikant 6-8 dalis.
6. Laivų įrenginiai, kuriuos leidžiama naudoti, turi kuo labiau atitikti 4 straipsnyje nurodytus reikalavimus ir bandymo standartus.
7. Prie laive montuojamų laivų įrenginių pridedamas vėliavos valstybės narės arba kitos valstybės narės išduotas laikinas patvirtinimo sertifikatas, kuriame nurodoma:
a)
šturvalo ženklu pažymėti įrenginiai, kuriuos rengiamasi pakeisti sertifikuotais įrenginiais;
b)
tikslios aplinkybės, kuriomis išduotas patvirtinimo sertifikatas, visų pirma tai, kad šturvalo ženklu pažymėtų įrenginių nėra rinkoje;
c)
tikslūs modelio, konstrukcijos ir veikimo charakteristikų reikalavimai, kuriais remdamasi sertifikatą išdavusi valstybė narė patvirtino įrenginius;
d)
pagal atitinkamas patvirtinimo procedūras taikyti bandymo standartai (jei taikyti).
8. Laikiną patvirtinimo sertifikatą išduodanti valstybė narė nedelsdama apie tai informuoja Komisiją. Jei Komisija mano, kad 6 ir 7 dalių sąlygos neįvykdytos, ji gali reikalauti, kad valstybė narė atšauktų tą sertifikatą, arba imtųsi kitų tinkamų priemonių priimdama įgyvendinimo aktus. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 38 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
6 SKYRIUS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
33 straipsnis
Keitimasis patirtimi
Komisija pasirūpina, kad būtų organizuojamas valstybių narių nacionalinių institucijų, atsakingų už notifikuotųjų įstaigų įgaliojimų suteikimo politiką, keitimasis patirtimi, ypač rinkos priežiūros srityje.
34 straipsnis
Notifikuotųjų įstaigų veiklos koordinavimas
1. Komisija užtikrina, kad notifikuotųjų įstaigų veikla būtų tinkamai koordinuojama ir kad tos įstaigos tinkamai bendradarbiautų sektoriaus notifikuotųjų įstaigų grupėje.
2. Valstybės narės užtikrina, kad įstaigos, apie kurias jos pranešė, tiesiogiai ar per paskirtuosius atstovus dalyvautų sektoriaus grupės veikloje.
35 straipsnis
Įgyvendinimo priemonės
1. Valstybės narės, pasitelkdamos informacinę sistemą, kurią tuo tikslu užtikrina Komisija, Komisijai praneša už šios direktyvos įgyvendinimą atsakingų institucijų pavadinimus ir kontaktinius duomenis. Komisija sudaro, periodiškai atnaujina ir skelbia tų institucijų sąrašą.
2. Kiekvieno laivų įrenginio, kurį pagal tarptautines konvencijas turi patvirtinti vėliavos valstybės administracija, atveju Komisija, priimdama įgyvendinimo aktus, nurodo atitinkamus tarptautiniuose dokumentuose pateiktus modelio, konstrukcijos ir veikimo charakteristikų reikalavimus ir bandymo standartus. Priimdama tuos aktus Komisija pagal tarptautinius dokumentus ir atsižvelgdama į laivų statybos terminus aiškiai nurodo datas, nuo kurių turi būti taikomi tie reikalavimai ir bandymo standartai, įskaitant pateikimo rinkai ir sumontavimo laive datas. Komisija taip pat gali nurodyti jų taikymo bendrus kriterijus ir išsamias procedūras.
3. Komisija, priimdama įgyvendinimo aktus, nurodo atitinkamus naujus modelio, konstrukcijos ir veikimo charakteristikų reikalavimus, kurie numatyti tarptautiniuose dokumentuose ir kurie taikomi laivuose jau sumontuotiems įrenginiams, kad užtikrintų, jog ES laivuose sumontuoti įrenginiai atitiktų tarptautinius dokumentus.
4. Komisija sukuria ir tvarko duomenų bazę, kurioje pateikiama bent ši informacija:
a)
notifikuotųjų įstaigų pateiktas pagal šią direktyvą išduotų atitikties sertifikatų sąrašas ir svarbiausia informacija apie juos;
b)
gamintojų pateiktas pagal šią direktyvą išduotų atitikties deklaracijų sąrašas ir svarbiausia informacija apie jas;
c)
atnaujintas taikomų tarptautinių dokumentų ir reikalavimų bei bandymo standartų, kurie taikomi vadovaujantis 4 straipsnio 4 dalimi, sąrašas;
d)
2 dalyje nurodytų kriterijų ir procedūrų sąrašas ir išsamus tekstas;
e)
11 straipsnyje nurodyto ženklinimo elektroniniu žymeniu reikalavimai ir sąlygos, kai taikoma;
f)
visa kita naudinga informacija, dėl kurios valstybėms narėms, notifikuotosioms įstaigoms ir ekonominės veiklos vykdytojams būtų lengviau teisingai įgyvendinti šią direktyvą.
Valstybėms narėms suteikiama prieiga prie tos duomenų bazės. Be to, tik informavimo tikslais prieiga prie jos suteikiama visuomenei.
5. Šiame straipsnyje nurodyti įgyvendinimo aktai Komisijos reglamentų forma priimami laikantis 38 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
36 straipsnis
Pakeitimai
Komisijai suteikiami įgaliojimai pagal 37 straipsnį priimti deleguotuosius aktus siekiant atnaujinti III priede pateiktas nuorodas į standartus, kai nustatomi nauji standartai.
37 straipsnis
Įgaliojimų delegavimas
1. Įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami šiame straipsnyje nustatytomis sąlygomis.
2. 8, 11, 27 ir 36 straipsniuose nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami penkerių metų laikotarpiui nuo 2014 m. rugsėjo 17 d. Likus ne mažiau kaip devyniems mėnesiams iki penkerių metų laikotarpio pabaigos Komisija parengia naudojimosi deleguotaisiais įgaliojimais ataskaitą. Įgaliojimai savaime pratęsiami tokios pačios trukmės laikotarpiams, išskyrus atvejus, kai Europos Parlamentas arba Taryba pareiškia prieštaravimų dėl tokio pratęsimo likus ne mažiau kaip trims mėnesiams iki kiekvieno laikotarpio pabaigos.
3. Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kada atšaukti 8, 11, 27 ir 36 straipsniuose nurodytus deleguotuosius įgaliojimus. Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo nutraukiami tame sprendime nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus. Jis įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis nedaro poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų galiojimui.
4. Apie priimtą deleguotąjį aktą Komisija nedelsdama vienu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
5. Pagal 8, 11, 27 ir 36 straipsnius priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuo atveju, jeigu per du mėnesius nuo pranešimo Europos Parlamentui ir Tarybai apie šį aktą dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškia prieštaravimų arba jeigu dar nepasibaigus šiam laikotarpiui ir Europos Parlamentas, ir Taryba praneša Komisijai, kad prieštaravimų nereikš. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis laikotarpis pratęsiamas dviem mėnesiais.
38 straipsnis
Komitetas
1. Komisijai padeda pagal Reglamentą (EB) Nr. 2099/2002 įsteigtas Jūrų saugumo ir teršimo iš laivų prevencijos komitetas (COSS). Tas komitetas - tai komitetas, kaip nustatyta Reglamente (ES) Nr. 182/2011.
2. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnis. Jei komitetas nuomonės nepateikia, Komisija įgyvendinimo akto projekto nepriima ir taikoma Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnio 4 dalies trečia pastraipa.
39 straipsnis
Perkėlimas į nacionalinę teisę
1. Valstybės narės ne vėliau kaip 2016 m. rugsėjo 18 d. priima ir paskelbia įstatymus ir kitus teisės aktus, būtinus, kad būtų laikomasi šios direktyvos. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų teisės aktų nuostatų tekstą.
Tas nuostatas jos taiko nuo 2016 m. rugsėjo 18 d.
Valstybės narės, priimdamos tas nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.
40 straipsnis
Panaikinimas
1. Direktyva 96/98/EB panaikinama nuo 2016 m. rugsėjo 18 d.
2. Pagal valstybių narių priimtų nacionalinės teisės aktų nuostatas, kuriomis užtikrinama, kad būtų laikomasi Direktyvos 96/98/EB, 2016 m. rugsėjo 18 d. laivų įrenginiams taikomi reikalavimai ir bandymo standartai taikomi ir toliau, kol įsigalios 35 straipsnio 2 dalyje nurodyti įgyvendinimo aktai.
3. Nuorodos į panaikintą direktyvą laikomos nuorodomis į šią direktyvą.
41 straipsnis
Įsigaliojimas
Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
42 straipsnis
Adresatai
Ši direktyva skirta valstybėms narėms.
Priimta Briuselyje 2014 m. liepos 23 d.