РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 651/2014 НА КОМИСИЯТА
от 17 юни 2014 година
за обявяване на някои категории помощи за съвместими с вътрешния пазар в приложение на членове 107 и 108 от Договора
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 4 от него,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 994/98 на Съвета от 7 май 1998 г. по прилагането на членове 92 и 93 от Договора за създаване на Европейската общност към някои категории хоризонтална държавна помощ (1), и по-специално член 1, параграф 1, букви а) и б) от него,
след консултации с Консултативния комитет по държавните помощи,
като има предвид, че:
(1)
Финансирането от държавата, което отговаря на критериите по член 107, параграф 1 от Договора, представлява държавна помощ и Европейската комисия трябва да бъде уведомена за него в съответствие с член 108, параграф 3 от Договора. Независимо от това, в съответствие с член 109 от Договора Съветът може да определи някои категории помощи, които са освободени от това задължение за уведомяване. В съответствие с член 108, параграф 4 от Договора Комисията може да приема регламенти относно тези категории държавни помощи. С Регламент (ЕО) № 994/98 на Комисията се предоставят правомощия да обяви в съответствие с член 109 от Договора, че при определени условия следните категории могат да бъдат освободени от задължението за уведомяване: помощи за малки и средни предприятия (МСП), помощи за научноизследователска и развойна дейност, помощи за опазване на околната среда, помощи за трудова заетост и обучение и помощи, отговарящи на картата за предоставяне на регионални помощи, одобрена от Комисията за всяка държава членка. Въз основа на това Комисията прие Регламент (ЕО) № 800/2008 (2). Първоначално Регламент (ЕО) № 800/2008 трябваше да се прилага до 31 декември 2013 г., но този срок на прилагане беше удължен с Регламент (ЕС) № 1224/2013 на Комисията от 29 ноември 2013 г. за изменение на Регламент (ЕО) № 800/2008 по отношение на периода на неговото прилагане (3) и понастоящем изтича на 30 юни 2014 г. На 22 юли 2013 г. Регламент (ЕО) № 994/98 беше изменен с Регламент (ЕС) № 733/2013 на Съвета от 22 юли 2013 г. за изменение на Регламент (ЕО) № 994/98 по прилагането на членове 92 и 93 от Договора за създаване на Европейската общност към някои категории хоризонтална държавна помощ (4), като на Комисията бяха дадени правомощия да разшири обхвата на груповото освобождаване с нови категории помощи, за които могат да бъдат определени ясни условия за съвместимост. Тези нови категории групово освободени помощи включват: помощи за отстраняване на щети, причинени от някои природни бедствия, социални помощи за транспорт за живеещите в отдалечени региони, помощи за широколентови инфраструктури, помощи за иновации, помощи за култура и опазване на културното наследство, помощи за спортни инфраструктури и многофункционални инфраструктури за отдих. Ако придобие достатъчно допълнителен практически опит, който да ѝ позволи да изготви оперативни критерии за освобождаване, гарантиращи предварителната съвместимост на други категории помощи, Комисията ще преразгледа приложното поле на настоящия регламент с цел да включи някои видове помощи в тези области. По-специално, Комисията възнамерява да разработи критерии за пристанищните и летищните инфраструктури до декември 2015 г.
(2)
Със своето Съобщение относно модернизирането на държавната помощ на ЕС (МДП) (5) Комисията започна по-широк преглед на правилата за държавната помощ. Основните цели на това модернизиране са: i) постигането на устойчив, интелигентен и приобщаващ растеж в рамките на конкурентен вътрешен пазар, като същевременно се допринася за усилията на държавите членки за по-ефективно използване на публичните финанси; ii) съсредоточаването на предварителния контрол на Комисията на мерките за помощ върху случаите с най-голямо въздействие върху вътрешния пазар и същевременно укрепването на сътрудничеството между държавите членки в правилата за държавните помощи; и iii) опростяването на правилата и ускоряването на вземането на по-добре информирани и по-стабилни решения въз основа на ясна икономическа обосновка, общ подход и ясни задължения. Прегледът на Регламент (ЕО) № 800/2008 представлява централен елемент от МДП.
(3)
С настоящия регламент се цели да бъдат определени по-добре приоритетите на дейностите по правоприлагането в областта на държавните помощи и да бъде постигнато по-голямо опростяване. Той има за цел също така да доведе до по-голяма прозрачност, по-ефективно оценяване и контрол на спазването на правилата за държавните помощи на национално равнище и на равнище Европейски съюз, като в същото време се съхраняват институционалните компетенции на Комисията и държавите членки. В съответствие с принципа на пропорционалност настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тези цели.
(4)
Опитът на Комисията в прилагането на Регламент (ЕО) № 800/2008 ѝ даде възможност да определи по-добре условията, при които някои категории помощи могат да бъдат считани за съвместими с вътрешния пазар, и да разшири обхвата на груповото освобождаване. Освен това този опит показа нуждата от подобряване на прозрачността и засилване на контрола и от подходящо оценяване на особено широкомащабни схеми с оглед на тяхното въздействие върху конкуренцията на вътрешния пазар.
(5)
Общите условия за прилагане на настоящия регламент следва да бъдат определени въз основа на набор от общи принципи, с които да се гарантира, че помощите обслужват цел от общ интерес, имат ясен стимулиращ ефект, са уместни и пропорционални, предоставят се при пълна прозрачност, подлежат на контролен механизъм и на редовна оценка и не се отразяват неблагоприятно на условията за търговия до степен, която противоречи на общия интерес.
(6)
Помощите, които отговарят на всички условия, определени в настоящия регламент, а именно на общите условия и на специалните условия за отделните категории помощи, следва да бъдат освободени от задължението за уведомяване, установено в член 108, параграф 3 от Договора.
(7)
За държавните помощи по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора, които не попадат в приложното поле на настоящия регламент, следва да продължи да се прилага задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора. Настоящият регламент не засяга възможността държавите членки да уведомяват за помощи, чиито цели съответстват на целите, поставени в настоящия регламент.
(8)
С оглед на по-голямото потенциално въздействие на големите схеми върху търговията и конкуренцията, схемите за помощ, чиито среден годишен бюджет за държавни помощи надхвърля праг, основаващ се на абсолютна стойност, по-принцип би следвало да подлежат на оценка на държавната помощ. С оценката следва да се провери дали хипотезите и условията, върху които се основава съвместимостта на схемата, са се осъществили, и каква е резултатността на мярката за помощ с оглед на нейните общи и конкретни цели. Тя следва също така да предоставя ориентировъчна информация по отношение на въздействието на схемата върху конкуренцията и търговията. С цел гарантирането на равно третиране оценката на държавната помощ следва да се извърши въз основа на план за оценка, одобрен от Комисията. Въпреки че обикновено този план следва да бъде изготвен към момента на изготвянето на схемата и одобрен своевременно, за да позволи привеждането на схемата в действие, това не е възможно във всички случаи. Затова, за да не се забави влизането в сила на тези схеми, настоящият регламент ще се прилага за тях за максимален период от шест месеца. След одобрението на плана за оценка Комисията може да реши да удължи този период. За тази цел Комисията следва да бъде уведомена за плана за оценка в срок до 20 работни дни след влизане в сила на схемата. Освен това в изключителни случаи Комисията може да реши, че поради особеностите на случая оценка не е необходима. Комисията следва да получи от държавата членка необходимата информация, за да може да разгледа плана за оценка и да поиска своевременно допълнителна информация, за да даде възможност на държавата членка да попълни липсващите елементи, което ще позволи на Комисията да вземе решение. Тъй като този процес е нов, Комисията ще предостави в отделен документ подробни насоки относно процедурата, която ще се прилага през шестмесечния период за одобряване на плана за оценка, и съответните формуляри, чрез които трябва да се предават плановете за оценка. Измененията на схеми, които подлежат на оценка и които не представляват изменения, които не могат да повлияят на съвместимостта на схемите за помощ по смисъла на настоящия регламент или не могат съществено да повлияят на съдържанието на одобрения план за оценка, следва да се оценяват предвид резултата от тази оценка и да бъдат изключени от приложното поле на настоящия регламент. Следва да се счита, че по принцип измененията с чисто формален или административен характер и измененията, извършени в рамките на мерки, които са съфинансирани от ЕС, не влияят съществено на съдържанието на одобрения план за оценка.
(9)
Настоящият регламент следва да не се прилага за помощи, обвързани с условието да се използват местни за сметка на вносни продукти, както и за помощи за дейности, свързани с износ. В частност той следва да не се прилага за помощи за финансиране на изграждането и функционирането на дистрибуторска мрежа в други страни. Помощите за покриване на разходи за участие в търговски панаири или за проучвания или консултантски услуги, необходими за пускането на нов или на вече съществуващ продукт на нов пазар в друга държава членка или в трета държава, обикновено не представляват помощи за дейности, свързани с износ.
(10)
Настоящият регламент следва да се прилага по принцип в повечето сектори на икономиката. Въпреки това в някои сектори, като например в сектора на рибарството и аквакултурите и в сектора на първичното селскостопанско производство, неговото приложно поле следва да бъде ограничено с оглед на прилагащите се в тях специални правила.
(11)
Настоящият регламент следва да се прилага по отношение на преработката и продажбата на селскостопански продукти, стига да са спазени някои условия. За целите на настоящия регламент за преработка и продажба не следва да се считат дейностите, осъществявани на място в земеделското стопанство по приготвяне на продукта за неговата първа продажба, първата продажба от първичния производител на прекупвачи или преработватели и всички дейности, свързани с подготовката на продукта за първа продажба.
(12)
Настоящият регламент не следва да се прилага за помощи, които имат за цел да улеснят закриването на неконкурентоспособни въглищни мини, което попада в приложното поле на Решение на Съвета от 10 декември 2010 г. относно държавната помощ за улесняване на закриването на неконкурентоспособни въглищни мини (6). Настоящият регламент следва да се прилага за други видове помощи в сектора на въгледобива с изключение на регионалните помощи.
(13)
Комисията следва да гарантира, че разрешената помощ не се отразява неблагоприятно на условията за търговия до степен, която противоречи на общия интерес. Следователно помощите в полза на бенефициери, които са обект на неизпълнено разпореждане за възстановяване в резултат на предходно решение на Комисията, с което дадена помощ се обявява за неправомерна и несъвместима с вътрешния пазар, следва да бъдат изключени от приложното поле на настоящия регламент, с изключение на схемите за помощ за отстраняване на щети, причинени от някои природни бедствия.
(14)
Помощите, предоставени на предприятия в затруднено положение, следва да бъдат изключени от приложното поле на настоящия регламент, тъй като те следва да бъдат оценявани съгласно Насоките на Общността за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднено положение от 1 октомври 2004 г. (7), чийто срок на прилагане беше удължен със Съобщение на Комисията относно удължаване на прилагането на насоките на Общността за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение от 1 октомври 2004 г. (8), или съгласно последващите ги насоки, за да се предотврати тяхното заобикаляне, с изключение на схемите за помощ за отстраняване на щети, причинени от някои природни бедствия. За да се осигури правна сигурност, е целесъобразно да бъдат определени ясни критерии, които не изискват оценка на всички особености на положението на дадено предприятие, за да се установи дали то може да се счита за предприятие в затруднено положение за целите на настоящия регламент.
(15)
Прилагането на правилата за държавните помощи зависи до голяма степен от сътрудничеството на държавите членки. Затова държавите членки следва да предприемат всички необходими мерки, за да гарантират спазването на настоящия регламент, включително съответствието на индивидуалните помощи, предоставени в рамките на групово освободени схеми.
(16)
Поради свързания с тях голям риск от нарушаване на условията за търговия, помощите с голям размер, предоставени поотделно или кумулативно, подлежат на задължението за уведомяване и на оценка от страна на Комисията. Поради това за всяка категория помощи, попадаща в приложното поле на настоящия регламент, следва да се определят прагове на равнища, при които се вземат предвид категорията на съответната помощ и нейното предполагаемо въздействие върху условията за търговия. За всички помощи, предоставени над тези прагове, следва да продължи да се прилага задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора. Не се разрешава заобикаляне на праговете, определени в настоящия регламент, посредством изкуствено разделяне на схеми или проекти за помощ на няколко схеми или проекта за помощ с подобни характеристики, цели или бенефициери.
(17)
За да се гарантират прозрачността, равното третиране и ефективният контрол, настоящият регламент следва да се прилага само по отношение на помощи, за които е възможно предварително да се изчисли с точност брутният еквивалент на безвъзмездна помощ, без да се налага извършването на оценка на риска („прозрачни помощи“). За някои специфични инструменти за помощ, като например заеми, гаранции, данъчни мерки, мерки за рисково финансиране, и по-специално възстановяеми аванси, в настоящия регламент следва да се определят условията, при които те могат да се разглеждат като прозрачни. Вливането на капитал не следва да се счита за прозрачна помощ, без да се засягат някои специфични условия относно рисковото финансиране и помощите за стартиращи предприятия. Помощите под формата на гаранции следва да се считат за прозрачни, ако брутният еквивалент на безвъзмездна помощ е изчислен въз основа на годишните минимални премии, определени за съответния вид предприятие. За малките и средните предприятия (МСП) в Известието на Комисията за прилагане на членове 87 и 88 от Договора за ЕО по отношение на държавна помощ под формата на гаранции (9) са посочени равнища на годишни премии, над които държавните гаранции не се разглеждат като помощи.
(18)
За да се гарантира, че помощта е необходима и представлява стимул за по-нататъшното развитие на дейности и проекти, помощите за дейности, които бенефициерът би предприел при всички случаи дори и без помощта, не следва да бъдат включени в обхвата на настоящия регламент. Помощите следва да се освобождават от задължението за уведомяване по смисъла на настоящия регламент само в случаите, когато работата по подпомагания проект или дейност е започнала, след като бенефициерът е подал писмено заявление за помощ.
(19)
Що се отнася до помощите ad hoc, обхванати от настоящия регламент, които се предоставят на бенефициер, който е голямо предприятие, държавата членка следва да гарантира, че освен че изпълнява условията, свързани със стимулиращия ефект, които се прилагат за бенефициери, които са МСП, бенефициерът в свой вътрешен документ е анализирал жизнеспособността на подпомагания проект или подпомаганата дейност с помощта и без нея. Държавата членка следва да провери дали този вътрешен документ потвърждава наличието на съществено нарастване на обхвата на проекта или дейността, съществено увеличение на общата сума, изразходвана от бенефициера за подпомагания проект или подпомаганата дейност, или съществено ускорение в изпълнението на съответния проект или съответната дейност. Счита се, че регионалните помощи имат стимулиращ ефект, ако инвестиционният проект не би бил осъществен в съответния подпомаган регион без помощта.
(20)
Автоматичните схеми за помощ под формата на данъчни предимства следва и в бъдеще да подлежат на специално условие за стимулиращ ефект с оглед на факта, че този вид помощи се предоставя в съответствие с процедури, които се различават от процедурите за други категории помощи. Тези схеми следва да са били приети преди започване на работите по подпомагания проект или подпомаганата дейност. Това условие обаче не следва да се прилага в случай на последващи фискални схеми, при условие че дейността вече е била включена в предходните фискални схеми под формата на данъчни предимства. За оценката на стимулиращия ефект на тези схеми от решаващо значение е моментът, в който данъчната мярка е била включена за първи път в оригиналната схема, която впоследствие е заменена с последващата схема.
(21)
Що се отнася до регионалните оперативни помощи, регионалните помощи за градско развитие, помощите за МСП за достъп до финансиране, помощите за наемане на работещи в неравностойно положение, помощите за наемане на работещи с увреждания, помощите за компенсиране на допълнителните разходи, свързани с наемането на работещи с увреждания, помощите под формата на намаления на данъците за околната среда, помощите за отстраняване на щети, причинени от някои природни бедствия, социалните помощи за транспорт за живеещите в отдалечени региони и помощите за култура и опазване на културното наследство, изискването за наличие на стимулиращ ефект не се прилага или се предполага, че е изпълнено, ако са изпълнени специфичните условия, предвидени за тези категории помощи в настоящия регламент.
(22)
За да се гарантира, че помощта е пропорционална и ограничена до необходимия размер, при възможност, максималните размери на помощта следва да бъдат изразени като интензитети на помощта по отношение на съвкупност от допустими разходи. В случаите, в които максималният интензитет на помощта не може да се определи, защото не могат да бъдат установени допустимите разходи, или за да бъдат предоставени по-прости инструменти за по-малки суми, следва да се определят номинални максимални интензитети на помощта, за да се осигури пропорционалността на мерките за помощ. Предвид опита на Комисията интензитетът на помощта и праговете за размера на помощта следва да бъдат определени на равнища, при които се постига възможно най-малко нарушаване на конкуренцията в подпомагания сектор и в същото време по подходящ начин се разрешава проблемът, свързан с пазарната неефективност или със сближаването. По отношение на регионалните инвестиционни помощи интензитетът на помощта следва да съответства на стойностите за интензитета на помощта, допустими съгласно картите на регионалните помощи.
(23)
При изчисляването на интензитета на помощта се включват само допустимите разходи. По смисъла на регламента от задължението за уведомяване не следва да бъдат освободени помощи, надхвърлящи съответния интензитет на помощта в резултат на включването на недопустими разходи. Определянето на допустимите разходи следва да бъде подкрепено с ясни, конкретни и актуални документни доказателства. Всички използвани данни следва да бъдат събрани преди приспадането на данъци или други такси. Помощи, предоставяни на няколко части, следва да се сконтират към тяхната стойност към момента на предоставянето им. Допустимите разходи следва също да бъдат сконтирани до тяхната стойност към момента на предоставянето на помощта. Лихвеният процент, който се използва за сконтиране и за изчисляване на размера на помощта за помощи, които не са под формата на безвъзмездни средства, следва да бъде сконтовият процент и съответно референтният процент към датата на предоставяне на помощта, както е посочено в Съобщението на Комисията относно преразглеждането на метода за определяне на референтните и сконтовите лихвени проценти (10). Когато помощта е предоставена чрез данъчни предимства, сконтирането на отделните траншове помощ следва да се извърши въз основа на сконтовите проценти, приложими към различните дати, на които влизат в сила данъчните предимства. Използването на помощи под формата на възстановяеми аванси следва да бъде насърчавано, тъй като тези инструменти за споделяне на риска благоприятстват засилването на стимулиращия ефект на помощта. Следователно е целесъобразно да се въведе правилото, че когато помощта е предоставена под формата на възстановяеми аванси, приложимите интензитети на помощта, определени в настоящия регламент, могат да бъдат увеличени, с изключение на регионалните помощи, тъй като те могат да бъдат предмет на освобождаване само ако съответстват на одобрените карти.
(24)
В случай на данъчни предимства върху бъдещи данъци приложимият сконтов процент и точният размер на траншовете помощ може да не са предварително известни. В такива случаи държавите членки следва предварително да определят лимит на сконтираната стойност на помощта в съответствие с приложимия интензитет на помощта. Впоследствие, когато размерът на транша от помощта стане известен на определена дата, сконтирането може да се извърши въз основа на сконтовия процент, приложим към тази дата. Сконтираната стойност на всеки транш от помощта следва да се приспадне от общия размер на лимита (лимитирания размер).
(25)
За да се установи дали са спазени праговете за уведомяване и максималните интензитети на помощ, определени в настоящия регламент, следва да се вземе предвид общата сума на мерките за държавна помощ за подпомаганата дейност или подпомагания проект. Освен това в настоящия регламент следва да бъдат посочени обстоятелствата, при които е разрешено натрупване на различните категории помощи. Помощите, освободени от задължението за уведомяване в съответствие с настоящия регламент, и всички други съвместими помощи, освободени в съответствие с друг регламент или одобрени от Комисията, могат да се натрупват доколкото тези мерки са свързани с различни установими допустими разходи. Когато различни източници на помощ са свързани със същите напълно или частично съвпадащи установими допустими разходи, натрупване следва да бъде разрешено до най-високия интензитет или размер на помощта, приложими за тази помощ съгласно настоящия регламент. Настоящият регламент следва да съдържа също така специални правила за натрупване на мерки за помощ с установими допустими разходи и без установими допустими разходи, натрупване с помощ de minimis и с помощ в полза на работещи с увреждания. Често пъти помощите de minimis не се предоставят или не са свързани със специфични установими допустими разходи. В такъв случай следва да е възможно помощите de minimis да се натрупват свободно с държавни помощи, освободени от задължението за уведомяване по силата на настоящия регламент. Въпреки това, когато помощите de minimis са предоставени в подкрепа на същите установими допустими разходи като държавните помощи, освободени от задължението за уведомяване по силата на настоящия регламент, те следва да могат да се натрупват само до максималния интензитет на помощта, както е посочен в глава III от настоящия регламент.
(26)
Финансирането от Съюза, управлявано централно от институциите, агенциите, съвместните предприятия или други органи на Съюза, което не е пряко или косвено под контрола на държавите членки, не представлява държавна помощ. Когато такова финансиране от Съюза е съчетано с държавна помощ, само тази държавна помощ следва да бъде взета предвид при проверката за спазването на праговете за уведомяване и максималните интензитети на помощта, при условие че общият размер на публичното финансиране, предоставено във връзка с едни и същи допустими разходи, не надхвърля най-благоприятния процент на финансиране, установен с приложимите правила на законодателството на Съюза.
(27)
С оглед на принципната забрана за държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора е от важно значение всички страни да могат да проверят дали дадена помощ е предоставена в съответствие с приложимите правила. Следователно прозрачността на държавната помощ е от изключително важно значение за правилното прилагане на правилата в Договора и тя води до по-добро спазване, по-голяма отчетност, партньорски проверки и в крайна сметка до по-ефективни публични разходи. За да се гарантира прозрачност, от държавите членки следва да се изисква създаването на подробни уебсайтове за държавна помощ на регионално или национално равнище, в които се представя обобщена информация относно всяка мярка за помощ, която е освободена от задължението за уведомяване по смисъла на настоящия регламент. Това задължение следва да бъде условие за съвместимостта на индивидуалните помощи с вътрешния пазар. Като се спазва стандартната практика относно публикуването на информация в съответствие с Директива 2013/37/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. за изменение на Директива 2003/98/ЕО относно повторната употреба на информацията в обществения сектор (11), следва да се използва стандартен формуляр, който позволява търсенето, изтеглянето и лесното публикуване на информация в интернет. Връзките към уебсайтовете за държавни помощи на всички държави членки следва да бъдат публикувани на уебсайта на Комисията. В съответствие с член 3 от Регламент (ЕО) № 994/98, изменен с Регламент (ЕС) № 733/2013, обобщената информация за всяка мярка за помощ, освободена от задължението за уведомяване съгласно настоящия регламент, следва да се публикува на уебсайта на Комисията.
(28)
За да се гарантира ефективният контрол на мерките за помощ в съответствие с Регламент (ЕО) № 994/98, изменен с Регламент (ЕС) № 733/2013, е целесъобразно да бъдат определени изисквания по отношение на докладването на държавите членки относно мерките за помощ, освободени от задължението за уведомяване по силата на настоящия регламент, и относно прилагането на настоящия регламент. Целесъобразно е също така да се определят правила относно документирането от държавите членки на помощите, освободени от задължението за уведомяване съгласно настоящия регламент, с оглед на давностния срок, определен в член 15 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. относно определянето на подробни правила за прилагане на член 93 от Договора за създаване на Европейската общност (12).
(29)
За да се подобри ефективността на условията за съвместимост, определени в настоящия регламент, Комисията следва да може да отменя предимството на груповото освобождаване за бъдещи мерки за помощ в случай на неспазване на тези изисквания. Комисията следва да може да ограничи отмяната на груповото освобождаване до определени видове помощ, бенефициери или мерки за помощ, приети от някои органи, когато несъответствието с настоящия регламент засяга само ограничена група от мерки или някои органи. Тази целенасочена отмяна следва да предостави съразмерна корективна мярка, пряко свързана с установените несъответствия с настоящия регламент. В случай че не са спазени условията за съвместимост, посочени в глави I и III, предоставената помощ не е обхваната от настоящия регламент и следователно представлява неправомерна помощ, която подлежи на проверка от страна на Комисията по съответната процедура, определена в Регламент (ЕО) № 659/1999. При неспазване на изискванията от глава II отмяната на груповото освобождаване по отношение на бъдещите мерки за помощ не засяга факта, че мерките в миналото, съвместими с настоящия регламент, са били обект на групово освобождаване.
(30)
С цел премахване на различията, които могат да доведат до нарушаване на конкуренцията, и за улесняване на координацията между различните инициативи на Съюза и националните инициативи за МСП, както и с цел постигане на по-голяма административна яснота и правна сигурност, определението за МСП, използвано за целите на настоящия регламент, следва да се основава на определението от Препоръка 2003/361/ЕО на Комисията от 6 май 2003 г. относно определението за микро-, малки и средни предприятия (13).
(31)
Като визират проблемите на необлагодетелстваните региони, регионалните помощи насърчават икономическото, социалното и териториалното сближаване на държавите членки и Съюза като цяло. Регионалните помощи имат за цел да подкрепят развитието на най-необлагодетелстваните региони, като с тях по устойчив начин се подпомагат инвестициите и създаването на работни места. В региони, които отговарят на условията по член 107, параграф 3, буква а) от Договора, могат да бъдат предоставени регионални помощи за насърчаване на създаване на нови стопански обекти, разширяване на капацитета на съществуващи стопански обекти, диверсификация на продукцията на стопанските обекти или основна промяна на цялостния производствен процес в съществуващи стопански обекти. Като се има предвид, че в сравнение с МСП големите предприятия са засегнати в по-малка степен от регионалните проблеми, когато инвестират в региони, които отговарят на условията по член 107, параграф 3, буква в) от Договора, регионалните помощи за големи предприятия следва да бъдат освободени от задължението за уведомяване само за първоначални инвестиции в полза на нова стопанска дейност в тези региони.
(32)
Когато дадена схема за регионална помощ е насочена към ограничен брой сектори на икономиката, целта и вероятните въздействия от схемата могат да бъдат по-скоро секторни отколкото хоризонтални. Следователно секторните схеми не могат да бъдат освободени от задължението за уведомяване. Въпреки това, след като бъде уведомена за тях, Комисията може да оцени възможните положителни въздействия на тези схеми съгласно приложимите насоки или рамки и решения. По-специално такъв е случаят при схемите за помощ, които са свързани със стопански дейности в секторите въгледобив, корабостроене и транспорт. Освен това поради специфичните особености на секторите стоманодобив и производство на синтетични влакна се смята, че отрицателните ефекти от регионалните помощи в тези сектори не могат да бъдат компенсирани с положителните ефекти на сближаването. Поради тези причини в тези сектори предоставянето на регионални помощи не е разрешено. На последно място, туризмът и широколентовите инфраструктури играят важна роля в националните икономики и като цяло оказват особено положително въздействие върху регионалното развитие. Поради това схемите за регионална помощ, предназначени за туристически дейности и широколентови инфраструктури, следва да бъдат освободени от задължението за уведомяване. Преработката и продажбата на селскостопански продукти също са тясно свързани с местните и регионалните икономики и следва да се възползват от груповото освобождаване.
(33)
Производството и дистрибуцията на енергия и енергийните инфраструктури се регулират от секторно законодателство за вътрешния пазар, което е отразено в критериите за гарантиране на съвместимостта на помощите в тези области с вътрешния пазар и на съгласуваността с политиките на Съюза в областта на опазването на околната среда и енергията. Регионалните помощи, предоставени в съответствие с раздел 1 от настоящия регламент, преследват цели, свързани с икономическото развитие и сближаването, и следователно подлежат на условия за съвместимост, които се различават в голяма степен. Поради това разпоредбите на настоящия регламент относно регионалните помощи следва да не се прилагат за мерките за производство и дистрибуция на енергия и енергийни инфраструктури.
(34)
Инвестициите, които дават възможност на предприятията да надхвърлят стандартите на Съюза за опазване на околната среда или да повишават равнището на опазване на околната среда при липсата на стандарти на Съюза, инвестициите за ранно адаптиране към бъдещи стандарти на Съюза, инвестициите за мерки за енергийна ефективност, в това число проекти за енергийна ефективност на сгради, инвестициите за саниране на замърсени обекти и помощите за проучвания в областта на околната среда не засягат пряко функционирането на енергийните пазари. В същото време тези инвестиции могат да допринесат за целите на регионалната политика и за целите на Европейския съюз в областта на енергията и опазването на околната среда. В тези случаи, в зависимост от основната цел, която се преследва със съответната мярка, могат да се прилагат както разпоредбите на настоящия регламент относно регионалните помощи, така и разпоредбите относно помощите за опазване на околната среда.
(35)
За да се избегне по-голямо предимство за капиталовото инвестиране в сравнение с инвестирането в трудови разходи, регионалните инвестиционни помощи следва да могат да се измерват въз основа на разходите за инвестицията или разходите за трудови възнаграждения за работните места, създадени пряко от инвестиционния проект.
(36)
Регионалните инвестиционни помощи следва да не са освободени от задължението за уведомяване, когато се предоставят на бенефициер, който е закрил същата или подобна дейност в Европейското икономическо пространство през двете години, предхождащи неговото заявление за регионална инвестиционна помощ, или който към момента на подаване на заявлението за помощ има конкретни планове да закрие такава дейност до две години след приключването на първоначалната инвестиция, за която е подадено заявлението за помощ, в съответния регион.
(37)
Комисията натрупа достатъчно опит в прилагането на член 107, параграф 3, букви а) и в) от Договора по отношение на регионалните оперативни помощи за компенсиране на допълнителни разходи за транспорт на стоки, произведени в най-отдалечените региони или в слабонаселените региони, и стоки, които подлежат на допълнителна обработка в тези региони, както и на допълнителните производствени и експлоатационни разходи (които не са допълнителни транспортни разходи), извършени от бенефициерите, установени в най-отдалечените региони. Поради риска от свръхкомпенсация за транспортните разходи, който е свързан с допълнителната подкрепа по програмите POSEI в селскостопанския сектор, и поради вероятността някои селскостопански продукти да се произвеждат на алтернативно място селскостопанският сектор следва да бъде изключен от регионалните оперативни помощи за компенсиране на допълнителни транспортни разходи за стоки, произведени в най-отдалечените региони или в слабонаселените региони по смисъла на настоящия регламент. Регионалните оперативни помощи за компенсиране на допълнителни разходи в най-отдалечените региони, с изключение на допълнителните транспортни разходи, следва да се считат за съвместими с вътрешния пазар и да бъдат освободени от задължението за уведомяване в съответствие с член 108, параграф 3 от Договора, единствено доколкото равнището на тези помощи е ограничено до 15 % от годишната брутна добавена стойност, създадена от бенефициера в съответния най-отдалечен регион, до 25 % от годишните разходи за труд, извършени от бенефициера в съответния най-отдалечен регион, или до 10 % от годишния оборот на бенефициера в съответния най-отдалечен регион. Когато помощта не надхвърля размера, получен чрез един от тези алтернативни методи за определяне на допълнителните оперативни разходи (които не са транспортни разходи), тя може да се счита за оправдана от гледна точка на приноса за регионалното развитие и пропорционална на трудностите, пред които са изправени предприятията в най-отдалечените региони.
(38)
Kато са насочени към разрешаване на голямото натрупване на икономически, екологични и социални проблеми в градските райони, разположени в подпомагани региони, които са определени в карта на регионалните помощи, помощите за градско развитие допринасят за икономическото, социалното и териториалното сближаване на държавите членки и на Европейския съюз като цяло. Пазарните неефективности, към които са насочени помощите за градско развитие, засягат условията за финансиране на градското развитие, липсата на интегриран подход за градско развитие, дефицита на финансиране, налагащ по-съществено мобилизиране на оскъдните публични ресурси, и необходимостта от възприемане на подход за съживяването на градските райони с по-голяма търговска насоченост. Следователно помощите за градско развитие в подкрепа на разработването на активни, интегрирани и устойчиви стратегии за участие в отстраняването на допълнителните проблеми, установени в подпомаганите региони, следва да бъдат включени в обхвата на груповото освобождаване.
(39)
Инвестициите, съответстващи на приоритетите на стратегията „Европа 2020“ (14) в областта на екологичните технологии и преминаването към икономика с ниски въглеродни емисии, които са предприети в подпомагани региони съгласно съответната карта на регионалните помощи, следва да отговарят на условията за получаване на помощи в по-голям размер чрез регионален бонус.
(40)
МСП играят ключова роля за създаването на работни места и, по-общо, представляват фактор за социална стабилност и икономическо развитие. Въпреки това тяхното развитие може да бъде възпрепятствано от пазарни неефективности, което ги изправя пред типични затруднения. Така например МСП често се сблъскват с трудности за получаване на рисков капитал или заеми поради нежеланието на някои финансови пазари да поемат рискове и предполагаемия малък размер на гаранциите, които тези предприятия могат да предложат. Ограничените ресурси, с които МСП разполагат, могат също да попречат на достъпа им до информация, по-специално по отношение на новите технологии и потенциалните пазари. Следователно, с цел да се улесни развитието на стопанските дейности на МСП, някои категории помощи следва да са освободени от задължението за уведомяване по силата на настоящия регламент, когато се предоставят в полза на МСП. Тези категории следва да включват по-специално инвестиционните помощи за МСП и помощите за участие на МСП в панаири.
(41)
МСП, участващи в проекти по цел „Европейско териториално сътрудничество“ (ЕТС), които попадат в приложното поле на Регламент (ЕС) № 1299/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. относно специални разпоредби за подкрепа от Европейския фонд за регионално развитие по цел „Европейско териториално сътрудничество“ (15), често се сблъскват със затруднения при финансирането на допълнителните разходи, свързани със сътрудничеството между партньори, разположени в различни региони и в различни държави членки или трети държави. Като се има предвид важното значение на ЕТС за политиката на сближаване поради това, че то осигурява рамка за изпълнението на съвместни действия и за обмен в областта на политиките между участници на национално, регионално и местно равнище от различни държави членки или трети държави, настоящият регламент следва да отстрани някои трудности, пред които са изправени проектите по ЕТС, с цел постигане на съответствие с правилата за държавните помощи. Свързаните с ЕТС проблеми, които настоящият регламент следва да разреши, засягат приложимия интензитет на регионалните помощи за проекти по ЕТС, разходите на МСП за сътрудничество, произтичащи от проектите по ЕТС, и задълженията за публикуване и предоставяне на информация, докладване и съхраняване на документи за целите на контрола.
(42)
Предвид специфичните затруднения и различия между МСП могат да се прилагат различни основни интензитети на помощта и различни премии.
(43)
От опита, натрупан при прилагането на Насоките на общността относно държавната помощ за насърчаване на инвестициите в рисков капитал в малките и средните предприятия (16), се вижда, че на пазара на рисков капитал в Съюза се наблюдават някои специфични неефективности, характерни за определени видове инвестиции, осъществени на различните етапи от развитието на предприятията. Тези пазарни неефективности се дължат на непълното съответствие между предлагането и търсенето на рисков капитал. В резултат на това обемът на предлагания на пазара рисков капитал може да бъде твърде ограничен, като предприятията не получават финансиране, макар да разполагат с добър бизнес модел и перспективи за растеж. Основната причина за неефективността на пазарите за рисков капитал, която засяга по-специално достъпа на МСП до капитал и която може да оправдае публичната намеса, е непълната или асиметрична информация. Тя засяга не само предоставянето на рисков капитал, но и препятства достъпа до дългово финансиране за някои МСП. Следователно мерките за рисково финансиране, които имат за цел да привлекат частен капитал за предоставяне на рисково финансиране на некотирани на фондовата борса МСП, засегнати от недостига на финансиране, и които гарантират, че решенията за финансиране са насочени към реализиране на печалба и финансовите посредници се управляват на търговски принцип, при определени условия следва да бъдат освободени от задължението за уведомяване.
(44)
Помощите за стартиращи предприятия в полза на малки предприятия, помощите за алтернативни търговски платформи, специализирани в МСП, и помощите за проучвателни разходи в полза на МСП също следва да бъдат освободени от задължението за уведомяване при определени условия.
(45)
Помощите за научноизследователска и развойна дейност и помощите за иновации могат да допринесат за устойчивия икономически растеж, повишаването на конкурентоспособността и нарастването на заетостта. Опитът при прилагането на Регламент (ЕО) № 800/2008 и Рамката на Общността за държавна помощ за научни изследвания, развойна дейност и иновации (17) показва, че пазарната неефективност може да попречи на пазара да достигне до оптималните обеми и да доведе до неефективност, свързана с външни ефекти, разпространение на обществени блага или знания, непълна и асиметрична информация и координационна и мрежова неефективност.
(46)
МСП могат да срещнат трудности при получаването на достъп до нови технологични разработки, трансфер на знания и висококвалифициран персонал. Чрез помощите за проекти за научноизследователска и развойна дейност, помощите за проучвания на осъществимостта и иновационни помощи за МСП, включително помощите за покриване на разходи за права на индустриална собственост за МСП, тези проблеми могат да бъдат разрешени и следователно тези помощи следва да бъдат освободени от задължението за уведомяване при определени условия.
(47)
По отношение на помощите за проекти за научноизследователска и развойна дейност подпомаганата част от научноизследователския проект следва изцяло да попада в една от категориите фундаментални научни изследвания, индустриални научни изследвания или експериментално развитие. Когато един проект обхваща различни задачи, всяка задача следва да бъде класифицирана в една от тези категории или като непопадаща в нито една от тях. Разпределянето в дадена категория не следва непременно да се извършва по хронологичен ред, започвайки от фундаментални научни изследвания към дейности, по-близки до пазара. Съответно задача, която се провежда на по-късен етап от проекта, може да се определи като индустриално научно изследване. По подобен начин дейност, която се провежда на по-ранен етап, може да представлява експериментално развитие. Подпомаганата част на проекта може да включва и предварителни проучвания на осъществимостта на научноизследователски дейности.
(48)
За провеждането на революционни научни изследвания и иновации все по-често са необходими висококачествени научноизследователски инфраструктури, тъй като те привличат световни таланти и са от жизненоважно значение за подпомагане на новите информационни и комуникационни технологии и главните базови технологии. Публичните научноизследователски инфраструктури следва да продължат да си сътрудничат с индустриалните научни изследвания. Достъпът до публично финансирани научноизследователски инфраструктури следва да бъде предоставян на прозрачна и недискриминационна основа и при пазарни условия. Ако тези условия не са спазени, мярката за помощ следва да не бъде освободена от задължението за уведомяване. Една научноизследователска инфраструктура може да бъде притежавана, управлявана и използвана от няколко страни, а публичните субекти и предприятията могат да използват инфраструктурата в сътрудничество.
(49)
Научноизследователските инфраструктури могат да извършват стопански и нестопански дейности. С цел да се предотврати предоставянето на държавни помощи за стопански дейности чрез публично финансиране на нестопански дейности, разходите и финансирането на стопанските и нестопанските дейности следва да бъдат ясно обособени. В случаите, в които една и съща инфраструктура се използва както за стопански, така и за нестопански дейности, финансирането чрез държавни ресурси на разходите, свързани с нестопанските дейности на инфраструктурата, не представлява държавна помощ. Публичното финансиране попада в приложното поле на правилата за държавните помощи само доколкото с него се покриват разходи, свързани със стопанските дейности. Само тези разходи следва да бъдат взети предвид с цел да се гарантира спазването на праговете за уведомяване и максималните интензитети на помощта. Ако инфраструктурата се използва почти изцяло за нестопанска дейност, нейното финансиране може да попада изцяло извън обхвата на правилата за държавните помощи, при условие че използването за стопанска дейност остава с чисто помощен характер, т.е. дейност, която е пряко свързана и необходима за функционирането на инфраструктурата или неразделно свързана с нейното основно нестопанско използване, и нейният обхват е ограничен. За такъв следва да се счита случаят, когато за стопанските и за нестопанските дейности се използват едни и същи ресурси (като например материали, оборудване, труд и постоянен капитал) и капацитетът, заделен всяка година за тази стопанска дейност, не надхвърля 20 % от целия годишен капацитет на научноизследователската инфраструктура.
(50)
Помощите за иновационни клъстери имат за цел да отстранят пазарните неефективности, свързани с координационни проблеми, които пречат на развитието на клъстерите или ограничават взаимодействието и обмена на знания в тях. Държавните помощи могат да подпомагат инвестициите в отворени и споделени инфраструктури за иновационни клъстери или функционирането на клъстерите, така че да се засилят сътрудничеството, работата в мрежа и обучението. Оперативните помощи за иновационни клъстери следва обаче да се разрешават само за ограничен период от време, който не надхвърля 10 години. Съотношението на общия размер на помощта, предоставена за общите допустими разходи, не следва да надхвърля 50 % през периода, през който се предоставя помощта.
(51)
Иновациите на процеси и организации могат да бъдат свързани с пазарни неефективности под формата на несъвършена информация и положителни външни ефекти, които следва да бъдат отстранени чрез специфични мерки. Помощите за този вид иновации са от значение главно за МСП, тъй като те са изправени пред ограничения, които могат да възпрепятстват способността им да подобрят своите методи на производство или доставка или да постигнат съществен напредък в основните стопански практики, организацията на работното място или външните отношения. С цел по-големите предприятия да бъдат насърчени да си сътрудничат с МСП в дейности, свързани с иновации в областта на организацията и процесите, мерките за помощ, които подкрепят разходите на големите предприятия за такива дейности, следва също да се възползват от предимството на групово освобождаване при определени условия.
(52)
Насърчаването на обучението и наемането на работещи в неравностойно положение и работещи с увреждания представлява главна цел на икономическата и социалната политика на Съюза и на неговите държави членки.
(53)
По принцип обучението създава положителни външни ефекти за обществото като цяло, тъй като води до увеличаване на съвкупността от квалифицирани работещи, които могат да бъдат наемани от други предприятия, и до подобряване на конкурентоспособността на промишлеността в Съюза и играе важна роля в стратегията за заетостта на Съюза. Следователно помощите за насърчаване на обучението следва да бъдат освободени от задължението за уведомяване при определени условия. С оглед на специфичните затруднения, с които се сблъскват МСП, и по-високите относителни разходи, които те трябва да поемат при инвестиране в обучение, интензитетът на помощите, освободени от задължението за уведомяване по силата на настоящия регламент, следва да бъде увеличен за МСП. Освен това интензитетът на помощите, освободени в съответствие с настоящия регламент, следва да бъде увеличен, ако обучението е предназначено за работещи с увреждания и работещи в неравностойно положение. Характеристиките на обучението в сектора на морския транспорт оправдават специфичен подход за този сектор.
(54)
Някои категории работещи в неравностойно положение и работещи с увреждания все още изпитват големи трудности да навлязат и да останат на трудовия пазар. Поради тази причина публичните органи могат да прилагат мерки за предоставяне на стимули на предприятията да увеличават равнището на заетост на тези категории работещи, по-специално на млади хора. Поради това че разходите за наемане са част от обичайните оперативни разходи на всяко предприятие, помощите за наемане на работещи с увреждания и работещи в неравностойно положение следва да оказват положително въздействие върху равнището на заетост на тези категории работещи, а не само да позволяват на предприятията да намалят разходите, които би трябвало да понесат в противен случай. Следователно тези помощи следва да бъдат освободени от задължението за уведомяване, когато се предполага, че те ще помогнат на споменатите по-горе категории работещи да навлязат или да се завърнат и да останат на трудовия пазар. Както се посочва в Съобщението на Комисията до Съвета, Европейския парламент, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите „Европейска стратегия за хората с увреждания за периода 2010-2020 г.: подновен ангажимент за Европа без бариери“ (18), основните елементи от стратегията на ЕС за хората с увреждания съчетават мерки за борба с дискриминацията, равни възможности и активно приобщаване и са отражение на Конвенцията на Организацията на обединените нации за правата на хората с увреждания, по която ЕС и по-голямата част от държавите членки са страна. В настоящия регламент позоваванията на „помощ за работещи с увреждания“ се основават на член 1 от Конвенцията.
(55)
Както се посочва в Съобщението на Комисията „Европа 2020: стратегия за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж“ (19), устойчивият растеж за една по-екологична и по-конкурентоспособна икономика с ефективно използване на ресурсите е един от основните стълбове на целта на стратегията „Европа 2020“ за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж. Устойчивото развитие се основава, наред с други фактори, на високо равнище на опазване на околната среда и подобряване на нейното качество. Опазването на околната среда е свързано с пазарна неефективност, която е причината при нормални пазарни условия предприятията невинаги да имат стимул да намаляват причиненото от тях замърсяване, тъй като това може да доведе до увеличаване на техните разходи без съответни ползи. Когато предприятията не са задължени да поемат разходите за замърсяването, тези разходи са за сметка на цялото общество.
(56)
Въвеждането на задължителни стандарти за опазване на околната среда може да отстрани такава пазарна неефективност. По-високо равнище на опазване на околната среда може да се постигне чрез инвестиции, които надхвърлят задължителните стандарти на Съюза. За да бъдат насърчени предприятията да повишат равнището на опазване на околната среда над задължителните стандарти на Съюза, държавните помощи в тази област следва да попадат в обхвата на груповото освобождаване. За да не бъдат разубедени държавите членки да въвеждат задължителни национални стандарти, които са по-строги от съответните стандарти на Съюза, тези държавни помощи следва да бъдат освободени независимо от наличието на задължителни национални стандарти, които са по-строги от стандартите на Съюза.
(57)
По принцип помощи не следва да се предоставят, когато инвестициите служат за привеждане на предприятията в съответствие със стандартите на Съюза, които вече са приети, но все още не са влезли в сила. Въпреки това държавните помощи могат да накарат предприятията да подобрят поведението си спрямо околната среда, ако те служат като стимул за своевременното им адаптиране към бъдещи стандарти на Съюза преди тези стандарти да влязат в сила и доколкото те не се прилагат със задна дата. Помощите за предприятия с цел адаптирането им към бъдещи стандарти на Съюза могат да доведат до по-бързо постигане на високо равнище на опазване на околната среда и следователно тези помощи следва да бъдат освободени от задължението за уведомяване.
(58)
Като част от стратегията „Европа 2020“ Съюзът си постави целта до 2020 г. да постигне 20-процентно увеличение на енергийната ефективност, и по-специално прие Директива 2012/27/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. относно енергийната ефективност, за изменение на директиви 2009/125/ЕО и 2010/30/ЕС и за отмяна на директиви 2004/8/ЕО и 2006/32/ЕО (20), която въвежда обща рамка за насърчаване на енергийната ефективност в Съюза, с която се преследва общата цел за спестяване на най-малко 20 % от потреблението на първична енергия в Съюза. С цел да се ускори постигането на тези цели, мерките в подкрепа на енергийната ефективност, високоефективното комбинирано производство на енергия и енергийноефективното районно отопление и охлаждане следва да влязат в обхвата на груповото освобождаване.
(59)
Мерките за увеличаване на енергийната ефективност на сградите съответстват на приоритетите на стратегията „Европа 2020“, свързани с преминаването към нисковъглеродна икономика. Поради липсата на интегриран подход по отношение на енергийната ефективност на сградите тези инвестиции често са свързани с финансов дефицит, което изисква по-голямо мобилизиране на оскъдните публични ресурси. Поради това държавите членки следва да могат да подпомагат инвестиции за повишаване на енергийната ефективност на сгради, като предоставят помощи под формата на преки безвъзмездни средства на собствениците или наемателите на сгради в съответствие с общите разпоредби за мерките за енергийна ефективност, но също и под формата на заеми и гаранции чрез финансови посредници, избрани посредством прозрачен механизъм за подбор в съответствие със специалните разпоредби за проекти за енергийна ефективност на сгради.
(60)
За да бъдат постигнати целите за възобновяема енергия на Съюза, определени в Директива 2009/28/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. за насърчаване използването на енергия от възобновяеми източници и за изменение и впоследствие за отмяна на директиви 2001/77/ЕО и 2003/30/ЕО (21), и доколкото тази допълнителна подкрепа е необходима в допълнение към регулаторната рамка, като например схемата на Съюза за търговия с емисии съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 г. за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (22), помощите, предоставени за инвестиции в подкрепа на енергията от възобновяеми енергийни източници следва да попадат в обхвата на груповото освобождаване.
(61)
С оглед на свързаното с тях ограничено нарушаване на търговията и конкуренцията в обхвата на груповото освобождаване следва да се включват също и оперативните помощи за маломащабни съоръжения, произвеждащи енергия от възобновяеми източници, при спазването на конкретни условия. Оперативните помощи за широкомащабни съоръжения следва да попадат в обхвата на груповото освобождаване, когато е налице ограничено нарушаване на конкуренцията. Следователно тези оперативни помощи могат да бъдат предмет на групово освобождаване, когато са предоставени на нови и иновационни технологии въз основа на конкурентна тръжна процедура, до която има достъп поне една такава технология, посредством механизъм, който излага производителите на енергия от възобновяеми източници на пазарните цени. Общата помощ, предоставена на тази основа, не може да бъде предоставена за над 5 % от планирания нов електрически капацитет от възобновяеми енергийни източници. Помощите, предоставени посредством тръжни процедури, до които имат достъп всички технологии за възобновяема енергия, следва да бъдат включени изцяло в обхвата на груповото освобождаване. С цел ограничаване на общия ефект от нарушаване на конкуренцията достъп до схемите за оперативни помощи по принцип следва да имат другите страни от ЕИП и договарящите страни на Енергийната общност. Държавите членки се приканват да обмислят възможността за въвеждане на механизъм за сътрудничество преди да разрешат трансгранична подкрепа. При липсата на механизъм за сътрудничество, производството от съоръжения в други страни няма да се взема предвид за тяхната национална цел по отношение на възобновяемата енергия. С оглед на тези ограничения на държавите членки следва да се предостави достатъчно време за разработването на подходящи схеми за подпомагане, отворени за други страни. Следователно този достъп не е условие за освобождаване от задължението за уведомяване, доколкото то не се изисква по смисъла на Договора.
(62)
Що се отнася до помощите за производство на водноелектрическа енергия, тяхното въздействие може да бъде в два аспекта. От една страна, те имат положително въздействие поради ниските емисии на парникови газове, но от друга страна, те могат да въздействат отрицателно върху водните системи и биологичното разнообразие. Следователно когато предоставят помощи в полза на водноелектрически централи, държавите членки следва да се съобразяват с Директива 2000/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2000 г. за установяване на рамка за действията на Общността в областта на политиката за водите (23), и по-специално с член 4, параграф 7, в който се определят критериите за разрешаване на нови промени на водни обекти.
(63)
Помощи следва да се предоставят само за устойчиви форми на възобновяема енергия. Помощите за биогорива следва да бъдат обхванати от настоящия регламент, доколкото те се предоставят за устойчиви биогорива в съответствие с Директива 2009/28/ЕО. Въпреки това помощите за биогорива, които са произведени на основата на хранителни култури, следва да бъдат освободени от задължението за уведомяване по настоящия регламент с цел да се насърчи преминаването към производството на по-модерни форми на биогорива. Помощите за биогорива, които подлежат на задължение за доставка или смесване, следва да бъдат изключени от обхвата на груповото освобождаване поради факта, че горепосоченото правно задължение може да предостави достатъчен стимул за инвестиции в тези видове възобновяема енергия.
(64)
Помощите под формата на данъчни намаления съгласно Директива 2003/96/ЕО на Съвета от 27 октомври 2003 г. относно преструктурирането на правната рамка на Общността за данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията (24) с цел опазване на околната среда, обхванати от настоящия регламент, могат да окажат непряко благоприятно въздействие върху околната среда. Независимо от това, данъците за околна среда следва да отразяват социалната цена на емисиите, докато намаленията на данъци могат да окажат неблагоприятно въздействие върху тази цел. Следователно изглежда целесъобразно техният срок на действие да бъде ограничен до срока на прилагане на настоящия регламент. След този срок държавите членки следва да преразгледат целесъобразността на съответните данъчни намаления. За да се сведе до минимум нарушаването на конкуренцията, помощите следва да бъдат предоставяни по един и същ начин в полза на всички конкуренти в подобно фактическо положение. За да се запази по-добре ценовият сигнал за предприятията, който данъкът за околна среда има за цел да даде, държавите членки следва да могат да проектират схемите за данъчни намаления въз основа на механизъм за изплащане с фиксирана годишна сума на компенсацията (възстановяване на платен данък).
(65)
Съгласно принципа „замърсителят плаща“ разходите за мерки за справяне със замърсяването следва да бъдат поети от причинителя на замърсяването. Помощите за саниране на замърсени обекти са оправдани, когато не може да бъде установено лицето, отговорно за замърсяването съгласно приложимото право. Въпреки това следва да се прилагат условията относно екологичната отговорност по отношение на предотвратяването и отстраняването на екологичните щети съгласно определението в Директива 2004/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 г. относно екологичната отговорност по отношение на предотвратяването и отстраняването на екологичните щети (25), изменена с Директива 2006/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 г. относно управлението на отпадъците от миннодобивните индустрии и за изменение на Директива 2004/35/ЕО (26), и Директива 2009/31/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. относно съхранението на въглероден диоксид в геоложки формации и за изменение на Директива 85/337/ЕИО на Съвета, Директиви 2000/60/ЕО, 2001/80/ЕО, 2004/35/ЕО, 2006/12/ЕО и 2008/1/ЕО и Регламент (ЕО) № 1013/2006 на Европейския парламент и на Съвета (27). Затова, с цел да се улесни отстраняването на съществуващите щети за околната среда, при определени условия този вид помощи следва да бъдат освободени от задължението за уведомяване.
(66)
В съответствие с йерархията на отпадъците, установена в Рамковата директива относно отпадъците на Европейския съюз, в Седмата програма за действие за околната среда рециклирането и повторната употреба на отпадъци са посочени като ключови приоритети на ЕС в областта на опазването на околната среда. Държавните помощи за тези дейности могат да допринесат за опазването на околната среда, при условие че се спазва член 4, параграф 1 от Директива 2008/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 ноември 2008 г. относно отпадъците и за отмяна на определени директиви (Рамкова директива относно отпадъците) (28). Освен това тези помощи следва да не освобождават замърсителите индиректно от задължения, които те следва да поемат в съответствие с правото на Съюза, или от задължения, които следва да се разглеждат като нормален разход за предприятието. Затова помощите в полза на тези дейности следва да бъдат предмет на групово освобождаване, включително когато засягат отпадъци от други предприятия и когато в противен случай третираните материали биха били изхвърлени или биха били третирани по начин, който е по-малко благоприятен за околната среда.
(67)
Модерната енергийна инфраструктура е от ключово значение както за интегрирания енергиен пазар, така и за постигането от Съюза на неговите цели в областта на климата и енергията. По-специално изграждането и разширяването на инфраструктурата в подпомагани региони допринася за икономическото, социалното или териториалното сближаване на държавите членки и Съюза като цяло, като подпомага инвестициите и създаването на работни места и функционирането на енергийни пазари в най-необлагодетелстваните региони. За да бъдат ограничени прекомерните ефекти на нарушаване в резултат на тези помощи, предмет на групово освобождаване следва да бъдат само помощите за инфраструктури, които попадат в приложното поле на законодателството за вътрешния енергиен пазар и в съответствие с него.
(68)
Проучванията в областта на околната среда могат да помогнат за определянето на инвестициите, необходими за постигане на по-високо равнище на опазване на околната среда. Затова държавните помощи за извършване на проучвания в областта на околната среда, които имат за цел да подпомогнат инвестициите за опазване на околната среда, които попадат в приложното поле на настоящия регламент, следва да бъдат предмет на групово освобождаване. Тъй като обследването за енергийна ефективност е задължително за големи предприятия, за него не следва да се предоставя държавна помощ.
(69)
В съответствие с член 107, параграф 2, буква б) от Договора помощите за отстраняване на щети, причинени от природни бедствия, са съвместими с вътрешния пазар. За да се гарантира правна сигурност, е необходимо да се дефинират събитията, които могат да представляват природно бедствие и са освободени от задължението за уведомяване по силата на настоящия регламент. За целите на настоящия регламент земетресения, свлачища, наводнения, по-специално наводнения, предизвикани от излизането на реки и езера от техните корита, лавини, смерчове, урагани, вулканични изригвания и горски пожари, възникнали по естествен път, следва да се считат за събития, представляващи природно бедствие. Щетите, причинени от неблагоприятни климатични условия като слана, градушка, заледяване, дъжд или суша, които настъпват по-редовно, не следва да се считат за природно бедствие по смисъла на член 107, параграф 2, буква б) от Договора. За да се гарантира, че помощите, предоставени за отстраняване на щети, причинени от природни бедствия, действително са обхванати от освобождаването, в настоящия регламент следва да бъдат предвидени условия в съответствие с установената практика, чието изпълнение ще гарантира, че схемите за помощ за отстраняване на щети, причинени от природни бедствия, могат да се възползват от групово освобождаване. Тези условия следва да се отнасят по-специално до официалното признаване от страна на компетентните органи на държавите членки на характера на събитието като природно бедствие и до пряката причинно-следствена връзка между природното бедствие и щетите, понесени от предприятията бенефициери, които може да включват предприятия в затруднено положение, и следва да гарантират, че се избягва свръхкомпенсация. Компенсацията не следва да надхвърля това, което е необходимо на бенефициера да се върне към положението от преди бедствието.
(70)
Помощите за въздушния и морския пътнически транспорт има социален характер, когато са предназначени за осигуряване на постоянни и надеждни връзки за живеещите в отдалечени региони, и които служат за намаляване на цените на някои билети за транспорт. Това може да засяга най-отдалечените региони, Малта, Кипър, Сеута и Мелиля, други острови, които са част от територията на държава членка, и слабонаселените региони. Когато един отдалечен регион е свързан с Европейското икономическо пространство чрез няколко транспортни маршрута, включително непреки маршрути, предоставянето на помощи следва да бъде възможно за всички тези маршрути и за транспорта, предоставян от всички превозвачи, обслужващи тези маршрути. Помощите следва да се предоставят, без да се прави разграничение по отношение на самоличността на превозвача или вида на услугата и те може да са предназначени за редовни, чартърни и нискотарифни услуги.
(71)
Широколентовият достъп е от стратегическо значение за постигането на целите на стратегията „Европа 2020“ за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж и иновации и за социално и териториално сближаване (29). Инвестиционните помощи за широколентова инфраструктура имат за цел да се насърчи въвеждането на тези инфраструктури и свързаните с тях дейности в областта на гражданското строителство в региони, в които не съществува сравнима инфраструктура и не е вероятно в близко бъдеще тя да бъде въведена от пазарните оператори. Предвид натрупания от Комисията опит тези инвестиционни помощи не водят до неоправдано нарушаване на търговията и конкуренцията, стига да са спазени определени условия. Тези условия следва по-специално да имат за цел ограничаване на нарушаването на конкуренцията чрез обвързване на помощта с конкурентна процедура за подбор, която е технологично неутрална, и чрез осигуряване на достъп „на едро“ до субсидираните мрежи, като се вземе предвид помощта, получена от мрежовия оператор. Въпреки че при определени условия виртуалният необвързан достъп може се счита за равностоен на физическия необвързан достъп, до придобиването на повече опит за всеки отделен случай е необходимо да се оцени дали конкретен нефизически или виртуален продукт за достъп на едро следва да се счита за равностоен на необвързан достъп до абонатната линия на медни или оптични мрежи. Поради тази причина и докато този опит от индивидуални случаи на държавна помощ или от регулаторен контекст ex ante бъде взет предвид за целите на едно бъдещо преразглеждане, физическият необвързан достъп следва да бъде изискване за правото на групово освобождаване по силата на настоящия регламент. Когато промените в бъдещите разходи и приходи са несигурни и е налице силно изразена асиметрия в информацията, държавите членки следва да възприемат също така модели за финансиране, включващи механизми за контрол и възстановяване на средства с цел балансирано поделяне на непредвидените печалби. За да се избегне несъразмерна тежест за малките местни проекти, тези модели следва да се въвеждат само за проекти, надхвърлящи определен минимален праг.
(72)
В сектора на културата и опазването на културното наследство редица мерки, предприети от държавите членки, може да не представляват държавна помощ, тъй като не отговарят на всички критерии по член 107, параграф 1 от Договора, например тъй като не става въпрос за стопанска дейност или не е засегната търговията между държавите членки. До степента, до която тези мерки са обхванати от член 107, параграф 1 от Договора, културните институции и проекти обикновено не водят до значителни нарушения на конкуренцията и опитът показва, че тези помощи имат ограничено въздействие върху търговията. В член 167 от Договора се признава значението на насърчаването на културата за Европейския съюз и неговите държави членки и се предвижда, че в своята дейност в съответствие с други разпоредби на Договора Съюзът взема предвид културните аспекти, по-специално с цел зачитане и насърчаване на разнообразието на своите култури. Тъй като националното наследство често пъти е от ключово значение за сформирането на творческото и културното наследство, опазването на културното наследство по смисъла на настоящия регламент следва да включва също така природно наследство, свързано с културното наследство, или официално признато от компетентните публични органи на държава членка. Поради двойното естество на културата, от една страна като икономическо благо, което предоставя важни възможности за създаването на благосъстояние и заетост, и, от друга страна, като носител на идентичности, ценности и съдържание, които отразяват и белязват нашите общества, правилата за държавните помощи следва да отчитат особеностите на културата и свързаните с нея стопански дейности. Следва да бъде съставен списък с допустими културни цели и дейности и да бъдат определени допустимите разходи. Груповото освобождаване следва да се прилага както за инвестиционните, така и за оперативните помощи под определени прагове, при условие че е изключено свръхкомпенсирането. По принцип в обхвата на груповото освобождаване не следва да влизат дейности, които макар и да притежават културен аспект, имат преди всичко търговски характер поради своя по-голям потенциал за нарушаване на конкуренцията, като например вестници и списания (в печатен или електронен формат). Освен това в списъка с допустимите културни цели и дейности не следва да бъдат включени търговски дейности като мода, дизайн и видеоигри.
(73)
Аудио-визуалните произведения играят важна роля за оформянето на идентичностите в Европа и отразяват различните традиции на държавите членки и регионите в Съюза. Докато между филмите, произведени извън Съюза, има силна конкуренция, разпространението на европейски филми извън тяхната страна на произход е ограничено, което се дължи на фрагментираността на пазара на национални или регионални пазари. Секторът се характеризира с високи разходи за инвестиции, с усещане за липса на рентабилност поради ограничената публика, както и с трудности в мобилизирането на допълнително частно финансиране. Поради тези фактори Комисията разработи специфични критерии за оценка на необходимостта, пропорционалността и адекватността на помощта за писане на сценарии, разработка, производство, разпространение и реклама на аудио-визуални произведения. В Съобщението на Комисията относно държавната помощ за филми и други аудио-визуални произведения (30) бяха определени нови критерии, които следва да бъдат отразени в правилата за групово освобождаване за схеми за държавна помощ за аудио-визуални произведения. По-големите интензитети на помощта са оправдани за трансгранични продукции и съвместни продукции, които е по-вероятно да бъдат разпространени в няколко държави членки.
(74)
Мерките за инвестиционна помощ за спортни инфраструктури следва да бъдат включени в обхвата на груповото освобождаване, ако отговарят на условията в настоящия регламент, доколкото те представляват държавна помощ. В спортния сектор някои мерки, предприети от държавите членки, може да не представляват държавна помощ, тъй като бенефициерът не извършва стопанска дейност или те не оказват въздействие върху търговията между държавите членки. При определени обстоятелства такъв може да е случаят с мерките за помощ, които са с чисто местен характер или които са в полза на аматьорския спорт. В член 165 от Договора се признава важността от насърчаването на ролята на спорта в европейския живот, като в същото време се отчитат неговите особености и структури, основаващи се на доброволното участие, както и неговата социална и възпитателна функция. Помощите за инфраструктури, които служат за повече от една цел за отдих и поради това са многофункционални, следва също да бъдат включени в обхвата на груповото освобождаване. При все това, помощите за многофункционални туристически инфраструктури, като например увеселителни паркове и хотелски обекти, следва да бъдат освободени от задължението за уведомяване, само ако са част от схеми за регионална помощ, предназначени за туристически дейности в подпомагани региони, които имат особено положително въздействие върху регионалното развитие. Условията за съвместимост по отношение на предоставянето на помощи за спортни инфраструктури или за многофункционални инфраструктури следва да гарантират по-специално открит и недискриминационен достъп до инфраструктурите и справедлива процедура за отдаване на концесии на трети страни, натоварени с изграждането, модернизирането и/или експлоатацията на инфраструктурата, в съответствие със съответните разпоредби на правото и на съдебната практика на Съюза. Ако спортната инфраструктура се използва от професионални спортни клубове, тарифите за нейното използване от тези клубове следва да бъдат публичнодостъпни, за да се гарантира прозрачност и равнопоставеност на ползвателите. Следва да се гарантира, че е изключено свръхкомпенсирането.
(75)
Както се подчертава в заключенията на Европейския съвет от 17 юни 2010 г., с които беше одобрена стратегията „Европа 2020“ (31), усилията следва да са насочени към намирането на решения на основните трудности, ограничаващи растежа на равнище ЕС, включително във връзка с функционирането на вътрешния пазар и инфраструктурата. Наличието на местни инфраструктури е важна предпоставка за развитието на стопанска и потребителска среда и за модернизиране и развитие на промишлената база с цел осигуряване на пълноценното функциониране на вътрешния пазар, както се посочва в Препоръката на Съвета относно общи насоки за икономическите политики на държавите членки и на Съюза (32), които са част от интегрираните насоки в стратегията „Европа 2020“. Инфраструктурите, които се предоставят за ползване на заинтересованите страни на открита, прозрачна и недискриминационна основа, позволяват създаването на среда, която благоприятства частните инвестиции и растежа, и по този начин допринасят благоприятно за целите от общ интерес, и по-специално за приоритетите и целите на стратегията „Европа 2020“ (33), като същевременно с това рисковете от нарушаване остават ограничени. Някои мерки, предприети от държавите членки по отношение на местни инфраструктури, не представляват помощ, тъй като не изпълняват всички критерии в член 107, параграф 1 от Договора, например тъй като бенефициерът не извършва стопанска дейност, тъй като те не засягат търговията между държавите членки или понеже мярката представлява компенсация за услуга от общ икономически интерес, която отговаря на всички критерии в съдебната практика по делото Altmark (34). Въпреки това в случаите, в които финансирането на такива местни инфраструктури представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора, тези помощи следва да бъдат освободени от задължението за уведомяване само когато се предоставят помощи в малък размер.
(76)
Тъй като помощите за други видове инфраструктури може да подлежат на специални и добре разработени критерии, които гарантират тяхната съвместимост с вътрешния пазар, разпоредбите в настоящия регламент относно помощите за местни инфраструктури не следва да се прилагат за помощите за следните видове инфраструктури: научноизследователски инфраструктури, иновационни клъстери, енергийноефективно районно отопление и охлаждане, енергийни инфраструктури, рециклиране и повторна употреба на отпадъци, широколентови инфраструктури, култура и опазване на културното наследство, спортни инфраструктури и мултифункционални инфраструктури за отдих, летища и пристанища.
(77)
Предвид опита на Комисията в тази област политиката за държавните помощи следва да се преразглежда периодично. Ето защо срокът на прилагане на настоящия регламент следва да бъде ограничен. Поради това е целесъобразно да се предвидят преходни разпоредби, включително правила, приложими за освободените схеми за помощ в края на периода на прилагане на настоящия регламент. Тези правила следва да предвиждат време за държавите членки да се адаптират към бъдещи нови режими. Периодът за адаптиране обаче следва да не се прилага за схемите за регионална помощ, включително за схемите за регионална помощ за градско развитие, като за тях освобождаването от задължението за уведомяване трябва да приключи на датата, на която изтича срокът на одобрените карти на регионалните помощи, както и за някои схеми за помощ за рисково финансиране,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
СЪДЪРЖАНИЕ
ГЛАВА I:
Общи разпоредби 15
ГЛАВА II:
Контрол 36
ГЛАВА III:
Специални разпоредби за различните категории помощи 37
Раздел 1 -
Регионални помощи 37
Раздел 2 -
Помощи за МСП 41
Раздел 3 -
Помощи за достъп на МСП до финансиране 43
Раздел 4 -
Помощи за научноизследователска и развойна дейност и иновации 47
Раздел 5 -
Помощи за обучение 51
Раздел 6 -
Помощи за работещи в неравностойно положение и работещи с увреждания 52
Раздел 7 -
Помощи за опазване на околната среда 53
Раздел 8 -
Помощи за отстраняване на щети, причинени от някои природни бедствия 62
Раздел 9 -
Социални помощи за транспорт за живеещите в отдалечени региони 63
Раздел 10 -
Помощи за широколентови инфраструктури 63
Раздел 11 -
Помощи за култура и опазване на културното наследство 64
Раздел 12 -
Помощи за спортни инфраструктури и мултифункционални инфраструктури за отдих 67
Раздел 13 -
Помощи за местни инфраструктури 68
ГЛАВА IV:
Заключителни разпоредби 68
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Приложно поле
1. Настоящият регламент се прилага за следните категории помощи:
а)
регионални помощи;
б)
помощи за МСП под формата на инвестиционни помощи, оперативни помощи и достъп на МСП до финансиране;
в)
помощи за опазване на околната среда;
г)
помощи за научноизследователска и развойна дейност и иновации;
д)
помощи за обучение;
е)
помощи за наемане на работещи в неравностойно положение и работещи с увреждания;
ж)
помощи за отстраняване на щети, причинени от някои природни бедствия;
з)
социални помощи за транспорт за живеещите в отдалечени региони;
и)
помощи за широколентови инфраструктури;
й)
помощи за култура и опазване на културното наследство;
к)
помощи за спортни инфраструктури и мултифункционални инфраструктури за отдих; и
л)
помощи за местни инфраструктури.
2. Настоящият регламент не се прилага за:
а)
схеми по раздел 1 (с изключение на член 15), раздели 2, 3, 4, 7 (с изключение на член 44) и раздел 10 от глава III от настоящия регламент, ако средният годишен бюджет за държавната помощ надхвърля 150 млн. евро, след изтичане на шест месеца от тяхното влизане в сила. Комисията може да реши настоящият регламент да продължи да се прилага за по-дълъг период от време за всяка такава схема за помощ, след като оцени съответния план за оценка, изпратен от държавата членка до Комисията, в срок от 20 работни дни от влизането на схемата в сила;
б)
всички изменения на схемите, посочени в член 1, параграф 2, буква а), с изключение на измененията, които не могат да повлияят на съвместимостта на схемата за помощ по смисъла на настоящия регламент или които не могат съществено да повлияят на съдържанието на одобрения план за оценка;
в)
помощи, свързани с износ към трети държави или държави членки, по-специално помощи, които са пряко свързани с изнесените количества, с изграждането и функционирането на дистрибуторска мрежа или с други текущи разходи във връзка с износа;
г)
помощи, обвързани с условието за използване на местни за сметка на вносни стоки.
3. Настоящият регламент не се прилага за:
а)
помощи, предоставени в сектора на рибарството и аквакултурите, уредени с Регламент (ЕС) № 1379/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2013 г. относно общата организация на пазарите на продукти от риболов и аквакултури, за изменение на регламенти (ЕО) № 1184/2006 и (ЕО) № 1224/2009 на Съвета и за отмяна на Регламент (ЕО) № 104/2000 на Съвета (35), с изключение на помощите за обучение, помощите за достъп на МСП до финансиране, помощите за научноизследователска и развойна дейност, помощите за иновации в полза на МСП и помощите за работещи в неравностойно положение и за работещи с увреждания;
б)
помощи, предоставени в сектора на първично производство на селскостопански продукти, с изключение на компенсация за допълнителни разходи, които не са свързани с транспорт, в най-отдалечените региони съгласно разпоредбите в член 15, параграф 2, буква б), помощи за консултантски услуги в полза на МСП, помощи за рисково финансиране, помощи за научноизследователска и развойна дейност, помощи за иновации в полза на МСП, помощи за опазване на околната среда, помощи за обучение и помощи за работещи в неравностойно положение и работещи с увреждания;
в)
помощи за преработка и продажба на селскостопански продукти, в следните случаи:
i)
когато размерът на помощта е определен въз основа на цената или количеството на тези продукти, които се изкупуват от първичните производители или се предлагат на пазара от съответните предприятия; или
ii)
когато помощта е обвързана със задължението да бъде прехвърлена частично или изцяло на първичните производители;
г)
помощи за улесняване на закриването на неконкурентоспособни въглищни мини в съответствие с Решение 2010/787/ЕС на Съвета;
д)
категориите регионални помощи, които са изключени съгласно член 13.
Когато едно предприятие упражнява едновременно дейност в изключените сектори, посочени в първа алинея, буква а), б) или в), и в секторите, които попадат в приложното поле на настоящия регламент, настоящият регламент се прилага само за помощите, предоставени в сектора или дейността от приложното поле на настоящия регламент, при условие че държавите членки гарантират чрез подходящи средства, като например отделяне на дейностите или разграничаване на разходите, че дейностите в изключените сектори не се ползват от помощта, предоставена съгласно настоящия регламент.
4. Настоящият регламент не се прилага за:
а)
схеми за помощи, които не изключват изрично изплащането на индивидуална помощ в полза на предприятие, срещу което е издадено разпореждане за възстановяване вследствие на предходно решение на Комисията, с което помощта се обявява за неправомерна и несъвместима с вътрешния пазар, с изключение на схемите за помощ за отстраняване на щети, причинени от някои природни бедствия;
б)
помощи ad hoc в подкрепа на предприятия, посочени в буква а);
в)
помощи за предприятия в затруднено положение, с изключение на схемите за помощ за отстраняване на щети, причинени от някои природни бедствия.
5. Настоящият регламент не се прилага за мерки за държавна помощ, които поради своите особености, поради придружаващите ги условия или поради метода на тяхното финансиране водят до неотделимо нарушение на законодателството на Съюза, по-специално:
а)
мерки за помощ, при които предоставянето на помощта е обвързано със задължението седалището или основното място на установяване на бенефициера да се намира в съответната държава членка; въпреки това се разрешава условието към момента на изплащането на помощта бенефициерът да е създал седалище или клон в държавата членка, предоставяща помощта;
б)
мерки за помощ, при които предоставянето на помощ е обвързано със задължението бенефициерът да използва национално произведени стоки и услуги;
в)
мерки за помощ, които ограничават възможността бенефициерът да се възползва от резултатите от научноизследователска дейност и иновации в други държави членки.
Член 2
Oпределения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1.
„помощ“ означава всяка мярка, която изпълнява всички критерии, определени в член 107, параграф 1 от Договора;
2.
„малки и средни предприятия“ или „МСП“ означава предприятия, които изпълняват критериите, определени в приложение I;
3.
„работещ с увреждания“ означава всяко лице, което:
а)
е признато за работещо лице с увреждания съгласно националното законодателство; или
б)
е с трайна физическа, психическа, интелектуална и сетивна недостатъчност, която при взаимодействие с различни пречки би могла да възпрепятства неговото пълноценно и ефективно участие в работната среда при равни условия с останалите работещи;
4.
„работещ в неравностойно положение“ означава лице, което:
а)
не е било на редовна платена работа през последните 6 месеца; или
б)
е на възраст между 15 и 24 години; или
в)
не е завършило горната степен на общообразователния курс или професионална квалификация (Международна стандартна класификация на образованието 3) или са изминали най-много две години от завършването му на пълния курс на обучение и което все още не е намерило редовна платена работа; или
г)
е на възраст над 50 години; или
д)
живее само и има на издръжка едно или повече лица; или
е)
работи в сектор или професия в държава членка, където неравновесието между половете е поне с 25 % по-високо от средното неравновесие между половете за всички икономически сектори в съответната държава членка, и принадлежи към пола, който е по-слабо представен; или
ж)
е представител на етническо малцинство в държава членка и се нуждае от повишаване на своята езикова или професионална квалификация или от обогатяване на трудовия си опит, за да се подобрят перспективите му за получаване на достъп до трайна заетост;
5.
„транспорт“ означава превоз на пътници с въздухоплавателни апарати, морски, автомобилен, железопътен транспорт или транспорт по вътрешни водни пътища или услуги по товарен превоз за чужда сметка или срещу възнаграждение;
6.
„транспортни разходи“ означава разходи за транспорт за чужда сметка или срещу възнаграждение, които действително са били платени от бенефициерите за всеки превоз, които включват:
а)
спедиторски такси, разходи за обработка и временно складиране, доколкото тези разходи са свързани с пробега;
б)
разходи за застраховка на товара;
в)
данъци, мита или налози за товара и, ако е приложимо, за дедуейта, на мястото на произход и мястото на местоназначение; и
г)
разходи за безопасност и контрол на сигурността, допълнителни такси, свързани с по-големи разходи за гориво;
7.
„отдалечени региони“ означава най-отдалечените региони, Малта, Кипър, Сеута и Мелиля, островите, които са част от територията на държавите членки, и слабонаселените региони;
8.
„търговия със селскостопански продукт“ означава държане или излагане с цел продажба, предлагане за продажба, доставяне или пускане на пазара по друг начин, с изключение на първата продажба от първичния производител на прекупвачи или преработватели, както и всяка една дейност по подготвяне на продукта за тази първа продажба; продажбата от първичен производител на крайни потребители се счита за търговия, ако се осъществява в отделни помещения, предвидени за тази цел;
9.
„първично селскостопанско производство“ означава производство на продукти на почвата и на животновъдството, изброени в приложение I към Договора, без да се извършват никакви по-нататъшни операции, с които се променя естеството на тези продукти;
10.
„преработка на селскостопански продукти“ означава всяка една операция върху селскостопански продукт, от която се получава също селскостопански продукт, с изключение на дейностите, осъществявани на място в земеделското стопанство, които са необходими за подготовката на животински или растителен продукт за първата му продажба;
11.
„селскостопански продукт“ означава продукти, изброени в приложение I към Договора, с изключение на продукти на рибарството и аквакултурите, изброени в приложение I към Регламент (ЕС) № 1379/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2013 г.;
12.
„най-отдалечени региони“ означава региони съгласно член 349 от Договора. Съгласно Решение 2010/718/ЕС на Европейския съвет, от 1 януари 2012 г. Сен Бартелеми престана да бъде най-отдалечен регион. В съответствие с Решение 2012/419/ЕС на Европейския съвет, от 1 януари 2014 г. Майот е най-отдалечен регион;
13.
„въглища“ означава висококалорични, среднокалорични и слабокалорични въглища от категория А и В по смисъла на Международната система за кодификация на въглищата, съставена от Икономическата комисия за Европа на ООН и пояснена в Решението на Съвета от 10 декември 2010 г. относно държавната помощ за улесняване на закриването на неконкурентоспособни въглищни мини (36);
14.
„индивидуална помощ“ означава:
i)
помощ ad hoc;
ii)
предоставяне на помощи на индивидуални бенефициери въз основа на схема за помощ;
15.
„схема за помощ“ означава всеки акт, на основата на който, и без да се изискват допълнителни мерки за прилагане, индивидуална помощ може да се предостави на предприятията, определени в този акт по общ и абстрактен начин, и всеки акт, на основата на който помощ, която не е свързана с конкретен проект, може да бъде предоставена на едно или няколко предприятия за неопределен период от време и/или в неопределен размер;
16.
„план за оценка“ означава документ, който съдържа поне следните минимални елементи: целите на схемата за помощ, която е предмет на оценяване, въпросите за оценяване, показателите за резултати, предвидената методология на оценяване; изискванията, свързани със събирането на данните; предложената времева рамка за оценяване, включително датата на предаване на окончателния доклад за оценка, описанието на независимия орган, който извършва оценката, или критериите, които ще бъдат използвани за неговото избиране и вариантите за осигуряване на публичността на оценката;
17.
„помощ ad hoc“ означава помощ, която не е предоставена въз основа на схема за помощ;
18.
„предприятие в затруднено положение“ означава предприятие, по отношение на което е изпълнено поне едно от следните обстоятелства:
а)
в случай на дружество с ограничена отговорност (което не е МСП, което съществува по-малко от три години или, за целите на допустимостта за помощите за рисково финансиране, МСП, което е извършило своята първа търговска продажба преди най-много 7 години и което отговаря на условията за инвестиции за рисково финансиране въз основа на извършен от избрания финансов посредник финансов и правен анализ), когато неговият записан акционерен капитал е намалял с повече от половината поради натрупани загуби. Такъв е случаят, когато приспадането на натрупаните загуби от резервите (и всички други елементи, които по принцип се считат за част от собствения капитал на дружеството) води до отрицателен кумулативен резултат, който надхвърля половината от записания акционерен капитал. За целите на настоящата разпоредба под понятието „дружество с ограничена отговорност“ се разбира по-специално видовете дружества, посочени в приложение I към Директива 2013/34/ЕС (37), а понятието „акционерен капитал“ включва, когато е уместно, премии от акции;
б)
в случай на дружество, при което поне някои съдружници носят неограничена отговорност за задълженията на дружеството (което не е МСП, което съществува по-малко от три години или, за целите на допустимостта за помощите за рисково финансиране, МСП, което е извършило своята първа търговска продажба преди най-много 7 години и което отговаря на условията за инвестиции за рисково финансиране въз основа на извършен от избрания финансов посредник финансов и правен анализ), когато капиталът, вписан в баланса на дружеството, е намалял с повече от половината поради натрупани загуби. За целите на настоящата разпоредба под понятието „дружество, при което поне някои съдружници носят неограничена отговорност за задълженията на дружеството“, се разбира по-специално типовете дружества, посочени в приложение II към Директива 2013/34/ЕС;
в)
когато предприятието е в процедура по колективна несъстоятелност или отговаря на критериите на своето вътрешно право, за да бъде обект на процедура по колективна несъстоятелност по искане на неговите кредитори;
г)
когато предприятието е получило помощ за оздравяване и все още не е възстановило заема или не е прекратило гаранцията, или е получило помощ за преструктуриране и все още е обект на план за преструктуриране;
д)
когато предприятието не е МСП и през последните две години:
1)
съотношението задължения/собствен капитал на предприятието е било по-голямо от 7,5; и
2)
съотношението за лихвено покритие на предприятието, изчислено на основата на EBITDA, е било под 1,0;
19.
„задължения за териториалност на разходите“ означава задължения, наложени на бенефициерите от органа, предоставящ помощта, да изразходват минимална сума и/или да извършват минимално равнище на производствена дейност на определена територия;
20.
„коригиран размер на помощта“ означава максимален допустим размер на помощта за голям инвестиционен проект, изчислен по следната формула:
максимален размер на помощта = R × (A + 0,50 × B + 0 × С),
където R е максималният интензитет на помощта, приложим в съответния регион, който е включен в одобрена карта на регионалните помощи, който е в сила към датата на предоставяне на помощта, с изключение на увеличения интензитет на помощта за МСП; А са първоначалните допустими разходи от 50 млн. евро, B е частта от допустимите разходи между 50 и 100 млн. евро; C е частта от допустимите разходи над 100 млн. евро;
21.
„възстановяем аванс“ означава заем за проект, който се изплаща на една или повече части, като условията за възстановяване зависят от изхода на проекта;
22.
„брутен еквивалент на безвъзмездна помощ“ означава размерът на помощта, ако тя е била предоставена на бенефициера под формата на безвъзмездни средства, преди приспадането на данъци или други такси;
23.
„започване на работите по проекта“ означава първото от следните събития: започване на строителните работи, свързани с инвестицията, или поемане на първия правнообвързващ ангажимент за поръчка на оборудване или всеки друг ангажимент, който прави инвестицията необратима. Купуването на земя и подготвителните дейности като получаването на разрешителни и провеждането на проучвания на осъществимостта не се считат за започване на работите по проекта. При поглъщания на предприятия „започване на работите по проекта“ означава момента на придобиване на активите, пряко свързани с придобития стопански обект;
24.
„големи предприятия“ означава предприятия, които не изпълняват критериите, определени в приложение I;
25.
„последваща фискална схема“ означава схема под формата на данъчни предимства, която представлява изменена версия на съществувала в миналото фискална схема под формата на данъчно предимство и която я заменя;
26.
„интензитет на помощта“ означава брутният размер на безвъзмездна помощ, изразен като процент от допустимите разходи, преди приспадането на данъци или други такси;
27.
„подпомагани региони“ означава региони, посочени в одобрените карти на регионалните помощи за периода 1.7.2014 г. - 31.12.2020 г. в изпълнение на член 107, параграф 3, букви а) и в) от Договора;
28.
„дата на предоставяне на помощта“ означава датата, на която законовото право на получаване на помощта се предоставя на бенефициера съгласно приложимия национален режим;
29.
„материални активи“ означава активи, състоящи се от земя, сгради, съоръжения, машини и оборудване;
30.
„нематериални активи“ означава активи, които нямат физически или финансов израз, като патенти, лицензи, ноу-хау или друга интелектуална собственост;
31.
„разходи за заплати“ означава обща сума, действително платима от бенефициера за съответните работни места, обхващаща брутната заплата преди данъчно облагане и задължителни отчисления, като социални осигуровки, разходи за грижи за деца и за родители, през определен период от време;
32.
„нетно увеличение в числеността на персонала“ означава нетно увеличение в броя на служителите в засегнатия стопански обект в сравнение със средния им брой за даден период от време; следователно трябва да се извади броят на всички закрити работни места през този период и броят на лицата, назначени на пълен работен ден, на непълен работен ден и на сезонна работа, трябва да се отчете посредством техните единици труд за година;
33.
„специализирана инфраструктура“ означава инфраструктура, която е изградена за предприятия, които могат да бъдат предварително идентифицирани, и е съобразена с техните нужди;
34.
„финансов посредник“ означава всяка финансова институция, независимо от нейната форма и собственост, включително фондове, инвестиращи в други фондове, фондове за частни капиталови инвестиции, публични инвестиционни фондове, банки, институции за микрофинансиране и гаранционни фондове;
35.
„пробег“ означава движение на стоки от мястото на произход до мястото на местоназначение, включително междинните части или етапи в рамките на съответната държава членка или извън нея, извършено посредством едно или повече транспортни средства;
36.
„справедлива норма на възвръщаемост (СНВ)“ означава очаквана норма на възвръщаемост, равняваща се на коригиран спрямо риска сконтов процент, който отразява равнището на риска, свързан с проекта, и естеството и количеството на капитала, който частни инвеститори планират да инвестират;
37.
„общ размер на финансирането“ означава общ размер на инвестицията, извършена в допустимо предприятие или проект съгласно раздел 3 или съгласно членове 16 или 39 от настоящия регламент, с изключение на изцяло частните инвестиции, предоставени при пазарни условия и непопадащи в обхвата на съответната мярка за държавна помощ;
38.
„конкурентна тръжна процедура“ означава недискриминационна тръжна процедура, която предвижда участието на достатъчен брой предприятия и при която помощта е предоставена въз основа на първоначалната оферта, представена от участника в търга, или клирингова цена. Освен това бюджетът или обемът, свързан с тръжната процедура, е правнообвързващо ограничение, от което следва, че невсички участници могат да получат помощ;
39.
„оперативна печалба“ означава разлика между сконтираните приходи и сконтираните оперативни разходи през съответния живот на инвестицията, като тази разлика е положителна стойност. Оперативните разходи включват разходи за персонал, материали, услуги, възложени на подизпълнители, комуникации, енергия, поддръжка, разходи за наем и управление. За целите на настоящия регламент те не включват амортизационните разходи и разходите за финансиране, ако те са били покрити с инвестиционна помощ.
Определения за регионалните помощи
40.
Определенията, които се прилагат за помощите за широколентови инфраструктури (раздел 10), са приложими за съответните разпоредби за регионалните помощи.
41.
„регионална инвестиционна помощ“ означава регионална помощ, предоставена за първоначална инвестиция, или първоначална инвестиция в полза на нова стопанска дейност;
42.
„регионална оперативна помощ“ означава помощ за намаляване на текущите разходи на дадено предприятие, която не е свързана с първоначална инвестиция. Тук се включват разходи за персонал, материали, услуги, възложени на подизпълнители, комуникации, електроенергия, поддръжка, наем, управление и др., като не се включват амортизационните разходи и разходите за финансиране, ако те са включени в допустимите разходи при предоставянето на инвестиционната помощ;
43.
„стоманодобивен сектор“ означава всички дейности, свързани с производството на един или повече от следните продукти:
а)
чугун на блокове и феросплави:
чугун за производство на стомана, леярски чугун и друг чугун за производство на стомана, шпигелайзен (желязно-манганови сплави) и високовъглеродни желязно-манганови сплави, без да се включват други феросплави;
б)
суровини и полуготови продукти от желязо, обикновена стомана или специална стомана:
лята стомана, на блокове или не, включително блокове за коване на полуготови изделия: блуми, пръти и сляби, листове и листове покалаена ламарина, горещо валцувани коилси, с изключение на производство на лята стомана за леене от малки и средни леярни;
в)
готови продукти след гореща обработка на желязо, обикновена стомана или специална стомана:
релси, траверси, сглобяеми плоскости, единични плоскости, профили, тежки секции с дебелина 80 mm и по-голяма, валцувани плоскости, профили и секции с дебелина по-малко от 80 mm и плоскости по-тънки от 150 mm, тел, тръби с кръгло сечение и други профили, горещо валцувани вериги и ленти (включително ленти за тръби), плосковалцовани продукти и листове с дебелина 3 mm или повече, плосковалцовани продукти с универсално предназначение с дебелина 150 mm или повече, с изключение на тел и продукти от тел, полирани пръти и железни отливки;
г)
готови продукти след студена обработка на желязо:
покалаена ламарина, матова ламарина, черна ламарина, галванизирани или с други видове покритие листове ламарина, студено валцувани листове, електролитни листове, ленти за покалаена ламарина, студено валцувани плоскости, във форма на коилси или ленти;
д)
тръби:
всички безшевни стоманени тръби, запоени стоманени тръби с диаметър, надхвърлящ 406,4 mm;
44.
„сектор за производство на синтетични влакна“ означава:
а)
екструдиране/текстуриране на всички основни видове влакна и прежди на база полиестер, полиамид, акрил или пропилен, независимо от предназначението им; или
б)
полимеризация (включително поликондензация), когато е интегрирана в процеса на екструдиране предвид използваното оборудване; или
в)
всички спомагателни процеси, които са свързани с едновременното инсталиране на мощности за екструдиране/текстуриране от потенциалния бенефициер или от друго дружество, принадлежащо към същата група, и които при конкретния вид стопанска дейност обикновено са интегрирани в тези мощности предвид използваното оборудване;
45.
„транспортен сектор“ означава превоз на пътници с въздушен, морски, автомобилен или железопътен транспорт и транспорт по вътрешни водни пътища или услугите по товарен превоз за чужда сметка или срещу възнаграждение; по-конкретно „транспортен сектор“ означава следните дейности по NACE Rev. 2:
а)
NACE 49: Сухопътен транспорт и тръбопроводен транспорт с изключение на NACE 49.32 Таксиметрови превози, 49.42 Услуги по преместване, 49.5 Тръбопроводен транспорт;
б)
NACE 50: Воден транспорт;
в)
NACE 51: Въздушен транспорт, с изключение на NACE 51.22 Космически транспорт;
46.
„схема, предназначена за ограничен брой конкретни стопански сектори“ означава схема, която обхваща дейности, попадащи в обхвата на по-малко от пет класа (четирицифрени кодове) на статистическата класификация на NACE Rev. 2;
47.
„туристическа дейност“ означава следните дейности по NACE Rev. 2:
а)
NACE 55: Хотелиерство;
б)
NACE 56: Ресторантьорство;
в)
NACE 79: Туристическа агентска и операторска дейност; други дейности, свързани с пътувания и резервации;
г)
NACE 90: Артистична и творческа дейност;
д)
NACE 91: Библиотеки, архиви, музеи и други дейности в областта на културата;
е)
NACE 93: Спортни и други дейности, свързани с развлечения и отдих;
48.
„слабонаселени региони“ означава региони, признати от Комисията като такива в индивидуалните решения относно картите на регионалните помощи за периода 1.7.2014 г. - 31.12.2020 г.;
49.
„първоначална инвестиция“ означава:
а)
инвестиция в материални и нематериални активи, свързани със създаването на нов стопански обект, разширяването на капацитета на съществуващ стопански обект, диверсификацията на продукцията на стопански обект с продукти, които не са били произвеждани до момента в стопанския обект, или основна промяна в целия производствен процес на съществуващ стопански обект; или
б)
придобиване на активи, принадлежащи на стопански обект, който е закрит или е щял да бъде закрит, ако не е бил закупен, и е закупен от инвеститор, който не е свързан с продавача, и изключва простото изкупуване на акциите или дяловете на дадено предприятие;
50.
„същата или подобна дейност“ означава дейност, попадаща в същия клас (четирицифрен код) от статистическата класификация на икономическите дейности NACE Rev. 2, установена с Регламент (ЕО) № 1893/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 г. за установяване на статистическа класификация на икономическите дейности NACE Rev. 2 и за изменение на Регламент (ЕИО) № 3037/90 на Съвета, както и на някои ЕО регламенти относно специфичните статистически области (38);
51.
„първоначална инвестиция в полза на нова стопанска дейност“ означава:
а)
инвестиция в материални и нематериални активи, свързана със създаването на нов стопански обект или с диверсификацията на дейността на стопанския обект, при условие че новата дейност не е същата или подобна на дейността, упражнявана от стопанския обект в миналото;
б)
закупуване на активите на стопански обект, който е закрит или е щял да бъде закрит, ако не е бил закупен, и е закупен от инвеститор, който не е свързан с продавача, при условие че новата дейност, която трябва да се извършвана с придобитите активи, не е същата или подобна на извършваната дейност в стопанския обект преди закупуването;
52.
„голям инвестиционен проект“ означава първоначална инвестиция с допустими разходи над 50 млн. евро, изчислени по цени и обменни курсове към датата на предоставяне на помощта;
53.
„място на местоназначение“ означава място, където се разтоварват стоките;
54.
„място на произход“ означава място, където стоките се натоварват за превоз;
55.
„региони, отговарящи на изискванията за оперативна помощ“ означава най-отдалечени региони, посочени в член 349 от Договора, или слабонаселени региони, определени в одобрената карта на регионалните помощи за съответната държава членка за периода 1.7.2014 г.- 31.12.2020 г.;
56.
„начин на транспорт“ означава железопътен транспорт, автомобилен товарен транспорт, транспорт по вътрешни водни пътища, морски транспорт, въздушен транспорт и интермодален транспорт;
57.
„фонд за градско развитие (ФГР)“ означава специализиран инвестиционен инструмент, създаден за целите на инвестирането в проекти за градско развитие по мярка за помощ за градско развитие. ФГР се управляват от управители на фондове за градско развитие;
58.
„управител на фонд за градско развитие“ означава професионално управленско дружество с правосубектност, което подбира и инвестира в допустими фондове за градско развитие;
59.
„проект за градско развитие (ПГР)“ означава инвестиционен проект, който има потенциал да подкрепя изпълнението на намеси, предвидени в интегриран подход за устойчиво градско развитие, и допринася за постигането на целите, определени в него, включително проекти с вътрешна норма на възвръщаемост, която може да е недостатъчна за привличането на финансиране на чисто търговска основа. Проектът за градско развитие може да бъде организиран като отделно финансиране в рамките на правните структури на бенефициера - частен инвеститор, или като отделно юридическо лице, например дружество със специално предназначение;
60.
„интегрирана стратегия за устойчиво градско развитие“ означава официално предложена стратегия, сертифициранa от съответния местен орган или ведомство в публичния сектор, определена за конкретна градска географска зона и за даден период, в която се съдържат интегрирани действия за справяне с икономическите, екологичните, климатичните, демографските и социалните предизвикателства, засягащи градските райони;
61.
„принос в натура“ означава принос на земя или недвижимо имущество, когато земята или недвижимото имущество са част от проект за градско развитие.
Определения за помощите за МСП
62.
„Заетост, пряко създадена от инвестиционен проект“ означава заетост по отношение на дейността, за която е насочена инвестицията, включително заетост, създадена в резултат на увеличение на процента на използване на създадения от инвестицията капацитет;
63.
„организационно сътрудничество“ означава разработване на съвместни търговски стратегии или управленски структури, предоставяне на съвместни услуги или услуги за улесняване на сътрудничеството, координирани дейности, като например научни изследвания или маркетинг, подкрепа на мрежи и клъстери, подобрение на достъпността и комуникацията, използване на съвместни инструменти за насърчаване на предприемачеството и търговията с МСП;
64.
„консултантски услуги, свързани със сътрудничеството“ означава консултиране, помощ и обучение за обмена на знания и опит и за подобряване на сътрудничеството;
65.
„помощни услуги, свързани със сътрудничеството“ означава предоставяне на офис пространство, уебсайтове, бази данни, библиотеки, пазарни проучвания, наръчници, работни документи и образци на документи.
Определения за помощите за достъп на МСП до финансиране
66.
„Квазикапиталова инвестиция“ означава вид финансиране, нареждащо се между собствения капитал и дълга. To e с по-голям риск от първостепенния дълг и с по-малък риск от базовия собствен капитал. Нейната рентабилност за притежателя ѝ зависи главно от печалбите или загубите на целевото предприятие, в което е направена, като тя не е обезпечена в случай на неизпълнение на задълженията. Квазикапиталовите инвестиции могат да бъдат структурирани като необезпечен и подчинен дълг, включително дълг „мецанин“, а в някои случаи и конвертируеми в собствен капитал, или като привилегирован собствен капитал;
67.
„гаранция“ в контекста на раздели 1, 3 и 7 от регламента означава писмен ангажимент за поемане на отговорност за всички или за част от новите транзакции, свързани със заеми, на трета страна, например дългови или лизингови инструменти, както и квазикапиталови инструменти;
68.
„процент на гаранцията“ означава процент на поетите от публичен инвеститор загуби за всяка транзакция, допустима по съответната мярка за държавна помощ;
69.
„оттегляне“ означава ликвидация на вложения от финансов посредник или инвеститор капитал, включваща търговска продажба, отписване, изплащане на дялове или заеми, продажба на друг финансов посредник или на друг инвеститор, продажба на финансова институция и продажба чрез публично предлагане, включително първоначално публично предлагане;
70.
„финансова дотация“ означава възстановима публична инвестиция за финансов посредник с цел извършване на инвестиции по мярка за рисково финансиране, като всички постъпления от нея се връщат на публичния инвеститор;
71.
„инвестиция за рисково финансиране“ означава капиталови и квазикапиталови инвестиции, заеми, включително лизинг, гаранции или комбинация от тези инструменти в полза на допустими предприятия с цел извършване на нови инвестиции;
72.
„независим частен инвеститор“ означава частен инвеститор, който не е акционер в допустимото предприятие, в което инвестира, включително „бизнес ангели“ и финансови институции, независимо от тяхната собственост, доколкото те поемат пълния риск по отношение на своята инвестиция. При учредяването на ново дружество се счита, че частните инвеститори, включително учредителите, са независими от него;
73.
„физическо лице“ означава за целите на членове 21 и 23 лице, което не е юридическо лице или предприятие по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора;
74.
„капиталова инвестиция“ означава предоставяне на капитал в полза на предприятие, който капитал е инвестиран пряко или непряко в замяна на собствеността върху съответен дял от това предприятие;
75.
„първа търговска продажба“ означава първа продажба на дружеството на пазара на продукти или услуги, с изключение на ограничени продажби за изпитване на пазара;
76.
„нерегистрирано на фондовата борса МСП“ означава МСП, което не фигурира в официалния списък на фондовата борса, с изключение на алтернативните платформи за търговия;
77.
„последваща инвестиция“ означава допълнителна инвестиция за рисково финансиране, направена в дружество след един или повече предишни инвестиционни кръгове за рисково финансиране;
78.
„заместващ капитал“ означава закупуване на съществуващи акции или дялове в дадено дружество от предишен инвеститор или акционер;
79.
„упълномощен субект“ означава Европейската инвестиционна банка, Европейския инвестиционен фонд, международна финансова институция, в която държава членка е акционер, или финансова институция, установена в държава членка и целяща постигането на публичен интерес под контрола на публичен орган, публичноправен орган или частноправен орган със задача за обществена услуга; упълномощеният субект може да бъде избиран или пряко определян в съответствие с разпоредбите на Директива 2004/18/ЕО относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки (39) или всеки последващ законодателен акт, който заменя тази директива изцяло или частично;
80.
„иновационно предприятие“ означава предприятие:
а)
което може да докаже чрез оценка, извършена от външен експерт, че в обозримо бъдеще ще разработи продукти, услуги или процеси, които са нови или в съществена степен подобрени в сравнение с най-високите достижения в своя отрасъл и които са свързани с риск от технологичен или индустриален неуспех; или
б)
чиито разходи за научноизследователска и развойна дейност представляват поне 10 % от общите му оперативни разходи през поне една от трите години преди предоставянето на помощта или, в случаите на новосъздадени предприятия без финансова история, се определят въз основа на одит за текущия фискален период, заверен от външен одитор;
81.
„алтернативна платформа за търговия“ означава многостранна търговска система съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 15 от Директива 2004/39/ЕО, при която повечето допуснати до търговия финансови инструменти са емитирани от МСП;
82.
„заем“ означава споразумение, което задължава заемодателя да предостави на заемополучателя договорена сума пари за договорен срок, според което заемополучателят е длъжен да изплати обратно тази сума в договорения срок. То може да бъде под формата на заем или на друг инструмент за финансиране, включително лизинг, и се характеризира с това, че осигурява на заемодателя минимална доходност. Рефинансирането на съществуващите заеми не представлява допустим заем.
Определения за помощите за научноизследователска и развойна дейност и иновации
83.
„Организация за научни изследвания и разпространение на знания“ означава субект (например университети или научноизследователски институти, агенции за технологичен трансфер, иновационни посредници, ориентирани към изследователска дейност физически или виртуални организации за сътрудничество), независимо от неговия правен статут (дали е учреден съгласно публичното или частното право) или начин на финансиране, чиято основна цел е да извършва независими фундаментални научни изследвания, индустриални научни изследвания или експериментално развитие или да разпространява в широк мащаб резултатите от тези дейности посредством преподаване, публикации или трансфер на знания. Когато такъв субект упражнява също така стопански дейности, финансирането, разходите и приходите от тези стопански дейности трябва да се отчитат отделно. Предприятия, които са в състояние да упражняват ключово влияние върху такъв субект, в качеството си например на акционери или членове, може да не се ползват с правото на преференциален достъп до постигнатите от него резултати;
84.
„фундаментални научни изследвания“ означава експериментална или теоретична работа, предприета основно с цел придобиване на нови знания за причините за явленията или наблюдаемите факти без очаквано пряко търговско приложение или използване;
85.
„индустриални научни изследвания“ означава планирани научни изследвания или проучвания от изключително значение, предназначени за придобиването на нови знания и умения за разработване на нови продукти, процеси или услуги, или за постигане на съществени подобрения на съществуващи продукти, процеси или услуги. Те включват създаването на компоненти от сложни системи и могат да включват конструирането на прототипи в лабораторна среда или в среда със симулирани интерфейси на съществуващи системи, както и създаването на пилотни линии, когато това е необходимо за индустриалните научни изследвания, по-специално за валидиране на технологии с широко приложение;
86.
„експериментално развитие“ означава придобиване, съчетаване, оформяне и използване на съществуващи научни, технологични, търговски и други важни знания и умения с цел разработване на нови или усъвършенствани продукти, процеси или услуги. То може да включва също, например, дейности, които имат за цел концептуалното определение, планирането и документирането на нови продукти, процеси или услуги.
Експерименталното развитие може да включва разработване на прототипи, демонстрация, разработване на пилотни проекти, изпитване и валидиране на нови или усъвършенствани продукти, процеси и услуги в среда, която е представителна за оперативните условия в реалния живот, когато главната цел е по-нататъшното техническо подобряване на продукти, процеси или услуги, които не са в окончателния си вид. Това може да включва разработване на търговски използваеми прототипи или пилотни проекти, които са необходими за крайния търговски продукт и чието производство е твърде скъпо, за да бъдат използвани само за демонстрации и валидиране.
Експерименталното развитие не включва рутинни и периодични изменения, въвеждани в съществуващи продукти, производствени линии, производствени процеси, услуги или други операции в процес на изпълнение, дори ако тези изменения могат да представляват подобрения;
87.
„проучване на осъществимостта“ означава оценка и анализ на потенциала на даден проект, чиято цел е да улеснят процеса на вземане на решения, като се разкриват обективно и рационално неговите силни и слаби страни, възможности и заплахи и се определят необходимите ресурси за изпълнението му и в крайна сметка на перспективите му за успех;
88.
„разходи за персонал“ означава разходи за изследователи, технически персонал и друг помощен персонал, доколкото те са наети за съответния проект или съответната дейност;
89.
„сделка между несвързани лица“ означава, че условията на сделката между договарящите се страни не се различават от условията, които биха били договорени между независими предприятия, и не съдържат елемент на колюзия. Всяка сделка, която е резултат от открита, прозрачна и недискриминационна процедура, се разглежда като съответстваща на принципа на сделката между несвързани лица;
90.
„ефективно сътрудничество“ означава сътрудничество между най-малко две независими страни за обмен на знания или технологии или за постигане на обща цел, основана на разделението на труда, при което страните определят заедно обхвата на съвместния проект, допринасят за осъществяването му и споделят рисковете и резултатите от него. Една или няколко страни могат да поемат пълните разходи по проекта и по този начин да облекчат другите страни от финансовите му рискове. Извършването на научни изследвания, възложени по силата на договор, и предоставянето на изследователски услуги не се считат за форми на сътрудничество;
91.
„научноизследователска инфраструктура“ означава съоръжения, ресурси и свързани с тях услуги, използвани от научната общност за провеждане на научни изследвания в съответните области, и обхваща научно оборудване или набори от инструменти, ресурси, основани на знанието, като колекции, архиви или структурирана научна информация, помощни инфраструктури, основаващи се на информационни и телекомуникационни технологии от типа GRID, компютърна техника, софтуер и средства за комуникация, както и всички други средства с уникален характер, позволяващ провеждането на научни изследвания. Тези инфраструктури могат да бъдат съсредоточени в един обект или „разпръснати“ (организирана мрежа от ресурси) в съответствие с член 2, буква а) от Регламент (ЕО) № 723/2009 на Съвета от 25 юни 2009 г. относно правната рамка на Общността за консорциум за европейска научноизследователска инфраструктура (ERIC) (40);
92.
„иновационни клъстери“ означава структури или организирани групи от независими страни (като например иновационни стартиращи предприятия, малки, средни и големи предприятия, както и организации за научни изследвания и разпространение на знания, организации с нестопанска цел и други сходни икономически субекти), създадени с цел да стимулират иновационната дейност чрез популяризиране, съвместно използване на съоръжения и обмен на познания и опит, ефективен принос за трансфера на знания, изграждане на мрежи, разпространение на информация и сътрудничество между предприятията и други организации в клъстера;
93.
„висококвалифициран персонал“ означава персонал с висше образование и поне 5 години подходящ трудов стаж, който може да включва и обучение по докторски програми;
94.
„консултантски услуги в областта на иновациите“ означава консултиране, подпомагане и обучение в областта на трансфера на знания, придобиването, защитата и експлоатацията на нематериални активи, използването на стандарти и на правилата, които ги уреждат;
95.
„услуги в подкрепа на иновациите“ означава осигуряване на офис пространство, бази данни, библиотеки, пазарни проучвания, лаборатории, етикети за качество, изпитване и сертифициране с цел разработване на по-ефективни продукти, процеси или услуги;
96.
„иновация на организации“ означава внедряване на нов организационен метод в търговската практика на предприятието, организацията на работното място или външните отношения, с изключение на промените, които се основават на организационни методи, които вече се използват в предприятието, промени в управленската стратегия, сливания и придобивания, прекратяване на употребата на даден процес, обикновена подмяна или разширяване на капитала, промени, произтичащи единствено от изменение във факторните цени, персонализирано производство, адаптиране към местния пазар, редовни сезонни и други циклични промени и търговия с нови или съществено усъвършенствани продукти;
97.
„иновация на процеси“ означава внедряване на нов или усъвършенстван в значителна степен метод на производство или доставка (включително съществени промени в техниките, оборудването и/или софтуера), но не включва малки промени или подобрения, повишаване на капацитет за производство или обслужване, получено посредством добавяне на производствени или логистични системи, които са много сходни с вече използваните, прекратяване на използването на даден процес, обикновена замяна или разширяване на капитала, промени, предизвикани единствено от изменението на цените на производствените фактори, персонализирано производство, адаптиране към местния пазар, редовни сезонни и други циклични промени и търговия с нови или съществено усъвършенствани продукти;
98.
„командироване“ означава временно наемане на персонал от бенефициера, като този персонал има право да се върне при предишния си работодател.
Определения за помощите за работещи в неравностойно положение и работещи с увреждания
99.
„Работещ в силно неравностойно положение“ означава лице, което:
а)
не е било на редовна платена работа от поне 24 месеца; или
б)
не е било на редовна платена работа от поне 12 месеца и принадлежи към една от категориите в букви б)-ж), посочени в определението на „работещ в неравностойно положение“;
100.
„защитени работни места“ означава трудова заетост в предприятие, в което поне 30 % от заетите са работещи с увреждания.
Определения за помощите за опазване на околната среда
101.
„Опазване на околната среда“ означава всяко действие, което има за цел да се възстановят или предотвратят щетите върху физическата среда или природните ресурси, причинени от собствените дейности на бенефициера, да се намали рискът от подобни щети или да се осигури по-ефикасно използване на природните ресурси, включително мерки за спестяване на енергия и използване на възобновяеми енергийни източници;
102.
„стандарт на Съюза“ означава:
а)
задължителен стандарт на Съюза, определящ равнището на опазване на околната среда, което трябва да бъде постигнато от отделните предприятия; или
б)
задължението съгласно Директива 2010/75/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (41) да се използват най-добрите налични техники (НДНТ) и да се гарантира, че нивата на емисиите на замърсителите не са по-високи отколкото биха били, когато се прилагат НДНТ. В случаите, в които равнищата на емисиите, свързани с използване на НДНТ, са определени в актове за изпълнение, които са приети в съответствие с Директива 2010/75/ЕС, тези равнища ще бъдат приложими за целите на настоящия регламент; когато тези равнища са изразени като обхват, ще се прилага лимитът, постигнат за първи път с НДНТ;
103.
„енергийна ефективност“ означава количеството спестена енергия, определено чрез измерване и/или оценка на потреблението преди и след прилагането на мярка за повишаване на енергийната ефективност, като същевременно се осигурява нормализиране на външните условия, които оказват въздействие върху потреблението на енергия;
104.
„проект за енергийна ефективност“ означава инвестиционен проект, който повишава енергийната ефективност на дадена сграда;
105.
„фонд за енергийна ефективност (ФЕЕ)“ означава дружество със специална инвестиционна цел, създадено с цел инвестиране в проекти за енергийна ефективност, предназначени за подобряване на енергийната ефективност на сградите, както в жилищния сектор, така и извън него. ФЕЕ се управляват от управители на фонд за енергийната ефективност;
106.
„управител на фонд за енергийната ефективност“ означава професионално управленско дружество с правосубектност, което избира и инвестира в допустими проекти за енергийна ефективност;
107.
„високоефективно комбинирано производство на енергия“ означава комбинирано производство на енергия, което отговаря на определението за високоефективно комбинирано производство на енергия съгласно член 2, точка 34 от Директива 2012/27/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. относно енергийната ефективност, за изменение на директиви 2009/125/ЕО и 2010/30/ЕС и за отмяна на директиви 2004/8/ЕО и 2006/32/ЕО (42);
108.
„комбинирано производство (когенерация)“ или комбинирано производство на електрическа и топлинна енергия означава едновременното производство в един процес на термична енергия и на електрическа и/или механична енергия;
109.
„енергия от възобновяеми енергийни източници“ означава енергия, произведена от съоръжения, които използват единствено възобновяеми енергийни източници, както и съответния дял, измерен в топлинна стойност, на енергията, произведена от възобновяеми енергийни източници в хибридни съоръжения, които използват и традиционни енергийни източници. Тя включва електроенергия от възобновяеми източници, използвана за зареждане на системите за съхранение, но не включва електроенергия, произведена като резултат от използване на тези системи;
110.
„възобновяеми енергийни източници“ означава следните възобновяеми неизкопаеми енергийни източници: вятърна, слънчева, аеротермална, геотермална, хидротермална и океанска енергия, водноелектрическа енергия, биомаса, сметищен газ, газ от пречиствателни инсталации за отпадни води и биогазове;
111.
„биогориво“ означава произведени от биомаса течни или газообразни горива, използвани за транспортни цели;
112.
„устойчиво биогориво“ означава биогориво, което изпълнява критериите за устойчивост, посочени в член 17 от Директива 2009/28/ЕО;
113.
„биогориво, произведено от хранителни култури“ означава биогориво, произведено от зърнени култури и други култури, богати на скорбяла, захар и маслодайни култури, съгласно определението в Предложението на Комисията за директива на Европейския парламент и на Съвета за изменение на Директива 98/70/ЕО относно качеството на бензиновите и дизеловите горива и за изменение на Директива 2009/28/ЕО за насърчаване използването на енергия от възобновяеми източници (43);
114.
„нова и иновационна технология“ означава нова и недоказана технология в сравнение с последните постижения в индустрията, която крие риск от технологичен или промишлен неуспех и която не представлява оптимизиране или надграждане на съществуваща технология;
115.
„задължения за балансиране“ означава задължение във връзка с дисбаланси (отклонения между производството, потреблението и пазарните транзакции) на даден участник на пазара или на неговия избран представител, наричан „страната, отговорна за баланса“, в рамките на определен период от време, наричан „период за отстраняване на дисбаланс“;
116.
„стандартни отговорности за балансиране“ означава недискриминационни отговорности за балансиране между технологиите, които не освобождават производителите от тези отговорности;
117.
„биомаса“ означава биоразградима част на продукти, отпадъци и остатъци от земеделието (включително растителни и животински вещества), горското стопанство и свързаните с тях отрасли, включително риболов и аквакултури, както и биогазове и биоразградимата част на промишлени и битови отпадъци;
118.
„общо средни разходи за производство на енергия“ означава изчисление на разходите за производство на електроенергия в точката на свързване до мястото за натоварване или електроенергийната мрежа. В тях се включват началният капитал, процентът на отстъпка, както и разходите за непрекъсната експлоатация, гориво и поддръжка;
119.
„екологичен данък“ означава данък със специална данъчна основа, която има ясно неблагоприятно въздействие върху околната среда, или с който се облагат определени дейности, стоки или услуги, така че разходите за опазване на околната среда да бъдат включени в тяхната цена и/или производителите и потребителите да се насочат към дейности, които опазват по-добре околната среда;
120.
„минимално данъчно равнище в Съюза“ означава минималното равнище на данъчно облагане, предвидено в законодателството на Съюза; за енергийните продукти и електроенергията то означава минималното равнище на данъчно облагане, предвидено в приложение I към Директива 2003/96/ЕО на Съвета от 27 октомври 2003 г. относно преструктурирането на правната рамка на Общността за данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията (44);
121.
„замърсена зона“ означава обект, където има потвърдено причинено от човека наличие на опасни вещества в степен, в която те излагат човешкото здраве или околната среда на значителен риск, като се имат предвид настоящото и съгласуваното бъдещо използване на земята;
122.
„принцип замърсителят плаща“ или „ПЗП“ означава, че разходите за мерки за отстраняване на замърсяването трябва да бъдат поети от неговия причинител;
123.
„замърсяване“ означава вреда, причинена от замърсителя чрез прякото или непряко увреждане на околната среда или чрез създаването на условия, които водят до такова увреждане на физическата заобикаляща среда или на природните ресурси;
124.
„енергийноефективно районно отопление и охлаждане“ означава районна отоплителна и охладителна система, която отговаря на определението за ефективна районна отоплителна и охладителна система в член 2, точки 41 и 42 от Директива 2012/27/ЕС. Това определение включва производствените централи за отопление и охлаждане и мрежата (включително свързаните с нея съоръжения), които са необходими за разпределението на отоплението или охлаждането от производствените агрегати до помещенията на клиента;
125.
„замърсител“ означава лице, което пряко или непряко уврежда околната среда или което създава условия, водещи до такова увреждане;
126.
„повторна употреба“ означава всяка дейност, посредством която продуктите или компонентите, които не са отпадъци, се използват отново за същата цел, за която са били предназначени;
127.
„подготовка за повторна употреба“ означава дейности по оползотворяване, представляващи проверка, почистване или поправка, посредством които продуктите или компонентите на продукти, които са станали отпадък, се подготвят, за да могат да бъдат използвани повторно без каквато и да е друга предварителна обработка;
128.
„рециклиране“ означава всяка дейност по оползотворяване, посредством която отпадъчните материали се преработват в продукти, материали или вещества за първоначалната им цел или за други цели. То включва преработването на органични материали, но не включва оползотворяване на енергия и преработване в материали, които ще се използват като горива или за насипни дейности;
129.
„най-съвременни технологии“ означава процес, при който повторната употреба на отпадъчен продукт за производство на краен продукт е икономически доходна обичайна практика. Когато е целесъобразно, понятието за „най-съвременни технологии“ трябва да се разглежда от технологична гледна точка и от гледна точка на вътрешния пазар на Съюза;
130.
„енергийна инфраструктура“ означава всякакво материално оборудване или съоръжения, които са разположени в Съюза или свързват Съюза с една или повече трети държави и които попадат в една от следните категории:
а)
относно електроенергията:
i)
инфраструктура за пренос съгласно определението в член 2, точка 3 от Директива 2009/72/ЕО от 13 юли 2009 г. относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия (45);
ii)
инфраструктура за разпределение съгласно определението в член 2, точка 5 от Директива 2009/72/ЕО;
iii)
хранилища за електроенергия, които се определят като съоръжения, използвани за натрупване на електроенергия за постоянно или временно в надземна или подземна инфраструктура или геоложки обекти, при условие че те са директно свързани към електропроводи за високо налягане, проектирани за напрежение 110 kV или по-високо;
iv)
всякакво оборудване или инсталация, които са от основно значение за безопасната, сигурна и ефективна работа на системите, определени в букви i)-iii), включително системите за защита, следене и контрол за всички напрежения и подстанции; и
v)
интелигентни мрежи, определени като всякакво оборудване, линии, кабели или инсталации, както на равнище пренос, така и на равнище ниско и средно напрежение, чиято цел е двупосочна цифрова комуникация, реалновременна или близка до реалновременната, интерактивно и интелигентно следене и управление на производството, преноса, разпределението и потреблението на електроенергия в рамките на дадена електроенергийна мрежа с оглед на разработването на мрежа, ефективно интегрираща поведението и действията на всички свързани с нея потребители - производители, потребители и тези, които са едновременно производители и потребители, за да се гарантира икономически ефективна и устойчива електроенергийна система с ниски загуби и високо качество и сигурност на електроснабдяването и безопасността;
б)
относно газа:
i)
преносни и разпределителни газопроводи за транспортиране на природен газ и биогаз, които са част от мрежа, с изключение на газопроводите с високо налягане, използвани за разпределение на природен газ в предходна част от мрежата;
ii)
подземни хранилища, свързани с посочените газопроводи за високо налягане, посочени в буква i);
iii)
съоръжения за приемане, съхраняване и регазификация или понижаване на налягането на втечнен природен газ (ВПГ) или сгъстен природен газ (СПГ); и
iv)
всякакво оборудване или инсталации, които са от основно значение за безопасната, сигурна и ефективна работа на системата или за осигуряване на възможност за двупосочен капацитет, включително компресорни станции;
в)
относно нефта:
i)
нефтопроводи, използвани за транспортиране на суров нефт;
ii)
помпени станции и нефтохранилища, необходими за експлоатацията на нефтопроводи за суров нефт; и
iii)
всички съоръжения или инсталации, които са от основно значение за правилната, сигурна и ефективна работа на системата, включително системите за защита, следене и контрол, и съоръженията за реверсивно подаване;
г)
относно CO2: мрежа от тръбопроводи, включително свързаните с нея компресорни станции, за преноса на CO2 към местата за съхранение, с цел инжектиране на CO2 в подходящи подземни геоложки формации за постоянно съхранение;
131.
„законодателството за вътрешния пазар на електроенергия“ включва Директива 2009/72/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия, Директива 2009/73/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно общите правила за вътрешния пазар на природен газ (46), Регламент (ЕО) № 713/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. за създаване на Агенция за сътрудничество между регулаторите на енергия (47), Регламент (ЕО) № 714/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно условията за достъп до мрежата за трансграничен обмен на електроенергия (48) и Регламент (ЕО) № 715/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно условията за достъп до газопреносни мрежи (49) за природен газ или всякакво последващо законодателство, заместващо напълно или отчасти тези актове.
Определения за социалните помощи за транспорт за живеещите в отдалечени региони
132.
„Място на обичайно пребиваване“ означава място, където едно лице живее в продължение на не по-малко от 185 дни за всяка календарна година поради лични и професионални връзки. Когато професионалните връзки на едно лице са на различно място от личните му връзки и то живее в две или повече държави членки, за място на обичайно пребиваване се счита мястото на личните му връзки, при условие че лицето се връща редовно на това място. Когато лицето живее в държава членка, за да извършва задача с определен срок, за негово място на обичайно пребиваване продължава да се счита мястото на личните му връзки, независимо дали то се завръща там в хода на тази дейност. Посещението на университет или училище в друга държава членка не представлява прехвърляне на мястото на обичайно пребиваване. Алтернативно, „място на обичайно пребиваване“ се тълкува съгласно националното право на държавите членки.
Определения за помощите за широколентови структури
133.
„Основен широколентов достъп“, „основни широколентови мрежи“ означава мрежи с основни функционални изисквания, които се основават на технологични платформи, например асиметрични цифрови абонатни линии (до мрежи ADSL2+), кабелни мрежи от предишно поколение (например DOCSIS 2.0), мобилни мрежи от трето поколение (UMTS) и сателитни системи;
134.
„гражданско строителство, свързано с широколентов достъп“ означава гражданско строителство, което е необходимо за разгръщането на широколентова мрежа, например прокарване на път с цел поставяне на (широколентови) проводи;
135.
„проводи“ означава подземни тръби или канали, които се използват за полагане на (оптични, медни или коаксиални) кабели на мрежа за широколентов достъп;
136.
„физически необвързан достъп“ означава достъп до връзката с линията на крайния потребител и позволява на системите на конкурентите за пренос да предават пряко по тази връзка;
137.
„пасивна широколентова инфраструктура“ означава широколентова мрежа без никакъв активен компонент. Тя обикновено се състои от строителна инфраструктура, проводи и резервни оптични нишки и улични кутии;
138.
„мрежи за достъп от следващо поколение (ДСП)“ означава модерни мрежи, които имат поне следните характеристики: а) доставят на абоната надеждни услуги с много висока скорост чрез оптически пренос (backhaul) (или еквивалентна технология), достатъчно близо до помещенията на ползвателя, за да се гарантира действителното доставяне на много висока скорост; б) поддържат разнообразни модерни цифрови услуги, включително конвергентни услуги, изцяло основани на IP, и в) предлагат значително по-високи скорости на качване (в сравнение с класическите широколентови мрежи). На сегашния етап на развитие на пазара и технологиите мрежите за ДСП са: а) оптични кабелни мрежи за достъп (FTTх), б) модерни актуализирани кабелни мрежи и в) някои модерни безжични мрежи за достъп, способни да доставят надеждни високоскоростни връзки на абоната;
139.
„достъп на едро“ означава достъп, който дава възможност на оператора да използва съоръженията на друг оператор. Възможно най-широкият достъп, който се предоставя по съответната мрежа, включва, на основата на настоящите технологични развития, поне следните продукти за достъп: за мрежите FTTH/FTTB: достъп до проводи, достъп до резервни оптични нишки, необвързан достъп до абонатната линия и битстрийм достъп; за кабелни мрежи: достъп до проводи и битстрийм достъп; за FTTC мрежи: достъп до проводи, необвързан достъп до абонатната подлиния и битстрийм достъп; за пасивна мрежова инфраструктура: достъп до проводи, достъп до резервни оптични нишки и/или необвързан достъп до абонатната линия; за широколентови мрежи, основани на ADSL: необвързан достъп до абонатната линия, битстрийм достъп; за мобилни или безжични мрежи: битстрийм, споделяне на физически антенни мачти и достъп до мрежите за пренос (backhaul); за сателитни платформи: битстрийм достъп.
Определения за помощите за опазване на културата и културното наследство
140.
„Трудни аудио-визуални произведения“ означава произведения, определени като такива от държавите членки въз основа на предварително установени критерии при създаването на схеми или отпускането на помощи. Такива произведения могат да бъдат филми, чиято единствена оригинална версия е на официален език на държава членка с ограничена територия, население или езикова област, късометражни филми, премиерните и вторите филми на режисьорите, документалните филми или произведения с малки бюджети или други произведения с трудна търговска реализация;
141.
„списък на Комитета за подпомагане на развитието на Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР/КПР)“ означава всички държави и територии, които отговарят на условията за получаване на официална помощ за развитие и които са включени в списъка, изготвен от Организацията за икономическо сътрудничество и развитие;
142.
„разумна печалба“ се определя по отношение на обичайната печалба за съответния сектор. При всички случаи норма на възвръщаемост на капитала, която не надхвърля съответния суапов процент плюс премия от 100 базисни пункта, се счита за разумна.
Определения за помощите за спортни инфраструктури и мултифункционални инфраструктури за отдих
143.
„Професионален спорт“ означава практикуването на спорт като платена професионална дейност или платена услуга, независимо от това дали е сключен официален трудов договор между професионалния спортист и съответната спортна организация, и когато възнаграждението надхвърля разходите за участие и представлява значителна част от дохода на атлета. За целите на настоящия регламент разходите за път и настаняване при участие в спортни събития не се считат за възнаграждение.
Член 3
Условия за освобождаване
Схемите за помощ, индивидуалните помощи, предоставени по схеми за помощ, и помощите ad hoc са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграфи 2 и 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, при условие че отговарят на всички условия, определени в глава I от настоящия регламент, както и на специалните условия за съответната категория помощи, посочени в глава III от настоящия регламент.
Член 4
Прагове за уведомяване
1. Настоящият регламент не се прилага за помощи, надхвърлящи следните прагове:
а)
за регионални инвестиционни помощи: коригирания размер на помощта, изчислен по механизма, определен в член 2, точка 20, за инвестиция с допустими разходи от 100 млн. евро;
б)
за регионални помощи за градско развитие: 20 млн. евро съгласно разпоредбите в член 16, параграф 3;
в)
за инвестиционни помощи за МСП: 7,5 млн. евро за предприятие за инвестиционен проект;
г)
за помощи за консултантски услуги в полза на МСП: 2 млн. евро за предприятие за проект;
д)
за помощи за участие на МСП в панаири: 2 млн. евро за предприятие за година;
е)
за помощи за МСП за разходи за сътрудничество, извършени при участието в проекти по цел „Европейско териториално сътрудничество“: 2 млн. евро за предприятие за проект;
ж)
за помощи за рисково финансиране: 15 млн. евро за предприятие, което отговаря на условията за получаване на помощ съгласно разпоредбите на член 21, параграф 9;
з)
за помощи за стартиращи предприятия: размера според предвиденото за предприятие в член 22, параграфи 3, 4 и 5;
и)
за помощи за научноизследователска и развойна дейност:
i)
ако проектът е предимно за фундаментални научни изследвания: 40 млн. евро за предприятие за проект; такъв е случаят, когато повече от половината от допустимите разходи за проекта са направени във връзка с дейности, попадащи в категорията на фундаменталните научни изследвания;
ii)
ако проектът е предимно за индустриални научни изследвания: 20 млн. евро за предприятие за проект; такъв е случаят, когато повече от половината от допустимите разходи за проекта са направени във връзка с дейности, попадащи в категорията на индустриалните научни изследвания или заедно в категориите на индустриалните и фундаменталните научни изследвания;
iii)
ако проектът е предимно за експериментално развитие: 15 млн. евро за предприятие за проект; такъв е случаят, когато повече от половината от допустимите разходи за проекта са направени във връзка с дейности, попадащи в категорията на експерименталното развитие;
iv)
за проектите EUREKA или проектите, които се изпълняват от съвместно предприятие, създадено съгласно член 185 или член 187 от Договора, размерът, установен в подточки i), ii) и iii), се удвоява;
v)
ако помощите за проекти за научноизследователска и развойна дейност са предоставени под формата на възстановяеми аванси, които при липса на общоприета методология за изчисляване на техния брутен еквивалент на безвъзмездна помощ са изразени като процент от допустимите разходи и мярката предвижда, че при успех на проекта, който се определя въз основа на реалистична и предпазлива хипотеза, авансовите плащания ще бъдат върнати с лихвен процент, равен поне на сконтовия процент, приложим към момента на предоставяне на помощта, размерът, посочен в подточки i)-iv), се увеличава с 50 %;
vi)
помощи за проучвания на осъществимостта на научноизследователски дейности: 7,5 млн. евро за проучване;
й)
за инвестиционни помощи за научноизследователски инфраструктури: 20 млн. евро за инфраструктура;
к)
за помощи за иновационни клъстери: 7,5 млн. евро за клъстер;
л)
за помощи за иновации за МСП: 5 млн. евро за предприятие за проект;
м)
за помощи за иновации на процеси и организации: 7,5 млн. евро за предприятие за проект;
н)
за помощи за обучение: 2 млн. евро за проект за обучение;
о)
за помощи за наемане на работещи в неравностойно положение: 5 млн. евро за предприятие за година;
п)
за помощи за наемане на работещи с увреждания под формата на субсидии за заплати: 10 млн. евро за предприятие за година;
р)
за помощи за компенсиране на допълнителните разходи, свързани с наемането на работещи с увреждания: 10 млн. евро за предприятие за година;
с)
за помощи за компенсиране на разходите за оказване на помощ на работещи в неравностойно положение: 5 млн. евро за предприятие за година;
т)
за инвестиционни помощи за опазване на околната среда, с изключение на инвестиционните помощи за саниране на замърсени обекти и помощите за разпределителна мрежа, която е част от енергийноефективната районна отоплителна и охладителна система: 15 млн. евро за предприятие за инвестиционен проект;
у)
за инвестиционни помощи за проекти за енергийна ефективност: 10 млн. евро съгласно разпоредбите на член 39, параграф 5;
ф)
за инвестиционни помощи за саниране на замърсени обекти: 20 млн. евро за предприятие за инвестиционен проект;
х)
за оперативни помощи за производството на електроенергия от възобновяеми източници и оперативни помощи за насърчаване на енергията от възобновяеми източници в маломащабни съоръжения: 15 млн. евро за предприятие за проект. Когато помощите са предоставени на основата на конкурентна тръжна процедура съгласно член 42: 150 млн. евро за година, като се взема предвид комбинираният бюджет на всички схеми, попадащи в приложното поле на член 42;
ц)
за инвестиционни помощи за разпределителна мрежа за районно отопление и охлаждане: 20 млн. евро за предприятие за инвестиционен проект;
ч)
за инвестиционни помощи за енергийна инфраструктура: 50 млн. евро за предприятие за инвестиционен проект;
ш)
за помощи за широколентови инфраструктури: 70 млн. евро общи разходи за проект;
щ)
за инвестиционни помощи за опазване на културата и културното наследство: 100 млн. евро за проект; за оперативни помощи за опазване на културата и културното наследство: 50 млн. евро за предприятие за година;
аа)
за схеми за помощ за аудио-визуални произведения: 50 млн. евро за схема годишно;
бб)
за инвестиционни помощи за спортни инфраструктури и мултифункционални инфраструктури: 15 млн. евро или общите разходи, надхвърлящи 50 млн. евро за проект; за оперативни помощи за спортни инфраструктури: 2 млн. евро за инфраструктура за година; и
вв)
за инвестиционни помощи за местни инфраструктури: 10 млн. евро или общите разходи, надхвърлящи 20 млн. евро за същата инфраструктура.
2. Праговете, определени или посочени в параграф 1, не могат да бъдат заобикаляни чрез изкуствено разделяне на схеми или проекти за помощ.
Член 5
Прозрачност на помощта
1. Настоящият регламент се прилага само за помощи, за които е възможно да се предварително изчисли с точност техният брутен еквивалент на безвъзмездна помощ, без да е необходимо да се прави оценка на риска („прозрачни помощи“).
2. Следните категории помощи се считат за прозрачни:
а)
помощи под формата на безвъзмездни средства и лихвени субсидии;
б)
помощи под формата на заеми, когато брутният еквивалент на безвъзмездна помощ е изчислен въз основа на референтния процент към момента на предоставяне на безвъзмездните средства;
в)
помощи под формата на гаранции:
i)
когато брутният еквивалент на безвъзмездна помощ е изчислен въз основа на годишните минимални премии, посочени в известие на Комисията; или
ii)
когато преди мярката да бъде въведена в действие, методологията за изчисляване на брутния еквивалент на безвъзмездна помощ на гаранцията е одобрена въз основа на Известието на Комисията относно прилагането на членове 87 и 88 от Договора за ЕО по отношение на държавните помощи под формата на гаранции (50) или въз основа на последващо известие, след като Комисията е получила уведомление за тази методология в съответствие с регламент, приет от Комисията в областта на държавните помощи и приложим към въпросния момент, и в одобрената методология изрично се обръща внимание на вида на гаранцията и сделката, за която е издадена, в контекста на прилагането на настоящия регламент;
г)
помощи под формата на данъчни предимства, когато по мярката е предвиден таван, с който се гарантира, че приложимият праг няма да бъде надхвърлен;
д)
регионални помощи за градско развитие, ако са изпълнени условията в член 16;
е)
помощи под формата на мерки за рисково финансиране, ако са изпълнени условията в член 21;
ж)
помощи за стартиращи предприятия, ако са изпълнени условията в член 22;
з)
помощи за проекти за енергийна ефективност, ако са изпълнени условията в член 39;
и)
помощи под формата на премии в допълнение към пазарната цена, ако са изпълнени условията в член 42;
й)
помощи под формата на възстановяеми аванси, ако общият номинален размер на възстановяемия аванс не надхвърля приложимите прагове съгласно настоящия регламент или ако след като Комисията е била уведомена за методологията за изчисляване на брутния еквивалент на безвъзмездна помощ на възстановимия аванс, тя е одобрила тази методология преди изпълнението на мярката.
Член 6
Стимулиращ ефект
1. Настоящият регламент се прилага само за помощи, които имат стимулиращ ефект.
2. Приема се, че помощта има стимулиращ ефект, ако бенефициерът е подал писмено заявление за помощ до съответната държава членка преди работата по проекта или дейността да е започнала. Заявлението за помощ съдържа поне следната информация:
а)
наименование и големина на предприятието,
б)
описание на проекта, включително неговата начална и крайна дата,
в)
местонахождение на проекта,
г)
списък с разходите по проекта,
д)
вид на помощта (безвъзмездни средства, заем, гаранция, възстановяем аванс, вливане на капитал и т.н.) и размер на публичното финансиране, необходимо за проекта.
3. Приема се, че помощите ad hoc за големи предприятия имат стимулиращ ефект, когато освен че се гарантира, че е изпълнено условието, определено в параграф 2, преди да предостави съответната помощ държавата членка се е уверила, че от подготвената от бенефициера документация се вижда, че помощта ще доведе до едно или повече от следните положения:
а)
в случай на регионални инвестиционни помощи: осъществен е проект, който без помощта не би бил осъществен в съответния регион или не би бил достатъчно рентабилен за бенефициера в съответния регион;
б)
във всички други случаи, в които е налице:
-
съществено нарастване на обхвата на проекта или дейността в резултат на помощта; или
-
съществено увеличение на общата сума, изразходвана от бенефициера за проекта или дейността в резултат на помощта; или
-
съществено нарастване на скоростта на изпълнение на съответния проект или съответната дейност.
4. Чрез дерогация от параграфи 2 и 3 се приема, че мерките под формата на данъчни предимства имат стимулиращ ефект, ако са изпълнени следните условия:
а)
мярката предвижда право на помощ в съответствие с обективни критерии и без допълнителна преценка по собствено усмотрение от страна на държавата членка; и
б)
мярката е приета и е била в сила преди започване на работите по подпомагания проект или подпомаганата дейност, освен в случай на последващи фискални схеми, когато дейността вече е била включена в предходните схеми под формата на данъчни предимства.
5. Чрез дерогация от параграфи 2, 3 и 4 се приема, че за следните категории помощи не се изисква стимулиращ ефект или се допуска, че те притежават такъв:
а)
регионални оперативни помощ, ако са изпълнени условията в член 15;
б)
помощи за достъп на МСП до финансиране, ако са изпълнени съответните условия в членове 21 и 22;
в)
помощи за наемане на работещи в неравностойно положение под формата на субсидии за заплати и помощи за наемане на работещи с увреждания под формата на субсидии за заплати, ако са изпълнени условията в членове 32 и 33;
г)
помощи за компенсиране на допълнителните разходи, свързани с наемането на работещи с увреждания, ако са изпълнени условията в член 34;
д)
помощи под формата на намаления на данъците за околната среда по смисъла на Директива 2003/96/ЕО, ако са изпълнени условията в член 44 от настоящия регламент;
е)
помощи за отстраняване на щети, причинени от някои природни бедствия, ако са изпълнени условията в член 50;
ж)
социални помощи за транспорт за живеещите в отдалечени региони, ако са изпълнени условията в член 51;
з)
помощи за култура и опазване на културното наследство, ако са изпълнени условията в член 53.
Член 7
Интензитет на помощта и допустими разходи
1. За да се изчислят интензитетът на помощта и допустимите разходи, всички използвани данни се събират преди приспадането на данъци и други такси. Допустимите разходи се подкрепят с документни доказателства, които са ясни, конкретни и актуални.
2. Когато помощите не се предоставят под формата на безвъзмездни средства, а под друга форма, размерът на помощта е брутният еквивалент на безвъзмездна помощ на помощта.
3. Помощите, които се предоставят на няколко части, се сконтират към техния размер към момента на предоставяне. Допустимите разходи се сконтират до тяхната стойност към момента на предоставяне на помощта. Лихвеният процент, който се използва за сконтиране, е сконтовият процент, приложим към момента на предоставяне на помощта.
4. Когато помощите се предоставят чрез данъчни предимства, сконтирането на отделните траншове помощ се извършва въз основа на сконтовите проценти, приложими към отделните дати, на които влиза в сила данъчното предимство.
5. Когато помощите се предоставят под формата на възстановяеми аванси, които, при липсата на общоприета методология за изчисляване на техния брутен еквивалент на безвъзмездна помощ, са изразени като процент от допустимите разходи, и мярката предвижда, че при успешен резултат от проекта, за който се съди въз основа на реалистична и предпазлива хипотеза, авансовите плащания ще бъдат изплатени с лихвен процент, равен поне на сконтовия процент, приложим към момента на предоставяне на помощта, максималните интензитети на помощта, посочени в глава III, могат да бъдат увеличени с 10 процентни пункта.
6. В случаите, в които регионалните помощи се предоставят под формата на възстановяеми аванси, максималните интензитети на помощта, определени в картата на регионалните помощи, която е в сила към момента на предоставяне на помощта, не могат да бъдат увеличени.
Член 8
Натрупване
1. За да се установи дали са спазени праговете за уведомяване в член 4 и максималните интензитети на помощта, определени в глава III, се вземе предвид общият размер на държавната помощ за подпомаганата дейност или подпомагания проект или предприятие.
2. Когато финансиране от Съюза, управлявано централно от институциите, агенциите, съвместни предприятия или други органи на Съюза, което не е пряко или косвено под контрола на държавата членка, е съчетано с държавна помощ, само тази държавна помощ се взема предвид с цел да се установи дали са спазени праговете за уведомяване и максималните интензитети на помощта или максималните размери на помощта, при условие че общият размер на публично финансиране, предоставено във връзка със същите допустими разходи, не надхвърля най-благоприятния процент на финансиране, установен в приложимите правила на законодателството на Съюза.
3. Помощите с установими допустими разходи, които са освободени от задължението за уведомяване по смисъла на настоящия регламент, могат да се натрупват със:
а)
всякаква друга държавна помощ, доколкото тези мерки засягат различни установими допустими разходи;
б)
всякаква друга държавна помощ във връзка със същите допустими разходи, които се припокриват частично или напълно, само ако това натрупване не води до надхвърляне на най-високия интензитет на помощта или най-високия размер на помощта, приложими за тази помощ по силата на настоящия регламент.
4. Помощите без установими допустими разходи, които са освободени от задължението за уведомяване съгласно членове 21, 22 и 23 от настоящия регламент, могат да се натрупват с всякаква друга държавна помощ с установими допустими разходи. Помощите без установими допустими разходи могат да се натрупват с всякаква друга държавна помощ без установими допустими разходи до най-високия съответен праг за цялото финансиране, определен в конкретните условия за всеки отделен случай по силата на настоящия или друг регламент за групово освобождаване или с прието от Комисията решение.
5. Държавните помощи, освободени от задължението за уведомяване по силата на настоящия регламент, не могат да се натрупват с помощ de minimis по отношение на същите допустими разходи, ако това натрупване би довело до интензитет на помощта, надхвърлящ праговете, установени в глава III от настоящия регламент.
6. Чрез дерогация от параграф 3, буква б), в съответствие с предвиденото в членове 33 и 34 помощите за работещи с увреждания могат да бъдат натрупвани с други помощи, които са освободени от задължението за уведомяване по силата на настоящия регламент, във връзка със същите допустими разходи, като бъде надхвърлен най-високият приложим праг, предвиден в настоящия регламент, ако това натрупване не води до интензитет на помощта, който надхвърля 100 % от съответните разходи през всеки период, за който са наети съответните работещи.
Член 9
Публикуване и информация
1. Съответната държава членка осигурява публикуването на подробен уебсайт за държавна помощ на национално или регионално равнище на:
а)
обобщената информация, посочена в член 11, в стандартизирания формат, определен в приложение II, или връзка, която предоставя достъп до нея;
б)
пълния текст на всяка мярка за помощ съгласно предвиденото в член 11 или връзка, която предоставя достъп до пълния текст;
в)
информацията, посочена в приложение III, относно всяка предоставена индивидуална помощ, надхвърляща 500 000 EUR.
Що се отнася до помощта, предоставена в полза на проекти по цел „Европейско териториално сътрудничество“, информацията, посочена в настоящия параграф, се помества на уебсайта на държавата членка, в която е разположен съответният управителен орган, съгласно определението в член 21 от Регламент (ЕС) № 1299/2013 на Европейския парламент и на Съвета. Като алтернативен вариант участващите държави членки могат също да решат, че всяка от тях следва да предоставя информацията относно мерките за помощ на тяхната територия на съответните уебстраници.
2. За схемите под формата на данъчни предимства и схемите по членове 16 и 21 (51) условията, посочени в параграф 1, буква в) от настоящия член, се считат за изпълнени, ако държавите членки публикуват необходимата информация за размера на индивидуалните помощи в следния обхват (в млн. евро):
0,5-1;
1-2;
2-5;
5-10;
10-30; и
30 и повече.
3. За схеми по член 51 от настоящия регламент задълженията за публикуване, посочени в настоящия регламент, не се прилагат за крайните потребители.
4. Информацията, посочена в параграф 1, буква в) от настоящия член, е организирана и достъпна по стандартизиран начин, описан в приложение III, и дава възможност за ефективно търсене и изтегляне. Информацията, посочена в параграф 1, се публикува до 6 месеца от датата на предоставяне на помощта или, за помощи под формата на данъчни предимства, до 1 година от датата, на която трябва да се подаде данъчната декларация, и е достъпна най-малко 10 години от датата, на която е предоставена помощта.
5. Комисията публикува на своя уебсайт:
а)
връзките към уебсайтовете за държавни помощи, посочени в параграф 1 от настоящия член;
б)
обобщената информация, посочена в член 11.
6. Държавите членки осигуряват съответствие с разпоредбите на настоящия член най-късно две години след влизане в сила на настоящия регламент.
ГЛАВА II
КОНТРОЛ
Член 10
Отмяна на груповото освобождаване
Когато държава членка предоставя помощ, която предполагаемо е освободена от задължението за уведомяване съгласно настоящия регламент, без да са изпълнени условията в глави I, II и III, след като предостави на съответната държава членка възможността да изложи своите аргументи, Комисията може да приеме решение, съгласно което в съответствие с член 108, параграф 3 от Договора тя трябва да бъде уведомена за всички или за някои бъдещи мерки за помощ, приети от съответната държава членка, които иначе биха изпълнили изискванията на настоящия регламент. Мерките, които подлежат на задължение за уведомяване, могат да бъдат ограничени до мерките, по които се предоставят определени видове помощи или които са в полза на определени бенефициери, или до мерки за помощ, приети от някои органи на съответната държава членка.
Член 11
Докладване
Държавите членки или съответно за помощи, предоставени в полза на проекти по цел „Европейско териториално сътрудничество“, държавата членка, в която е разположен управителният орган съгласно определението в член 21 от Регламент (ЕС) № 1299/2013, предоставят на Комисията:
а)
чрез електронната система на Комисията за уведомяване обобщената информация за всяка мярка за помощ, освободена от задължението за уведомяване съгласно настоящия регламент, в стандартизирания формат, посочен в приложение II, заедно с връзка за достъп до пълния текст на мярката за помощ, включително и до нейните изменения, в срок от 20 работни дни след влизането ѝ в сила;
б)
годишен доклад съгласно разпоредбите в Регламент (ЕО) № 794/2004 на Комисията от 21 април 2004 г. за прилагането от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета относно определянето на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за създаване на Европейската общност (52), както е изменен, в електронен формат, относно прилагането на настоящия регламент. В този доклад се съдържа информацията, посочена в регламента за изпълнение, за всяка пълна година или за всяка част от годината, през която се прилага настоящият регламент.
Член 12
Контрол
За да може Комисията да контролира помощите, освободени от задължението за уведомяване по силата на настоящия регламент, държавите членки или, за помощи, предоставени в полза на проекти по цел „Европейско териториално сътрудничество“, държавата членка, в която е разположен управителният орган, пазят подробна документация, съдържаща информацията и придружаващата документация, които са необходими, за да се установи спазването на всички условия, определени в настоящия регламент. Тази информация се съхранява за период от 10 години от датата на предоставяне на помощта ad hoc или от датата на предоставяне на последната помощ по схемата. Съответната държава членка предоставя на Комисията в срок от 20 работни дни или по-дълъг срок, който може да е определен в искането, цялата информация и придружаваща документация, която Комисията счита за необходима за целите на контрола на прилагането на настоящия регламент.
ГЛАВА III
СПЕЦИАЛНИ РАЗПОРЕДБИ ЗА РАЗЛИЧНИТЕ КАТЕГОРИИ ПОМОЩИ
РАЗДЕЛ 1
Регионални помощи
Подраздел А
Регионални инвестиционни и оперативни помощи
Член 13
Обхват на регионалните помощи
Настоящият раздел не се прилага за:
а)
помощи, които облагодетелстват дейности в стоманодобива, въгледобива, корабостроенето, производството на синтетични влакна, транспорта, както и свързаната с него инфраструктура, производството и дистрибуцията на електроенергия и енергийните инфраструктури;
б)
регионални помощи под формата на схеми, предназначени за ограничен брой конкретни стопански сектори; схеми, предназначени за туристически дейности, широколентови инфраструктури или преработка и продажба на селскостопански продукти, не се считат за предназначени за конкретни стопански сектори;
в)
регионални помощи под формата на схеми, които компенсират разходите за транспорт на стоки, произведени в най-отдалечените региони или в слабонаселените региони, и които са предоставени в полза на:
i)
дейности, свързани с производството, преработката и продажбата на продуктите, изброени в приложение I към Договора; или
ii)
дейности, класифицирани в Регламент (ЕО) № 1893/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 г. за установяване на статистическа класификация на икономическите дейности NACE Rev. 2 и за изменение на Регламент (ЕИО) № 3037/90 на Съвета, както и на някои ЕО регламенти относно специфичните статистически области (53), като селско, горско и рибно стопанство съгласно раздел А от статистическата класификация на икономическите дейности NACE Rev. 2, добивна промишленост съгласно раздел Б от NACE Rev. 2 и производство и разпределение на електроенергия, газ, пара и климатизация съгласно раздел Г на NACE Rev. 2; или
iii)
превоз на стоки по тръбопроводи;
г)
индивидуални регионални инвестиционни помощи за бенефициери, които са закрили същата или подобна дейност в Европейското икономическо пространство през двете години, предхождащи заявлението му за регионална инвестиционна помощ, или които към момента на подаване на заявлението за помощ имат конкретни планове да закрият такава дейност в срок до две години след приключването на първоначалната инвестиция, за която се кандидатства за помощта, в съответния регион;
д)
регионални оперативни помощи, предоставени на предприятия, чиито основни дейности спадат към раздел К „Финансови и застрахователни дейности“ от NACE Rev. 2, или на предприятия, които извършват дейности в група, чиито основни дейности спадат към клас 70.10 „Дейности на централни офиси“ или 70.22 „Консултантски дейности в областта на управлението“ от NACE Rev. 2.
Член 14
Регионални инвестиционни помощи
1. Мерките за регионална инвестиционна помощ са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Помощи се предоставят в подпомагани региони.
3. В подпомагани региони, които отговарят на условията на член 107, параграф 3, буква а) от Договора, помощи могат да бъдат предоставени за първоначална инвестиция независимо от размера на бенефициера. В подпомагани региони, които отговарят на условията на член 107, параграф 3, буква в) от Договора, помощи могат да бъдат предоставени в полза на МСП за първоначална инвестиция във всякаква форма. Големите предприятия могат да получат помощи единствено за първоначална инвестиция, облагодетелстваща нова стопанска дейност в засегнатия регион.
4. Допустимите разходи включват:
а)
инвестиционни разходи в материални и нематериални активи;
б)
планираните разходи за заплати, свързани със създаването на работни места в резултат от първоначална инвестиция, изчислени за период от две години; или
в)
комбинация от разходите, посочени в букви а) и б), ако комбинираната сума не надхвърля по-голямата от двете суми а) или б).
5. Инвестицията се поддържа в региона получател най-малко пет години, а в случай на МСП - най-малко три години след изпълнението на инвестицията. Това не възпрепятства замяната на машини или съоръжения, които са остарели или повредени през този период, при условие че стопанската дейност се запазва в засегнатия регион за съответния минимален период.
6. Придобитите активи са нови, освен в случай на МСП и когато става дума за придобиване на стопански обект. Разходите, свързани с наемането на материални активи, могат да бъдат взети предвид при следните условия:
а)
за земя и сгради наемът трябва да продължи поне пет години след очакваната дата на приключване на инвестиционния проект за големи предприятия или три години за МСП;
б)
за съоръжения и машини наемът трябва да е под формата на финансов лизинг, в който да се съдържа задължението бенефициерът да закупи актива след изтичането на договора за лизинг.
В случай на придобиване на активите на стопански обект по смисъла на член 2, точка 49, се вземат предвид само разходите за закупуване на активите от трети страни, които не са свързани с купувача. Транзакцията се осъществява при пазарни условия. Ако помощта е била предоставена за придобиването на активите преди самото закупуване, разходите за тези активи се приспадат от допустимите разходи, свързани с придобиването на стопански обект. В случай на поемане на малко предприятие от страна на член на семейството на първоначалния собственик или от страна на служител отпада условието активите да бъдат закупени от трети страни, които не са свързани с купувача. Придобиването на дялове или акции не представлява първоначална инвестиция.
7. За помощи, предоставени за основна промяна в производствения процес, допустимите разходи трябва да надхвърлят амортизацията на активите, свързани с дейността, която предстои да бъде модернизирана, през предходните три финансови години. За помощи, предоставени за диверсификацията на съществуващ стопански обект, допустимите разходи трябва да надхвърлят с поне 200 % счетоводната стойност на активите, които се използват повторно, както са осчетоводени през финансовата година преди започването на работата по проекта.
8. Нематериалните активи са допустими за изчисляването на инвестиционните разходи, ако отговарят на следните условия:
а)
да бъдат използвани единствено в стопанския обект, който получава помощта;
б)
да бъдат амортизируеми;
в)
да бъдат закупени при пазарни условия от трети страни, несвързани с купувача, и
г)
да бъдат включени в активите на предприятието, получаващо помощта, както и да останат свързани с проекта, за който е предоставена помощта, за срок от минимум пет години или три години за МСП.
За големи предприятия разходите за нематериални активи са допустими само до 50 % от общите допустими инвестиционни разходи за първоначалната инвестиция.
9. Когато допустимите разходи са изчислени въз основа на планираните разходи за заплати, както е посочено в параграф 4, буква б), трябва да са изпълнени следните условия:
а)
инвестиционният проект води до нетно увеличение на броя на служителите в съответния стопански обект в сравнение със средния им брой през предходните 12 месеца, което означава, че от броя на създадените работни места през този период се приспадат закритите работни места;
б)
всяко работно място е заето в срок до три години от приключването на работата по проекта; и
в)
всяко работно място, създадено благодарение на инвестицията, се запазва в съответния регион за период от най-малко пет години, считано от датата, на която работното място е било заето за пръв път, или три години в случая на МСП.
10. Регионалните помощи за развитието на широколентова мрежа отговаря на следните условия:
а)
помощи се предоставят само в региони, в които няма мрежа от същата категория (основен широколентов достъп или мрежи за достъп от следващо поколение) и не е вероятно такава мрежа да бъде развита по търговски начин в срок до три години след решението за предоставяне на помощта; и
б)
операторът на субсидираната мрежа предлага активен и пасивен достъп на едро при справедливи и недискриминационни условия, включително необвързан физически достъп в случай на мрежи за много високоскоростен достъп от следващо поколение; и
в)
помощите се предоставят на основата на конкурентна процедура за подбор.
11. Регионални помощи за научноизследователски инфраструктури се предоставят само когато помощта е обвързана със задължението за даване на прозрачен и недискриминационен достъп до подпомаганата инфраструктура.
12. Интензитетът на помощта, изразен в брутен еквивалент на безвъзмездна помощ, не надхвърля максималния интензитет на помощта, определен в картата на регионалните помощи, която е в сила към момента на предоставяне на помощта в засегнатия регион. Когато интензитетът на помощта се изчислява въз основа на параграф 4, буква в), максималният интензитет на помощта не надхвърля най-благоприятния размер, получен при прилагането на този интензитет на основата на инвестиционните разходи или разходите за заплати. За големи инвестиционни проекти размерът на помощта не надхвърля коригирания размер на помощта, изчислен в съответствие с механизма, определен в член 2, точка 20.
13. Всяка първоначална инвестиция, започната от един и същ бенефициер (на равнище група) в срок от три години, считано от датата на започване на работите по друга подпомогната инвестиция в същия регион от ниво 3 по Общата класификация на териториалните единици за статистически цели, се счита за част от единен инвестиционен проект. Когато единният инвестиционен проект е голям инвестиционен проект, общият размер на помощта за единния инвестиционен проект не надхвърля коригирания размер на помощта за големи инвестиционни проекти.
14. Бенефициерът осигурява финансов принос от най-малко 25 % от допустимите разходи чрез свои собствени ресурси или чрез външно финансиране във форма, която не включва държавно подпомагане. В най-отдалечените региони за инвестиции, осъществени от МСП, може да бъде получена помощ с максимален интензитет на помощта, надхвърлящ 75 %. В тези случаи остатъкът се предоставя посредством финансов принос от бенефициера.
15. За първоначални инвестиции, свързани с проекти по цел „Европейско териториално сътрудничество“, които попадат в приложното поле на Регламент (ЕС) № 1299/2013, интензитетът на помощта на региона, в който се намира първоначалната инвестиция, се прилага за всички бенефициери, участващи в проекта. Ако първоначалната инвестиция е разположена в два или повече подпомагани региона, максималният интензитет на помощта е интензитетът, приложим в подпомагания регион, където са направени най-големите допустимите разходи. В подпомаганите региони, които отговарят на условията за получаване на помощ съгласно член 107, параграф 3, буква в) от Договора, тази разпоредба се прилага по отношение на големи предприятия само ако първоначалната инвестиция е свързана с нова стопанска дейност.
Член 15
Регионални оперативни помощи
1. Схемите за регионална оперативна помощ в най-отдалечените региони и в слабонаселените региони, определени от държавите членки в техните карти на регионалните помощи, които Комисията е одобрила в съответствие с параграф 161 от Насоките за регионалната помощ за периода 2014-2020 г. (54), са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Схемите за регионална оперативна помощ компенсират:
а)
допълнителните разходи за транспорт на стоки, които са произведени в региони, които отговарят на условията за оперативна помощ, и допълнителните разходи за транспорт на стоки, които подлежат на допълнителна преработка в тези региони, при следните условия:
i)
производствената дейност на бенефициерите е в тези региони;
ii)
помощта може предварително да бъде изразена количествено по обективен начин въз основа на фиксирана сума или сума за тонкилометър или друга подходяща единица;
iii)
допълнителните транспортни разходи се изчисляват въз основа на пробега на стоките в рамките на националните граници на засегнатата държава членка, като се използва транспортното средство, което води до най-ниските разходи за бенефициера. Само за най-отдалечените региони допълнителните разходи за транспорт на стоки, който подлежат на допълнителна преработка в тези региони, могат да включват разходите за транспорт на стоки от мястото на тяхното производство до тези региони;
б)
допълнителните оперативни разходи, които не представляват разходи за транспорт, извършени в най-отдалечените региони като пряко следствие от едно или няколко от трайните неблагоприятни условия, посочени в член 349 от Договора, при следните условия:
i)
стопанската дейност на бенефициерите е в най-отдалечен регион;
ii)
годишният размер на помощта за всеки бенефициер по всички схеми за оперативна помощ не надхвърля:
-
15 % от годишната брутна добавена стойност, създадена от бенефициера в съответния най-отдалечен регион; или
-
25 % от годишните разходи за труд, извършени от бенефициера в съответния най-отдалечен регион; или
-
10 % от годишния оборот на бенефициера, реализиран в съответния най-отдалечен регион.
3. Интензитетът на помощта не надхвърля 100 % от допустимите допълнителни разходи, определени в настоящия член.
Подраздел Б
Помощи за градско развитие
Член 16
Регионални помощи за градско развитие
1. Регионалните помощи за градско развитие са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Проектите за градско развитие отговарят на следните критерии:
а)
те се изпълняват посредством фондове за градско развитие в подпомагани региони;
б)
те са съфинансирани от европейските структурни и инвестиционни фондове;
в)
те подкрепят прилагането на „интегрирана стратегия за устойчиво градско развитие“.
3. Общата инвестиция в проект за градско развитие по мярка за помощ за градско развитие не надхвърля 20 млн. евро.
4. Допустимите разходи са общите разходи за проекта за градско развитие, доколкото те са в съответствие с членове 65 и 37 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (55).
5. Помощите, предоставени от фонд за градско развитие в полза на допустимите проекти за градско развитие, могат да бъдат под формата на капитал, квазикапиталово участие, заеми, гаранции или комбинация от тях.
6. Помощите за градско развитие привличат допълнителни инвестиции от частни инвеститори на равнището на фондовете за градско развитие или проектите за градско развитие, които възлизат на най-малко 30 % от цялото финансиране, предоставено за проекта за градско развитие.
7. Частните и публичните инвеститори могат да предоставят парични средства или вноски в натура, или комбинация от тях за изпълнението на проект за градско развитие. Вноските в натура се вземат предвид по пазарната им стойност, която се удостоверява от независим квалифициран експерт или надлежно упълномощен официален орган.
8. Мeрките за градско развитие отговарят на следните условия:
а)
управителите на фондове за градско развитие се избират посредством открита, прозрачна и недискриминационна процедура в съответствие с приложимите правила на Съюза и държавите членки. В частност, не се допуска дискриминация между управителите на фондове за градско развитие въз основа на тяхното място на установяване или регистриране независимо от държавата членка. За управителите на фондове за градско развитие може да се предвиди изискване те да отговарят на предварително определени критерии, които са обективно оправдани с естеството на инвестициите;
б)
независимите частни инвеститори се избират чрез открита, прозрачна и недискриминационна процедура в съответствие с приложимото съюзно и национално право с цел да бъдат установени подходящи механизми за споделяне на рисковете и ползите, като за инвестициите, които не са гаранции, се отдава предпочитание на асиметричното разпределение на печалбата пред защитата срещу рисковете от загуби. Ако частните инвеститори не се подбират по такава процедура, справедливият процент на възвръщаемост за частните инвеститори се определя от независим експерт, избран чрез открита, прозрачна и недискриминационна процедура;
в)
в случай на асиметрично разпределяне на загубата между публичните и частните инвеститори, първата загуба, поета от публичния инвеститор, се ограничава до 25 % от общия размер на инвестицията;
г)
в случай на гаранции в полза на частни инвеститори, участващи в проекти за градско развитие, размерът на гаранцията е ограничен до 80 %, а таванът за общите загуби, поети от съответната държава членка, е 25 % от съответния гарантиран портфейл;
д)
инвеститорите имат право да бъдат представени в управленските органи на фонда за градско развитие, като например надзорния съвет или консултативния комитет;
е)
фондът за градско развитие се учредява съгласно приложимите закони. Държавите членки предвиждат финансов и правен анализ, за да се гарантира стабилна от търговска гледна точка инвестиционна стратегия за изпълнение на мярката за помощ за градско развитие.
9. Фондовете за градско развитие се управляват на търговски принцип и те гарантират, че решенията за финансиране се вземат с цел постигане на печалба. Това изискване се счита за изпълнено, когато управителите на фондовете за градско развитие отговарят на следните условия:
а)
те са задължени по силата на закон или договор да действат добросъвестно и с грижата на професионален управител, както и да избягват конфликтите на интереси; те прилагат най-добрите практики и подлежат на регулаторен контрол;
б)
възнаграждението на управителите на фондове за градско развитие съответства на пазарните практики. Това изискване се счита за изпълнено, когато управителят е избран чрез открита, прозрачна и недискриминационна процедура въз основа на обективни критерии, свързани с опита, експертните знания и оперативния и финансовия капацитет;
в)
управителите на фондове за градско развитие получават възнаграждение, обвързано с постигнатите резултати, или споделят част от инвестиционните рискове, като съинвестират собствени средства, така че техните интереси постоянно да отговарят на интересите на публичните инвеститори;
г)
управителите на фондове за градско развитие изготвят инвестиционна стратегия, критерии и график на инвестициите в проекти за градско развитие, с които установяват предварително тяхната финансовата жизнеспособност и очакваното им въздействие върху градското развитие;
д)
за всяка капиталова и квазикапиталова инвестиция е налице ясна и реалистична стратегия за излизане.
10. Когато фондът за градско развитие предоставя заеми или гаранции за проекти за градско развитие, трябва да са изпълнени следните условия:
а)
за заеми: номиналният размер на заема се взема предвид при изчисляването на максималния размер на инвестицията за целите на параграф 3 от настоящия член;
б)
за гаранции: номиналният размер на съответния заем, за който се издава гаранцията, се взема предвид при изчисляването на максималния размер на инвестицията за целите на параграф 3 от настоящия член.
11. Държавата членка може да възложи изпълнението на мярката за градско развитие на упълномощен субект.
РАЗДЕЛ 2
Помощи за МСП
Член 17
Инвестиционни помощи за МСП
1. Инвестиционните помощи за МСП, развиващи дейност на територията на Европейския съюз и извън нея, са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Допустимите разходи включват една или всички от следните категории разходи:
а)
разходи за инвестиции в материални и нематериални активи;
б)
планираните разходи за заплати за работни места, пряко създадени от инвестиционния проект, изчислени за период от две години.
3. За да са допустими разходите за целите на настоящия член, инвестицията включва:
а)
инвестиция в материални и/или нематериални активи, свързана със създаването на нов стопански обект, разширяването на съществуващ стопански обект, диверсификацията на продукцията на даден стопански обект с добавянето на нови продукти или основна промяна в целия производствен процес на съществуващ стопански обект; или
б)
закупуването на активите, принадлежащи на даден стопански обект, при което са изпълнени следните условия:
-
стопанският обект е бил закрит или е щял да бъде закрит, ако не е бил закупен;
-
активите са закупени от трети страни, несвързани с купувача;
-
транзакцията се извършва при пазарни условия.
В случай на поемане на малко предприятие от страна на член на семейството на първоначалния собственик или от страна на служител, отпада условието активите да бъдат изкупени от трети страни, които не са свързани с купувача. Само по себе си придобиването на дяловете или акции на дадено предприятие не представлява инвестиция.
4. Нематериалните активи отговарят на всяко едно от следните условия:
а)
те са използвани единствено в стопанския обект, което получава помощта;
б)
те се разглеждат като амортизируемни активи;
в)
те са закупени при пазарни условия от трети страни, несвързани с купувача;
г)
те са включени в активите на предприятието за срок от поне три години.
5. Заетостта, създадена пряко от инвестиционния проект, отговаря на следните условия:
а)
тя е създадена до три години от приключването на инвестицията;
б)
отчита се нетно увеличение на броя на служителите в съответния стопански обект в сравнение с техния среден брой за предходните 12 месеца;
в)
тя се поддържа за период от поне три години, считано от датата, на която съответното работно място е заето за пръв път.
6. Интензитетът на помощта не надхвърля:
а)
20 % от допустимите разходи за малки предприятия;
б)
10 % от допустимите разходи за средни предприятия.
Член 18
Помощи за консултантски услуги в полза на МСП
1. Помощите за консултантски услуги в полза на МСП са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Интензитетът на помощта не надхвърля 50 % от допустимите разходи.
3. Допустимите разходи включват разходите за консултантски услуги, предоставени от външни консултанти.
4. Съответните услуги не са постоянна или периодична дейност, нито са свързани с обичайните оперативни разходи на предприятието, като например рутинните услуги за данъчни консултации, редовни юридически консултации или реклама.
Член 19
Помощи за участие на МСП в панаири
1. Помощите за участие на МСП в панаири са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Допустимите разходи включват разходите за наемане, подреждане и обслужване на щанда на предприятието при участието му в който и да е панаир или в което и да е изложение.
3. Интензитетът на помощта не надхвърля 50 % от допустимите разходи.
Член 20
Помощи за МСП за разходи за сътрудничество, свързани с проекти по цел „Европейското териториално сътрудничество“
1. Помощите за разходи за сътрудничество, извършени от МСП при участието им в Европейското териториално сътрудничество в съответствие с Регламент (ЕС) № 1299/2013 на Европейския парламент и на Съвета, са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Допустимите разходи включват:
а)
разходи за организационно сътрудничество, включително разходи за персонал и офиси, доколкото те са свързани с проекта за сътрудничество;
б)
разходи за консултантски и помощни услуги, свързани със сътрудничество и предоставени от външни консултанти и доставчици на услуги;
в)
разходи за пътуване, разходи за оборудване и инвестиции, пряко свързани с проекта и амортизация на инструменти и оборудване, използвани пряко за проекта.
3. Услугите, посочени в параграф 2, буква б), не са постоянна или периодична дейност и не са свързани с обичайните оперативни разходи на предприятието, като например рутинни услуги за данъчни консултации, редовни юридически консултации или рутинна реклама.
4. Интензитетът на помощта не надхвърля 50 % от допустимите разходи.
РАЗДЕЛ 3
Помощи за достъп на МСП до финансиране
Член 21
Помощи за рисково финансиране
1. Схемите за помощи за рисково финансиране в полза на МСП са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. На равнище финансови посредници помощите за рисково финансиране в полза на независими частни инвеститори могат да бъдат под формата на:
а)
капиталово или квазикапиталово участие или финансова дотация за предоставяне на инвестиции за рисково финансиране пряко или непряко на допустими предприятия;
б)
заеми за предоставяне на инвестиции за рисково финансиране пряко или непряко на допустими предприятия;
в)
гаранции за покриване на загубите от инвестиции за рисково финансиране пряко или непряко на допустимите предприятия.
3. На равнище независими частни инвеститори помощите за рисково финансиране могат да са под формите, посочени в параграф 2 от настоящия член, или под формата на данъчни стимули в полза на частни инвеститори, които са физически лица, предоставящи рисково финансиране пряко или непряко на допустимите предприятия.
4. На равнище допустими предприятия помощите за рисково финансиране могат да са под формата на капиталови, квазикапиталови инвестиции, заеми, гаранции или комбинация от тях.
5. Допустими са предприятията, чиито акции не се котират на фондова борса към момента на първоначалната инвестиция за рисково финансиране и които отговарят поне на едно от следните условия:
а)
те не упражняват дейност на нито един пазар;
б)
те упражняват дейност на който и да било пазар от по-малко от 7 години след първата си търговска продажба;
в)
те се нуждаят от първоначална инвестиция за рисково финансиране, която, на основата на бизнес план, изготвен с цел навлизането на нов продуктов или географски пазар, надхвърля 50 % от средния им годишен оборот през предходните 5 години.
6. Помощите за рисково финансиране могат да обхващат също и последващи инвестиции в допустими предприятия, включително след 7-годишния период, посочен в параграф 5, буква б), ако са изпълнени следните кумулативни условия:
а)
не е надвишен общият размер на рисково финансиране, посочен в параграф 9;
б)
възможността за последващи инвестиции е била предвидена в първоначалния бизнес план;
в)
предприятието, което получава последващи инвестиции, не е станало свързано предприятие по смисъла на член 3, параграф 3 от приложение I с друго предприятие, което не е финансовият посредник или независимият частен инвеститор, предоставящ рисково финансиране по мярката, освен ако новият субект не изпълнява условията от определението за МСП.
7. Що се отнася до капиталовите и квазикапиталовите инвестиции в допустими предприятия, по мярка за рисково финансиране може да се предостави помощ за заместващ капитал, само ако той е съчетан с нов капитал, представляващ най-малко 50 % от всеки инвестиционен кръг в допустимите предприятия.
8. Що се отнася до капиталовите и квазикапиталовите инвестиции, посочени в параграф 2, буква а), за управлението на ликвидността могат да се използват не повече от 30 % от съвкупния капиталов принос на финансовия посредник и записания и непоискан капитал.
9. Общият размер на рисковото финансиране, посочен в параграф 4, по която и да било мярка за рисково финансиране не може да надхвърля 15 млн. евро за допустимо предприятие.
10. Мерките за рисково финансиране, по които на допустими предприятия се предоставят капиталови и квазикапиталови инвестиции или инвестиции за заеми, трябва да привлекат допълнително финансиране от независими частни инвеститори на равнището на финансовите посредници или допустимите предприятия, така че общият процент на частно участие да достигне следните минимални прагове:
а)
10 % от рисковото финансиране, предоставено на допустимите предприятия преди първата им търговска продажба на който и да било пазар;
б)
40 % от рисковото финансиране, предоставено на допустимите предприятия, посочени в параграф 5, буква б) от настоящия член;
в)
60 % от рисковото финансиране за инвестиции, предоставени на допустимите предприятия, посочени в параграф 5, буква в), и за последващи инвестиции в допустими предприятия след 7-годишния период, посочен в параграф 5, буква б).
11. Когато мерките за рисково финансиране се изпълняват посредством финансов посредник и са предназначени за допустими предприятия на различни етапи от тяхното развитие, както е посочено в параграф 10, и не се предвижда частно капиталово участие на равнището на допустимите предприятия, финансовият посредник трябва да постигне процент на частно участие, който съответства най-малко на среднопретеглената стойност, изчислена въз основа на размера на индивидуалните инвестиции в съответния портфейл и получена при прилагането на минималните проценти на участие за такива инвестиции съгласно предвиденото в параграф 10.
12. По мерките за рисково финансиране не се допуска дискриминация между финансовите посредници въз основа на тяхното място на установяване или регистриране независимо от държавата членка. За финансовите посредници може да се предвиди изискване да отговарят на предварително определени критерии, които са обективно оправдани с естеството на инвестициите.
13. Мерките за рисково финансиране отговарят на следните условия:
а)
те са приведени в действие чрез един или повече финансови посредници с изключение на данъчните стимули за частни инвеститори във връзка с преките им инвестиции в допустими предприятия;
б)
финансовите посредници и инвеститорите или управителите на фондове се подбират чрез открита, прозрачна и недискриминационна процедура в съответствие с приложимото съюзно и национално право, която има за цел установяването на подходящи механизми за споделяне на рисковете и ползите, като за инвестиции, които не са под формата на гаранции, се отдава предпочитание на асиметричното разпределение на печалбата пред защитата срещу рисковете от загуби;
в)
в случай на асиметрично разпределяне на загубата между публичните и частните инвеститори, първата загуба, поета от публичния инвеститор, се ограничава до 25 % от общия размер на инвестицията;
г)
в случай на гаранции по точка 2, буква в) размерът на гаранцията е ограничен до 80 %, а общите загуби, поети от съответната държава членка, са ограничени до 25 % от съответния гарантиран портфейл. Само гаранциите, които покриват очакваните загуби на съответния гарантиран портфейл, могат да бъдат предоставени безвъзмездно. Ако гаранцията предвижда също и покриване на неочаквани загуби, за частта от гаранцията, покриваща неочакваните загуби, финансовият посредник изплаща гаранционна премия, която съответства на пазарните условия.
14. Мерките за рисково финансиране гарантират, че решенията за финансиране са насочени към реализиране на печалба. Това изискване се счита за изпълнено, когато е изпълнено всяко едно от следните условия:
а)
финансовите посредници са установени в съответствие с приложимите закони;
б)
държавата членка или упълномощеният с изпълнението на мярката субект предвижда финансов и правен анализ, за да се гарантира стабилна от търговска гледна точка инвестиционна стратегия за изпълнение на мярката за рисково финансиране, в това число подходяща политика за диверсификация на риска, насочена към постигането на икономическа жизнеспособност и ефективен мащаб по отношение на големината и териториалния обхват на съответния инвестиционен портфейл;
в)
рисковото финансиране, предоставено на допустими предприятия, се основава на надежден бизнес план, който съдържа подробности за развитието на продукта, продажбите и рентабилността, и с който предварително се установява финансовата жизнеспособност;
г)
за всяка капиталова и квазикапиталова инвестиция е налице ясна и реалистична стратегия за излизане.
15. Финансовите посредници се управляват на търговски принцип. Това изискване се счита за изпълнено, когато финансовият посредник и, в зависимост от вида на мярката за рисково финансиране, управителят на фонд, отговарят на следните условия:
а)
те са задължени по закон или договор да действат добросъвестно и с грижата на професионален управител и да избягват конфликтите на интереси; те прилагат най-добрите практики и подлежат на регулаторен контрол;
б)
тяхното възнаграждение съответства на пазарните практики. Това изискване се счита за изпълнено, когато управителят или финансовият посредник е избран чрез открита, прозрачна и недискриминационна процедура въз основа на обективни критерии, свързани с опита, експертните знания и оперативния и финансовия капацитет;
в)
те получават възнаграждение, обвързано с постигнатите резултати, или споделят част от инвестиционните рискове, като съинвестират собствени средства, така че да се гарантира, че техните интереси отговарят постоянно на интересите на публичния инвеститор;
г)
те изготвят инвестиционна стратегия, критерии и график на инвестициите;
д)
инвеститорите имат право да бъдат представени в управленските органи на инвестиционния фонд, като например надзорния съвет или консултативния комитет.
16. Мерките за рисково финансиране, по които на допустими предприятия се предоставят гаранции или заеми, отговарят на следните условия:
а)
в резултат на мярката финансовият посредник предприема инвестиции, които без помощта не биха били осъществени или биха били ограничени или осъществени по различен начин. Финансовият посредник трябва да е в състояние да докаже, че използва механизъм, който гарантира, че всички предимства са прехвърлени във възможно най-голяма степен на крайните бенефициери под формата на по-големи обеми финансиране, портфейли с по-голяма степен на риск, по-ниски изисквания за обезпечение, по-ниски гаранционни премии или по-ниски лихви;
б)
за заеми: номиналният размер на заема се взема предвид при изчисляването на максималния размер на инвестицията за целите на параграф 9;
в)
за гаранции: номиналният размер на заема, за който се издава гаранцията, се взема предвид при изчисляването на максималния размер на инвестицията за целите на параграф 9. Гаранцията не надхвърля 80 % от заема, за който е издадена.
17. Държава членка може да възложи изпълнението на мярка за рисково финансиране на упълномощен субект.
18. Помощите за рисково финансиране в полза на МСП, които не изпълняват условията, посочени в параграф 5, са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, при условие че:
а)
на равнище МСП помощите отговарят на условията, определени в Регламент (ЕС) № 1407/2013; и
б)
изпълнени са всички условия, посочени в настоящия член, с изключение на условията в параграфи 5, 6, 9, 10 и 11; и
в)
мерките за рисково финансиране, по които на допустими предприятия се предоставят капиталови и квазикапиталови инвестиции или инвестиции за заеми, привличат допълнително финансиране от независими частни инвеститори на равнище финансови посредници или МСП, като общият процент на частно участие достига най-малко 60 % от рисковото финансиране, предоставено на МСП.
Член 22
Помощи за стартиращи предприятия
1. Схемите за помощи за стартиращи предприятия са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. За да отговарят на условията за подпомагане, предприятията трябва да са малки предприятия до пет години след тяхното създаване, които не са регистрирани на фондовата борса, все още не са разпределяли печалби и не са били създадени чрез сливане. За допустимите предприятия, които не подлежат на регистриране, се счита, че периодът на допустимост от 5 години започва от момента, в който предприятието започва своята стопанска дейност или подлежи на данъчно облагане за нея.
3. Помощите за стартиращи предприятия са под формата на:
а)
заеми с лихвени проценти, които не съответстват на пазарните условия, с продължителност 10 години и максимален номинален размер от 1 млн. евро, или 1,5 млн. евро за предприятия, установени в подпомагани региони, които отговарят на условията на член 107, параграф 3, буква в) от Договора, или 2 млн. евро за предприятия, установени в подпомагани региони, които отговарят на условията на член 107, параграф 3, буква а) от Договора. За заеми с продължителност между 5 и 10 години максималните размери могат да бъдат коригирани, като посочените по-горе суми се умножат по съотношението 10 години/действителна продължителност на заема. За заеми с продължителност по-кратка от 5 години максималният размер съответства на заемите с продължителност 5 години;
б)
гаранции с премии, които не съответстват на пазарните условия, с продължителност 10 години и максимален размер на гарантирания заем от 1,5 млн. евро, или 2,25 млн. евро за предприятия, установени в подпомагани региони, които отговарят на условията на член 107, параграф 3, буква в) от Договора, или 3 млн. евро за предприятия, установени в подпомагани региони, които отговарят на условията на член 107, параграф 3, буква а) от Договора. За гаранции с продължителност между 5 и 10 години максималният гарантиран размер на заема може да бъде коригиран, като посочените по-горе суми се умножат по съотношението 10 години/действителна продължителност на заема. За гаранции с продължителност под 5 години максималният гарантиран размер е същият като за гаранции с продължителност 5 години. Гаранцията не надхвърля 80 % от заема, за който е издадена;
в)
безвъзмездни средства, включително капиталови или квазикапиталови инвестиции, намаление на лихвени проценти и гаранционни премии с брутен еквивалент на безвъзмездна помощ до 0,4 млн. евро или 0,6 млн. евро за предприятия, установени в подпомагани региони, които отговарят на условията на член 107, параграф 3, буква в) от Договора, или 0,8 млн. евро за предприятия, установени в подпомагани региони, които отговарят на условията на член 107, параграф 3, буква а) от Договора.
4. Бенефициерът може да получи подпомагане чрез комбинация от инструментите за помощ, посочени в параграф 3 от настоящия член, при условие че частта от сумата, предоставена чрез един инструмент за помощ, изчислена въз основа на максималния размер на помощта, разрешен за този инструмент, се взема предвид, за да се определи оставащата част от максималния размер на помощта, разрешен за другите инструменти, които са част от тази комбинация от инструменти.
5. Максималните размери, посочени в параграф 3, могат да бъдат удвоени за малки и иновационни предприятия.
Член 23
Помощи за алтернативни търговски платформи, специализирани в МСП
1. Помощите за алтернативни търговски платформи, специализирани в МСП, са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Когато операторът на платформата е малко предприятие, мярката за помощ може да бъде под формата на помощ за стартиращи предприятия в полза на оператора на платформата, като в този случай се прилагат условията, посочени в член 22.
Мярката за помощ може да бъде под формата на данъчни стимули в полза на независими частни инвеститори, които са физически лица, във връзка с техните инвестиции за рисково финансиране, направени чрез алтернативна търговска платформа в предприятия, които отговарят на условията за помощ съгласно изискванията в член 21.
Член 24
Помощи за проучвателни разходи
1. Помощите за проучвателни разходи са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Допустимите разходи включват разходите за първоначален преглед и официален финансов и правен анализ, от страна на управителите на финансови посредници или инвеститорите за установяване на предприятия, които отговарят на условията за помощ съгласно членове 21 и 22.
3. Интензитетът на помощта не надхвърля 50 % от допустимите разходи.
РАЗДЕЛ 4
Помощи за научноизследователска и развойна дейност и иновации
Член 25
Помощи за проекти за научноизследователска и развойна дейност
1. Помощите за проекти за научноизследователска и развойна дейност са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Подпомаганата част от проекта за научноизследователска и развойна дейност попада изцяло в рамките на една или повече от следните категории:
а)
фундаментални научни изследвания;
б)
индустриални научни изследвания;
в)
експериментално развитие;
г)
проучвания на осъществимостта.
3. Допустимите разходи на проектите за научноизследователска и развойна дейност се разпределят към определена категория научноизследователска и развойна дейност и са следните:
а)
разходи за персонал; изследователи, технически персонал и друг помощен персонал, доколкото те са наети за проекта;
б)
разходи за инструменти и оборудване, доколкото те се използват, и за периода, през който се използват за проекта; в случаите, в които тези инструменти и оборудване не се използват за проекта през целия период на тяхното използване, за допустими се считат само амортизационните разходи, съответстващи на продължителността на проекта, които се изчисляват въз основа на общоприетите счетоводни принципи;
в)
разходи за сгради и земя, доколкото те се използват, и за периода, през който се използват за проекта. По отношение на сградите за допустими се считат само амортизационните разходи, съответстващи на продължителността на проекта, изчислени въз основа на общоприетите счетоводни принципи. По отношение на земята допустимите разходи включват разходите за търговски трансфер или действително направените капиталови разходи;
г)
разходи по договори за възлагане на научни изследвания, знания и патенти, закупени или лицензирани от външни източници на принципа на сделката между несвързани лица, както и разходи за консултантски и еквивалентни услуги, използвани изключително за проекта;
д)
допълнителни режийни разходи и други оперативни разходи, включително разходи за материали, консумативи и други подобни продукти, възникнали пряко в резултат от проекта.
4. Допустимите разходи за проучванията на осъществимостта включват разходите за проучването.
5. Интензитетът на помощта за всеки бенефициер не надхвърля:
а)
100 % от допустимите разходи за фундаментални научни изследвания;
б)
50 % от допустимите разходи за индустриални научни изследвания;
в)
25 % от допустимите разходи за експериментално развитие;
г)
50 % от допустимите разходи за проучвания на осъществимостта.
6. Интензитетите на помощта за индустриални научни изследвания и експериментално развитие могат да бъдат увеличени, като достигнат 80 % от допустимите разходи, както следва:
а)
с 10 процентни пункта за средни предприятия и с 20 процентни пункта за малки предприятия;
б)
с 15 процентни пункта, ако е изпълнено едно от следните условия:
i)
проектът включва ефективно сътрудничество:
-
между предприятия с участието на поне едно МСП или се осъществява в поне две държави членки или в държава членка и договаряща страна по Споразумението за ЕИП и нито едно от предприятията не поема повече от 70 % от допустимите разходи, или
-
между едно предприятие и една или повече организации за научни изследвания и разпространение на знания, която поема най-малко 10 % от допустимите разходи и разполага с правото да публикува резултатите от собствените си научни изследвания;
ii)
резултатите от проекта се разпространяват широко чрез конференции, публикации, отворени за достъп регистри или безплатен софтуер или софтуер с отворен код.
7. Интензитетите на помощта за проучвания на осъществимостта могат да бъдат увеличени с 10 процентни пункта за средни предприятия и с 20 процентни пункта за малки предприятия.
Член 26
Инвестиционни помощи за научноизследователски инфраструктури
1. Помощите за изграждане или модернизиране на научноизследователски инфраструктури, които извършват стопанска дейност, са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Когато научноизследователската инфраструктура извършва както стопанска, така и нестопанска дейност, финансирането, разходите и приходите за всеки вид дейност се вземат предвид поотделно въз основа на последователно прилагани принципи за осчетоводяване на разходите, които могат да бъдат обективно оправдани.
3. Цената за експлоатацията или използването на инфраструктурата отговаря на пазарната цена.
4. Достъпът до инфраструктурата е отворен за няколко ползватели и се предоставя на прозрачна и недискриминационна основа. Предприятията, които са финансирали поне 10 % от инвестиционните разходи за инфраструктурата, могат да получат преференциален достъп при по-изгодни условия. За да бъде избегната свръхкомпенсация, този достъп е пропорционален на приноса на предприятието към инвестиционните разходи и условията се оповестяват публично.
5. Допустимите разходи включват инвестиционните разходи в материални и нематериални активи.
6. Интензитетът на помощта не надхвърля 50 % от допустимите разходи.
7. Когато научноизследователската инфраструктура получава публично финансиране както за стопански, така и за нестопански дейности, държавите членки въвеждат механизъм за контрол и възстановяване на предоставените средства, за да се гарантира, че приложимият интензитет на помощта не е надхвърлен в резултат на увеличаването на дела на стопанските дейности в сравнение с очакваното положение към датата на предоставяне на помощта.
Член 27
Помощи за иновационни клъстери
1. Помощите за иновационни клъстери са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Помощите за иновационни клъстери се предоставят изключително на юридическото лице, ръководещо дейността на иновационния клъстер (клъстерна организация).
3. Достъпът до помещенията, съоръженията и дейностите на клъстера е отворен за няколко ползватели и се предоставя на прозрачна и недискриминационна основа. Предприятия, които са финансирали поне 10 % от инвестиционните разходи на иновационния клъстер, могат да получат преференциален достъп при по-изгодни условия. За да бъде избегната свръхкомпенсация, този достъп е пропорционален на приноса на предприятието към инвестиционните разходи и условията се оповестяват публично.
4. Таксите за ползване на съоръженията на клъстера и за участие в неговите дейности съответстват на пазарната цена или отразяват разходите за тези дейности.
5. Инвестиционни помощи могат да бъдат предоставени за изграждането или модернизирането на иновационни клъстери. Допустимите разходи включват инвестиционните разходи в материални и нематериални активи.
6. Интензитетът на помощта на инвестиционните помощи за иновационни клъстери не надхвърля 50 % от допустимите разходи. Интензитетът на помощта може да бъде увеличен с 15 процентни пункта за иновационни клъстери, разположени в подпомагани региони, които отговарят на условията по член 107, параграф 3, буква а) от Договора, и с 5 процентни пункта за иновационни клъстери, разположени в подпомагани региони, които отговарят на условията по член 107, параграф 3, буква в) от Договора.
7. Оперативни помощи могат да бъдат предоставени за експлоатацията на иновационни клъстери. Продължителността им не надхвърля десет години.
8. Допустимите разходи на оперативните помощи за иновационни клъстери включват разходите за персонал и административните разходи (включително режийните разходи), свързани със:
а)
стимулиране на клъстера да подобри сътрудничеството, обмена на информация и предоставянето или канализирането на специализирани и персонализирани услуги в подкрепа на бизнеса;
б)
маркетинг на клъстера с цел увеличаване на участието на нови предприятия или организации и повишаване на неговата видимост;
в)
управление на съоръженията на клъстера; организиране на програми за обучение, семинари и конференции в подкрепа на обмена на знания и работата в мрежа, и транснационално сътрудничество.
9. Интензитетът на помощта на оперативните помощи не надхвърля 50 % от общите допустими разходи през периода, за който е предоставена помощта.
Член 28
Помощи за иновации в полза на МСП
1. Помощите за иновации за МСП са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Допустимите разходи включват:
а)
разходи за получаване, валидиране и защита на патенти и други нематериални активи;
б)
разходи за командироване на висококвалифициран персонал от организация за научноизследователска дейност и разпространяване на знания или голямо предприятие, като този персонал извършва научноизследователска и развойна дейност и иновации на новосъздадена длъжност в организацията на бенефициера и не замества друг персонал;
в)
разходи за консултантски и помощни услуги в подкрепа на иновациите;
3. Интензитетът на помощта не надхвърля 50 % от допустимите разходи.
4. По-специално за помощта за консултантски и помощни услуги в подкрепа на иновациите интензитетът на помощта може да бъде увеличен до 100 % от допустимите разходи, при условие че общият размер на помощта не надхвърля 200 000 EUR за предприятие за всеки тригодишен период.
Член 29
Помощи за иновации на процеси и организации
1. Помощите за иновации на процеси и организации са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Помощите за големи предприятия са съвместими, само ако предприятията си сътрудничат ефективно с МСП в подпомаганата дейност и сътрудничещите си МСП извършват поне 30 % от общите допустимите разходи.
3. Допустимите разходи включват:
а)
разходи за персонал;
б)
разходи за инструменти, оборудване, сгради и земя, доколкото те се използват, и за периода, през който се използват за проекта;
в)
разходи по договори за възлагане на научни изследвания, знания и патенти, закупени или лицензирани от външни източници на принципа на сделката между несвързани лица;
г)
допълнителни режийни разходи и други оперативни разходи, включително разходи за материали, консумативи и други подобни продукти, извършени пряко в резултат от проекта.
4. Интензитетът на помощта не надхвърля 15 % от допустимите разходи за големи предприятия и 50 % от допустимите разходи за МСП.
Член 30
Помощи за научноизследователска и развойна дейност в секторите на рибарството и аквакултурите
1. Помощите за проекти за научноизследователска и развойна дейност в сектора на рибарството и аквакултурите са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Подпомаганите проекти са от интерес за всички предприятия от съответния сектор или подсектор.
3. Преди датата на започване на подпомагания проект в интернет се публикува:
а)
информация, че подпомаганият проект ще бъде осъществен;
б)
целите на подпомагания проект;
в)
приблизителната дата на публикуване на очакваните от подпомагания проект резултати и мястото на публикуването в интернет;
г)
бележка, че резултатите от подпомагания проект ще бъдат на разположение безвъзмездно на всички предприятия, които извършват дейност в съответния сектор или подсектор.
4. Резултатите от подпомагания проект се предоставят в интернет от крайната дата на подпомагания проект или от датата, на която на членовете на дадена организация бъде предоставена информация относно тези резултати, в зависимост от това коя от двете дати е по-рано. Тези резултати са на разположение в интернет за период от най-малко 5 години, който започва от крайната дата на подпомагания проект.
5. Помощите се предоставят пряко на организацията за научноизследователска дейност и разпространение на знания и не включват прякото предоставяне на помощи, които не са свързани с научни изследвания, в полза на предприятие, което произвежда, преработва или търгува с продукти от риболов или аквакултури.
6. Допустимите разходи включват разходите, посочени в член 25, параграф 3.
7. Интензитетът на помощта не надхвърля 100 % от допустимите разходи.
РАЗДЕЛ 5
Помощи за обучение
Член 31
Помощи за обучение
1. Помощите за обучение са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Помощи не се предоставят в случаите, в които обучението се провежда от предприятия с цел да спазят задължителните национални стандарти за обучение.
3. Допустимите разходи включват:
а)
разходи за обучаващ персонал, за часовете, през които обучаващият персонал участва в обучението;
б)
оперативни разходи на обучаващите и обучаваните, които са пряко свързани с проекта за обучение, като пътни разноски, материали и консумативи, пряко свързани с проекта, амортизация на инструменти и оборудване, доколкото те се използват изключително за проекта за обучение. Разходите за настаняване не са допустими разходи с изключение на минималните необходими разходи за настаняването на обучаващите се, които са работещи с увреждания;
в)
разходи за консултантски услуги, свързани с проекта за обучение;
г)
личните разходи за обучаващите се и общи косвени разходи (административни разходи, наеми, режийни разходи) за часовете, в които обучаващите се участват в обучението.
4. Интензитетът на помощта не надхвърля 50 % от допустимите разходи. Той може да бъде увеличен до 70 % от допустимите разходи при следните условия:
а)
с 10 процентни пункта, ако обучението се предлага на работещи с увреждания или работещи в неравностойно положение;
б)
с 10 процентни пункта, ако помощта се предоставя на средни предприятия, и с 20 процентни пункта, ако помощта се предоставя на малки предприятия.
5. Когато помощите се предоставят в сектора на морския транспорт, интензитетът на помощта може да бъде увеличен до 100 % от допустимите разходи, при условие че са изпълнени следните условия:
а)
обучаващите се не са активни членове на екипажа, а част от извънщатния състав на борда на кораба; и
б)
обучението се провежда на борда на кораби, вписани в регистрите на Съюза.
РАЗДЕЛ 6
Помощи за работещи в неравностойно положение и работещи с увреждания
Член 32
Помощи за наемане на работещи в неравностойно положение под формата на субсидии за заплати
1. Схемите за помощ за наемане на работещи в неравностойно положение са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Допустимите разходи включват разходите за заплати за най-много 12 месеца от момента на наемането на работещ в неравностойно положение. Когато съответният работещ е в силно неравностойно положение, допустимите разходи включват разходите за заплати за най-много 24 месеца, считано от момента на назначението.
3. Когато назначението не представлява нетно увеличение на броя на персонала в съответното предприятие в сравнение със средния брой на персонала през последните дванадесет месеца, длъжността трябва да е била овакантена поради доброволно напускане, увреждане, пенсиониране по възраст, доброволно намаляване на работното време или правомерно уволнение поради извършено нарушение, а не в резултат от съкращаване на персонал.
4. Освен в случай на правомерно уволнение поради извършено нарушение, работещите в неравностойно положение имат право на непрекъсната заетост за минимален период в съответствие с националното законодателство или колективните споразумения в областта на трудовите договори.
5. Ако периодът на заетост е по-кратък от 12 месеца или от 24 месеца за работещите в силно неравностойно положение, помощта се намалява пропорционално.
6. Интензитетът на помощта не надхвърля 50 % от допустимите разходи.
Член 33
Помощи за наемане на работещи с увреждания под формата на субсидии за заплати
1. Помощите за наемане на работещи с увреждания са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Допустимите разходи включват разходите за заплати за периода, през който са наети работещите с увреждане.
3. Когато назначението не представлява нетно увеличение на броя на персонала в съответното предприятие в сравнение със средния брой на персонала през последните дванадесет месеца, длъжността трябва да е била овакантена поради доброволно напускане, увреждане, пенсиониране по възраст, доброволно намаляване на работното време или правомерно уволнение поради извършено нарушение, а не в резултат от съкращаване на персонал.
4. Освен в случай на правомерно уволнение поради извършено нарушение, работещите с увреждания имат право на непрекъсната заетост за минимален период в съответствие с националното законодателство или колективните споразумения, които са правнообвързващи за предприятието и уреждат трудовите договори.
5. Интензитетът на помощта не надхвърля 75 % от допустимите разходи.
Член 34
Помощи за компенсиране на допълнителните разходи, свързани с наемането на работещи с увреждания
1. Помощите за компенсиране на допълнителните разходи, свързани с наемането на работещи с увреждания, са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Допустимите разходи включват:
а)
разходи за приспособяване на помещенията;
б)
разходи за наемане на персонал единствено за времето, прекарано в оказване на помощ на работещите с увреждания и за обучение на този персонал за оказване на помощ на работещите с увреждания;
в)
разходи за приспособяване или придобиване на оборудване или за придобиване и валидиране на софтуер за използване от работещите с увреждания, в това число приспособени или подпомагащи технологични съоръжения, които са в допълнение към разходите, които бенефициерът би понесъл, ако беше наел работещи без увреждания;
г)
разходи, пряко свързани с превоза до работното място на работещите с увреждания и за свързаните с работата дейности;
д)
разходи за заплати за часовете, прекарани от работещите с увреждания за рехабилитация;
е)
когато бенефициерът осигурява защитени работни места, разходите за изграждане, внедряване или модернизация на производствените звена на съответното предприятие, както и всички разходи за управление и транспорт, при условие че тези разходи са пряко свързани с наемането на работещи с увреждания.
3. Интензитетът на помощта не надхвърля 100 % от допустимите разходи.
Член 35
Помощи за компенсиране на разходите за оказване на помощ на работещи в неравностойно положение
1. Помощите за компенсиране на разходите за оказване на помощ за работещи в неравностойно положение са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Допустимите разходи включват:
а)
разходи за наемане на персонал само за времето, прекарано в оказване на помощ на работещи с увреждания за най-много 12 месеца от момента на наемането на работещ с увреждане или за най-много 24 месеца от момента на наемането на работещ в силно неравностойно положение;
б)
разходи за обучение на този персонал за оказване на помощ на работещите с увреждания.
3. Предоставеното подпомагане включва мерки за насърчаване на автономността и адаптирането на работещите в неравностойно положение към работната среда, като работещите получават подкрепа при социалните и административните процедури, комуникацията с предприемачите и управлението на конфликти.
4. Интензитетът на помощта не надхвърля 50 % от допустимите разходи.
РАЗДЕЛ 7
Помощи за опазване на околната среда
Член 36
Инвестиционни помощи, които дават възможност на предприятията да надвишат стандартите на Съюза за опазване на околната среда или да повишат равнището на опазване на околната среда при липса на стандарти на Съюза
1. Инвестиционните помощи, които дават възможност на предприятията да надвишат стандартите на Съюза за опазване на околната среда или да повишат равнището на опазване на околната среда при липса на стандарти на Съюза, са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Инвестицията отговаря на едно от следните условия:
а)
тя дава възможност на бенефициера да повиши равнището на опазване на околната среда в резултат от дейността си, като надвиши приложимите стандарти на Съюза, независимо от наличието на задължителни национални стандарти, които са по-строги от стандартите на Съюза;
б)
тя дава възможност на бенефициера да повиши равнището на опазване на околната среда в резултат от дейността си при липса на стандарти на Съюза.
3. Помощи не могат да се предоставят, когато инвестициите са предприети с цел да се гарантира, че предприятията спазват стандартите на Съюза, които вече са приети, но все още не са влезли в сила.
4. Чрез дерогация от параграф 3 помощ може да бъде предоставена за:
а)
закупуване на нови транспортни средства за автомобилен, железопътен, вътрешноводен и морски транспорт, които съответстват на приетите стандарти на Съюза, при условие че закупуването се извършва преди тези стандарти да влязат в сила и след като стандартите са станали задължителни, те не се прилагат за транспортни средства, които вече са били закупени преди тази дата;
б)
модернизиране на съществуващи транспортни средства за автомобилен, железопътен, вътрешноводен и морски транспорт, при условие че стандартите на Съюза все още не са били в сила към датата на пускане в експлоатация на тези транспортни средства и след като са станали задължителни, те не се прилагат със задна дата към тези превозни средства.
5. Допустимите разходи включват допълнителните инвестиционни разходи, необходими на предприятията да надвишат приложимите стандарти на Съюза или да повишат равнището на опазване на околната среда при липса на стандарти на Съюза. Те се определят, както следва:
а)
когато разходите за инвестиции в опазване на околната среда могат да бъдат разграничени в общите инвестиционни разходи като отделна инвестиция, тези разходи, свързани с опазването на околната среда, представляват допустимите разходи;
б)
във всички останали случаи разходите за инвестиции в опазване на околната среда се установяват чрез сравнение с подобна инвестиция с по-малко благоприятен ефект за опазването на околната среда, която е щяла да бъде осъществена без помощта. Разликата между разходите за двете инвестиции представлява разходите, свързани с опазването на околната среда, и съставлява допустимите разходи.
Не са допустими разходите, които не са пряко свързани с постигането на по-високото равнище на опазване на околната среда.
6. Интензитетът на помощта не надхвърля 40 % от допустимите разходи.
7. Интензитетът на помощта може да се увеличи с 10 процентни пункта за помощи, предоставени на средни предприятия, и с 20 процентни пункта за помощи, предоставени на малки предприятия.
8. Интензитетът на помощта може да се увеличи с 15 процентни пункта за инвестиции, осъществени в подпомагани региони, които отговарят на условията по член 107, параграф 3, буква а) от Договора, и с 5 процентни пункта за инвестиции, осъществени в подпомагани региони, които отговарят на условията по член 107, параграф 3, буква в) от Договора.
Член 37
Инвестиционни помощи за ранно адаптиране към бъдещи стандарти на Съюза
1. Помощите, които имат за цел да стимулират предприятията да постигнат съответствие с нови стандарти на Съюза, които повишават равнището на опазване на околната среда и които все още не са влезли в сила, са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Стандартите на Съюза трябва да са били приети и инвестицията да е осъществена и приключена най-малко една година преди датата на влизане в сила на съответния стандарт.
3. Допустимите разходи включват допълнителните инвестиционни разходи, необходими за постигане на равнище на опазване на околната среда, което е по-високо от равнището, заложено в приложимите стандарти на Съюза. Те се определят, както следва:
а)
когато разходите за инвестиции в опазване на околната среда могат да бъдат разграничени в общите инвестиционни разходи като отделна инвестиция, тези разходи, свързани с опазването на околната среда, представляват допустимите разходи;
б)
във всички останали случаи разходите за инвестиции в опазване на околната среда се установяват чрез сравнение с подобна инвестиция с по-малко благоприятен ефект за опазването на околната среда, която е щяло да бъде осъществена без помощта. Разликата между разходите за двете инвестиции представлява разходите, свързани с опазването на околната среда, и съставлява допустимите разходи.
Не са допустими разходите, които не са пряко свързани с постигането на по-високо равнище на опазване на околната среда.
4. Интензитетът на помощта не надхвърля:
а)
20 % от допустимите разходи за малки предприятия, 15 % от допустимите разходи за средни предприятия и 10 % от допустимите разходи за големи предприятия, ако изпълнението и приключването на инвестицията са настъпили повече от три години преди датата на влизане в сила на новия стандарт на Съюза;
б)
15 % от допустимите разходи за малки предприятия, 10 % от допустимите разходи за средни предприятия и 5 % от допустимите разходи за големи предприятия, ако изпълнението и приключването на инвестицията са настъпили между една и три години преди датата на влизане в сила на новия стандарт на Съюза;
5. Интензитетът на помощта може да се увеличи с 15 процентни пункта за инвестиции, осъществени в подпомагани региони, които отговарят на условията по член 107, параграф 3, буква а) от Договора, и с 5 процентни пункта за инвестиции, осъществени в подпомагани региони, които отговарят на условията по член 107, параграф 3, буква в) от Договора.
Член 38
Инвестиционни помощи за мерки за повишаване на енергийната ефективност
1. Инвестиционните помощи, които позволяват на предприятията да постигнат енергийна ефективност, са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Помощи не могат да се предоставят по силата на настоящия член, когато подобренията са предприети с цел да се гарантира, че предприятията спазват стандартите на Съюза, които вече са приети, дори ако все още не са влезли в сила.
3. Допустимите разходи включват допълнителните инвестиционни разходи, необходими за постигане на по-високо равнище на енергийна ефективност. Те се определят, както следва:
а)
когато разходите за инвестиции в енергийна ефективност могат да бъдат разграничени в общите инвестиционни разходи като отделна инвестиция, тези разходи, свързани с енергийната ефективност, представляват допустимите разходи;
б)
във всички останали случаи разходите за инвестиции в енергийна ефективност се установяват чрез сравнение с подобна инвестиция с по-малка енергийна ефективност, която е щяло да бъде осъществена без помощта. Разликата между разходите за двете инвестиции представлява разходите, свързани с енергийна ефективност, и съставлява допустимите разходи.
Не са допустими разходите, които не са пряко свързани с постигането на по-високото равнище на енергийна ефективност.
4. Интензитетът на помощта не надхвърля 30 % от допустимите разходи.
5. Интензитетът на помощта може да се увеличи с 20 процентни пункта за помощи, предоставени на малки предприятия, и с 10 процентни пункта за помощи, предоставени на средни предприятия.
6. Интензитетът на помощта може да се увеличи с 15 процентни пункта за инвестиции, осъществени в подпомагани региони, които отговарят на условията по член 107, параграф 3, буква а) от Договора, и с 5 процентни пункта за инвестиции, осъществени в подпомагани региони, които отговарят на условията по член 107, параграф 3, буква в) от Договора.
Член 39
Инвестиционни помощи за проекти за енергийна ефективност на сгради
1. Инвестиционните помощи за проекти за енергийна ефективност на сгради са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Допустимите проекти по смисъла на настоящия член са проекти за енергийна ефективност, свързани със сгради.
3. Допустимите разходи са общите разходи за проекта за енергийна ефективност.
4. Помощите се предоставят под формата на дотация, капиталово участие, гаранция или заем на фонд за енергийна ефективност или на друг финансов посредник, които ги прехвърлят изцяло на крайните бенефициери, които са собствениците на сградата или наемателите.
5. Помощите, които фонът за енергийна ефективност или друг финансов посредник предоставят в полза на допустимите проекти за енергийна ефективност, могат да бъдат под формата на заеми или гаранции. Номиналната стойност на заема или гарантираната сума не надхвърля 10 млн. евро за проект на равнището на крайните бенефициери. Гаранцията не надхвърля 80 % от заема, за който е издадена.
6. Размерът на погасяването от страна на собствениците на сградата към фонда за енергийна ефективност или друг финансов посредник е не по-малък от номиналния размер на заема.
7. Помощите за енергийна ефективност трябва да привлекат допълнителни инвестиции от частни инвеститори, достигащи поне 30 % от цялото финансиране, предоставено за проекта за енергийна ефективност. Когато помощта се предоставя от фонд за енергийна ефективност, привличането на частни инвестиции може да се извърши на равнището на фонда за енергийна ефективност и/или на равнището на проекти за енергийна ефективност, така че да бъде събрана обща сума, представляваща поне 30 % от цялото финансиране, предоставено на проекта за енергийна ефективност.
8. Когато предоставят помощи за енергийна ефективност, държавите членки могат да създадат фондове за енергийна ефективност и/или да използват финансови посредници. В такъв случай трябва да бъдат изпълнени следните условия:
а)
управителите на финансови посредници и управителите на фондове за енергийна ефективност се подбират посредством открита, прозрачна и недискриминационна процедура в съответствие с приложимото законодателство на Съюза и на държавите членки. В частност, не се допуска дискриминация въз основа на тяхното място на установяване или регистриране независимо от държавата членка. По отношение на финансовите посредници и управителите на фондове за енергийна ефективност може да се предвиди изискване те да отговарят на предварително определени критерии, които са обективно оправдани с естеството на инвестициите;
б)
независимите частни инвеститори се избират чрез открита, прозрачна и недискриминационна процедура в съответствие с приложимото съюзно и национално законодателство с цел да бъдат установени подходящи механизми за споделяне на рисковете и ползите, като за инвестициите, които не са гаранции, се отдава предпочитание на асиметричното разпределение на печалбата пред защитата срещу рисковете от загуби. Ако частните инвеститори не се избират по такава процедура, справедливата норма на възвръщаемост за частните инвеститори се определя от независим експерт, избран чрез открита, прозрачна и недискриминационна процедура;
в)
в случай на асиметрично разпределение на загубата между публичните и частните инвеститори, първата загуба, поета от публичния инвеститор, е ограничена до 25 % от общия размер на инвестицията;
г)
в случай на гаранции размерът на гаранцията е ограничен до 80 %, а общите загуби, поети от съответната държава членка, са ограничени до 25 % от съответния гарантиран портфейл. Само гаранциите, които покриват очакваните загуби на съответния гарантиран портфейл, могат да бъдат предоставени безвъзмездно. Ако гаранцията предвижда също и покриване на неочаквани загуби, за частта от гаранцията, покриваща неочакваните загуби, финансовият посредник изплаща гаранционна премия, която съответства на пазарните условия;
д)
инвеститорите имат право да бъдат представени в управленските органи на фонда за енергийна ефективност или финансовия посредник, като например надзорния съвет или консултативния комитет;
е)
фондовете за енергийна ефективност и финансовите посредници се учредяват съгласно приложимото законодателство и държавите членки предвиждат финансов и правен анализ, за да се гарантира стабилна от търговска гледна точка инвестиционна стратегия за изпълнение на мярката за помощ за енергийна ефективност.
9. Финансовите посредници, в това число фондовете за енергийна ефективност, се управляват на търговски принцип и гарантират, че решенията за финансиране се вземат с цел постигане на печалба. Това изискване се счита за изпълнено, когато финансовите посредници и, според случая, управителите на фондовете за енергийна ефективност отговарят на следните условия:
а)
те са задължени по закон или договор да действат добросъвестно и с грижата на професионален управител, както и да избягват конфликтите на интереси; те прилагат най-добрите практики и подлежат на регулаторен контрол;
б)
тяхното възнаграждение съответства на пазарните практики. Това изискване се счита за изпълнено, когато управителят е избран чрез открита, прозрачна и недискриминационна процедура въз основа на обективни критерии, свързани с опита, експертните знания и оперативния и финансовия капацитет;
в)
те получават възнаграждение, обвързано с постигнатите резултати, или споделят част от инвестиционните рискове, като съинвестират собствени средства, така че да се гарантира, че техните интереси отговарят постоянно на интересите на публичния инвеститор;
г)
те изготвят инвестиционна стратегия, критерии и график на инвестициите в проекти за енергийна ефективност, като установяват предварително финансовата жизнеспособност и тяхното очаквано въздействие върху енергийната ефективност;
д)
за публичните средства, инвестирани във фонда за енергийна ефективност, е налице ясна и реалистична стратегия за излизане, която позволява на пазара, когато е готов за това, да финансира проекти за енергийна ефективност.
10. Подобренията на енергийната ефективност, предприети с цел да се гарантира, че бенефициерът спазва вече приети стандарти на Съюза, не се освобождават от задължението за уведомяване по силата на настоящия член.
Член 40
Инвестиционни помощи за високоефективно комбинирано производство на енергия
1. Инвестиционните помощи за високоефективно комбинирано производство на енергия са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Инвестиционните помощи се предоставят само за новоинсталирани или реновирани мощности.
3. Новите агрегати за комбинирано производство на енергия като цяло трябва да постигат икономии на първична енергия в сравнение с разделното производство на топлинна енергия и електроенергия, както е посочено в Директива 2012/27/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. относно енергийната ефективност, за изменение на директиви 2009/125/ЕО и 2010/30/ЕС и за отмяна на директиви 2004/8/ЕО и 2006/32/ЕО (56). Подобряването на съществуващ агрегат за комбинирано производство на енергия или превръщането на съществуващ агрегат за производство на електроенергия в агрегат за комбинирано производство на енергия трябва да води до спестяване на основна енергия спрямо изходното положение.
4. Допустимите разходи включват допълнителните инвестиционни разходи за оборудването, необходимо на инсталацията, за да може да функционира като високоефективна инсталация за комбинирано производство на енергия, в сравнение с традиционните електрически или отоплителни инсталации със същия капацитет, или допълнителните инвестиционни разходи за модернизиране до по-висока ефективност, когато съществуващата инсталация вече е достигнала прага на висока ефективност.
5. Интензитетът на помощта не надхвърля 45 % от допустимите разходи. Интензитетът на помощта може да се увеличи с 20 процентни пункта за помощи, предоставени на малки предприятия, и с 10 процентни пункта за помощи, предоставени на средни предприятия.
6. Интензитетът на помощта може да се увеличи с 15 процентни пункта за инвестиции, осъществени в подпомагани региони, които отговарят на условията по член 107, параграф 3, буква а) от Договора, и с 5 процентни пункта за инвестиции, осъществени в подпомагани региони, които отговарят на условията по член 107, параграф 3, буква в) от Договора.
Член 41
Инвестиционни помощи за насърчаване на енергията от възобновяеми източници
1. Инвестиционните помощи за насърчаване на енергията от възобновяеми енергийни източници са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Инвестиционните помощи за производството на биогорива се освобождават от задължението за уведомяване само доколкото подпомаганите инвестиции се използват за производството на устойчиви биогорива, които не са произведени на основата на хранителни култури. Въпреки това инвестиционните помощи за преобразуване на съществуващи съоръжения за биогорива, произведени на основата на хранителни култури, в съоръжения за биогорива от ново поколение са освободени от задължението за уведомяване по силата на настоящия член, ако производството на биогорива на основата на хранителни култури се намали пропорционално на новия капацитет.
3. Помощи не се предоставят в полза на биогорива, които подлежат на задължение за доставка или смесване.
4. Помощи не се предоставят за водноелектрическите инсталации, които не съответстват на Директива 2000/60/ЕС на Европейския парламент и на Съвета.
5. Инвестиционни помощи се предоставят само за нови съоръжения. След като съоръжението започне своята работа, помощи не се предоставят и не се изплащат. Помощите не зависят от продукцията.
6. Допустимите разходи включват допълнителните инвестиционни разходи, необходими за насърчаване на производството на енергия от възобновяеми източници. Те се определят, както следва:
а)
когато разходите за инвестиции в производството на енергия от възобновяеми източници могат да се установят в общите инвестиционни разходи като отделна инвестиция, например като лесно установим допълнителен компонент към предварително съществуващо съоръжение, тези разходи, свързани с енергията от възобновяеми източници, представляват допустимите разходи;
б)
когато разходите за инвестиции в производството на енергия от възобновяеми източници могат да бъдат установени чрез сравнение с подобна инвестиция с по-малко благоприятен ефект за опазването на околната среда, която би била правдоподобно осъществена без помощта, разликата между разходите за двете инвестиции представлява разходите, свързани с възобновяема енергия, и тя съставлява допустимите разходи;
в)
за някои маломащабни съоръжения, в случаите, в които не може да бъде установена по-малко благоприятна за околната среда инвестиция поради липсата на съоръжения с ограничен размер, допустимите разходи включват общите инвестиционни разходи за постигане на по-високо равнище на опазване на околната среда.
Не са допустими разходите, които не са пряко свързани с постигането на по-високото равнище на опазване на околната среда.
7. Интензитетът на помощта не надхвърля:
а)
45 % от допустимите разходи, ако допустимите разходи се изчисляват въз основа на точка 6, буква а) или б);
б)
30 % от допустимите разходи, ако допустимите разходи се изчисляват въз основа на точка 6, буква в).
8. Интензитетът на помощта може да се увеличи с 20 процентни пункта за помощи, предоставени на малки предприятия, и с 10 процентни пункта за помощи, предоставени на средни предприятия.
9. Интензитетът на помощта може да се увеличи с 15 процентни пункта за съоръжения, осъществени в подпомагани региони, които отговарят на условията по член 107, параграф 3, буква а) от Договора, и с 5 процентни пункта за инвестиции, осъществени в подпомагани региони, които отговарят на условията по член 107, параграф 3, буква в) от Договора.
10. Когато помощта се предоставя чрез конкурентна тръжна процедура въз основа на ясни, прозрачни и недискриминационни критерии, интензитетът на помощта може да достигне 100 % от допустимите разходи. Тази тръжна процедура е недискриминационна и позволява участието на всички заинтересовани предприятия. Бюджетът, свързан с тръжната процедура, е обвързващо ограничение, като не всички участници могат да получат помощ и помощите се предоставят въз основа на първоначалната оферта, представена от участника в търга и следователно са изключени последващи преговори.
Член 42
Оперативни помощи за насърчаване на електроенергията от възобновяеми източници
1. Оперативните помощи за насърчаване на електроенергията от възобновяеми източници са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Помощите се предоставят чрез конкурентна тръжна процедура въз основа на ясни, прозрачни и недискриминационни критерии, в която на недискриминационна основа могат да участват всички производители на електроенергия от възобновяеми енергийни източници.
3. Тръжната процедура може да бъде ограничена до определени технологии, когато отворена за всички производители процедура би довела до неоптимален резултат и този проблем не може да бъде разрешен при създаването на процедурата, по-специално поради:
i)
по-дългосрочния потенциал на определена нова и иновационна технология; или
ii)
необходимостта от постигането на диверсификация; или
iii)
мрежовите ограничения и стабилността на мрежата; или
iv)
системните разходи (за интегриране); или
v)
необходимостта да се избягват нарушения на пазарите за суровини в резултат от подпомагането в полза на биомасата.
Държавите членки извършват подробна оценка на приложимостта на тези условия и докладват за тази оценка на Комисията съгласно условията в член 11, буква а).
4. Помощи се предоставят на нови и иновационни технологии за възобновяема енергия въз основа на конкурентна тръжна процедура, до която достъп има поне една такава технология въз основа на ясни, прозрачни и недискриминационни критерии. Такава помощ не се предоставя за над 5 % от общия планиран нов електрически капацитет от възобновяеми енергийни източници за година.
5. Помощи се предоставят като премия в допълнение към пазарната цена, като производителите продават тяхната електроенергия директно на пазара.
6. Бенефициерите подлежат на стандартни отговорности за балансиране. Бенефициерите могат да възложат отговорностите за балансиране на други предприятия от свое име, като например на колективни потребители.
7. Помощи не могат да се предоставят, когато цените са отрицателни.
8. Помощите могат да се предоставят без конкурентна тръжна процедура, както е предвидено в параграф 2, на съоръжения с инсталирана електрогенерираща мощност по-малка от 1 MW за производството на електроенергия от всички възобновяеми източници с изключение на електроенергията, добивана от вятъра, за която помощи могат да се предоставят без конкурентна тръжна процедура, както е предвидено в параграф 2, на съоръжения с инсталирана електрогенерираща мощност, по-малка от 6 MW или на съоръжения с по-малко от 6 генератора. Без да се засяга параграф 9, когато помощта се предоставя без конкурентна тръжна процедура, трябва да са изпълнени условията в параграфи 5, 6 и 7. В допълнение, когато помощта се предоставя без конкурентна тръжна процедура, се прилагат условията в член 43, параграфи 5, 6 и 7.
9. Условията в параграфи 5, 6 и 7 не се прилагат за оперативни помощи, предоставени на съоръжения с инсталирана електрогенерираща мощност по-малка от 500 MW за производството на електроенергия от всички възобновяеми източници с изключение на електроенергията, добивана от вятъра, за която тези условия не се прилагат за оперативни помощи, предоставени на съоръжения с инсталирана електрогенерираща мощност по-малка от 3 MW или на инсталации с по-малко от 3 генератора.
10. За целите на изчисляването на горепосочените максимални мощности, посочени в параграфи 8 и 9, съоръженията с обща точка за свързване към електроенергийната мрежа се считат за едно и също съоръжение.
11. Помощи се предоставят само докато съоръжението в което се произвежда електроенергията от възобновяеми източници, е напълно амортизирано в съответствие с общоприетите счетоводни принципи. Инвестиционните помощи, получени по-рано, трябва да бъдат приспаднати от оперативната помощ.
Член 43
Оперативни помощи за насърчаване на енергията от възобновяеми източници в маломащабни съоръжения
1. Оперативните помощи за насърчаване на енергията от възобновяеми източници в маломащабни съоръжения са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Помощи се предоставят само на съоръжения с инсталирана електрогенерираща мощност, по-малка от 500 kW за производството на енергия от всички възобновяеми източници с изключение на електроенергия, добивана от вятъра, за която помощи се предоставят за съоръжения с инсталирана електрогенерираща мощност по-малка от 3 MW или на съоръжения с по-малко от 3 генератора, и за биогорива, за които помощи се предоставят за съоръжения с инсталирана електрогенерираща мощност под 50 000 тона годишно. За целите на изчисляването на тези максимални мощности маломащабните съоръжения с обща точка за свързване към електроенергийната мрежа се считат за едно и също съоръжение.
3. Помощ се предоставя само на съоръжения, в които се произвеждат устойчиви биогорива, които не са произведени на основата на хранителни култури. Въпреки това оперативните помощи за съоръжения, произвеждащи биогорива на основата на хранителни култури, които са започнали да работят преди 31 декември 2013 г. и все още не са напълно амортизирани, се освобождават по смисъла на настоящия член, но при всички случаи не по-късно от 2020 г.
4. Помощи не могат да се предоставят за биогорива, които подлежат на задължение за доставка или смесване.
5. Помощта за единица енергия не надхвърля разликата между общите стандартни разходи за производството на енергия от въпросния възобновяем източник и пазарната цена на въпросния вид енергия. Стандартните разходи се актуализират редовно и поне веднъж годишно.
6. Максималната норма на възвръщаемост, използвана за изчисляването на стандартните разходи, не надхвърля съответния суапов процент плюс премия от 100 базисни пункта. Съответният суапов процент е суаповият процент за паричната единица, в която се предоставя помощта, за падеж, който отразява периода на амортизация на подпомаганите съоръжения.
7. Помощи се предоставят само до пълната амортизация на съоръженията в съответствие с общоприетите счетоводни принципи. Инвестиционните помощи, предоставени на съоръженията, се приспадат от оперативната помощ.
Член 44
Помощи под формата на намаления на данъци за околната среда по Директива 2003/96/ЕО
1. Схемите за помощ под формата на намаления на данъци за околната среда, които отговарят на условията по Директива 2003/96/ЕО на Съвета от 27 октомври 2003 г. за преструктуриране на рамката на Общността по отношение облагането на енергийни продукти и електрическа енергия (57), са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Бенефициерите на намаленията на данъци се избират въз основа на прозрачни и обективни критерии и заплащат най-малко съответните минимални равнища на данъчно облагане, определени в Директива 2003/96/ЕО.
3. Схемите за помощ под формата на намаления на данъци се основават на намаление на приложимата ставка на екологичния данък или на заплащането на фиксирана сума на компенсацията, или на комбинация от тези два механизма.
4. Помощи не могат да се предоставят за биогорива, които подлежат на задължение за доставка или смесване.
Член 45
Инвестиционни помощи за саниране на замърсени обекти
1. Инвестиционните помощи за предприятия, отстраняващи щети върху околната среда чрез саниране на замърсени обекти, са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Инвестицията трябва да води до отстраняването на щетите върху околната среда, включително щетите върху качеството на почвата или повърхностните и подпочвените води.
3. Когато е установена самоличността на юридическото или физическото лице, отговорно за щетите върху околната среда съгласно законодателството на всяка държава членка, без да се засягат правилата на Съюза в тази област, по-специално Директива 2004/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 г. относно екологичната отговорност по отношение на предотвратяването и отстраняването на екологичните щети (58), изменена с Директива 2006/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 г. относно управлението на отпадъците от миннодобивните индустрии (59), Директива 2009/31/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. относно съхранението на въглероден диоксид в геоложки формации и за изменение на Директива 85/337/ЕИО на Съвета, директиви 2000/60/ЕО, 2001/80/ЕО, 2004/35/ЕО, 2006/12/ЕО и 2008/1/ЕО и Регламент (ЕО) № 1013/2006 на Европейския парламент и на Съвета (60) и Директива 2013/30/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 12 юни 2013 г. относно безопасността на свързаните с нефт и газ дейности в крайбрежни води и за изменение на Директива 2004/35/ЕО (61), това лице трябва да финансира санирането в съответствие с принципа „замърсителят плаща“ и държавна помощ не се предоставя. Когато не е установена самоличността на лицето, което е отговорно съгласно приложимото право, или то не може да бъде заставено да поеме разходите, лицето, отговорно за дейността по саниране или рехабилитация, може да получи държавна помощ.
4. Допустимите разходи включват разходите за саниране, от които се изважда увеличението на стойността на земята. Всички разходи, извършени от едно предприятие в процеса на саниране на неговия обект, независимо дали могат да бъдат отразени като дълготрайни активи в счетоводния му баланс, могат да се разглеждат като допустима инвестиция в случая на саниране на замърсени обекти.
5. Оценките на увеличението на стойността на земята вследствие на саниране се извършват от независим експерт.
6. Интензитетът на помощта не надхвърля 100 % от допустимите разходи.
Член 46
Инвестиционни помощи за енергийноефективно районно отопление и охлаждане
1. Инвестиционните помощи за инсталиране на енергийноефективни районни отоплителни и охладителни системи са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Допустимите разходи за производствените централи са допълнителните разходи, необходими за изграждането, разширяването и реконструкцията на един или няколко генератора, които функционират като енергийноефективна районна отоплителна и охладителна система. Инвестицията е неразделна част от енергийноефективната районна отоплителна и охладителна система.
3. Интензитетът на помощта за производствената централа не надхвърля 45 % от допустимите разходи. Интензитетът на помощта може да се увеличи с 20 процентни пункта за помощи, предоставени на малки предприятия, и с 10 процентни пункта за помощи, предоставени на средни предприятия.
4. Интензитетът на помощта за производствената централа може да се увеличи с 15 процентни пункта за инвестиции, осъществени в подпомагани региони, които отговарят на условията по член 107, параграф 3, буква а) от Договора, и с 5 процентни пункта за инвестиции, осъществени в подпомагани региони, които отговарят на условията по член 107, параграф 3, буква в) от Договора.
5. Допустимите разходи за дистрибуционната мрежа са инвестиционните разходи.
6. Размерът на помощта за дистрибуционната мрежа не надхвърля разликата между допустимите разходи и оперативната печалба. Оперативната печалба се приспада от допустимите разходи предварително или чрез механизъм за възстановяване на средства.
Член 47
Инвестиционни помощи за рециклиране и повторна употреба на отпадъци
1. Инвестиционните помощи за рециклиране и повторна употреба на отпадъци са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Инвестиционните помощи се предоставят за рециклиране и повторна употреба на отпадъци, които произхождат от други предприятия.
3. В противен случай третираните рециклирани или повторно употребени материали биха били изхвърлени или третирани по начин, който е по-малко благоприятен за околната среда. Помощите за дейности за оползотворяване на отпадъци, които не са дейности по рециклиране, не попадат в обхвата на груповото освобождаване съгласно настоящия член.
4. Помощите не могат да освобождават косвено замърсителите от задължения, които трябва да поемат съгласно правото на Съюза, или от задължения, които се считат за нормален разход за предприятието.
5. Инвестицията не само увеличава търсенето на материали за рециклиране, но и води до нарастване на събирането на тези материали.
6. Инвестицията е насочена към проекти, надхвърлящи актуалното равнище на технологиите.
7. Допустимите разходи включват допълнителните инвестиционни разходи, необходими за осъществяване на инвестиция, която води до по-добри или по-ефективни дейности за рециклиране или повторна употреба в сравнение с обикновения процес на рециклиране и повторна употреба със същия мащаб и без наличието на помощта.
8. Интензитетът на помощта не надхвърля 35 % от допустимите разходи. Интензитетът на помощта може да бъде увеличен с 20 процентни пункта за помощи, предоставени на малки предприятия, и с 10 процентни пункта за помощи, предоставени на средни предприятия.
9. Интензитетът на помощта може да бъде увеличен с 15 процентни пункта за инвестиции, осъществени в подпомагани региони, които отговарят на условията по член 107, параграф 3, буква а) от Договора, и с 5 процентни пункта за инвестиции, осъществени в подпомагани региони, които отговарят на условията по член 107, параграф 3, буква в) от Договора.
10. Помощите за инвестиции, свързани с рециклирането и повторната употреба на собствените отпадъци на бенефициера, не са освободени от задължението за уведомяване по силата на настоящия член.
Член 48
Инвестиционни помощи за енергийна инфраструктура
1. Инвестиционните помощи за изграждането или модернизирането на енергийна инфраструктура са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Помощи се предоставят за енергийна инфраструктура, разположена в подпомагани региони.
3. Енергийната инфраструктура подлежи на цялостно регулиране по отношение на тарифите и на достъпа до нея в съответствие със законодателството за вътрешния пазар на енергия.
4. Допустимите разходи включват инвестиционните разходи.
5. Размерът на помощта не надхвърля разликата между допустимите разходи и оперативната печалба от инвестицията. Оперативната печалба се приспада от допустимите разходи предварително или чрез механизъм за възстановяване на средства.
6. Помощите за инвестиции в проекти за съхранение на електричество и газ и в петролна инфраструктура не са освободени от задължението за уведомяване съгласно настоящия член.
Член 49
Помощи за проучвания в областта на околната среда
1. Помощите за проучвания, включително за обследване за енергийна ефективност, които са пряко свързани с инвестициите, посочени в настоящия раздел, са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, установени в настоящия член и в глава I.
2. Допустимите разходи включват разходите за проучванията, посочени в параграф 1.
3. Интензитетът на помощта не надхвърля 50 % от допустимите разходи.
4. Интензитетът на помощта може да бъде увеличен с 20 процентни пункта за проучвания, предприети от името на малки предприятия, и с 10 процентни пункта за проучвания, предприети от името на средни предприятия.
5. Помощи не могат да се предоставят в полза на големи предприятия за обследване за енергийна ефективност в съответствие с член 8, параграф 4 от Директива 2012/27/ЕС, освен когато обследването за енергийна ефективност е в допълнение към задължителното енергийно обследване по силата на тази директива.
РАЗДЕЛ 8
Помощи за отстраняване на щети, причинени от някои природни бедствия
Член 50
Схеми за помощ за отстраняване на щети, причинени от някои природни бедствия
1. Схемите за помощ за отстраняване на щети, причинени от земетресения, лавини, свличания, наводнения, смерчове, урагани, вулканични изригвания и горски пожари, са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 2, буква б) от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, при условие че са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Помощи се предоставят, ако са изпълнени следните условия:
а)
компетентните държавни органи на държавата членка официално са признали характера на събитието като природно бедствие; и
б)
налице е пряка причинно-следствена връзка между природното бедствие и щетите, понесени от засегнатото предприятие.
3. Схемите за помощ, свързани с конкретно природно бедствие, се въвеждат най-късно три години след като е настъпило събитието. Помощи по такива схеми се предоставят до четири години след настъпване на събитието.
4. Допустимите разходи включват разходите, възникнали вследствие на нанесените щети като пряко последствие от природното бедствие, оценени от независим експерт, признат от компетентния национален орган или от застрахователна компания. Тези щети могат да включват материални щети, причинени на активи, например сгради, оборудване, машини, запаси, и загуби на приходи поради пълното или частично спиране на дейността за максимален период от шест месеца, считано от настъпването на бедствието. Изчисляването на материалните щети се основава на разходите за ремонт или икономическата стойност на засегнатия актив преди бедствието. Те не надхвърлят разходите за ремонт или намалението на справедливата пазарна цена, причинено от бедствието, т.е. разликата между стойността на имуществото непосредствено преди и веднага след бедствието. Загубата на приходи се изчислява въз основа на финансовите данни на засегнатото предприятие (печалба преди лихви и данъци (EBIT), амортизация и разходи за труд, свързани единствено с обекта, засегнат от природното бедствие) чрез сравнение на финансовите данни за шестте месеца след настъпване на бедствието със средната стойност за три години, избрани от петте години преди настъпването на бедствието (с изключение на двете години с най-добрия и с най-лошия финансов резултат) и се изчислява за същия шестмесечен период от годината. Щетите се изчисляват на равнището на отделния бенефициер.
5. Помощите и всички други получени плащания за компенсация на щетите, включително плащанията по застрахователни полици, не надхвърлят 100 % от допустимите разходи.
РАЗДЕЛ 9
Социални помощи за транспорт за живеещите в отдалечени региони
Член 51
Социални помощи за транспорт за живеещите в отдалечени региони
1. Помощите за пътническия въздушен и морски транспорт са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 2, буква а) от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Цялата помощ е в полза на крайните потребители, чието място на обичайно пребиваване е в отдалечени региони.
3. Помощите се предоставят за пътнически транспорт по маршрут, свързващ летище или пристанище в отдалечен регион с друго летище или пристанище на територията на Европейското икономическо пространство.
4. Помощите се предоставят без дискриминация по отношение на самоличността на превозвача или вида услуга и без ограничение по отношение на точния маршрут към или от отдалечен регион.
5. Допустимите разходи включват цената на билета за отиване и връщане от или до отдалечения регион, включително всички данъци и такси, фактурирани от превозвача на потребителя.
6. Интензитетът на помощта не надхвърля 100 % от допустимите разходи.
РАЗДЕЛ 10
Помощи за широколентови инфраструктури
Член 52
Помощи за широколентови инфраструктури
1. Инвестиционните помощи за разгръщането на широколентова мрежа са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Допустимите разходи включват:
а)
инвестиционни разходи за разгръщане на пасивна широколентова инфраструктура;
б)
инвестиционни разходи за гражданско строителство, свързано с широколентов достъп;
в)
инвестиционни разходи за разгръщане на основни широколентови мрежи; и
г)
инвестиционни разходи за разгръщане на мрежи за достъп от следващо поколение.
3. Инвестицията е разположена в региони, в които няма инфраструктура от същата категория (основен широколентов достъп или мрежа за високоскоростен достъп от следващо поколение) и не е вероятно такава инфраструктура да бъде разгърната на търговски принцип до три години след публикуването на планираната мярка за помощ, като това се потвърждава също и чрез открита обществена консултация.
4. Помощите се предоставят посредством отворена, прозрачна и недискриминационна конкурентна процедура за подбор при спазване на принципа за технологична неутралност.
5. Мрежовият оператор предлага възможно най-голям активен и пасивен достъп на едро в съответствие с член 2, точка 139 от настоящия регламент при справедливи и недискриминационни условия, включително необвързан физически достъп при мрежите за достъп от следващо поколение. Този достъп на едро се предоставя за период от най-малко седем години и правото на достъп до проводи или стълбове не е ограничено във времето. В случай на помощ за изграждане на проводи тези проводи са достатъчно широки, за да съдържат няколко кабелни мрежи и различни мрежови топологии.
6. Цената за достъпа на едро се основава на принципите за ценообразуване, определени от националния регулаторен орган, и на целеви показатели, които преобладават в други сравними, по-конкурентноспособни региони в държавата членка или в Съюза, като се взема предвид помощта, получена от мрежовия оператор. С националния регулаторен орган се провеждат консултации относно условията за достъп, включително ценообразуването, и в случай на спор между желаещите да получат достъп и оператора на подпомаганата инфраструктура.
7. Държавите членки въвеждат механизъм за контрол и възстановяване на предоставените средства, ако размерът на помощта по проекта надхвърля 10 млн. евро.
РАЗДЕЛ 11
Помощи за култура и опазване на културното наследство
Член 53
Помощи за култура и опазване на културното наследство
1. Помощите за култура и опазване на културното наследство са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Помощите се предоставят за следните културни цели и дейности:
а)
музеи, архиви, библиотеки, артистични и културни центрове и средища, театри, оперни театри, концертни зали, други организации за представления на живо, институции, ангажирани със съхраняване на филмовото наследство, и други подобни артистични и културни инфраструктури, организации и институции;
б)
материално наследство, в това число всички форми на движимо и недвижимо културно наследство и археологически обекти, паметници, исторически обекти и сгради; природно наследство, свързано с културно наследство, или ако е признато официално като културно или природно наследство от компетентните публични органи на държава членка;
в)
нематериално наследство във всичките му форми, в това число фолклорни обичаи и занаяти;
г)
художествени или културни прояви и представления, фестивали, изложби и други подобни културни дейности;
д)
културни и артистични образователни дейности и популяризиране на важното значение на опазването и насърчаването на многообразието от форми на културно изразяване чрез образователни програми и програми за по-голямо популяризиране, включително чрез използване на нови технологии;
е)
писане, редактиране, продуциране, дистрибуция, цифровизация и издаване на музика и литература, включително преводи.
3. Помощите могат да бъдат във форма на:
а)
инвестиционни помощи, включително помощи за изграждане или модернизиране на културна инфраструктура;
б)
оперативни помощи.
4. За инвестиционните помощи допустимите разходи включват разходите за инвестиции в материални и нематериални активи, включително:
а)
разходи за изграждане, модернизиране, закупуване, съхраняване или подобряване на инфраструктура, ако поне 80 % от нейния годишен времеви или пространствен капацитет се използват за културни цели;
б)
разходи за закупуване, включително на лизинг, прехвърляне на собствеността или физическо преместване на културно наследство;
в)
разходи за опазване, съхраняване, реставрация и рехабилитация на материално и нематериално културно наследство, включително допълнителни разходи за съхранение при подходящи условия, специални инструменти, материали и разходи за документация, научни изследвания, цифровизация и публикуване;
г)
разходи за подобряване на достъпа на обществеността до културното наследство, включително разходи за цифровизация и други нови технологии, разходи за подобряване на достъпността за лица със специални нужди (по-специално рампи и подемници за хора с увреждания, надписи на брайловата азбука и релефни експонати в музеите) и за насърчаване на културното многообразие по отношение на представянето, програмите и посетителите;
д)
разходи за културни проекти и дейности, сътрудничество и програми за обмен и безвъзмездни средства, включително разходи за процедури по подбор, разходи за реклама и разходи, направени пряко в резултат на проекта.
5. За оперативни помощи допустимите разходи включват:
а)
разходите на културната институция или обекта на културно наследство, свързани с непрекъснати или периодични дейности, включително изложби, представления и събития и други подобни културни дейности, които се извършват в обичайния ход на стопанската дейност;
б)
разходи за културни и артистични образователни дейности и за популяризиране на важното значение на опазването и насърчаването на многообразието от форми на културно изразяване чрез образователни програми и програми за по-голямо популяризиране, включително чрез използване на нови технологии;
в)
разходи за подобряване на достъпа на обществеността до културната институция или обектите на културно наследство и дейности, включително разходи за цифровизация и за използване на нови технологии, както и разходи за подобряване на достъпността за лицата с увреждания;
г)
оперативни разходи, пряко свързани с културния проект или дейност, като например наемането на недвижимо имущество и културни центрове, пътни разходи, материали и консумативи, пряко свързани с културния проект или дейност, архитектурни структури за изложби и сценични декори, заем, лизинг и амортизация на средства, софтуер и оборудване, разходи за право на достъп до произведения, защитени с авторско право, и защитено съдържание от други сходни права на интелектуалната собственост, разходи за реклама и разходи, възникнали като пряк резултат от проекта или дейността; амортизационните разходи и разходите за финансиране са допустими само ако не са покрити с инвестиционна помощ;
д)
разходи за персонал, работещ за културната институция или обекта на културно наследство или за проекта;
е)
разходи за консултантски услуги и помощни услуги, предоставяни от външни консултанти и доставчици на услуги, които са възникнали като пряк резултат от проекта.
6. За инвестиционните помощи размерът на помощта не надхвърля разликата между допустимите разходи и оперативната печалба от инвестицията. Оперативната печалба се приспада от допустимите разходи предварително въз основа на реалистични предвиждания или чрез механизъм за възстановяване на средства. През съответния период е позволено операторът на инфраструктурата да задържа разумна печалба.
7. За оперативните помощи размерът на помощта не надхвърля необходимото за покриване на оперативната загуба и разумна печалба за съответния период. Това изискване се гарантира предварително въз основа на реалистични предвиждания или чрез механизъм за възстановяване на средства.
8. За помощи, които не надхвърлят 1 млн. евро, максималният размер на помощта може да се определи по алтернативен метод, който се различава от метода в параграфи 6 и 7, на 80 % от допустимите разходи.
9. За издаване на музика и литература, съгласно определението в параграф 2, буква е) максималният размер на помощта не надхвърля разликата между допустимите разходи и сконтираните приходи на проекта или 70 % от допустимите разходи. Приходите се приспадат от допустимите разходи предварително или чрез механизъм за възстановяване на средства. Допустимите разходи включват разходите за издаване на музикални и литературни произведения, включително авторските такси (разходите за авторски права), разходите за преводачи, разходите за издатели, други издателски разходи (изчитане, коректура и рецензиране на текстове), разходите за форматиране и предпечатна подготовка и разходите за печат и публикуване в интернет.
10. Помощите за вестници и списания, независимо от това дали те са в хартиен или електронен формат, не са допустими съгласно настоящия член.
Член 54
Схеми за помощ за аудио-визуални произведения
1. Схемите за помощ в подкрепа на писането на сценарии, разработката, производството, разпространението и рекламата на аудио-визуални произведения са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. С помощите се подпомага културен продукт. За да се избегнат очевидни грешки в квалифицирането на даден продукт като културен продукт, всяка държава членка предвижда ефективни процедури, например подбор на предложения от едно или повече лица, упълномощени да подбират или проверяват предложенията спрямо предварително определен списък с културни критерии.
3. Помощите могат да бъдат под формата на:
а)
помощи за производството на аудио-визуални произведения;
б)
помощи на предпроизводствен етап; и
в)
помощи за разпространение.
4. Когато държава членка обвърже помощта със задължения за териториалност на разходите, при схемите за помощи за производство на аудио-визуални произведения може:
а)
да се изисква до 160 % от помощта, предоставена за производството на дадено аудио-визуално произведение, да бъдат изразходвани на територията на държавата членка, която отпуска помощта; или
б)
помощта, предоставена за производството на дадено аудио-визуално произведение, да бъде изчислена като процент от разходите за производствени дейности в държавата членка, предоставяща помощта, обикновено в случай на схеми за помощ под формата на данъчни стимули.
И в двата случая, ако държавата членка обвърже допустимостта на проектите с минимално равнище на производствена дейност в съответната територия, това равнище не надхвърля 50 % от общия бюджет на продукцията. Освен това максималните разходи, обвързани със задължения за териториалност на разходите, в никакъв случай не надхвърлят 80 % от общия бюджет на продукцията.
5. Допустимите разходи включват:
а)
за производствени помощи: общите разходи за производство на аудио-визуални произведения, включително разходите за подобряване на достъпността за лица с увреждания;
б)
за помощи на предпроизводствен етап: разходите за писане на сценарии и създаването на аудио-визуални произведения;
в)
за помощи за разпространение: разходите за разпространение и популяризиране на аудио-визуални произведения.
6. Интензитетът на помощта за производството на аудио-визуални произведения не надхвърля 50 % от допустимите разходи.
7. Интензитетът на помощта може да бъде увеличен, както следва:
а)
до 60 % от допустимите разходи за трансгранични продукции, които са финансирани от повече от една държава членка и в които участват продуценти от повече от една държава членка;
б)
до 100 % от допустимите разходи за трудни аудиовизуални произведения и съвместни продукции с участието на държави от списъка на Комитета за подпомагане на развитието на Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР/КПР).
8. Интензитетът на помощта за предпроизводствения етап не надхвърля 100 % от допустимите разходи. Ако създадения благодарение на помощта сценарий или проект се превърне в аудио-визуално произведение, като например филм, предпроизводствените разходи се включват в общия бюджет и се вземат предвид при изчисляването на интензитета на помощта. Интензитетът на помощта за разпространение съответства на интензитета на помощта за производство.
9. Помощите не са запазени за конкретни производствени дейности или за отделни части от веригата на стойността на продукцията. Помощите за инфраструктура на филмови студия не са допустими по смисъла на настоящия член.
10. Помощите не са запазени изключително за гражданите на съответната държава и от бенефициерите не се изисква да имат статут на предприятия, учредени по националното търговско право.
РАЗДЕЛ 12
Помощи за спортни инфраструктури и мултифункционални инфраструктури за отдих
Член 55
Помощи за спортни инфраструктури и мултифункционални инфраструктури за отдих
1. Помощите за спортни инфраструктури и мултифункционални инфраструктури за отдих са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Спортната инфраструктура не се използва изключително от един единствен професионален спортист. Използването на спортната инфраструктура от други потребители, професионални или непрофесионални спортисти, възлиза поне на 20 % от времевия годишен капацитет. Ако инфраструктурата се използва от няколко ползватели едновременно, се изчисляват съответните части от заетия времеви капацитет.
3. Многофункционалните инфраструктури за отдих се състоят от съоръжения за отдих с многофункционален характер, които предлагат по-специално културни услуги и услуги, свързани с отдих, с изключение на увеселителните паркове и хотелските обекти.
4. Достъпът до спортните инфраструктури или многофункционалните инфраструктури за отдих е отворен за няколко ползватели и се предоставя на прозрачна и недискриминационна основа. Предприятията, които са финансирали поне 30 % от инвестиционните разходи за инфраструктурата, могат да получат преференциален достъп при по-изгодни условия, при условие че тези условия да са оповестени публично.
5. Ако спортната инфраструктура се използва от професионални спортни клубове, държавите членки гарантират, че тарифите за използването ѝ се оповестяват публично.
6. Всяка концесия или друго възлагане на трета страна на изграждането, модернизацията и/или експлоатацията на спортната инфраструктура или многофункционалната инфраструктура за отдих се извършва на открита, прозрачна и недискриминационна основа, като надлежно се вземат предвид приложимите правила за възлагане на обществени поръчки.
7. Помощта може да бъде под формата на:
а)
инвестиционна помощ, включително помощ за изграждане или модернизиране на спортна инфраструктура и мултифункционална инфраструктура за отдих;
б)
оперативна помощ за спортна инфраструктура;
8. За инвестиционните помощи за спортна инфраструктура и мултифункционална инфраструктура за отдих допустимите разходи включват разходите за инвестиции в материални и нематериални активи.
9. За оперативните помощи за спортна инфраструктура допустимите разходи включват оперативните разходи за предоставяне на услуги от инфраструктурата. Оперативните разходи включват разходи за персонал, материали, услуги, възложени на външни изпълнители, комуникации, енергия, поддръжка, наем, управление и др., но не включват амортизационните разходи и разходите за финансиране, ако те са били покрити с инвестиционна помощ.
10. За инвестиционните помощи за спортна инфраструктура и мултифункционална инфраструктура за отдих размерът на помощта не надхвърля разликата между допустимите разходи и оперативната печалба от инвестицията. Оперативната печалба се приспада от допустимите разходи предварително, въз основа на реалистични предвиждания или чрез механизъм за възстановяване на средства.
11. За оперативните помощи за спортна инфраструктура размерът на помощта не надхвърля оперативната загуба за съответния период. Изпълнението на това изискване се гарантира предварително въз основа на реалистични предвиждания или чрез механизъм за възстановяване на средства.
12. За помощи, които не надхвърлят 1 млн. евро, максималният размер на помощта може да се определи по алтернативен начин, който се различава от метода, посочен в параграфи 10 и 11, на 80 % от допустимите разходи.
РАЗДЕЛ 13
Помощи за местни инфраструктури
Член 56
Инвестиционни помощи за местни инфраструктури
1. Финансирането за изграждане или модернизиране на местни инфраструктури, за инфраструктури, които допринасят за подобряване на търговската и потребителска среда и за модернизиране и развитие на индустриалната основа на местно равнище, е съвместимо с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождава от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Настоящият член не се прилага за помощите за инфраструктури, които влизат в обхвата на други раздели от глава III от настоящия регламент, с изключение на раздел 1 „Регионални помощи“. Настоящият член не се прилага също така за летищна и пристанищна инфраструктура.
3. Заинтересовани потребители имат достъп до инфраструктурата на открита, прозрачна и недискриминационна основа. Цената за използването или продажбата на инфраструктурата съответства на пазарната цена.
4. Всяка концесия или друго възлагане на трета страна на експлоатацията на инфраструктурата се извършва по открит, прозрачен и недискриминационен начин, като се зачитат приложимите правила за възлагане на обществени поръчки.
5. Допустимите разходи включват разходите за инвестиции в материални и нематериални активи.
6. Размерът на помощта не надхвърля разликата между допустимите разходи и оперативната печалба от инвестицията. Оперативната печалба се приспада от допустимите разходи предварително, въз основа на реалистични предвиждания или чрез механизъм за възстановяване на средства.
7. Специалната инфраструктура не се освобождава от задължението за уведомяване по смисъла на настоящия член.
ГЛАВА IV
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 57
Отмяна
Регламент (ЕО) № 800/2008 се отменя.
Член 58
Преходни разпоредби
1. Настоящият регламент се прилага за индивидуални помощи, предоставени преди неговото влизане в сила, ако помощите изпълняват всички условия, определени в настоящия регламент, с изключение на член 9.
2. Помощите, които не са освободени от задължението за уведомяване в съответствие с член 108, параграф 3 от Договора, в съответствие с настоящия регламент или в съответствие с други регламенти, приети съгласно член 1 от Регламент (ЕО) № 994/98, и които са били в сила пред това, се оценяват от Комисията в съответствие с приложимите рамки, насоки, съобщения и известия.
3. Всички индивидуални помощи, предоставени преди 1 януари 2015 г. по силата на който и да било регламент, приет съгласно член 1 от Регламент (ЕО) № 994/98, в сила към момента на предоставяне на помощта, са съвместими с вътрешния пазар и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, с изключение на регионалните помощи. Схемите за помощ за рисков капитал в полза на МСП, учредени преди 1 юли 2014 г. и освободени от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора съгласно Регламент (ЕО) № 800/2008, се освобождават от задължението за уведомяване и са съвместими с вътрешния пазар до края на споразумението за финансиране, при условие че публичните средства са били поети като задължения към подпомагания фонд за частни капиталови инвестиции по силата на това споразумение преди 1 януари 2015 г. и продължават да са изпълнени останалите условия за освобождаване.
4. В края на периода на действие на настоящия регламент всяка схема за помощ, освободена от задължението за уведомяване в съответствие с настоящия регламент, продължава да бъде освободена в рамките на период на приспособяване от шест месеца, с изключение на схемите за регионална помощ. Освобождаването на схемите за регионална помощ се преустановява на датата на изтичане на срока на одобрените карти на регионалните помощи. Освобождаването на помощите за рисково финансиране в съответствие с член 21, параграф 2, буква а) се преустановява в края на срока, предвиден в споразумението за финансиране, при условие че публичните средства, поети като задължения към подпомагания фонд за частни капиталови инвестиции, са били предоставени въз основа на това споразумение в срок от 6 месеца преди края на срока на действие на настоящия регламент, и при условие че са изпълнени останалите условия за освобождаване.
Член 59
Настоящият регламент влиза в сила на 1 юли 2014 г.
Той се прилага до 31 декември 2020 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 17 юни 2014 година.
KOMISIJOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 651/2014
2014 m. birželio 17 d.
kuriuo tam tikrų kategorijų pagalba skelbiama suderinama su vidaus rinka taikant Sutarties 107 ir 108 straipsnius
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 108 straipsnio 4 dalį,
atsižvelgdama į 1998 m gegužės 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 994/98 dėl Europos bendrijos steigimo sutarties 92 ir 93 straipsnių taikymo kai kurioms horizontalios valstybės pagalbos rūšims (1), ypač į jo 1 straipsnio 1 dalies a ir b punktus,
pasikonsultavusi su Valstybės pagalbos patariamuoju komitetu,
kadangi:
(1)
Sutarties 107 straipsnio 1 dalies kriterijus atitinkantis valstybės teikiamas finansavimas yra valstybės pagalba, apie kurią pagal Sutarties 108 straipsnio 3 dalį turi būti pranešta Komisijai. Tačiau pagal Sutarties 109 straipsnį Taryba gali nustatyti pagalbos kategorijas, kurioms šis reikalavimas pranešti netaikomas. Pagal Sutarties 108 straipsnio 4 dalį Komisija gali priimti reglamentus, susijusius su tų kategorijų valstybės pagalba. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 994/98 Komisija įgaliojama pagal Sutarties 109 straipsnį paskelbti, kad, esant tam tikroms sąlygoms reikalavimas pranešti gali būti netaikomas šių kategorijų pagalbai: pagalbai mažosioms ir vidutinėms įmonėms (MVĮ), pagalbai moksliniams tyrimams ir technologinei plėtrai, pagalbai aplinkos apsaugai, pagalbai užimtumui bei mokymui ir pagalbai, kuri atitinka kiekvienai valstybei narei Komisijos patvirtintą regioninės pagalbos žemėlapį. Tuo remdamasi, 2008 m. rugpjūčio 6 d. Komisija priėmė Komisijos reglamentą (EB) Nr. 800/2008 (2). Reglamentas (EB) Nr. 800/2008 iš pradžių taikytas iki 2013 m. gruodžio 31 d., bet vėliau Komisijos reglamentu (ES) Nr. 1224/2013, kuriuo iš dalies keičiamos Reglamento (EB) Nr. 800/2008 nuostatos dėl jo taikymo laikotarpio (3), jo galiojimas pratęstas iki 2013 m. lapkričio 29 d. ir dabar jis baigia galioti 2014 m. birželio 30 d.2013 m. liepos 22 d. Reglamentas (EB) Nr. 994/98 buvo iš dalies pakeistas Tarybos reglamentu (ES) Nr. 733/2013, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 994/98 dėl Europos bendrijos steigimo sutarties 92 ir 93 straipsnių taikymo kai kurioms horizontalios valstybės pagalbos rūšims (4), siekiant įgalioti Komisiją išplėsti bendrosios išimties taikymą naujų kategorijų pagalbai, kuriai galima nustatyti aiškias suderinamumo sąlygas. Tokių naujų kategorijų pagalba, kuriai taikoma bendroji išimtis, turėtų apimti: pagalbą tam tikrų gaivalinių nelaimių padarytai žalai atitaisyti, socialinę pagalbą atokių regionų gyventojų transportui, pagalbą plačiajuosčio ryšio infrastruktūroms plėtoti, inovacijų pagalbą, pagalbą kultūrai ir paveldo išsaugojimui, pagalbą sporto ir daugiafunkcėms laisvalaikio infrastruktūroms. Jeigu bus toliau pakankamai plėtojama bylų nagrinėjimo patirtis, pagal kurią bus galima parengti pritaikomus išimties taikymo kriterijus, kuriais būtų ex ante užtikrintas kitų kategorijų pagalbos suderinamumas, Komisija ketina peržiūrėti šio reglamento taikymo sritį, kad įtrauktų tam tikrų rūšių pagalbą, teikiamą tose srityse. Visų pirma iki 2015 m. gruodžio mėn. Komisija numato parengti uostų ir oro uostų infrastruktūrai taikomus kriterijus;
(2)
Komunikatu dėl ES valstybės pagalbos modernizavimo (5) Komisija pradėjo platesnio masto valstybės pagalbos taisyklių peržiūrą. Pagrindiniai šio modernizavimo tikslai: i) užtikrinti tvarų, pažangų ir integracinį ekonomikos augimą konkurencingoje vidaus rinkoje ir kartu prisidėti prie valstybių narių pastangų užtikrinti veiksmingesnį viešųjų finansų panaudojimą, ii) Komisijai atliekant ex ante valstybės pagalbos priemonių nagrinėjimą, daugiausia dėmesio skirti didžiausią poveikį vidaus rinkai turinčioms byloms ir kartu stiprinti valstybių narių bendradarbiavimą valstybės pagalbos teisės vykdymo užtikrinimo srityje ir iii) supaprastinti taisykles ir sudaryti sąlygas, kad sprendimai, grindžiami aiškiu ekonominiu pagrindu, bendru požiūriu ir aiškiais įsipareigojimais, būtų greičiau priimami, geriau pagrįsti turima informacija ir tvirtesni. Reglamento (EB) Nr. 800/2008 peržiūra yra pagrindinis valstybės pagalbos modernizavimo elementas;
(3)
šiuo reglamentu turėtų būti sudaromos sąlygos geriau nustatyti valstybės pagalbos taisyklių vykdymo užtikrinimo veiklos prioritetus, labiau supaprastinti reikalavimus ir padidinti skaidrumą, padėti veiksmingai vertinti ir tikrinti, kaip valstybės pagalbos taisyklių laikomasi nacionaliniu ir Sąjungos lygmenimis, ir kartu išsaugoti Komisijos ir valstybių narių institucijų kompetenciją. Pagal proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina nurodytiems tikslams pasiekti;
(4)
Komisijos patirtis, įgyta taikant Reglamentą (EB) Nr. 800/2008, leido geriau apibrėžti sąlygas, kuriomis tam tikrų kategorijų pagalba gali būti laikoma suderinama su vidaus rinka, ir išplėsti bendrosios išimties taikymo sritį. Ji taip pat atskleidė būtinybę padidinti skaidrumą, pagerinti kontrolę ir sudaryti sąlygas tinkamai vertinti labai dideles schemas, atsižvelgiant į jų poveikį konkurencijai vidaus rinkoje;
(5)
bendrosios šio reglamento taikymo sąlygos turėtų būti apibrėžtos remiantis bendrais principais, kuriais užtikrinama, kad pagalba atitiktų bendros svarbos tikslą, turėtų aiškų skatinamąjį poveikį, būtų tinkama ir proporcinga, būtų teikiama visiškai skaidriai ir jai būtų taikomos kontrolės priemonės bei reguliarus vertinimas, kad ji neigiamai nepaveiktų prekybos sąlygų daugiau, nei gali būti priimtina bendros svarbos požiūriu;
(6)
Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatyta pareiga pranešti neturėtų būti taikoma bet kokiai pagalbai, kuri tenkina visas tiek bendrąsias, tiek specialiąsias atitinkamų kategorijų pagalbai taikomas šio reglamento sąlygas;
(7)
valstybės pagalbai pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį, kuriai netaikomas šis reglamentas, toliau taikomas reikalavimas pranešti pagal Sutarties 108 straipsnio 3 dalį. Šis reglamentas nedaro poveikio galimybei valstybėms narėms pranešti apie pagalbą, kurios tikslai atitinka šio reglamento tikslus;
(8)
atsižvelgiant į didesnį galimą didelių schemų poveikį prekybai ir konkurencijai, iš esmės turėtų būti atliekamas pagalbos schemų, kurių vidutinis metinis valstybės pagalbos biudžetas viršija absoliučia verte grindžiamą ribą, valstybės pagalbos vertinimas. Vertinimu turėtų būti siekiama patikrinti, ar pasitvirtino schemos suderinamumą pagrindžiančios prielaidos ir ar laikomasi sąlygų, taip pat patikrinti pagalbos priemonės veiksmingumą atsižvelgiant į jos bendruosius ir specialiuosius tikslus, ir parodyti schemos poveikį konkurencijai ir prekybai. Siekiant užtikrinti vienodas sąlygas, valstybės pagalbos vertinimas turėtų būti vykdomas pagal Komisijos patvirtintą vertinimo planą. Nors paprastai toks planas turėtų būti parengiamas schemos kūrimo metu ir patvirtinamas laiku, kad schema įsigaliotų, tai gali būti įmanoma ne visais atvejais. Todėl nenorint atidėti schemų įsigaliojimo, šis reglamentas bus taikomas tokioms schemoms ne ilgesnį negu šešių mėnesių laikotarpį. Tvirtindama vertinimo planą, Komisija gali nuspręsti šį laikotarpį pratęsti. Todėl vertinimo planą Komisijai reikėtų pranešti per 20 darbo dienų nuo schemos įsigaliojimo. Komisija taip pat gali išimties tvarka nuspręsti, kad vertinimas nereikalingas dėl atvejo ypatumų. Komisija iš valstybės narės turėtų gauti reikiamą informaciją, kad vertinimo planą galėtų įvertinti ir nepagrįstai nedelsdama paprašyti papildomos informacijos - suteikti galimybę valstybei narei pateikti informaciją, kurios trūksta Komisijos sprendimui priimti. Kadangi šis procesas naujas, Komisija atskirame dokumente pateiks išsamias rekomendacijas dėl procedūros, taikytinos vertinimo planui patvirtinti šešių mėnesių laikotarpį, ir atitinkamus šablonus, pagal kuriuos vertinimo planas turės būti pateikiamas. Vertintinų schemų pakeitimai, išskyrus pakeitimus, kurie negali turėti poveikio pagalbos schemos suderinamumui pagal šį reglamentą ar negali turėti reikšmingo poveikio patvirtinto vertinimo plano turiniui, turėtų būti vertinami atsižvelgiant į tokio vertinimo rezultatus ir atitinkamai neįtraukiami į šio reglamento taikymo sritį. Iš esmės neturėtų būti laikoma, kad pakeitimai, kaip antai grynai formalūs pakeitimai, administraciniai pakeitimai arba pakeitimai, kurie atliekami pagal ES bendro finansavimo priemones, turi reikšmingą poveikį patvirtinto vertinimo plano turiniui;
(9)
šis reglamentas neturėtų būti taikomas pagalbai, kuria remiamas vietinių produktų naudojimas vietoje importuojamų produktų, arba pagalbai su eksportu susijusiai veiklai. Visų pirma jis neturėtų būti taikomas pagalbai, kuria finansuojamas platinimo tinklo kitose šalyse kūrimas ir veikla. Dalyvavimo prekybos mugėse arba studijų ar konsultavimo paslaugų, kurių reikia pateikiant naują arba esamą produktą naujai rinkai kitoje valstybėje narėje ar trečiojoje šalyje, išlaidoms kompensuoti skirta pagalba paprastai nėra pagalba su eksportu susijusiai veiklai;
(10)
šis reglamentas iš esmės turėtų būti taikomas daugumoje ekonomikos sektorių. Tačiau jo taikymo sritį kai kuriuose sektoriuose, pavyzdžiui, žuvininkystės ir akvakultūros bei pirminės žemės ūkio produktų gamybos sektoriuose, reikėtų apriboti atsižvelgiant į taikomas specialiąsias taisykles;
(11)
šis reglamentas turėtų būti taikomas žemės ūkio produktų perdirbimui ir prekybai jais, jeigu laikomasi tam tikrų sąlygų. Nei veikla ūkyje, kurios reikia ruošiant produktą pirmam pardavimui, nei pirminės produkcijos gamintojo pirmas pardavimas perpardavėjams arba perdirbėjams, nei bet kokia produkto paruošimo pirmam pardavimui veikla taikant šį reglamentą neturėtų būti laikoma perdirbimu ar prekyba;
(12)
šis reglamentas neturėtų būti taikomas pagalbai, kuria siekiama palengvinti nekonkurencingų anglių kasyklų uždarymą pagal 2010 m. gruodžio 10 d. Tarybos sprendimą dėl valstybės pagalbos nekonkurencingų anglių kasyklų uždarymui palengvinti (6). Šis reglamentas turėtų būti taikomas kitų rūšių pagalbai anglių sektoriuje, išskyrus regioninę pagalbą;
(13)
Komisija turėtų užtikrinti, kad leista pagalba neigiamai nepaveiktų prekybos sąlygų taip, jog tai prieštarautų bendros svarbos tikslui. Todėl į šio reglamento taikymo sritį neturėtų būti įtraukta pagalba, suteikta pagalbos gavėjui, kuriam išduotas vykdomasis raštas sumoms išieškoti pagal ankstesnį Komisijos sprendimą, kuriame pagalba skelbiama neteisėta ir nesuderinama su vidaus rinka, išskyrus pagalbos schemas tam tikrų gaivalinių nelaimių padarytai žalai atitaisyti;
(14)
šis reglamentas neturėtų būti taikomas pagalbai, suteiktai sunkumų patiriančioms įmonėms, kadangi tokia pagalba turėtų būti vertinama pagal 2004 m. spalio 1 d. Bendrijos gaires dėl valstybės pagalbos sunkumus patiriančioms įmonėms sanuoti ir restruktūrizuoti (7), kurių galiojimas pratęstas Komisijos komunikatu dėl 2004 m. spalio 1 d. Bendrijos gairių dėl valstybės pagalbos sunkumus patiriančioms įmonėms sanuoti ir restruktūrizuoti taikymo pratęsimo (8), arba jas pakeisiančias gaires siekiant išvengti, kad jos bus apeitos, išskyrus pagalbos schemas tam tikrų gaivalinių nelaimių padarytai žalai atitaisyti. Siekiant suteikti teisinio tikrumo, tikslinga nustatyti aiškius kriterijus, pagal kuriuos nereikia vertinti visų įmonės padėties ypatybių, kad būtų nustatyta, ar taikant šį reglamentą įmonė laikoma patiriančia sunkumų;
(15)
valstybės pagalbos teisės vykdymo užtikrinimas labai priklauso nuo valstybių narių bendradarbiavimo. Todėl valstybės narės turėtų imtis visų reikiamų priemonių užtikrinti, kad būtų laikomasi šio reglamento, įskaitant individualios pagalbos, suteiktos pagal schemas, kurioms taikoma bendroji išimtis, atitiktį;
(16)
dėl didelės neigiamo poveikio prekybos sąlygoms rizikos, dideles pagalbos sumas, skirtas arba individualiai, arba sumuojant, Komisija turėtų vertinti gavusi apie jas pranešimą. Todėl atsižvelgiant į atitinkamą pagalbos kategoriją ir tikėtiną poveikį prekybos sąlygoms, reikėtų nustatyti kiekvienos kategorijos pagalbos, kuriai taikomas šis reglamentas, ribas. Bet kokiai tokias ribas viršijančiai pagalbai toliau turėtų būti taikomas Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatytas reikalavimas pranešti. Šiame reglamente nustatytos ribos neturėtų būti apeinamos dirbtinai išskaidant pagalbos schemas arba pagalbos projektus į kelias panašius ypatumus, tikslus arba pagalbos gavėjus turinčias pagalbos schemas arba projektus;
(17)
siekiant užtikrinti skaidrumą, vienodas sąlygas ir veiksmingą kontrolę, šis reglamentas turėtų būti taikomas tik pagalbai, kurios bendrąjį subsidijos ekvivalentą įmanoma tiksliai apskaičiuoti ex ante be rizikos vertinimo (skaidriai pagalbai). Šiuo reglamentu turėtų būti apibrėžtos sąlygos, kuriomis tam tikros konkrečios pagalbos priemonės, kaip antai paskolos, garantijos, mokesčių priemonės, rizikos finansų priemonės ir ypač grąžintini avansai, gali būti laikomos skaidriomis. Kapitalo injekcijos neturėtų būti laikomos skaidria pagalba, nedarant poveikio specialioms rizikos finansams taikomoms sąlygoms ir verslo pradžios pagalbai. Pagalba, kurią sudaro garantijos, turėtų būti laikoma skaidria, jeigu bendrasis subsidijos ekvivalentas apskaičiuotas remiantis saugumo garanto („saugaus uosto“) priemokomis, kurios nustatytos atitinkamos rūšies įmonėms. Komisijos pranešime dėl EB sutarties 87 ir 88 straipsnių taikymo garantijomis suteikiamai valstybės pagalbai (9) nurodytos mažosioms ir vidutinėms įmonėms (MVĮ) taikomos metinių priemokų ribos, kurias viršijus valstybės garantija nebūtų laikoma pagalba;
(18)
siekiant užtikrinti, kad pagalba būtų būtina ir skatintų toliau plėtoti veiklą ar projektus, šis reglamentas neturėtų būti taikomas pagalbai veiklai, kurią pagalbos gavėjas vykdytų ir tuo atveju, jei pagalba nebūtų suteikta. Reikalavimas pranešti apie pagalbą pagal šį reglamentą neturėtų būti taikomas, tik jeigu su remiamu projektu ar veikla susiję darbai buvo pradėti po to, kai pagalbos gavėjas pateikė rašytinę paraišką gauti pagalbą;
(19)
teikdama bet kokią ad hoc pagalbą, kuriai taikomas šis reglamentas, pagalbos gavėjui, kuris yra didelė įmonė, valstybė narė turėtų įsitikinti, kad ne tik laikomasi sąlygų, susijusių su skatinamuoju poveikiu, kuris taikomas pagalbos gavėjams, kurie yra MVĮ, bet ir kad pagalbos gavėjas vidiniame dokumente išanalizavo remiamo projekto ar veiklos perspektyvumą tuo atveju, jei pagalba bus suteikta, ir tuo atveju, jei pagalba nebus suteikta. Valstybė narė turėtų patikrinti, ar tame vidiniame dokumente patvirtinama, kad iš esmės padidėja projekto ir (arba) veiklos mastas, kad iš esmės padidėja visa suma, kurią pagalbos gavėjas išleidžia subsidijuojam projektui arba veiklai, arba kad iš esmės paspartėja susijusio projekto ir (arba) veiklos užbaigimas. Turėtų būti laikoma, kad regioninė pagalba turi skatinamąjį poveikį, jeigu investicinis projektas nebūtų buvęs įgyvendintas atitinkamame remiamame regione, jeigu pagalba nebūtų buvusi suteikta;
(20)
automatinėms pagalbos schemoms mokesčių lengvatų forma toliau turėtų būti taikoma speciali skatinamojo poveikio sąlyga dėl to, kad šios rūšies pagalba teikiama pagal kitokias nei kitų kategorijų pagalbai taikomas procedūras. Tokios schemos turėtų būti patvirtintos dar prieš pradedant su remiamu projektu ar veikla susijusius darbus. Tačiau ši sąlyga neturėtų būti taikoma fiskalinių teisių perėmimo schemoms, jeigu veiklai jau buvo taikomos ankstesnės fiskalinės schemos mokesčių lengvatų forma. Vertinant tokių schemų skatinamąjį poveikį, labai svarbus yra momentas, kada mokesčių priemonė pirmą kartą buvo nustatyta pirminėje schemoje, kurią paskui pakeitė teisių perėmimo schema;
(21)
kiek tai susiję su regionine veiklos pagalba, regionine miesto plėtros pagalba, pagalba MVĮ gauti finansavimą, nepalankias sąlygas darbo rinkoje turinčių asmenų įdarbinimo pagalba, neįgaliųjų užimtumo pagalba ir pagalba neįgaliųjų užimtumo papildomoms išlaidoms kompensuoti, pagalba aplinkosaugos mokesčių lengvatų forma, pagalba tam tikrų gaivalinių nelaimių padarytai žalai atitaisyti, socialine pagalba atokių regionų gyventojų transportui ir pagalba kultūrai ir paveldo išsaugojimui, į reikalavimą dėl skatinamojo poveikio egzistavimo neatsižvelgiama arba turėtų būti daroma prielaida, kad jo laikomasi, jeigu tenkinamos šiame reglamente šių kategorijų pagalbai nustatytos specialiosios sąlygos;
(22)
siekiant užtikrinti, kad pagalba būtų proporcinga ir neviršytų būtinos sumos, didžiausios pagalbos sumos, kai tik įmanoma, turėtų būti išreiškiamos pagalbos intensyvumu pagal nustatytas tinkamas finansuoti išlaidas. Kai didžiausio pagalbos intensyvumo neįmanoma nustatyti, nes negalima nustatyti tinkamų finansuoti išlaidų, arba siekiant nedidelėms sumoms numatyti paprastesnes priemones, turėtų būti nustatytos didžiausios pagalbos sumos, išreikštos nominalia suma, kad būtų užtikrintas pagalbos priemonių proporcingumas. Atsižvelgiant į Komisijos patirtį, turėtų būti nustatytas tokio lygio pagalbos intensyvumas ar didžiausios pagalbos sumos, kad būtų iki minimumo sumažinti konkurencijos iškraipymai remiamame sektoriuje ir kartu tinkamai sprendžiama rinkos nepakankamumo ar sanglaudos problema. Regioninės investicinės pagalbos atveju pagalbos intensyvumas turėtų atitikti leistiną pagalbos intensyvumą pagal regioninės pagalbos žemėlapius;
(23)
apskaičiuojant pagalbos intensyvumą, turėtų būti įtraukiamos tik tinkamos finansuoti išlaidos. Pagal reglamentą išimtis netaikoma pagalbai, kuri viršija atitinkamą pagalbos intensyvumą dėl įtrauktų netinkamų finansuoti išlaidų. Tinkamos finansuoti išlaidos turėtų būti nustatytos remiantis aiškiais, tiksliais ir atnaujintais patvirtinamaisiais dokumentais. Visi naudojami skaičiai turėtų būti imami prieš bet kokį mokesčių ar kitokios rinkliavos atskaitymą. Pagalba, išmokama keliomis dalimis, turėtų būti diskontuojama iki jos vertės suteikimo metu. Tinkamos finansuoti išlaidos taip pat turėtų būti diskontuojamos iki jų vertės suteikimo metu. Palūkanų norma, naudojama diskontuojant ir apskaičiuojant pagalbos sumą tuo atveju, kai pagalba teikiama ne dotacijos forma, turėtų būti atitinkamai diskonto norma ir orientacinė norma, taikoma suteikimo metu, kaip nustatyta Komisijos komunikate dėl orientacinių ir diskonto normų nustatymo metodo pakeitimo (10). Kai pagalba teikiama suteikiant mokesčių lengvatas, pagalbos dalys turėtų būti diskontuojamos remiantis diskonto normomis, taikytinomis įvairiu metu, kai įsigalioja mokesčių lengvatos. Turėtų būti skatinama naudoti pagalbą grąžintinų avansų forma, kadangi tokios rizikos pasidalijimo priemonės leidžia sustiprinti skatinamąjį pagalbos poveikį. Todėl tikslinga nustatyti, kad, kai pagalba teikiama grąžintinų avansų forma, šiame reglamente nustatyti taikomi pagalbos intensyvumo dydžiai gali būti padidinti, išskyrus regioninės pagalbos atveju, kadangi išimtis šios rūšies pagalbai gali būti taikoma, tik jeigu pagalba atitinka patvirtintus žemėlapius;
(24)
ateityje mokėtinų mokesčių lengvatų atveju taikytina diskonto norma ir tiksli pagalbos dalių suma gali būti iš anksto nežinoma. Tokiais atvejais valstybės narės, neviršydamos taikomo pagalbos intensyvumo, turėtų iš anksto nustatyti diskontuotos pagalbos vertės viršutinę ribą. Vėliau, sužinojus pagalbos dalies sumą tam tikrą konkrečią dieną, diskontuoti galima remiantis tuo metu taikoma diskonto norma. Kiekvienos pagalbos dalies diskontuota vertė turėtų būti atskaityta iš bendros didžiausios sumos (apribotos sumos);
(25)
siekiant nustatyti, ar laikomasi šiame reglamente nustatytų pranešimo ribų ir didžiausio pagalbos intensyvumo, reikėtų atsižvelgti į bendrą remiamai veiklai ar projektui valstybės skiriamų valstybės pagalbos priemonių sumą. Be to, šiame reglamente turėtų būti įvardytos aplinkybės, kuriomis galima sumuoti įvairių kategorijų pagalbą. Pagalba, kuriai pagal šį reglamentą taikoma išimtis, gali būti sumuojama su bet kokia kita suderinama pagalba, kuriai pagal kitą reglamentą taikoma išimtis arba kuri yra patvirtinta Komisijos, jeigu tos priemonės yra susijusios su skirtingomis tinkamomis finansuoti išlaidomis, kurias galima nustatyti. Jeigu skirtingi pagalbos šaltiniai yra susiję su tomis pačiomis - iš dalies ar visiškai - sutampančiomis tinkamomis finansuoti išlaidomis, kurias galima nustatyti, sumuoti turėtų būti leidžiama iki didžiausio pagalbos intensyvumo ar pagalbos sumos, pagal šį reglamentą taikomos tokiai pagalbai. Šiame reglamente taip pat turėtų būti nustatytos specialiosios pagalbos priemonių, kurių tinkamas finansuoti išlaidas galima nustatyti ir kurių tinkamų finansuoti išlaidų negalima nustatyti, sumavimo, sumavimo su de minimis pagalba ir sumavimo su pagalba, skiriama neįgaliesiems darbuotojams, taisyklės. De minimis pagalba dažnai nesuteikiama tam tikroms tinkamoms finansuoti išlaidoms, kurias galima nustatyti, arba su jomis nesiejama. Tokiu atveju turėtų būti galima laisvai sumuoti de minimis pagalbą su valstybės pagalba, kuriai pagal šį reglamentą taikoma išimtis. Tačiau jeigu de minimis pagalba suteikiama toms pačioms tinkamoms finansuoti išlaidoms, kurias galima nustatyti, kaip ir valstybės pagalba, kuriai pagal šį reglamentą taikoma išimtis, sumuoti turėtų būti leidžiama tik iki šio reglamento III skyriuje nustatyto tinkamų finansuoti išlaidų didžiausio pagalbos intensyvumo;
(26)
Sąjungos finansavimas, kurį centralizuotai valdo Sąjungos institucijos, agentūros, bendrosios įmonės ar kitos įstaigos ir kurio tiesiogiai ar netiesiogiai nekontroliuoja valstybės narės, nėra valstybės pagalba. Kai toks Sąjungos finansavimas yra derinamas su valstybės pagalba, nustatant, ar laikomasi pranešimo ribų ir didžiausio pagalbos intensyvumo, turėtų būti atsižvelgiama tik į pastarąjį elementą, su sąlyga, kad suteikto viešojo finansavimo, susijusio su tomis pačiomis tinkamomis finansuoti išlaidomis, visa suma neviršija palankiausios finansavimo normos, nustatytos taikomose Sąjungos teisės taisyklėse;
(27)
atsižvelgiant į tai, kad valstybės pagalba, kaip nustatyta Sutarties 107 straipsnio 1 dalyje, iš esmės yra draudžiama, visoms šalims svarbu turėti galimybę patikrinti, ar pagalba yra suteikta laikantis taikytinų taisyklių. Taigi, siekiant teisingai taikyti Sutartyje nustatytas taisykles, labai svarbu užtikrinti valstybės pagalbos skaidrumą, kuris leidžia užtikrinti geresnę atitiktį, geresnę atskaitomybę, tarpusavio peržiūrą ir galiausiai veiksmingesnes viešąsias išlaidas. Siekiant užtikrinti skaidrumą, turėtų būti reikalaujama, kad valstybės narės regioniniu arba nacionaliniu lygmeniu sukurtų išsamias valstybės pagalbos svetaines, kuriose būtų teikiama informacijos apie kiekvieną pagalbos priemonę, kuriai pagal šį reglamentą taikoma išimtis, santrauka. Ši pareiga turėtų būti sąlyga, pagal kurią užtikrinamas individualios pagalbos suderinamumas su vidaus rinka. Laikantis standartinės informacijos skelbimo praktikos pagal 2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2013/37/ES, kuria iš dalies keičiama Direktyva 2003/98/EB dėl viešojo sektoriaus informacijos pakartotinio naudojimo (11), turėtų būti naudojama standartinė forma, kuri leidžia vykdyti informacijos paiešką, ją parsisiųsti ir lengvai paskelbti internete. Komisijos svetainėje turėtų būti skelbiamos nuorodos į visų valstybių narių valstybės pagalbos svetaines. Pagal Reglamento (EB) Nr. 994/98 su pakeitimais, padarytais Reglamentu (ES) Nr. 733/2013, 3 straipsnį informacijos apie kiekvieną pagalbos priemonę, kuriai pagal šį reglamentą taikoma išimtis, santrauka turėtų būti skelbiama Komisijos svetainėje;
(28)
siekiant užtikrinti veiksmingą pagalbos priemonių kontrolę pagal Reglamentą (EB) Nr. 994/98 su pakeitimais, padarytais Reglamentu (ES) Nr. 733/2013, tikslinga nustatyti valstybių narių informacijos apie pagalbos priemones, kurioms pagal šį reglamentą pritaikyta išimtis, ir apie šio reglamento taikymą teikimo reikalavimus. Be to, tikslinga nustatyti duomenų apie pagalbą, kuriai pagal šį reglamentą taikoma išimtis, saugojimo valstybėse narėse taisykles, atsižvelgiant į 1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 659/1999, nustatančio išsamias EB Sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles (12), 15 straipsnyje nustatytą senaties terminą;
(29)
siekiant padidinti šiame reglamente išdėstytų suderinamumo sąlygų veiksmingumą, turėtų būti numatyta galimybė Komisijai atšaukti bendrosios išimties taikymą būsimoms pagalbos priemonėms, jeigu nesilaikoma šių reikalavimų. Turėtų būti numatyta galimybė Komisijai apriboti bendrosios išimties atšaukimo taikymą tam tikrų rūšių pagalbai, tam tikriems pagalbos gavėjams arba pagalbos priemonėms, priimtoms tam tikrų valdžios institucijų, kai šio reglamento nesilaikymas paveikia tik ribotą priemonių grupę arba tam tikras valdžios institucijas. Toks tikslinis atšaukimas turėtų būti proporcinga taisomoji priemonė, tiesiogiai susijusi su nustatytu šio reglamento nesilaikymo atveju. Nesilaikant I ir III skyriuose nustatytų bendrųjų suderinamumo sąlygų suteiktai pagalbai šis reglamentas netaikomas, todėl tokia pagalba yra neteisėta ir ją Komisija nagrinės pagal Reglamente (EB) Nr. 659/1999 nustatytą atitinkamą procedūrą. Jeigu nesilaikoma II skyriaus reikalavimų, bendrosios išimties taikymo būsimoms pagalbos priemonėms atšaukimas nekeičia fakto, kad ankstesnėms priemonėms, atitinkančioms šį reglamentą, buvo taikoma bendroji išimtis;
(30)
siekiant panaikinti skirtumus, dėl kurių gali būti iškraipyta konkurencija, ir palengvinti MVĮ skirtų įvairių Sąjungos ir nacionalinių iniciatyvų koordinavimą, taip pat siekiant užtikrinti administracinį aiškumą ir teisinį tikrumą, šiame reglamente MVĮ apibrėžtis turėtų būti pagrįsta apibrėžtimi, pateikta 2003 m. gegužės 6 d. Komisijos rekomendacijoje 2003/361/EB dėl mikro, mažų ir vidutinių įmonių apibrėžimo (13);
(31)
regionine pagalba šalinamos kliūtys palankių sąlygų neturinčiuose regionuose ir taip remiama valstybių narių ir visos Sąjungos ekonominė, socialinė ir teritorinė sanglauda. Regioninės pagalbos paskirtis - skatinti tvarų nepalankiausias sąlygas turinčių vietovių vystymąsi, remiant investicijas ir darbo vietų kūrimą. Sutarties 107 straipsnio 3 dalies a punkto sąlygas tenkinančiose vietovėse regioninė pagalba gali būti skirta siekiant skatinti steigti naujas įmones, didinti esamų įmonių pajėgumą, įvairinti įmonės produkciją arba iš esmės keisti esamos įmonės bendrą gamybos procesą. Atsižvelgiant į tai, kad investuojant vietovėje, tenkinančioje Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punkto sąlygas, regioninės kliūtys dideles įmones paveikia mažiau nei MVĮ, reikalavimas pranešti apie regioninę pagalbą didelėms įmonėms turėtų būti netaikomas tik tais atvejais, kai pagalba skiriama pradinėms investicijoms, kuriomis šiose vietovėse remiama nauja ekonominė veikla;
(32)
jeigu regioninės pagalbos schema skirta keliems ekonomikos sektoriams, schemos tikslai ir tikėtinas poveikis gali būti sektoriniai, o ne horizontalieji. Todėl pagalbos konkretiems sektoriams schemoms reikalavimas pranešti turėtų būti taikomas. Vis dėlto Komisija, gavusi pranešimą, pagal taikomas gaires, sistemas ar sprendimus gali įvertinti šių schemų galimą teigiamą poveikį. Visų pirma tai pasakytina apie pagalbos schemas, taikomas ekonominei veiklai anglių sektoriuje, laivų statybos sektoriuje, transporto sektoriuje. Be to, atsižvelgiant į tam tikras plieno ir sintetinių pluoštų sektorių ypatybes laikoma, kad regioninės pagalbos neigiamo poveikio šiuose sektoriuose negalima atsverti teigiamu poveikiu sanglaudai; dėl šių priežasčių regioninės pagalbos šiuose sektoriuose teikti negalima. Galiausiai turizmo ir plačiajuosčio ryšio sektoriai atlieka svarbų vaidmenį valstybių narių ekonomikoje ir apskritai turi didelį teigiamą poveikį regioninei plėtrai. Todėl turizmo veiklai ir plačiajuosčiam ryšiui skirtoms regioninės pagalbos schemoms reikalavimas pranešti neturėtų būti taikomas. Žemės ūkio produktų perdirbimas ir prekyba jais taip pat yra glaudžiai susiję su vietos ir regiono ekonomika ir jiems turėtų būti taikoma bendroji išimtis;
(33)
elektros energijos gamybai, paskirstymui ir infrastruktūrai taikomi konkrečiam sektoriui skirti vidaus rinkos teisės aktai - tai atsispindi kriterijuose siekiant užtikrinti, kad šių sričių pagalba būtų suderinama su vidaus rinka ir derėtų su ES aplinkos apsaugos ir energetikos politika. Tačiau pagal šio reglamento 1 skirsnį teikiama regionine pagalba siekiama ekonominio vystymosi ir sanglaudos tikslų, todėl jai taikomos suderinamumo sąlygos labai skiriasi. Taigi šio reglamento regioninės pagalbos nuostatos neturėtų būti taikomos priemonėms, susijusioms su elektros energijos gamyba, paskirstymu ir infrastruktūra;
(34)
investicijos, leidžiančios įmonėms taikyti griežtesnius nei Sąjungos aplinkos apsaugos standartus arba gerinti aplinkos apsaugą, jeigu Sąjungos standartų nėra, investicijos, skirtos iš anksto prisitaikyti prie būsimų Sąjungos standartų, investicijos į energijos vartojimo efektyvumo priemones, įskaitant pastatų energijos vartojimo efektyvumo projektus, investicijos į užterštų teritorijų atkūrimą ir pagalba aplinkos apsaugos tyrimams atlikti neturi tiesioginio poveikio energijos rinkų veikimui. Tačiau tokios investicijos gali padėti siekti ir Europos Sąjungos regioninės politikos tikslų, ir energijos ir aplinkos apsaugos tikslų. Tokiais atvejais galima taikyti šio reglamento nuostatas, susijusias ir su regionine pagalba, ir su pagalbai aplinkos apsaugai, priklausomai nuo pagrindinio ta priemone siekiamo tikslo;
(35)
siekiant, kad kapitalo investicijų veiksniui nebūtų sudarytos palankesnės sąlygos negu investicijų į darbo sąnaudas veiksniui, reikėtų numatyti galimybę regioninę investicinę pagalbą vertinti remiantis arba investicinėmis išlaidomis, arba darbo užmokesčio išlaidomis, susidariusiomis dėl investiciniu projektu tiesiogiai sukurtų darbo vietų;
(36)
reikalavimas pranešti turėtų būti taikomas regioninei investicinei pagalbai, jeigu ji skiriama gavėjui, kuris nutraukė tapačią arba panašią veiklą Europos ekonominėje erdvėje per dvejus metus prieš pateikdamas paraišką gauti regioninę investicinę pagalbą arba paraiškos gauti pagalbą pateikimo metu turi konkrečių planų nutraukti tokią veiklą ne vėliau kaip per dvejus metus nuo pradinės investicijos, dėl kurios prašoma pagalbos, atitinkamoje vietovėje pabaigos;
(37)
Komisija įgijo nemažai patirties taikydama Sutarties 107 straipsnio 3 dalies a ir c punktus regioninei veiklos pagalbai prekių, pagamintų atokiausiuose regionuose arba retai apgyvendintose vietovėse, ir prekių, kurios toliau perdirbamos tose vietovėse, transporto išlaidoms ir atokiausiuose regionuose įsisteigusių pagalbos gavėjų papildomoms gamybos ir veiklos išlaidoms (kitoms nei papildomos transporto išlaidos) kompensuoti. Kadangi yra kompensacijos permokos už transporto išlaidas rizika dėl papildomos paramos pagal POSEI programas žemės ūkio sektoriuje ir kadangi negalima atmesti galimybės, kad kai kurie žemės ūkio produktai nėra gaminami kitoje vietovėje, žemės ūkio sektorius į regioninę veiklos pagalbą neturėtų būti įtraukiamas siekiant pagal šį reglamentą kompensuoti papildomas atokiausiuose regionuose arba retai apgyvendintose vietovėse pagamintų prekių transporto išlaidas. Regioninė veiklos pagalba papildomoms išlaidoms, kitoms nei papildomos transporto išlaidos, atokiausiuose regionuose kompensuoti turėtų būti laikoma suderinama su vidaus rinka ir jai gali būti netaikomas Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatytas reikalavimas pranešti, tik jeigu tokios pagalbos dydis apribotas iki 15 % bendrosios pridėtinės vertės, kurią pagalbos gavėjas kasmet sukuria atitinkamame atokiausiame regione, arba iki 25 % pagalbos gavėjo metinių darbo sąnaudų atitinkamame atokiausiame regione, arba iki 10 % pagalbos gavėjo metinės apyvartos atitinkamame atokiausiame regione. Jeigu pagalba neviršija sumos, susidariusios dėl vieno iš tų alternatyvių metodų papildomoms veiklos išlaidoms (kitoms nei transporto išlaidoms) nustatyti, ji gali būti laikoma pateisinama dėl indėlio į regioninę plėtrą ir proporcinga kliūtims, su kuriomis atokiausiuose regionuose susiduria įmonės;
(38)
miesto plėtros pagalba šalinamos miesto vietovėse, kurios yra regioninės pagalbos žemėlapyje nustatytose remiamose vietovėse, susikaupusios ekonominės, aplinkos ir socialinės problemos ir padedama didinti valstybių narių ir visos Sąjungos ekonominę, socialinę ir teritorinę sanglaudą. Rinkos nepakankamumas, kuris turi būti šalinamas miesto plėtros pagalba, yra susijęs su miesto plėtros finansavimo sąlygomis, integruotosios miesto plėtros strategijos nebuvimu, finansavimo trūkumu, dėl kurio reikia labiau paremti ribotus viešuosius išteklius, ir labiau komercinio požiūrio į miesto vietovių atnaujinimą poreikiu. Todėl miesto plėtros pagalbai, kuria remiamas dalyvavimą užtikrinančių, integruotų ir tvarių strategijų rengimas, kad būtų sprendžiamos nustatytos papildomos problemos remiamose vietovėse, turėtų būti taikoma bendroji išimtis;
(39)
strategijos „Europa 2020“ (14) prioritetus atitinkančios investicijos į ekologiškas technologijas ir perėjimą prie mažo anglies dioksido kiekio technologijų ekonomikos, kurios vykdomos atitinkamame regioninės pagalbos žemėlapyje nustatytose remiamose vietovėse, turėtų būti tinkamos finansuoti didesnėmis pagalbos sumomis skiriant regionines priemokas;
(40)
MVĮ atlieka lemiamą vaidmenį kuriant darbo vietas ir, bendresne prasme, padeda užtikrinti socialinį stabilumą ir ekonominį vystymąsi. Tačiau jų plėtrai gali kliudyti rinkos nepakankamumas, dėl kurio šioms MVĮ kyla toliau nurodytų būdingų kliūčių. Dažnai MVĮ sunku gauti kapitalo ar paskolų, atsižvelgiant į tai, kad kai kuriose finansų rinkose vengiama rizikuoti, ir į ribotas užtikrinimo priemones, kurias šios įmonės sugeba pasiūlyti. Be to, dėl ribotų išteklių joms gali būti sunku gauti informacijos, ypač informacijos apie naujas technologijas ir potencialias rinkas. Siekiant palengvinti MVĮ ekonominės veiklos vystymąsi, išimtis pagal šį reglamentą turėtų būti taikoma tam tikrų kategorijų pagalbai, kai ji suteikta MVĮ. Šių kategorijų pagalba turėtų visų pirma apimti investicinę pagalbą MVĮ ir pagalbą MVĮ dalyvavimui mugėse;
(41)
Europos teritorinio bendradarbiavimo (ETB) projektuose, kuriems taikomas 2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1299/2013 dėl konkrečių Europos regioninės plėtros fondo paramos Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslui nuostatų (15), dalyvaujančioms MVĮ dažnai sunku finansuoti papildomas išlaidas, susidariusias dėl bendradarbiavimo su skirtinguose regionuose ir valstybėse narėse arba trečiosiose šalyse esančiais partneriais. Atsižvelgiant į ETB, kaip sanglaudos politikos tikslo, kuriuo užtikrinama skirtingų valstybių narių arba trečiųjų šalių nacionalinių, regioninių bei vietos veikėjų bendrų veiksmų įgyvendinimo ir politikos mainų sistema, svarbą, šiuo reglamentu turėtų būti šalinami tam tikri sunkumai, kylantys ETB projektams, siekiant palengvinti šių projektų atitiktį valstybės pagalbos taisyklėms. ETB aktualūs klausimai, kurie turėtų būti sprendžiami šiuo reglamentu, yra susiję su taikytinu regioninės pagalbos ETB projektams intensyvumu, MVĮ bendradarbiavimo išlaidomis, susijusiomis su ETB projektais, ir su skelbimo bei informavimo, ataskaitų teikimo ir duomenų saugojimo kontrolės tikslais įpareigojimais;
(42)
atsižvelgiant į konkrečias kliūtis ir į MVĮ skirtumus, gali būti taikomas skirtingas pagrindinis pagalbos intensyvumas ir skirtingos priemokos;
(43)
remiantis patirtimi, įgyta taikant Bendrijos gaires dėl valstybės pagalbos rizikos kapitalo investicijoms į MVĮ (16) skatinti, akivaizdu, kad Sąjungoje yra konkretus rizikos kapitalo rinkos nepakankamumas, susijęs su tam tikrų rūšių investicijomis skirtingais įmonių plėtros etapais. Toks rinkos nepakankamumas atsiranda dėl netobulo rizikos kapitalo pasiūlos ir paklausos derinimo. Dėl to rinkoje teikiamo rizikos kapitalo lygis gali būti pernelyg mažas ir, nepaisant vertingo verslo modelio ir augimo perspektyvų, įmonės negauna finansavimo. Pagrindinis rinkos nepakankamumo šaltinis, susijęs su rizikos kapitalo rinkomis, kuris ypač veikia MVĮ galimybes gauti kapitalo ir kuris gali pateisinti viešąją intervenciją, yra nepakankama arba asimetrinė informacija. Tai trukdo ne tik teikti rizikos kapitalą, bet ir kai kurioms MVĮ kliudo gauti skolos finansavimą. Todėl rizikos finansų priemonėms, kuriomis siekiama pritraukti privataus kapitalo, kad būtų galima teikti rizikos finansus nebiržinėms MVĮ, turinčioms finansavimo trūkumą, ir kuriomis užtikrinama, kad sprendimais dėl finansavimo būtų siekiama pelno, o finansų tarpininkai būtų valdomi komerciniu pagrindu, tam tikromis sąlygomis reikalavimas pranešti neturėtų būti taikomas;
(44)
verslo pradžios pagalbai mažosioms įmonėms, pagalbai MVĮ skirtoms alternatyvioms prekybos platformoms ir pagalbai su MVĮ žvalgymu susijusioms išlaidoms kompensuoti taip pat neturėtų būti taikomas reikalavimas pranešti tam tikromis sąlygomis;
(45)
pagalba moksliniams tyrimams, technologinei plėtrai ir inovacijų pagalba gali prisidėti prie tvaraus ekonomikos augimo, padidinti konkurencingumą ir skatinti užimtumą. Patirtis taikant Reglamentą (EB) Nr. 800/2008 ir Bendrijos valstybės pagalbos moksliniams tyrimams, taikomajai veiklai ir naujovių diegimui sistemą (17) patvirtina, kad rinkos nepakankamumas gali trukdyti rinkai pasiekti optimalių rezultatų ir gali nulemti neveiksmingumą, susijusį su išorės veiksniais, viešosiomis gėrybėmis ir (arba) žinių sklaida, nepakankama bei asimetrine informacija ir koordinavimo bei tinklo sutrikimais;
(46)
MVĮ gali būti sunku pasinaudoti naujais technologinės plėtros rezultatais, žinių perdavimu ar aukštos kvalifikacijos darbuotojais. Tas problemas galima pašalinti skiriant pagalbą mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros projektams, galimybių studijoms atlikti ir inovacijų pagalbą MVĮ, įskaitant pagalbą, skirtą pramoninės nuosavybės teisių išlaidoms padengti, todėl jai tam tikromis sąlygomis neturėtų būti taikomas reikalavimas pranešti;
(47)
kiek tai susiję su pagalba mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros projektams, visa remiama mokslinių tyrimų projekto dalis turėtų būti priskiriama prie fundamentinių tyrimų, pramoninių tyrimų ar bandomosios taikomosios veiklos kategorijos. Kai projektas apima įvairias užduotis, reikėtų nurodyti, prie kurios iš tų kategorijų priskiriama kiekviena tokia užduotis, arba kad ji nepriskiriama prie nė vienos iš tų kategorijų. Toks priskyrimas nebūtinai turi būti atliekamas chronologiškai, po tam tikro laiko nuo fundamentinių tyrimų nuosekliai pereinant prie rinkai artimesnės veiklos. Todėl tam tikrą vėlesniu projekto etapu atliktą užduotį galima priskirti prie pramoninių tyrimų. Taip pat ir bet kuri veikla, atlikta ankstesniu projekto etapu, gali būti priskiriama prie bandomosios taikomosios veiklos. Remiama projekto dalis taip pat gali apimti galimybių studijas rengiantis mokslinių tyrimų veiklai;
(48)
novatoriškiems tyrimams ir inovacijoms vis dažniau reikia aukštos kokybės mokslinių tyrimų infrastruktūrų, nes jos pritraukia pasaulinio lygio talentingus specialistus ir yra labai svarbios remiant naujas informacines ir ryšių technologijas bei bazines didelio poveikio technologijas. Viešosios mokslinių tyrimų infrastruktūros turėtų toliau būti saistomos partnerystės ryšiais su pramoninius tyrimus vykdančiais subjektais. Galimybė naudotis viešosiomis lėšomis finansuojamomis mokslinių tyrimų infrastruktūromis turėtų būti suteikta skaidriai, be diskriminacijos ir rinkos sąlygomis. Jeigu šių sąlygų nesilaikoma, pagalbos priemonei neturėtų būti taikoma reikalavimo pranešti išimtis. Konkreti mokslinių tyrimų infrastruktūra gali priklausyti kelioms šalims, gali būti kelių šalių eksploatuojama ir naudojama, ir viešieji subjektai bei įmonės infrastruktūra gali naudotis bendradarbiaudami;
(49)
mokslinių tyrimų infrastruktūros gali vykdyti tiek ekonominę, tiek neekonominę veiklą. Siekiant išvengti, kad valstybės pagalba nebūtų teikiama ekonominei veiklai viešosiomis lėšomis finansuojant neekonominę veiklą, ekonominės ir neekonominės veiklos finansavimo išlaidos turėtų būti aiškiai atskirtos. Jeigu infrastruktūra naudojama ir ekonominei, ir neekonominei veiklai, su neekonomine infrastruktūros veikla susijusių išlaidų finansavimas iš valstybės išteklių nėra valstybės pagalba. Viešajam finansavimui valstybės pagalbos taisyklės taikomos, tik jeigu juo padengiamos su ekonomine veikla susijusios išlaidos. Siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi pranešimo ribų ir didžiausio pagalbos intensyvumo, turėtų būti atsižvelgiama tik į pastarąsias išlaidas. Jeigu infrastruktūra beveik išskirtinai naudojama neekonominei veiklai, jai finansuoti gali būti netaikomos visos valstybės pagalbos taisyklės, jeigu ji yra naudojama tiktai pagalbinei ekonominei veiklai, t. y. tokiai veiklai, kuri yra tiesiogiai susijusi su infrastruktūros eksploatavimu ir yra tam reikalinga arba yra neatsiejama nuo pagrindinio infrastruktūros naudojimo neekonominiais tikslais ir yra riboto masto. Turėtų būti laikoma, kad taip yra, jeigu ekonominei veiklai naudojamos tos pačios priemonės (pvz., medžiagos, įrenginiai, darbas ir pagrindinis kapitalas), o kiekvienais metais tokiai ekonominei veiklai skirtas pajėgumas neviršija 20 % mokslinių tyrimų infrastruktūros bendro metinio pajėgumo;
(50)
pagalba inovacijų grupėms siekiama pašalinti su koordinavimo problemomis susijusį rinkos nepakankamumą, dėl kurio sunku kurti inovacijų grupes arba grupių viduje apribojama sąveika ir žinių srautai. Valstybės pagalba galima arba remti investicijas į atviras ir inovacijų grupių bendrai naudojamas infrastruktūras, arba remti tokių grupių veiklą, kad sustiprėtų bendradarbiavimas, tinklų veikla ir mokymas. Tačiau veiklos pagalba inovacijų grupėms turėtų būti leidžiama tik laikinai nustatytą laikotarpį, ne ilgesnį kaip 10 metų. Visos suteiktos pagalbos sumos ir visų tinkamų finansuoti išlaidų santykis per pagalbos suteikimo laikotarpį neturėtų viršyti 50 %;
(51)
diegti procesų ir organizacines inovacijas gali trukdyti rinkos nepakankamumas, susijęs su nepakankama informacija ir teigiamu išoriniu poveikiu, kuriam pašalinti reikėtų imtis specialių priemonių. Pagalba tokios rūšies inovacijoms iš esmės yra svarbi MVĮ, nes joms kyla sunkumų, kurie gali apriboti jų gebėjimą pagerinti gamybos arba pateikimo būdus arba pastebimai pagerinti verslo praktiką, darbo vietos organizavimą ir išorės santykius. Kad vykdant procesų ir organizacinių inovacijų diegimą didelės įmonės būtų skatinamos bendradarbiauti su MVĮ, taikant pagalbos priemones, kuriomis remiamos didelių įmonių tokiai veiklai skirtos išlaidos, taip pat turėtų būti galima tam tikromis sąlygomis pasinaudoti bendrosios išimties reglamentu;
(52)
pagrindinis Sąjungos ir jos valstybių narių ekonominės bei socialinės politikos tikslas - nepalankias sąlygas darbo rinkoje turinčių asmenų ir neįgaliųjų mokymo bei įdarbinimo ir užimtumo skatinimas;
(53)
mokymas dažniausiai turi teigiamą išorinį poveikį visai visuomenei, kadangi parengiama daugiau kvalifikuotų darbuotojų, kuriuos gali pasirinkti kitos įmonės, didėja Sąjungos pramonės konkurencingumas, be to, mokymas yra svarbus Sąjungos užimtumo strategijos formavimo veiksnys. Todėl mokymo rėmimo pagalbai tam tikromis sąlygomis reikalavimas pranešti neturėtų būti taikomas. Atsižvelgiant į konkrečias kliūtis, kurios kyla MVĮ, ir didesnes santykines išlaidas, kurias jos privalo padengti investuodamos į mokymą, turėtų būti padidintas pagalbos, kuriai pagal šį reglamentą taikoma išimtis, intensyvumas, kai ji teikiama MVĮ. Be to, turėtų būti padidintas pagalbos, kuriai pagal šį reglamentą taikoma išimtis, intensyvumas, jeigu mokymas teikiamas nepalankias sąlygas darbo rinkoje turintiems asmenims ar neįgaliesiems darbuotojams. Mokymo jūrų transporto sektoriuje ypatumai pateisina specifinį požiūrį į šį sektorių;
(54)
tam tikrų kategorijų nepalankias sąlygas darbo rinkoje turintiems asmenims ir neįgaliesiems dar labai sunku patekti į darbo rinką ir joje likti. Todėl valdžios institucijos gali taikyti priemones, kuriomis įmonės skatinamos didinti šių kategorijų asmenų, visų pirma jaunimo, užimtumo lygį. Kadangi užimtumo išlaidos - tai įprasta bet kurios įmonės veiklos išlaidų dalis, nepalankias sąlygas darbo rinkoje turinčių asmenų ir neįgaliųjų užimtumo pagalba turėtų teigiamą poveikį šių kategorijų asmenų užimtumo lygiui, o ne vien leistų įmonėms paprasčiausiai sumažinti išlaidas, kurias priešingu atveju jos turėtų padengti. Todėl tais atvejais, kai tikėtina, kad tokia pagalba padės šių kategorijų asmenims patekti ar grįžti į darbo rinką ir joje likti, jai neturėtų būti taikomas reikalavimas pranešti. Kaip nustatyta Komisijos komunikate Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui „2010-2020 m. Europos strategija dėl negalios. Tolesnis siekis kurti Europą be kliūčių“ (18), pagrindiniai ES strategijos dėl negalios elementai apima kovą su diskriminacija, lygias galimybes ir aktyvios įtraukties priemones, taip pat atspindi Jungtinių Tautų neįgaliųjų teisių konvenciją, kurios šalimis yra ES ir dauguma valstybių narių. Šiame reglamente pagalba neįgaliesiems darbuotojams turėtų būti nurodoma pagal konvencijos 1 straipsnį;
(55)
kaip išdėstyta Komisijos komunikate „2020 m. Europa. Pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategija“ (19), tvarus augimas siekiant tausiau išteklius naudojančios, ekologiškesnės ir konkurencingesnės ekonomikos yra vienas iš augimo strategijos „Europa 2020“ tikslo - pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo, pagrindinių ramsčių. Tvarus vystymasis, be kita ko, yra pagrįstas aukšto lygio aplinkos apsauga ir jos kokybės gerinimu. Aplinkos apsaugos srities problema - rinkos nepakankamumas, dėl kurio įprastomis rinkos sąlygomis įmonės nebūtinai gali būti skatinamos mažinti savo pačių taršą, nes ją taip mažindamos jos gali turėti daugiau išlaidų be atitinkamos naudos. Jei įmonės neįpareigojamos internalizuoti taršos išlaidų, jas tenka padengti visai visuomenei;
(56)
tokį rinkos nepakankamumą galima pašalinti įvedant privalomus aplinkos apsaugos standartus. Aukštesnį aplinkos apsaugos lygį galima užtikrinti investicijomis, kuriomis skatinama taikyti griežtesnius standartus nei Sąjungos privalomieji. Siekiant paskatinti įmones gerinti aplinkos apsaugą ir taikyti griežtesnius standartus nei Sąjungos privalomieji, šios srities valstybės pagalbai turėtų būti taikoma bendroji išimtis. Siekiant išvengti, kad valstybės narės nenorėtų diegti privalomų nacionalinių standartų, kurie yra griežtesni nei atitinkami Sąjungos standartai, tokiai valstybės pagalbai turėtų būti taikoma išimtis, nepriklausomai nuo to, ar taikomi privalomi nacionaliniai standartai yra griežtesni nei Sąjungos standartai;
(57)
iš esmės pagalba neturėtų būti teikiama, jeigu įvykdžius investicijas įmonės laikytųsi jau priimtų, bet dar neįsigaliojusių Sąjungos standartų. Tačiau dėl valstybės pagalbos įmonės gali pagerinti savo su aplinkos apsauga susijusį elgesį, jeigu tokia valstybės pagalba skatina įmones iš anksto prisitaikyti prie būsimų Sąjungos standartų prieš jiems įsigaliojant ir jeigu tokie standartai netaikomi atgaline data. Pagalba įmonėms prisitaikyti prie būsimų Sąjungos standartų galima greičiau užtikrinti aukšto lygio aplinkos apsaugą, todėl tokiai pagalbai turėtų būti taikoma išimtis;
(58)
strategijoje „Europa 2020“ ES nustatė tikslą iki 2020 m. energijos vartojimo efektyvumą padidinti 20 % ir visų pirma priėmė 2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2012/27/ES dėl energijos vartojimo efektyvumo, kuria iš dalies keičiamos direktyvos 2009/125/EB ir 2010/30/ES bei kuria panaikinamos direktyvos 2004/8/EB ir 2006/32/EB (20), kurioje nustatyta bendra energijos vartojimo efektyvumo skatinimo Sąjungoje sistema siekiant bendro tikslo - sutaupyti bent 20 % Sąjungos pirminės energijos suvartojimo. Kad tuos tikslus būtų lengviau pasiekti, bendroji išimtis turėtų būti taikoma priemonėms, kuriomis remiamas energijos vartojimo efektyvumas, didelio naudingumo kogeneracija, taip pat didelio energinio efektyvumo centralizuotas šilumos ir vėsumos tiekimas;
(59)
pastatų energijos vartojimo efektyvumo didinimo priemonės atitinka strategijos „Europa 2020“ perėjimo prie mažo anglies dioksido kiekio technologijų ekonomikos prioritetus. Dėl to, kad trūksta integruoto požiūrio į pastatų energijos vartojimo efektyvumą, dažnai gali būti susiduriama su tokių investicijų finansavimo trūkumu, dėl kurio reikėtų labiau paremti ribotus viešuosius išteklius. Todėl valstybės narės turėtų turėti galimybę paremti investicijas į pastatų energijos vartojimo efektyvumą suteikdamos pagalbą tiesioginių dotacijų forma pastatų savininkams arba nuomininkams pagal bendrąsias nuostatas dėl energijos vartojimo efektyvumo, taip pat ir paskolų bei garantijų forma per finansų tarpininkus, atrinktus taikant skaidrų atrankos mechanizmą pagal specialiąsias pastatų energijos vartojimo efektyvumo projektų nuostatas;
(60)
kad būtų pasiekti Sąjungos atsinaujinančiosios energijos tikslai, nustatyti 2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2009/28/EB dėl skatinimo naudoti atsinaujinančių išteklių energiją, iš dalies keičiančioje bei vėliau panaikinančioje Direktyvas 2001/77/EB ir 2003/30/EB (21), ir tai, kad reikia papildomos paramos tokiai reglamentavimo sistemai kaip Sąjungos apyvartinių taršos leidimų prekybos sistema pagal 2003 m. spalio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2003/87/EB, nustatančią šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų sistemą Bendrijoje ir iš dalies keičiančią Tarybos direktyvą 96/61/EB (22), pagalbai, kuri suteikiama investicijoms, kuriomis remiama atsinaujinančių išteklių energijos gamyba, turėtų būti taikoma bendroji išimtis;
(61)
atsižvelgiant į nedidelius prekybos ir konkurencijos iškraipymus, bendroji išimtis taip pat turėtų būti taikoma veiklos pagalbai atsinaujinančiąją energiją gaminantiems mažos galios įrenginiams pagal tiksliai apibrėžtas sąlygas. Veiklos pagalbai didelės galios įrenginiams bendroji išimtis turėtų būti taikoma tada, kai konkurencijos iškraipymai yra nedideli. Todėl bendroji išimtis tokiai veiklos pagalbai gali būti taikoma, kai ji skiriama naujoms ir novatoriškoms technologijoms, jeigu pagalba teikiama konkurencinio konkurso būdu ir jame galima dalyvauti dėl bent vienos tokios technologijos, naudojant mechanizmą, pagal kurį atsinaujinančių išteklių energijos gamintojams taikomos rinkos kainos. Bendra taip suteiktos pagalbos suma negali viršyti daugiau kaip 5 % planuoto atsinaujinančių išteklių elektros energijos gamybos pajėgumo. Visai pagalbai, skiriamai remiantis konkurso procedūra, kurioje galima dalyvauti dėl visų atsinaujinančių išteklių technologijų, turėtų būti taikoma bendroji išimtis. Siekiant apriboti bendrą iškraipomąjį poveikį, veiklos pagalbos schemose iš esmės turėtų būti leidžiama dalyvauti kitoms EEE šalims ir Energijos bendrijos susitariančiosioms šalims. Valstybės narės, prieš leisdamos tarpvalstybinę paramą, raginamos apsvarstyti galimybę nustatyti bendradarbiavimo mechanizmą. Kai tokio bendradarbiavimo mechanizmo nėra, kitų šalių įrenginiuose vykdoma gamyba nebus įskaitoma į jų nacionalinius atsinaujinančiosios energijos tikslus. Atsižvelgiant į šiuos apribojimus, valstybėms narėms turėtų būti skirta pakankamai laiko tinkamoms paramos schemoms, kuriose galėtų dalyvauti kitos šalys, sukurti. Todėl toks dalyvavimas nėra sąlyga netaikyti reikalavimo pranešti, jeigu to nereikalaujama pagal Sutartį;
(62)
pagalbos hidroenergijos gamybai poveikis gali būti dvejopas. Viena vertus, ji turi teigiamą poveikį, nes yra susijusi su mažu išmetamu šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekiu, kita vertus, ji gali turėti ir neigiamą poveikį vandens sistemoms ir biologinei įvairovei. Todėl teikdamos pagalbą hidroenergijai, valstybės narės turėtų laikytis 2000 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/60/EB, nustatančios Bendrijos veiksmų vandens politikos srityje pagrindus (23), ypač jos 4 straipsnio 7 dalies, kurioje nustatyti kriterijai, pagal kuriuos leidžiama daryti naujus vandens telkinių pakeitimus;
(63)
pagalba turėtų būti teikiama tik tvarių formų atsinaujinančiajai energijai. Pagalbai biodegalams šis reglamentas turėtų būti taikomas, tik jeigu ji teikiama tvariems biodegalams pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2009/28/EB. Tačiau pagalba maistinės kilmės biodegalams gaminti neturėtų būti įtraukta į pagalbą pagal šį reglamentą siekiant paskatinti perėjimą prie pažangesnių formų biodegalų gamybos. Pagalbai biodegalams, kuriems taikomas tiekimo arba maišymo įpareigojimas, bendroji išimtis neturėtų būti taikoma, kadangi pirmiau minėtas teisinis įpareigojimas gali suteikti pakankamų paskatų investuoti į šių rūšių atsinaujinančiąją energiją;
(64)
pagalba mokesčių lengvatų forma pagal 2003 m. spalio 27 d. Tarybos direktyvą 2003/96/EB, pakeičiančią Bendrijos energetikos produktų ir elektros energijos mokesčių struktūrą (24), skirta aplinkos apsaugai, kuriai taikomas šis reglamentas, gali būti netiesiogiai naudinga aplinkai. Tačiau aplinkosaugos mokesčiai turėtų atitikti socialines su išlakomis susijusias sąnaudas, o mokesčių lengvatos gali neigiamai paveikti šį tikslą. Todėl atrodo tikslinga apriboti jų trukmę pagal šio reglamento taikymo laikotarpį. Pasibaigus šiam laikotarpiui valstybės narės turėtų iš naujo vertinti atitinkamų mokesčių lengvatų tinkamumą. Siekiant iki minimumo sumažinti konkurencijos iškraipymą, pagalba tokiu pačiu būdu turėtų būti teikiama visiems konkurentams, kurie atsiduria panašioje faktinėje padėtyje. Siekiant įmonėms geriau išsaugoti kainos signalą, kurį siekiama duoti aplinkosaugos mokesčiu, valstybės narės turėtų turėti galimybę sukurti mokesčio mažinimo schemą, grindžiamą fiksuotos metinės kompensacijos sumos išmokos mechanizmu (mokesčio grąžinimu);
(65)
atsižvelgiant į principą „teršėjas moka“, kovos su tarša priemonių sąnaudas turėtų padengti tą taršą sukeliantis teršėjas. Užterštų teritorijų atkūrimo pagalba yra pateisinama tais atvejais, kai pagal taikomą teisę neįmanoma nustatyti asmens, atsakingo už taršą. Tačiau turėtų būti taikomos atsakomybės už aplinkos apsaugą sąlygos, susijusios su žalos aplinkai išvengimu ir ištaisymu, kaip apibrėžta 2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2004/35/EB dėl atsakomybės už aplinkos apsaugą siekiant išvengti žalos aplinkai ir ją ištaisyti (atlyginti) (25) su pakeitimais, padarytais 2006 m. kovo 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/21/EB dėl kasybos pramonės atliekų tvarkymo ir iš dalies keičiančia Direktyvą 2004/35/EB (26) ir 2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/31/EB dėl anglies dioksido geologinio saugojimo, iš dalies keičiančia Tarybos direktyvą 85/337/EEB, direktyvas 2000/60/EB, 2001/80/EB, 2004/35/EB, 2006/12/EB, 2008/1/EB ir Reglamentą (EB) Nr. 1013/2006 (27). Todėl siekiant palengvinti esamos žalos aplinkai pašalinimą, šios rūšies pagalbai tam tikromis sąlygomis turėtų būti taikoma bendroji išimtis;
(66)
pagal Europos Sąjungos Atliekų pagrindų direktyvą Septintojoje aplinkosaugos veiksmų programoje atliekų perdirbimas ir pakartotinis naudojimas nurodomi kaip pagrindiniai Europos Sąjungos aplinkos apsaugos politikos prioritetai. Valstybės pagalba už šią veiklą gali padėti apsaugoti aplinką, jeigu būtų laikomasi 2008 m. lapkričio 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/98/EB dėl atliekų ir panaikinančios kai kurias direktyvas (Atliekų pagrindų direktyva) (28) 4 straipsnio 1 dalies. Be to, tokia pagalba neturėtų būti netiesiogiai mažinami teršėjų mokesčiai, kurie jiems turėtų būti nustatyti pagal Sąjungos teisę, arba mokesčiai, kurie turėtų būti laikomi įprastomis bendrovės išlaidomis. Todėl tokiai veiklai teikiamai pagalbai turėtų būti taikoma bendroji išimtis, taip pat tada, kai pagalba teikiama kitų įmonių atliekoms ir jeigu tvarkomos medžiagos kitu atveju būtų šalinamos aplinkai kenksmingesniu būdu;
(67)
moderni energetikos infrastruktūra yra labai svarbi integruotos energijos rinkos dalis ir kartu suteikia Sąjungai galimybę siekti klimato ir energetikos politikos tikslų. Visų pirma pagalba infrastruktūrų statymui ar atnaujinimui remiamuose regionuose padeda apskritai remti valstybių narių ir visos Sąjungos ekonominę, socialinę ir teritorinę sanglaudą, nes remiamos investicijos ir darbo vietų kūrimas bei energijos rinkų veikimas nepalankiausias sąlygas turinčiose vietovėse. Siekiant apriboti bet kokį pernelyg didelį tokios pagalbos iškraipomąjį poveikį, bendrąją išimtį turėtų būti leidžiama taikyti tik infrastruktūrai, kuriai taikomi energijos vidaus rinkos teisės aktai, ir pagal tuos aktus;
(68)
aplinkos apsaugos tyrimai gali padėti nustatyti investicijas, kurių reikia norint užtikrinti aukštesnį aplinkos apsaugos lygį. Todėl bendroji išimtis turėtų būti taikoma valstybės pagalbai, skirtai remti aplinkos apsaugos tyrimus, kuriais siekiama remti investicijas į aplinkos apsaugą, kurioms taikomas šis reglamentas. Energijos vartojimo auditai yra privalomi didelėms įmonėms, todėl jiems valstybės pagalba neturėtų būti teikiama;
(69)
remiantis Sutarties 107 straipsnio 2 dalies b punktu, pagalba gaivalinių nelaimių padarytai žalai atitaisyti neprieštarauja vidaus rinkai. Siekiant teisinio tikrumo, reikia apibrėžti, kokių rūšių įvykiai gali būti laikomi gaivaline nelaime, kuriems šis reglamentas netaikomas. Taikant šį reglamentą natūralios kilmės žemės drebėjimai, nuošliaužos, potvyniai, ypač potvyniai, sukelti vandeniui išsiliejus iš upių arba ežerų krantų, griūtys, viesulai, uraganai, ugnikalnių išsiveržimai ir laukinės augmenijos gaisrai turėtų būti laikomi įvykiais, sukeliančiais gaivalinę nelaimę. Nepalankių oro sąlygų, kurios pasitaiko reguliariau, pavyzdžiui, šalnos, krušos, ledo, lietaus ar sausros padaryta žala neturėtų būti laikoma gaivaline nelaime pagal Sutarties 107 straipsnio 2 dalies b punktą. Siekiant užtikrinti, kad suteiktai pagalbai gaivalinių nelaimių žalai atitaisyti būtų tikrai taikoma išimtis, šiame reglamente turėtų būti išdėstytos sąlygos atsižvelgiant į nusistovėjusią praktiką, kurių laikantis bus užtikrinta, kad pagalbos schemoms gaivalinių nelaimių žalai atitaisyti galėtų būti taikoma bendroji išimtis. Visų pirma šios sąlygos turėtų būti susijusios su oficialiu kompetentingų valstybių narių institucijų pripažinimu, kad įvykis yra gaivalinės nelaimės pobūdžio, su tiesioginiu gaivalinės nelaimės ir pagalbą gaunančių įmonių, kurios gali apimti sunkumų patiriančias įmones, patirtos žalos priežastiniu ryšiu, taip pat jomis turėtų būti užtikrinama, kad būtų išvengta kompensacijos permokos. Kompensacija turėtų neviršyti sumos, kurios reikia, kad pagalbos gavėjas galėtų atkurti prieš nelaimę buvusią padėtį;
(70)
pagalba, teikiama keleiviniam oro transportui ir keleiviniam jūrų transportui, yra socialinio pobūdžio, jei ją teikiant sprendžiamos atokių regionų gyventojų nuolatinio susisiekimo problemos, nes mažinamos tam tikrų transporto rūšių bilietų kainos. Tai gali būti taikoma atokiausių regionų, Maltos, Kipro, Seutos ir Meliljos bei kitų salų, kurios yra valstybės narės teritorijos dalis, ir retai apgyvendintų vietovių atveju. Jei atokus regionas yra sujungtas su Europos ekonomine erdve keliais transporto maršrutais, įskaitant netiesioginius maršrutus, turėtų būti numatyta galimybė pagalbą teikti visiems tokiems maršrutams ir visų tuose maršrutuose veikiančių vežėjų teikiamoms transporto paslaugoms. Pagalba turėtų būti teikiama nediskriminuojant vežėjo tapatybės arba paslaugos rūšies ir gali apimti reguliarias, užsakomąsias arba pigias paslaugas;
(71)
plačiajuostis ryšys turi strateginės svarbos siekiant strategijos „Europa 2020“ tikslo - pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo, jis taip pat svarbus inovacijoms ir socialinei bei teritorinei sanglaudai (29). Teikiant investicinę pagalbą plačiajuosčio ryšio infrastruktūrai plėtoti siekiama skatinti tokios infrastruktūros įrengimą ir susijusios civilinės inžinerijos darbus tose vietovėse, kuriose nėra panašių infrastruktūrų ir kuriose nesitikima, kad artimiausiu metu tokią infrastruktūrą įrengs rinkos dalyviai. Iš Komisijos patirties matyti, kad jei laikomasi tam tikrų sąlygų, dėl tokios investicinės pagalbos prekyba ir konkurencija nėra nederamai iškraipomos. Tokiomis sąlygomis visų pirma turėtų būti siekiama riboti konkurencijos iškraipymus pagalbai taikant technologijų požiūrių neutralią konkurencinę atranką ir užtikrinant didmeninę prieigą prie subsidijuojamų tinklų, atsižvelgiant į tinklo operatoriaus gautą pagalbą. Nors tam tikromis sąlygomis virtualus atsiejimas gali būti laikomas lygiaverčiu fiziniam atsiejimui, kol neįgyta daugiau patirties, reikia atskirais atvejais vertinti, ar konkretus nefizinis ar virtualus didmeninės prieigos produktas turėtų būti laikomas lygiaverčiu šviesolaidinių arba varinių tinklų atsietai prieigai prie vietinės linijos. Dėl šios priežasties ir kol atliekant peržiūrą ateityje bus galima atsižvelgti į tokią patirtį, įgytą nagrinėjant atskiras valstybės pagalbos bylas arba ex ante taikant reguliavimo taisykles, siekiant taikyti šį bendrosios išimties reglamentą turėtų būti reikalaujama fizinio atsiejimo. Jei abejojama dėl būsimų išlaidų ir pajamų pokyčių ir yra daug asimetrinės informacijos, valstybės narės taip pat turėtų patvirtinti finansavimo modelius, į kuriuos įtraukiami kontrolės ir lėšų susigrąžinimo elementai, kad būtų galima proporcingai pasidalyti nenumatytą pelną. Kad nedidelės apimties vietos projektai nebūtų neproporcingai apsunkinami, tokie mechanizmai turėtų būti nustatyti tik projektams, viršijantiems mažiausią ribą;
(72)
kultūros ir paveldo išsaugojimo sektoriuje tam tikros valstybių narių taikomos priemonės gali nebūti pagalba, nes neatitinka visų Sutarties 107 straipsnio 1 dalyje nurodytų kriterijų, kadangi, pavyzdžiui, vykdoma veikla nėra ekonominė arba nedaroma įtaka valstybių narių tarpusavio prekybai. Jeigu tokios priemonės reglamentuojamos Sutarties 107 straipsnio 1 dalimi, dėl kultūros institucijų veiklos ir projektų paprastai konkurencija iš esmės nėra iškraipoma, o iš bylų nagrinėjimo praktikos matyti, kad tokios pagalbos įtaka prekybai yra ribota. Sutarties 167 straipsnyje pripažįstama Sąjungos ir valstybių narių kultūros skatinimo svarba ir numatoma, kad Sąjunga į kultūros aspektus turėtų atsižvelgti imdamasi veiksmų pagal kitas Sutarčių nuostatas, visų pirma siekdama gerbti ir skatinti savo kultūrų įvairovę. Kadangi gamtos paveldas dažnai labai svarbus formuojant meninį ir kultūros paveldą, turėtų būti laikoma, kad paveldo išsaugojimas pagal šį reglamentą taip pat apima gamtos paveldą, siejamą su kultūros paveldu, arba tokiu oficialiai pripažįstamą valstybės narės kompetentingų institucijų. Dėl dvejopo kultūros pobūdžio - viena vertus, kaip ekonominės priemonės, kuri sudaro daug galimybių kurti gerovę ir didinti užimtumą, ir kita vertus, kaip tapatybės, vertybių ir prasmės, kurios atspindi ir formuoja mūsų visuomenę, kūrimo priemonės - valstybės pagalbos taisyklėse turi būti atsižvelgiama į kultūros ir su ja susijusios ekonominės veiklos ypatumus. Reikėtų sudaryti tinkamų finansuoti kultūros tikslų ir veiklos sąrašą ir tiksliai nustatyti tinkamas finansuoti išlaidas. Bendroji išimtis turėtų būti taikoma tiek investicinei, tiek veiklos pagalbai žemiau nustatytų ribų, jei nėra kompensacijos permokos. Apskritai ji neturėtų būti taikoma veiklai, kuri, nors ir gali būti siejama su kultūros aspektu, iš esmės yra komercinio pobūdžio dėl didesnės galimybės iškraipyti konkurenciją, pavyzdžiui, laikraščiai ir žurnalai (popieriniai ar elektroniniai). Be to, į tinkamų finansuoti kultūros tikslų ir veiklos rūšių sąrašą neturėtų būti įtraukta komercinė veikla, pavyzdžiui, mada, dizainas ar video žaidimai;
(73)
garso ir vaizdo kūriniams tenka svarbus vaidmuo formuojant Europos tapatybę ir jie atspindi skirtingas valstybių narių ir regionų tradicijas. Nors už Sąjungos ribų pagaminti filmai smarkiai konkuruoja, dėl rinkos susiskaidymo į nacionalines ar regionines rinkas nedaug Europos filmų platinama už jų kilmės šalies ribų. Sektoriui būdingos didelės investicinės išlaidos, akivaizdžiai nepakankamas pelningumas dėl ribotos auditorijos ir sunkumai gauti papildomo privataus finansavimo. Atsižvelgdama į šiuos veiksnius Komisija parengė konkrečius kriterijus, kad įvertintų pagalbos scenarijų rašymui, garso ir vaizdo kūrinių kūrimui, gamybai, platinimui ir reklamai reikalingumą, proporcingumą ir tinkamumą. Nauji kriterijai buvo nustatyti Komisijos komunikate dėl valstybės pagalbos filmams ir kitiems garso ir vaizdo kūriniams (30) ir turėtų būti įtraukti į bendrosios išimties taikymo pagalbos garso ir vaizdo kūriniams schemoms taisykles. Didesnis pagalbos intensyvumas yra pateisinamas tarpvalstybiniams ir bendros gamybos projektams, nes tikėtina, kad jie bus platinami keliose valstybėse narėse;
(74)
bendroji išimtis turėtų būti taikoma investicinės pagalbos sporto infrastruktūroms priemonėms, jei šios priemonės, kiek jos yra valstybės pagalba, atitinka šiame reglamente nustatytas sąlygas. Sporto sektoriuje tam tikros valstybių narių taikomos priemonės gali nebūti valstybės pagalba, nes pagalbos gavėjas nevykdo ekonominės veiklos arba nedaroma įtaka valstybių narių tarpusavio prekybai. Tam tikromis aplinkybėmis tai galėtų būti pagalbos priemonės, kurios yra išimtinai vietinio pobūdžio arba kurios yra taikomos mėgėjų sporto srityje. Sutarties 165 straipsnyje pripažįstama Europos sporto reikalų skatinimo svarba, kartu atsižvelgiama į sporto specifinį pobūdį, savanoriška veikla paremtas struktūras bei jo socialinę ir švietimo funkciją. Todėl pagalbai infrastruktūroms, skirtoms keliems laisvalaikio tikslams vykdyti, taigi daugiafunkcėms, taip pat turėtų būti taikoma bendroji išimtis. Tačiau pagalbai, teikiamai daugiafunkcėms turizmo infrastruktūroms, kaip antai laisvalaikio parkams ir viešbučiams, išimtis turėtų būti taikoma, tik jeigu tokia pagalba yra regioninės pagalbos schemos, skirtos turizmo veiklai remiamame regione, turinčiame didelį teigiamą poveikį regioninei plėtrai, dalis. Pagalbos sporto arba daugiafunkcėms laisvalaikio infrastruktūroms suderinamumo sąlygomis visų pirma turėtų būti užtikrinta, kad galimybė naudotis šiomis infrastruktūromis bus atvira ir be diskriminacijos ir kad laikantis atitinkamų Sąjungos teisės nuostatų ir Sąjungos teismų praktikos bus sąžiningai suteikiamos koncesijos trečiosioms šalims kurti, atnaujinti ir (arba) eksploatuoti infrastruktūras. Jei sporto infrastruktūra naudojasi profesionalų sporto klubai, infrastruktūros naudojimo kainų nustatymo sąlygos turėtų būti skelbiamos visuomenei, siekiant užtikrinti skaidrias ir vienodas sąlygas naudotojams. Turėtų būti užtikrinta, kad nebūtų kompensacijos permokų;
(75)
kaip pabrėžta 2010 m. birželio 17 d. Europos Vadovų Tarybos susitikimo išvadose, kuriose pritariama strategijai „Europa 2020“ (31), turėtų būti siekiama šalinti pagrindines kliūtis, stabdančias ekonomikos augimą ES lygiu, be kita ko, kliūtis, susijusias su vidaus rinkos veikimu bei infrastruktūra. Vietos infrastruktūrų buvimas yra svarbi išankstinė sąlyga verslo plėtrai ir vartotojų aplinkai bei pramoninės bazės modernizavimui ir vystymui siekiant užtikrinti visavertį vidaus rinkos veikimą, kaip nurodyta Tarybos rekomendacijoje dėl bendrų valstybių narių ir Sąjungos ekonominės politikos gairių (32), kurios yra strategijos „Europa 2020“ integruotų gairių dalis. Tokia infrastruktūra, kuria suinteresuotosios šalys gali naudotis atvirai, skaidriai ir be diskriminacijos, sudaro palankias sąlygas kurti palankią aplinką privačioms investicijoms ir augimui, taigi teigiamai prisideda prie bendros svarbos tikslų, visų pirma strategijos „Europa 2020“ prioritetų ir tikslų (33), o iškraipymo rizika lieka ribota. Kai kurios priemonės, kurių valstybės narės ėmėsi dėl vietos infrastruktūrų, nėra pagalba, nes jos neatitinka visų Sutarties 107 straipsnio 1 dalies kriterijų, pavyzdžiui, dėl to, kad pagalbos gavėjas nevykdo ekonominės veiklos, nėra poveikio prekybai tarp valstybių narių arba pagal priemonę suteikiama kompensacija už visuotinės ekonominės svarbos paslaugą, kuri atitinka visus Altmarko bylos teismo praktikos kriterijus (34). Tačiau kai tokios vietos infrastruktūrų finansavimas yra valstybės pagalba pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį ir kai suteikiama tik nedidelės sumos pagalba, tokiai pagalbai reikalavimas pranešti neturėtų būti taikomas;
(76)
kadangi pagalbai kitų rūšių infrastruktūroms gali būti taikomi konkretūs ir tinkamai parengti kriterijai, kurie užtikrina jų suderinamumą su vidaus rinka, šio reglamento nuostatos dėl vietos infrastruktūros neturėtų būti taikomos pagalbai šių rūšių infrastruktūroms: mokslinių tyrimų infrastruktūroms, inovacijų grupėms, didelio energinio efektyvumo centralizuotam šilumos ir vėsumos tiekimui, energetikos infrastruktūroms, atliekų perdirbimui ir pakartotiniam naudojimui, plačiajuosčio ryšio infrastruktūroms plėtoti, kultūrai ir paveldo išsaugojimui, sporto ir daugiafunkcėms laisvalaikio infrastruktūroms, oro uostams ir uostams;
(77)
atsižvelgiant į Komisijos patirtį šioje srityje, būtina periodiškai persvarstyti valstybės pagalbos politiką. Todėl šio reglamento taikymo laikotarpis turėtų būti ribotas. Taigi tikslinga nustatyti pereinamojo laikotarpio nuostatas, įskaitant taisykles pagalbos schemoms, kurioms taikoma išimtis, šio reglamento galiojimo laikotarpio pabaigoje. Tokiomis taisyklėmis valstybėms narėms būtų suteikiama laiko prisitaikyti prie bet kokios būsimos tvarkos. Tačiau suderinimo laikotarpis neturėtų būti taikomas regioninės pagalbos schemoms, įskaitant regioninės miesto plėtros pagalbos schemas, kurioms taikoma išimtis turi baigti galioti tą dieną, kai baigia galioti patvirtinti regioninės pagalbos žemėlapiai, ir tam tikroms rizikos finansų pagalbos schemoms,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
TURINYS
I SKYRIUS.
Bendrosios nuostatos 15
II SKYRIUS.
Kontrolė 36
III SKYRIUS.
Specialiosios skirtingų kategorijų pagalbos nuostatos 37
1 skirsnis.
Regioninė pagalba 37
2 skirsnis.
Pagalba MVĮ 41
3 skirsnis.
Pagalba MVĮ gauti finansavimą 43
4 skirsnis.
Pagalba moksliniams tyrimams, technologinei plėtrai ir inovacijoms 47
5 skirsnis.
Pagalba mokymui 51
6 skirsnis.
Pagalba nepalankias sąlygas darbo rinkoje turintiems asmenims ir neįgaliesiems darbuotojams 52
7 skirsnis.
Pagalba aplinkos apsaugai 53
8 skirsnis.
Pagalba tam tikrų gaivalinių nelaimių padarytai žalai atitaisyti 62
9 skirsnis.
Socialinė transporto pagalba atokių regionų gyventojams 63
10 skirsnis.
Pagalba plačiajuosčio ryšio infrastruktūroms plėtoti 63
11 skirsnis.
Pagalba kultūrai ir paveldo išsaugojimui 64
12 skirsnis.
Pagalbai sporto ir daugiafunkcėms laisvalaikio infrastruktūroms 67
13 skirsnis.
Pagalba vietos infrastruktūroms 68
IV SKYRIUS.
Baigiamosios nuostatos 68
I SKYRIUS
BENDROSIOS NUOSTATOS
1 straipsnis
Taikymo sritis
1. Šis reglamentas taikomas šių kategorijų pagalbai:
a)
regioninei pagalbai;
b)
pagalbai MVĮ: investicinei pagalbai, veiklos pagalbai ir pagalbai MVĮ gauti finansavimą;
c)
pagalbai aplinkos apsaugai;
d)
pagalbai moksliniams tyrimams, technologinei plėtrai ir inovacijoms;
e)
pagalbai mokymui;
f)
nepalankias sąlygas darbo rinkoje turinčių asmenų įdarbinimo pagalbai ir neįgaliųjų užimtumo pagalbai;
g)
pagalbai tam tikrų gaivalinių nelaimių sukeltai žalai atlyginti;
h)
socialinei pagalbai atokių regionų gyventojų transportui;
i)
pagalbai plačiajuosčio ryšio infrastruktūroms plėtoti;
j)
pagalbai kultūrai ir paveldo išsaugojimui;
k)
pagalbai sporto ir daugiafunkcėms laisvalaikio infrastruktūroms; ir
l)
pagalbai vietos infrastruktūroms.
2. Šis reglamentas netaikomas:
a)
schemoms pagal šio reglamento 1 skirsnį (išskyrus 15 straipsnį), 2, 3, 4, 7 skirsnius (išskyrus 44 straipsnį) ir III skyriaus 10 skirsnį, jeigu vidutinis metinis valstybės pagalbos biudžetas viršija 150 mln. EUR, po šešių mėnesių nuo jų įsigaliojimo. Per 20 darbo dienų nuo schemos įsigaliojimo įvertinusi valstybės narės praneštą atitinkamą vertinimo planą, Komisija gali nuspręsti, kad šis reglamentas ir toliau taikomas ilgesniam laikotarpiui bet kuriai iš šių pagalbos schemų;
b)
bet kokiems 1 straipsnio 2 dalies a punkte nurodytų schemų pakeitimams, išskyrus pakeitimus, kurie negali turėti poveikio pagalbos schemos pagal šį reglamentą suderinamumui ar negali turėti reikšmingo poveikio patvirtinto vertinimo plano turiniui;
c)
pagalbai su eksportu susijusiai veiklai trečiosiose šalyse arba valstybėse narėse, t. y. pagalbai, tiesiogiai susijusiai su eksportuojamais kiekiais, platinimo tinklo kūrimu bei veikla arba su kitomis einamosiomis išlaidomis, susijusiomis su eksporto veikla;
d)
pagalbai, kuria remiamas vietinių prekių naudojimas vietoje importuojamų prekių.
3. Šis reglamentas netaikomas:
a)
pagalbai, suteiktai žuvininkystės ir akvakultūros sektoriuje, kuriam taikomas 2013 m. gruodžio 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1379/2013 dėl bendro žvejybos ir akvakultūros produktų rinkų organizavimo, kuriuo iš dalies keičiami Tarybos reglamentai (EB) Nr. 1184/2006 ir (EB) Nr. 1224/2009 ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 104/2000 (35), išskyrus pagalbai mokymui, pagalbai MVĮ gauti finansavimą, pagalbai mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros srityje, inovacijų pagalbai MVĮ, pagalbai nepalankias sąlygas darbo rinkoje turintiems asmenims ir neįgaliesiems darbuotojams;
b)
pagalbai, suteiktai pirminės žemės ūkio produktų gamybos sektoriuje, išskyrus papildomų išlaidų, kitų nei transporto išlaidos, atokiausiuose regionuose kompensavimui, kaip nustatyta 15 straipsnio 2 dalies b punkte, MVĮ teikiamai pagalbai konsultavimui, rizikos finansų pagalbai, pagalbai moksliniams tyrimams ir technologinei plėtrai, inovacijų pagalbai MVĮ, pagalbai aplinkos apsaugai, pagalbai mokymui bei pagalbai palankių sąlygų neturintiems ir neįgaliesiems darbuotojams;
c)
pagalbai, suteiktai žemės ūkio produktų perdirbimo ir prekybos jais sektoriuje šiais atvejais:
i)
kai pagalbos suma nustatoma pagal iš pirminės produkcijos gamintojų įsigytų arba atitinkamų įmonių rinkai pateiktų tokių produktų kainą arba kiekį arba
ii)
kai pagalba priklauso nuo to, ar ji bus iš dalies arba visa perduota pirminės produkcijos gamintojams;
d)
pagalbai nekonkurencingų anglių kasyklų uždarymui palengvinti, kuriai taikomas Tarybos sprendimas Nr. 2010/787;
e)
13 straipsnyje nenurodytų kategorijų regioninei pagalbai.
Kai įmonė veikia ir pirmos pastraipos a, b arba c punkte nenurodytuose sektoriuose, ir sektoriuose, kurie įtraukti į šio reglamento taikymo sritį, šis reglamentas taikomas pagalbai, kuri suteikta pastaruosiuose sektoriuose ar pastarajai veiklai, su sąlyga, kad valstybės narės tinkamomis priemonėmis, kaip antai atskirdamos veiklos sritis ar išlaidas, užtikrina, kad veiklai į taikymo sritį neįtrauktuose sektoriuose nebūtų naudojama pagal šį reglamentą suteikta pagalba.
4. Šis reglamentas netaikomas:
a)
pagalbos schemoms, į kurias nėra aiškiai neįtrauktas individualios pagalbos mokėjimas įmonei, kuriai išduotas vykdomasis raštas sumoms išieškoti pagal ankstesnį Komisijos sprendimą, kuriame pagalba skelbiama neteisėta ir nesuderinama su vidaus rinka, išskyrus pagalbos schemas, skirtas tam tikrų gaivalinių nelaimių padarytai žalai atitaisyti;
b)
ad hoc pagalbai a punkte nurodytai įmonei;
c)
pagalbai sunkumų patiriančioms įmonėms, išskyrus pagalbos schemas, skirtas tam tikrų gaivalinių nelaimių padarytai žalai atitaisyti.
5. Šis reglamentas netaikomas valstybės pagalbos priemonėms, kurios savaime, dėl su jomis susietų sąlygų arba dėl jų finansavimo metodo nulemia neišvengiamą ES teisės pažeidimą, visų pirma:
a)
pagalbos priemonėms, pagal kurias pagalbos suteikimas yra susietas su įpareigojimu pagalbos gavėjui turėti būstinę atitinkamoje valstybėje narėje arba būti iš esmės įsisteigusiu toje valstybėje narėje. Tačiau leidžiama nustatyti reikalavimą turėti įsisteigimo ar įregistravimo vietą pagalbą teikiančioje valstybėje narėje mokėjimo metu;
b)
pagalbos priemonėms, pagal kurias pagalbos suteikimas yra susietas su įpareigojimu pagalbos gavėjui naudoti šalyje pagamintas prekes arba teikiamas paslaugas;
c)
pagalbos priemonėms, kuriomis ribojamos pagalbos gavėjų galimybės naudoti mokslinių tyrimų, technologinės plėtros ir inovacijų rezultatus kitose valstybėse narėse.
2 straipsnis
Apibrėžtys
Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys:
1)
pagalba - bet kokia priemonė, atitinkanti visus Sutarties 107 straipsnio 1 dalyje nustatytus kriterijus;
2)
mažosios ir vidutinės įmonės, arba MVĮ, - įmonės, atitinkančios I priede nustatytus kriterijus;
3)
neįgalusis darbuotojas - bet kuris asmuo, kuris:
a)
pripažįstamas neįgaliuoju darbuotoju pagal nacionalinę teisę arba
b)
turi ilgalaikį (-ių) fizinį (-ių), psichikos, intelekto ar jutimo sutrikimą (-ų), kuris (kurie) kartu su kitomis įvairiomis kliūtimis gali trukdyti šiam asmeniui visapusiškai ir veiksmingai dalyvauti darbo aplinkoje tokiomis pat sąlygomis kaip ir kiti darbuotojai;
4)
nepalankias sąlygas darbo rinkoje turintis asmuo - bet kuris asmuo, kuris:
a)
paskutinius šešis mėnesius neturėjo nuolatinio apmokamo darbo arba
b)
yra 15-24 metų, arba
c)
nėra įgijęs aukštesniojo vidurinio ar profesinio išsilavinimo (Tarptautinio standartizuoto švietimo klasifikatorius 3) arba nuo kurio dieninio mokslo baigimo praėjo ne daugiau kaip dveji metai, ir kuris prieš tai nebuvo pradėjęs dirbti pirmo nuolatinio mokamo darbo, arba
d)
yra vyresnis nei 50 metų, arba
e)
yra vienišas suaugęs asmuo, turintis vieną ar daugiau išlaikytinių, arba
f)
dirba tam tikrame sektoriuje arba užsiima tam tikra profesine veikla valstybėje narėje, jei lyčių nelygybė tame sektoriuje arba tarp ta profesine veikla užsiimančių asmenų yra bent 25 % didesnė nei vidutinė lyčių nelygybė visuose ūkio sektoriuose toje valstybėje narėje, ir toks asmuo priklauso nepakankamai atstovaujamai lyčių grupei, arba
g)
priklauso valstybės narės etninei mažumai ir kuris turi ugdytis kalbos, profesinio mokymo įgūdžius ar įgauti darbo patirties, kad padidintų savo galimybes gauti stabilų darbą;
5)
transporto paslaugos - tai keleivių vežimas orlaiviais, jūrų transportu, keliais, geležinkeliais arba vidaus vandenimis arba krovinių vežimas samdos pagrindais arba už atlygį;
6)
transporto išlaidos - išlaidos, kurias pagalbos gavėjas už vieną reisą kaip užmokestį už samdos pagrindais gautą transporto paslaugą arba kaip atlygį faktiškai sumoka ir kurias sudaro:
a)
mokesčiai už krovinių vežimą, tvarkymo išlaidos ir laikino sandėliavimo išlaidos, jeigu šios išlaidos susijusios su reisu;
b)
krovinio draudimo išlaidos;
c)
mokesčiai, muitai ir rinkliavos už krovinį ir, jeigu taikoma, už dedveitą tiek kilmės vietoje, tiek paskirties vietoje ir
d)
saugos ir saugumo kontrolės išlaidos, papildomi mokesčiai už padidėjusią degalų kainą;
7)
atokūs regionai - atokiausi regionai, Malta, Kipras, Seuta ir Melilja, salos, kurios yra valstybės narės teritorijos dalis, ir retai apgyvendintos vietovės;
8)
prekyba žemės ūkio produktais - produktų laikymas arba eksponavimas ketinant parduoti, siūlymas pirkti, tiekimas arba kitoks pateikimas rinkai, išskyrus atvejus, kai pirminės produkcijos gamintojas produkciją pirmą kartą parduoda perpardavėjams arba perdirbėjams, ir bet kokią produkto paruošimo tokiam pirmam pardavimui veiklą; pardavimas, kai pirminės produkcijos gamintojas produktus parduoda galutiniams vartotojams, laikomas prekyba, jei prekiaujama atskirose tam skirtose patalpose;
9)
pirminė žemės ūkio produktų gamyba - Sutarties I priede išvardytų dirvožemio ir gyvulininkystės produktų gamyba nesiimant tolesnių veiksmų, kuriais keičiamas tokių produktų pobūdis;
10)
žemės ūkio produktų perdirbimas - bet kokia operacija su žemės ūkio produktu, kurią atlikus taip pat gaunamas žemės ūkio produktas, išskyrus ūkyje vykdomą veiklą, susijusią su pasiruošimu pirmą kartą parduoti gyvūninį arba augalinį produktą;
11)
žemės ūkio produktas - Sutarties I priede išvardyti produktai, išskyrus 2013 m. gruodžio 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1379/2013 I priede išvardytus žvejybos ir akvakultūros produktus;
12)
atokiausi regionai - Sutarties 349 straipsnyje apibrėžti regionai. Pagal Europos Vadovų Tarybos sprendimą 2010/718/ES, nuo 2012 m. liepos 1 d. Sen Bartelemi nebelaikoma atokiausiu regionu. Pagal Europos Vadovų Tarybos sprendimą 2012/419/ES, nuo 2014 m. sausio 1 d. Sen Majotas laikomas atokiausiu regionu;
13)
anglys - aukštos kokybės, vidutinės kokybės ir žemos kokybės A ir B kategorijos anglys, kaip nustatyta Jungtinių Tautų Europos ekonomikos komisijos tarptautinėje anglių kodifikavimo sistemoje ir paaiškinta 2010 m. gruodžio 10 d. Tarybos sprendimu dėl valstybės pagalbos nekonkurencingų anglių kasyklų uždarymui palengvinti (36);
14)
individuali pagalba:
i)
ad hoc pagalba ir
ii)
pagal pagalbos schemą atskiriems pagalbos gavėjams skiriama pagalba;
15)
pagalbos schema - kiekvienas aktas, pagal kurį bendrai ir abstrakčiai akte nurodytoms įmonėms galima teikti individualią pagalbą nereikalaujant kitų įgyvendinimo priemonių, ir kiekvienas aktas, pagal kurį vienai arba kelioms įmonėms gali būti teikiama su konkrečiu projektu nesusijusi pagalba neribotam laikotarpiui ir (arba) neriboto dydžio pagalba;
16)
vertinimo planas - dokumentas, kuriame nurodoma bent tokia informacija: vertinamos pagalbos schemos tikslai, vertinimo klausimai, rezultatų rodikliai, numatyta vertinimo vykdymo metodika, duomenų rinkimo reikalavimai, pasiūlytas vertinimo laikas, įskaitant galutinės vertinimo ataskaitos pateikimo datą, nepriklausomos įstaigos, vykdančios vertinimą arba jos vykdomai atrankai naudosimų kriterijų aprašymas ir vertinimo viešumo užtikrinimo sąlygos;
17)
ad hoc pagalba - ne pagal pagalbos schemą skirta pagalba;
18)
sunkumų patirianti įmonė - įmonė, kuri susiduria su bent jau viena iš šių aplinkybių:
a)
ribotos turtinės atsakomybės bendrovė (kuri nėra MVĮ, veikianti trumpiau nei trejus metus, arba, siekiant atitikti rizikos finansų pagalbos skyrimo reikalavimus, MVĮ per 7 metus nuo jos pirmojo komercinio pardavimo, atitinkanti rizikos finansų investicijų reikalavimus po finansų tarpininko išsamaus patikrinimo), kurios daugiau nei pusė pasirašytojo akcinio kapitalo buvo prarasta dėl sukauptų nuostolių. Taip yra tuomet, kai sukauptus nuostolius atėmus iš rezervų (ir visų kitų elementų, kurie paprastai laikomi bendrovės nuosavų lėšų dalimi) gaunama bendra neigiama suma, viršijantis pusę pasirašytojo akcinio kapitalo. Šioje nuostatoje „ribotos turtinės atsakomybės bendrovė“ visų pirma yra tokios rūšies bendrovė, kuri nurodyta Direktyvos 2013/34/ES (37) I priede, o „akcinis kapitalas“, jeigu taikoma, apima bet kokius akcijų priedus;
b)
bendrovė, kurioje bent keli nariai turi neribotą turtinę atsakomybę už bendrovės (kuri nėra MVĮ, veikianti trumpiau nei trejus metus, arba, siekiant atitikti rizikos finansų pagalbos skyrimo reikalavimus, MVĮ per 7 metus nuo jos pirmojo komercinio pardavimo, atitinkanti rizikos finansų investicijų reikalavimus po finansų tarpininko išsamaus patikrinimo) skolą, kurios daugiau nei pusė jos kapitalo, kaip parodyta bendrovės apskaitoje, buvo prarasta dėl sukauptų nuostolių. Šioje nuostatoje „bendrovė, kurioje bent keli nariai turi neribotą turtinę atsakomybę už bendrovės skolą“ visų pirma yra tokios rūšies bendrovė, kuri nurodyta Direktyvos 2013/34/ES II priede;
c)
jeigu įmonei taikoma kolektyvinė nemokumo procedūra arba ji atitinka nacionalinės teisės kriterijus, kad jos kreditorių prašymu jai būtų pradėta kolektyvinė nemokumo procedūra;
d)
jeigu įmonė gavo sanavimo pagalbą ir dar negrąžino skolos ar baigėsi jos garantijos galiojimas, arba gavo restruktūrizavimo pagalbą ir vis dar laikosi restruktūrizavimo plano;
e)
įmonė, kuri nėra MVĮ, jeigu per paskutinius dvejus metus:
1)
įmonės balansinis skolos ir nuosavo kapitalo santykis viršija 7,5 ir
2)
įmonės EBITDA (pajamų neatskaičius palūkanų, mokesčių, nusidėvėjimo, ir amortizacijos) palūkanų padengimo santykis yra mažesnis negu 1,0.
19)
su teritorinėmis išlaidomis susiję įpareigojimai - pagalbą teikiančių institucijų nustatyti įpareigojimai pagalbos gavėjams išleisti minimalią sumą ir (arba) vykdyti minimalią gamybinę veiklą tam tikroje teritorijoje;
20)
pakoreguota pagalbos suma - didžiausia leidžiama pagalbos suma dideliam investiciniam projektui, apskaičiuojama pagal šią formulę:
didžiausia pagalbos suma = R × (A + 0,50 × B + 0 × C),
kai: R - atitinkamoje vietovėje taikytinas didžiausias pagalbos intensyvumas, nustatytas patvirtintame regioniniame žemėlapyje ir galiojantis pagalbos suteikimo dieną, neįskaitant padidinto pagalbos intensyvumo MVĮ; A - pradinė tinkamų finansuoti išlaidų dalis - 50 mln. EUR, B - tinkamų finansuoti išlaidų dalis nuo 50 iki 100 mln. EUR. ir C - tinkamų finansuoti išlaidų dalis, viršijanti 100 mln. EUR;
21)
grąžintinas avansas - paskola projektui, kuri sumokama iš karto arba dalimis ir kurios grąžinimo sąlygos priklauso nuo projekto rezultatų;
22)
bendrasis subsidijos ekvivalentas - pagalbos suma, jeigu ta pagalba jos gavėjui buvo suteikta dotacijos forma, prieš bet kokį mokesčių ar kitų rinkliavų atskaitymą;
23)
darbų pradžia - su investicija susijusių statybos darbų pradžia arba pirmasis teisiškai privalomas įsipareigojimas užsakyti įrenginius, arba bet kuris kitas įsipareigojimas, dėl kurio investicija tampa neatšaukiama, žiūrint, kuris įvykis pirmesnis. Žemės pirkimas ir parengiamieji darbai, pvz., leidimų gavimas ir galimybių studijų vykdymas, darbų pradžia nelaikomi. Perėmimo atveju darbų pradžia laikomas momentas, kai įsigyjamas su įsigyta įmone tiesiogiai susijęs turtas;
24)
didelės įmonės - įmonės, neatitinkančios I priede nustatytų kriterijų;
25)
fiskalinių teisių perėmimo schema - schema mokesčių lengvatų forma, kuri yra anksčiau galiojusios schemos mokesčių lengvatų forma versija, kuria ta schema keičiama;
26)
pagalbos intensyvumas - bendras pagalbos dydis prieš mokesčių ar kitokios rinkliavos atskaitymą, išreikštas tinkamų finansuoti išlaidų procentine dalimi;
27)
remiamos vietovės - vietovės, taikant Sutarties 107 straipsnio 3 dalies a ir c punktus, nurodytos patvirtintiname 2014 07 01-2020 12 31 laikotarpio regioninės pagalbos žemėlapyje;
28)
pagalbos suteikimo data - data, kai pagalbos gavėjui pagal taikomą nacionalinį teisinį režimą suteikiama juridinė teisė gauti pagalbą;
29)
materialusis turtas - su žeme, pastatais, įranga, mašinomis ir įrenginiais susijęs turtas;
30)
nematerialusis turtas - turtas, kuris nėra fizinis ar finansinis, kaip antai patento teisės, licencijos, praktinė patirtis arba kitas intelektinis turtas;
31)
darbo užmokesčio išlaidos - visa suma, kurią faktiškai sumoka pagalbos gavėjas atitinkamų darbo vietų atžvilgiu, kurią sudaro bendrasis darbo užmokestis iki mokesčių per nustatytą laikotarpį ir privalomosios įmokos, pvz., socialinio draudimo įmokos, vaiko priežiūros ir tėvų priežiūros išlaidos;
32)
grynasis darbuotojų skaičiaus padidėjimas - grynasis darbuotojų skaičiaus padidėjimas atitinkamoje įmonėje, palyginti su vidutiniu darbuotojų skaičiumi per konkretų laikotarpį. Bet kurios per tą laikotarpį prarastos darbo vietos turi būti atimtos ir į visą darbo laiką, ne visą darbo laiką ir sezoninį darbą dirbančių asmenų skaičių turi būti atsižvelgiama pagal jų metinių darbo vienetų dalis;
33)
speciali infrastruktūra - infrastruktūra, sukurta ex ante nustatytai (-oms) įmonei (-ėms) ir pritaikyta jos (jų) poreikiams.
34)
finansų tarpininkas - bet kuris bet kokio statuso ir nuosavybės finansų tarpininkas, įskaitant fondų fondus, privataus kapitalo investicijų fondus, viešųjų investicijų fondus, bankus, mikrofinansų įstaigas ir garantijų draugijas;
35)
reisas - prekių gabenimas viena ar daugiau transporto priemonių iš kilmės vietos į paskirties vietą, įskaitant bet kokias tarpines atkarpas ar etapus atitinkamoje valstybėje narėje ar už jos ribų;
36)
tinkama kapitalo grąžos norma (TKGN) - numatoma grąžos norma, lygi pagal riziką pakoreguotai diskonto normai, kuri atspindi projekto rizikos lygį ir pobūdį bei kapitalą, kurį privatūs investuotojai planuoja investuoti;
37)
bendras finansavimas - bendros sumos investavimas į tinkamą finansuoti įmonę arba projektą pagal šio reglamento 3 skirsnį arba 16 ar 39 straipsnius neįtraukiant visų privačių investicijų, teikiamų rinkos sąlygomis, kurios nepatenka į atitinkamos valstybės pagalbos priemonės taikymo sritį;
38)
konkurencinis konkursas - nediskriminacinis konkursas, kuriame sudaromos sąlygos dalyvauti pakankamam skaičiui įmonių ir kai pagalba teikiama arba remiantis konkurso dalyvio pateiktu pradiniu pasiūlymu, arba galutine kaina. Be to, su konkursu susijęs biudžetas arba mastas yra privalomas apribojimas, nes galiausiai pagalbą gali gauti ne visi konkurso dalyviai;
39)
veiklos pelnas - diskontuotųjų pajamų ir diskontuotųjų veiklos išlaidų per atitinkamą investicijos laikotarpį skirtumas, kai šis skirtumas yra teigiamas. Veiklos išlaidos apima išlaidas personalui, medžiagoms, rangovų paslaugoms, ryšiams, energijai, techninei priežiūrai, nuomai, administravimui, tačiau šiame reglamente neapima nusidėvėjimo ir finansavimo išlaidų, jei jos buvo įtrauktos į investicinę pagalbą;
Regioninei pagalbai taikomos apibrėžtys
40)
Pagalbai plačiajuosčio ryšio infrastruktūroms plėtoti taikomos apibrėžtys (10 skirsnis) taikomos atitinkamoms regioninės pagalbos nuostatoms.
41)
regioninė investicinė pagalba - regioninė pagalba, suteikta pradinei investicijai arba pradinei naujos ekonominės veiklos investicijai;
42)
regioninė veiklos pagalba - pagalba, kuria mažinamos įmonės einamosios išlaidos, nesusijusios su pradine investicija. Jos apima tokių kategorijų išlaidas: išlaidas personalui, medžiagoms, rangovų paslaugoms, ryšiams, energijai, techninei priežiūrai, nuomai, administravimui ir pan., tačiau neapima nusidėvėjimo išlaidų ir finansavimo išlaidų, jei jos buvo įtrauktos į tinkamas finansuoti išlaidas, kai buvo skiriama investicinė pagalba;
43)
plieno sektorius - visa veikla, susijusi su vieno arba kelių toliau nurodytų gaminių gamyba:
a)
luitinis ketus ir geležies lydiniai:
luitinis ketus plieno gamybai, liejimui ir kitos luitinio ketaus žaliavinės medžiagos, veidrodinis ketus ir anglintasis feromanganas, bet ne kiti ketaus lydiniai;
b)
žaliaviniai geležies gaminiai ir pusgaminiai, įprastas arba specialus plienas:
skystas plienas arba nelydytas plienas, įskaitant liejinius, skirtus pusgaminių kalybai: bliumus, lietinius ruošinius ir plokščiuosius luitus; lakštų juostas ir alavuotąsias juostas; lakštus, pagamintus iš karštai valcuotų ritinių, išskyrus mažosiose ir vidutinėse liejyklose pagamintus skysto plieno liejinių gaminius;
c)
karštuoju būdu pagaminti geležies, įprasto ar specialaus plieno gaminiai:
bėgiai, pabėgiai, iešmų plunksnos, plokštelės, gembės, ne trumpesni kaip 80 mm sunkūs specialieji profiliai, lakštinės atraminės konstrukcijos, trumpesni kaip 80 mm strypai bei specialieji profiliai ir mažesnės nei 150 mm lėkštelės, vieliniai strypai, apvalūs ir kvadratiniai vamzdžiai, karštojo valcavimo lankai ir siauros juostelės (įskaitant vamzdines juosteles), karštojo valcavimo plieno lakštai (dengti arba nedengti), plokštelės ir ne plonesni kaip 3 mm lakštai, ne mažesnės kaip 150 mm universaliosios lėkštelės, bet ne vielos ir vielos gaminiai, poliruoti plieno strypai ir ketaus liejiniai;
d)
šaltuoju būdu pagaminti gaminiai:
alavuotoji skarda, švinuoti plieno lakštai, juodoji skarda, cinkuoti plieno lakštai, kitomis medžiagomis dengti plieno lakštai, šaltojo valcavimo plieno lakštai, orientuoto grūdėtumo elektrotechniniai plieno lakštai, alavuotosios skardos gamybai skirti lankai, ritinių ir juostų formos šaltojo valcavimo plieno lakštai;
e)
vamzdžiai:
visi besiūliai plieno vamzdžiai, didesnio kaip 406,4 mm skersmens virintiniai plieno vamzdžiai;
44)
sintetinių pluoštų sektorius aprėpia:
a)
visų giminingų pluošto rūšių ir poliesterio, poliamido, akrilo arba polipropileno pagrindu pagamintų siūlų išspaudimą (ekstruziją) ir (arba) tekstūravimą, neatsižvelgiant į jų galutinį panaudojimą, arba
b)
polimerizaciją (įskaitant polikondensaciją), jeigu naudojamose mašinose ji yra integruota į ekstruzijos procesą, arba
c)
bet kokį pagalbinį procesą, kuris yra susijęs su galimo pagalbos gavėjo ar kitos grupės, kuriai jis priklauso, bendrovės ekstruzijos ir (arba) tekstūravimo įdiegimu tuo pačiu metu ir kuris paprastai yra integruotas į ekstruzijos ir (arba) tekstūravimo procesą konkrečiai verslo veiklai naudojamose mašinose;
45)
transporto sektorius - tai keleivių vežimas orlaiviais, jūrų transportu, keliais, geležinkeliais ir vidaus vandenimis arba krovinių vežimas samdos pagrindais arba už atlygį; konkrečiai „transporto sektorius“ apima šią statistiniame ekonominės veiklos rūšių klasifikatoriuje NACE 2 red. nustatytą veiklą:
a)
NACE 49: Sausumos transportas ir transportavimas vamzdynais, išskyrus NACE 49.32: Taksi veikla, 49.42: Perkraustymo veikla, 49.5: Transportavimas vamzdynais;
b)
NACE 50: Vandens transportas;
c)
NACE 51: Oro transportas, išskyrus NACE 51.22: Kosmoso transportas;
46)
pagalbos konkretiems ekonominės veiklos sektoriams schema - schema, taikoma veiklai, priskiriama prie mažiau kaip penkių statistinio ekonominės veiklos rūšių klasifikatoriaus NACE 2 red. klasių (skaitmeninis keturženklis kodas);
47)
turizmo veikla - tokia NACE 2 red. nustatyta veikla:
a)
NACE 55: apgyvendinimo veikla;
b)
NACE 56: maitinimo ir gėrimų teikimo veikla;
c)
NACE 79: kelionių agentūrų, ekskursijų organizatorių išankstinio užsakymo paslaugų ir susijusi veikla;
d)
NACE 90: kūrybinė, meninė ir pramogų organizavimo veikla;
e)
NACE 91: bibliotekų, archyvų, muziejų ir kita kultūrinė veikla;
f)
NACE 93: sportinė veikla, pramogų ir poilsio organizavimo veikla.
48)
retai apgyvendintos vietovės - vietovės, kurias tokiomis pripažįsta Komisija individualiuose sprendimuose dėl 2014 07 01-2020 12 31 laikotarpio regioninės pagalbos žemėlapių;
49)
pradinė investicija:
a)
investicija į materialųjį ir nematerialųjį turtą, susijusį su naujos įmonės kūrimu, esamos įmonės pajėgumo didinimu, įmonės produkcijos įvairinimu, kai įmonė ima gaminti naujus produktus, arba esamos įmonės bendro gamybos proceso esminiu keitimu, arba
b)
turto, priklausančio įmonei, kuri nutraukė veiklą arba būtų nutraukusi veiklą, jei nebūtų įsigyta ir kurią įsigyja su pardavėju nesusijęs investuotojas, įsigijimas, išskyrus vien tik įmonės akcijų įsigijimą;
50)
tapati ar panaši veikla - veikla, priskiriama prie tos pačios statistinio ekonominės veiklos rūšių klasifikatoriaus NACE 2 red. klasės (skaitmeninis keturženklis kodas), kaip nustatyta 2006 m. gruodžio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1893/2006, nustatantis statistinį ekonominės veiklos rūšių klasifikatorių NACE 2 red. ir iš dalies keičiantis Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 3037/90 bei tam tikrus EB reglamentus dėl konkrečių statistikos sričių (38);
51)
pradinė naujos ekonominės veiklos investicija:
a)
investicija į materialųjį ir nematerialųjį turtą, susijusį su naujos įmonės kūrimu, arba įmonės veiklos įvairinimu, su sąlyga, kad naujoji veikla nėra tapati ar panaši veikla, kokią anksčiau vykdė įmonė;
b)
turto, priklausančio įmonei, kuri nutraukė veiklą arba būtų nutraukusi veiklą, jei nebūtų įsigyta, ir kurią įsigyja su pardavėju nesusijęs investuotojas, įsigijimas, su sąlyga, kad naujoji veikla, kuri bus vykdoma naudojant įsigytą turtą, nėra tapati ar panaši veikla, kokią įmonė vykdė prieš įsigijimą;
52)
didelis investicinis projektas - pradinė investicija, kurios tinkamos finansuoti išlaidos yra didesnės kaip 50 mln. EUR, apskaičiuotos pagalbos skyrimo dienos kainomis ir pagal tos dienos valiutų keitimo kursus;
53)
paskirties vieta - vieta, kurioje prekės iškraunamos;
54)
kilmės vieta - vieta, kurioje prekės pakraunamos vežti;
55)
veiklos pagalbos skyrimo reikalavimus atitinkančios vietovės - Sutarties 349 straipsnyje nurodyti atokiausi regionai arba retai apgyvendintos vietovės, apibrėžti atitinkamai valstybei narei patvirtintame 2014 07 01-2020 12 31 laikotarpio regioninės pagalbos žemėlapyje;
56)
transporto priemonės - geležinkelių transportas, kelių krovininis transportas, vidaus vandens kelių transportas, jūrų transportas, oro transportas ir intermodalinis transportas;
57)
miesto plėtros fondas (MPF) - specializuota investavimo priemonė, nustatyta siekiant investuoti į miesto plėtros projektus pagal miesto plėtros pagalbos priemonę. MPF valdo miesto plėtros fondo valdytojas;
58)
miesto plėtros fondo valdytojas - profesionali vadybos bendrovė, turinti juridinio asmens statusą, atrenkanti reikalavimus atitinkančius miesto plėtros projektus ir į juos investuojanti;
59)
miesto plėtros projektas (MPP) - investicinis projektas, kuris gali būti panaudotas intervencijų, numatytų pagal integruotąją tvariosios miesto plėtros strategiją, įgyvendinimui paremti ir padėti pasiekti joje numatytus tikslus, įskaitant projektus su vidine grąžos norma, kurios gali neužtekti tam, kad būtų pritrauktas vien komercinis finansavimas. Miesto plėtros projektas gali būti organizuojamas kaip atskiras finansavimo blokas pagalbą gaunančio privačiojo investuotojo arba atskiro juridinio asmens teisinėse struktūrose, pvz., specialios paskirties priemonė;
60)
integruotoji tvariosios miesto plėtros strategija - oficialiai pasiūlyta ir patvirtinta atitinkamos vietos valdžios institucijos arba viešojo sektoriaus tarnybos strategija, nustatyta konkrečiai geografinei miesto vietovei ir laikotarpiui, kurioje išdėstyti integruoti veiksmai miesto vietovėms turinčioms ekonominėms, aplinkos, klimato, demografinėms ir socialinėms problemoms spręsti;
61)
nepiniginis įnašas - įnašas žeme arba nekilnojamuoju turtu, kai žemė ar nekilnojamasis turtas sudaro miesto plėtros projekto dalį;
Pagalbos MVĮ apibrėžtys
62) investiciniu projektu tiesiogiai sukurtos darbo vietos - su investicijomis susijusia veikla sukurtos darbo vietos, įskaitant darbo vietas, sukurtas pagerėjus dėl investicijų atsiradusių pajėgumų panaudojimui;
63) organizacinis bendradarbiavimas - bendrų verslo strategijų ar valdymo struktūrų plėtojimas, bendrų paslaugų ar paslaugų, kuriomis palengvinamas bendradarbiavimas, teikimas, suderinta veikla, pavyzdžiui, tyrimai ar pardavimas, parama tinklams ir grupėms, prieinamumo ir komunikavimo gerinimas, bendrų priemonių, kuriomis skatinamas verslumas ir prekyba su MVĮ, naudojimas;
64) su bendradarbiavimu siejamos konsultacinės paslaugos - konsultavimas, pagalba ir mokymas siekiant keistis žiniomis ir patirtimi ir pagerinti bendradarbiavimą;
65) su bendradarbiavimu siejamos paramos paslaugos - aprūpinimas biuro plotu, svetainių, duomenų bankų, bibliotekų paslaugos, rinkotyra, vadovų, darbinių ir pavyzdinių dokumentų rengimas;
Pagalbos MVĮ gauti finansavimą apibrėžtys
66) investicija į kvazinuosavą kapitalą - finansavimo rūšis, kuri yra tarp nuosavybės ir skolos ir yra susijusi su didesne rizika negu pirmaeilės skolos ir su mažesne rizika negu bendro kapitalo atveju, kurios grąža savininkui daugiausia grindžiama atitinkamos tikslinės įmonės pelnu arba nuostoliais ir kuri įsipareigojimų nevykdymo atveju yra neužtikrinta. Investicijos į kvazinuosavą kapitalą gali būti vykdomos kaip investicijos į skolos vertybinius popierius, neužtikrintus ir subordinuotus, įskaitant tarpinio pobūdžio skolos vertybinius popierius, kuriuos kai kuriais atvejais galima pakeisti į nuosavą kapitalą arba į privilegijuotąsias akcijas;
67) garantija - reglamento 1, 3 ir 7 skirsniuose - rašytinis įsipareigojimas prisiimti atsakomybę už visą arba dalį trečiosios šalies naujai pradedamų paskolų, pavyzdžiui, skolos arba nuomos priemonių, taip pat kvazinuosavo kapitalo priemonių;
68) garantijos dydis - su kiekvienu sandoriu, kuris gali būti sudarytas pagal atitinkamą valstybės pagalbos priemonę, susijusi valstybės investuotojo dengiamų nuostolių procentinė dalis;
69) pasitraukimas - turimų akcijų likvidavimas, kurį vykdo finansų tarpininkas arba investuotojas, įskaitant pardavimą, nurašymą, akcijų ir (arba) paskolų grąžinimą, pardavimą kitam finansų tarpininkui arba investuotojui, pardavimą finansų įstaigai ir pardavimą viešojo platinimo būdu, įskaitant pradinį viešą akcijų platinimą;
70) lėšos - viešosios investicijos, kurios buvo paskirtos finansų tarpininkui, kad šis investuotų pagal rizikos finansų priemonę, ir kurių visas pelnas turi būti grąžinamas viešajam investuotojui;
71) rizikos finansų investicija- nuosavo ir kvazinuosavo kapitalo investicijos, paskolos, įskaitant išperkamąją nuomą, garantijos arba jų derinys tinkamoms finansuoti įmonėms, siekiant naujai investuoti;
72) nepriklausomas privatus investuotojas - privatus investuotojas, kuris nėra tinkamos finansuoti įmonės, į kurią investuoja, akcininkas, įskaitant neformalius investuotojus ir finansų įstaigas, nepriklausomai nuo jų nuosavybės, jeigu jie prisiima visą su savo investicija susijusią riziką. Susikūrus naują bendrovę, visi privatūs investuotojai, įskaitant steigėjus, laikomi nepriklausomais nuo tos bendrovės;
73) fizinis asmuo - taikant 21 ir 23 straipsnius tai yra asmuo, kuris nėra juridinis asmuo ar įmonė taikant Sutarties 107 straipsnio 1 dalį;
74) investicija į nuosavą kapitalą - kapitalo suteikimas įmonei tiesiogiai ar netiesiogiai investuojant mainais už atitinkamą tos įmonės nuosavybės dalį;
75) pirmas komercinis pardavimas- pirmas bendrovės atliekamas pardavimas produktų arba paslaugų rinkoje, išskyrus ribotą pardavimą siekiant ištirti rinką;
76) nebiržinė MVĮ - į oficialų biržos sąrašą neįtraukta bet į alternatyvios prekybos platformos sąrašą įtraukta MVĮ;
77) paskesnė investicija - papildoma rizikos finansų investicija į bendrovę po vieno ar daugiau ankstesnių rizikos finansų investavimo etapų;
78) pakeitimo kapitalas - bendrovės akcijų pirkimas iš ankstesnio investuotojo ar akcininko;
79) įgaliotasis subjektas - Europos investicijų bankas ir Europos investicijų fondas, tarptautinė finansų įstaiga, kurioje valstybė narė yra akcininkė arba valstybėje narėje įsteigtos finansų įstaigos, kurios, viešosios įstaigos kontroliuojamos, siekia viešojo intereso, viešosios teisės reglamentuojama įstaiga arba privatinės teisės reglamentuojama įstaiga, kurios tikslas - teikti viešąją paslaugą; įgaliotasis subjektas gali būti atrenkamas arba paskiriamas tiesiogiai pagal Direktyvos 2004/18/EB dėl viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo (39) arba bet kokio teisės akto, kuriuo ji visa arba iš dalies keičiama, nuostatomis;
80) novatoriška įmonė - įmonė:
a)
kuri, kaip priemonę naudodama išorės eksperto vertinimą, gali įrodyti, kad netolimoje ateityje sukurs produktų, paslaugų arba procesų, kurie technologiniu požiūriu bus nauji arba iš esmės patobulinti, palyginti su naujausiais sektoriaus, kuriame ji veikia, produktais, ir kurie bus susiję su technologinės arba pramoninės nesėkmės rizika arba
b)
kurios mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros išlaidos sudarė ne mažiau kaip 10 % jos bendrų veiklos išlaidų bent vienus metus iš trejų iki pagalbos suteikimo arba, jei tai nauja verslo įmonė be finansinės istorijos, - pagal einamojo fiskalinio laikotarpio auditą, patvirtintą išorės auditoriaus;
81) alternatyvi prekybos platforma - daugiašalė prekybos sistema, kaip apibrėžta Direktyvos 2004/39/EB 4 straipsnio 1 dalies 15 punkte, kurioje prekiaujama daugiausia MVĮ išleistomis finansinėmis priemonėmis;
82) paskola - susitarimas, kuriuo skolintojas įpareigojamas pateikti skolininkui sutarto dydžio pinigų sumą sutartam laikotarpiui ir pagal kurį skolininkas įsipareigoja per sutartą laikotarpį tą sumą grąžinti. Ši priemonė gali būti paskolos arba kitokios finansavimo priemonės, įskaitant išperkamąją nuomą, kurios pagrindinė savybė - mažiausia grąža skolintojui, formos. Esamų paskolų refinansavimas nelaikomas tinkama finansuoti paskola;
Pagalbos moksliniams tyrimams, technologinei plėtrai ir inovacijoms apibrėžtys
83)
mokslinių tyrimų ir žinių sklaidos organizacija - bet kokio teisinio statuso (kuris reglamentuojamas viešosios arba privatinės teisės) ir bet kokiu būdu finansuojamas subjektas (pavyzdžiui: universitetai arba mokslinių tyrimų institutai, technologijų perdavimo agentūros, inovacijų tarpininkai, mokslinių tyrimų srities fiziniai arba virtualūs bendradarbiavimo subjektai), kurio pagrindinė paskirtis yra vykdyti nepriklausomus fundamentinius tyrimus, pramoninius tyrimus ar bandomąją taikomąją veiklą arba per rengiamus mokymus, leidžiamus leidinius arba perduodamas žinias plačiai skleisti šios veiklos rezultatus. Jeigu toks subjektas taip pat vykdo ekonominę veiklą, tos ekonominės veiklos išlaidos ir pajamos į apskaitą turi būti įrašomos atskirai. Įmonės, galinčios daryti lemiamą įtaką tokio subjekto veiklai, pavyzdžiui, per akcininkus arba narius, negali turėti jokios lengvatinės galimybės naudotis tokio subjekto sukurtais rezultatais;
84)
fundamentiniai tyrimai - bandomoji arba teorinė veikla, vykdoma pirmiausia siekiant gauti naujų žinių apie reiškinio pagrindus ir stebimus faktus, nenumatant tiesioginio tokių žinių komercinio taikymo arba naudojimo;
85)
pramoniniai tyrimai - suplanuoti moksliniai tyrimai arba labai svarbūs tyrimai, kuriais siekiama įgyti naujų žinių ir gebėjimų, reikalingų naujiems produktams, procesams ar paslaugoms kurti arba esamiems produktams, procesams ar paslaugoms labai patobulinti. Jie apima sudėtinių sistemų dalių kūrimą ir gali apimti prototipų kūrimą laboratorijos aplinkoje arba aplinkoje, kurioje modeliuojamos sąsajos su esama sistema, taip pat bandomųjų linijų kūrimą, kai to reikia pramoniniams tyrimams ir visų pirma bendram technologiniam patvirtinimui;
86)
bandomoji taikomoji veikla - mokslinių, technologinių, verslo ir kitų atitinkamų žinių bei gebėjimų įgijimas, sujungimas, formavimas ir taikymas siekiant sukurti naujus arba patobulintus produktus, procesus arba paslaugas. Į šią sąvoką taip pat gali būti įtraukta veikla, kurios tikslas yra, pavyzdžiui, naujų produktų, procesų arba paslaugų koncepcinis formulavimas, planavimas ir dokumentavimas.
Bandomoji taikomoji veikla gali apimti naujų arba patobulintų produktų, procesų ar paslaugų prototipų kūrimą, demonstravimą, bandomųjų projektų kūrimą, bandymą ir tvirtinimą realias naudojimo sąlygas atitinkančioje aplinkoje, kai pagrindinis tikslas yra labiau techniškai patobulinti produktus, procesus ar paslaugas, kurie nėra iš esmės įtvirtinti. Tai taip pat gali apimti tinkamo komerciškai naudoti prototipo ar bandomojo vieneto kūrimą, jeigu tai yra galutinis komercinis produktas ir jeigu tokį produktą būtų per brangu gaminti vien tam, kad jis būtų pademonstruotas ir patvirtintas.
Bandomoji taikomoji veikla neapima esamų produktų, gamybos linijų, gamybos procesų, paslaugų ir vykdomos kitų rūšių veiklos įprastinių arba periodinių pakeitimų, net jei tokie pakeitimai gali reikšti patobulinimą;
87)
galimybių studija - projekto galimybių vertinimas ir analizė, kuriais siekiama paremti sprendimų priėmimo procesą objektyviai ir racionaliai atskleidžiant jo stiprybes, silpnybes, galimybes ir grėsmes, taip pat nustatant išteklius, kurių reikia jam įvykdyti, ir galiausiai jo sėkmės perspektyvas;
88)
išlaidos personalui - išlaidos atitinkamam projektui arba veiklai vykdyti įdarbintiems mokslininkams, technikams ir kitiems pagalbiniams darbuotojams;
89)
įprastos rinkos sąlygos reiškia, kad sutarties šalių sandorio sąlygos nesiskiria nuo sąlygų, kuriomis sandorį būtų sudariusios nepriklausomos įmonės, ir kad nėra jokių slapto susitarimo elementų. Laikoma, kad sandoriui taikant atvirą, skaidrią ir nediskriminacinę konkurso procedūrą paisoma įprastų rinkos sąlygų principo;
90)
veiksmingas bendradarbiavimas - ne mažiau kaip dviejų nepriklausomų šalių tarpusavio bendradarbiavimas siekiant keistis žiniomis ar technologija arba pasiekti bendrą tikslą dalijantis darbu, kai šalys bendrai apibrėžia bendradarbiavimo projekto aprėptį ir dalijasi jo rizika bei rezultatais. Viena ar kelios šalys gali prisiimti visas projekto išlaidas, taigi apsaugoti kitas šalis nuo projekto finansų rizikos. Pagal sutartis vykdomi moksliniai tyrimai ir mokslinių tyrimų paslaugų teikimas nelaikomi bendradarbiavimo formomis;
91)
mokslinių tyrimų infrastruktūra - priemonės, ištekliai ir susijusios paslaugos, kuriais, vykdydama tam tikrų sričių mokslinius tyrimus, naudojasi mokslo bendruomenė ir kurie apima mokslinę įrangą ar mokslinių tyrimų medžiagą, žinių šaltinius, pavyzdžiui, rinkinius, archyvus ar struktūrizuotą mokslinę informaciją, informacinėmis ir ryšių technologijomis grindžiamas didelio poveikio infrastruktūras, pavyzdžiui, GRID tinklą, kompiuterinę įrangą, programinę įrangą ir ryšio priemones arba bet kurias kitas išskirtines, moksliniams tyrimams vykdyti būtinas priemones. Tokia infrastruktūra gali būti „sutelktinė“ arba „paskirstytoji“ (organizuotas išteklių tinklas) pagal 2009 m. birželio 25 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 723/2009 dėl Europos mokslinių tyrimų infrastruktūros konsorciumo (ERIC) Bendrijos teisinio pagrindo (40) 2 straipsnio a punktą;
92)
inovacijų grupės - nepriklausomų šalių struktūros arba organizuotos grupės (kaip antai veiklą pradedančios novatoriškos įmonės, mažosios, vidutinės ir didelės įmonės, taip pat mokslinių tyrimų ir žinių sklaidos organizacijos, ne pelno organizacijos ir kiti susiję ekonominės veiklos vykdytojai), suskurtos inovacijų diegimo veiklai skatinti teikiant paramą, bendrai naudojant įrenginius, keičiantis žiniomis bei patirtimi ir efektyviai prisidedant prie žinių perdavimo, tinklų veiklos, informacijos sklaidos ir įmonių ir kitų grupės organizacijų tarpusavio bendradarbiavimo;
93)
aukštos kvalifikacijos darbuotojai - aukštąjį išsilavinimą ir ne mažesnę kaip 5 metų reikiamą profesinę patirtį, kuri taip pat gali apimti doktorantūrą, turintys darbuotojai;
94)
inovacijų konsultacinės paslaugos - konsultavimas, pagalba ir mokymas žinių perdavimo, nematerialiojo turto nuosavybės teisių įsigijimo, apsaugos bei naudojimo, licencijų sutarčių ir standartų naudojimo klausimais;
95)
inovacijų paramos paslaugos - aprūpinimas biuro plotu, duomenų bankų ir bibliotekų paslaugos, rinkotyra, galimybių naudotis laboratorijomis suteikimas, kokybės ženklinimas, bandymai ir sertifikavimas siekiant plėtoti veiksmingesnius produktus, procesus arba paslaugas;
96)
organizacinių inovacijų diegimas - naujo organizacinio metodo taikymas įmonės verslo praktikoje, organizuojant darbo vietas arba išorės santykių srityse, išskyrus pokyčius, paremtus įmonėje jau naudojamais organizaciniais metodais, valdymo strategijos pokyčius, jungimąsi ir įsigijimą, procesų nebetaikymą, paprastą kapitalo pakeitimą arba padidinimą, pokyčius, susijusius tik su gamyklos kainų kitimu, gamybą pagal užsakymą, lokalizavimą, reguliarius sezoninius ir kitus cikliškus pokyčius, prekybą naujais arba labai patobulintais gaminiais;
97)
procesų inovacijų diegimas - naujo arba labai patobulinto gamybos arba pateikimo būdo diegimas (įskaitant svarbius technologijų, įrenginių arba programinės įrangos pakeitimus), išskyrus nedidelius pokyčius arba patobulinimus, gamybinių arba aptarnavimo pajėgumų didinimą, įdiegiant papildomas gamybos arba logistikos sistemas, labai panašias į jau naudojamas, procesų nebetaikymą, paprastą kapitalo pakeitimą arba padidinimą, pokyčius, susijusius tik su gamyklos kainų kitimu, gamybą pagal užsakymą, lokalizavimą, reguliarius sezoninius ir kitus cikliškus pokyčius, prekybą naujais arba labai patobulintais gaminiais;
98)
komandiravimas - pagalbos gavėjo vykdomas laikinas darbuotojo įdarbinimas, kuriam išsaugoma teisė grįžti pas ankstesnį darbdavį;
Pagalbos nepalankias sąlygas darbo rinkoje turintiems asmenims ir neįgaliesiems darbuotojams apibrėžtys
99) labai nepalankias sąlygas darbo rinkoje turintis asmuo - bet kuris asmuo, kuris:
a)
bent 24 mėnesius neturėjo nuolatinio mokamo darbo arba
b)
bent 12 mėnesių neturėjo nuolatinio mokamo darbo ir yra priskiriamas prie vienos iš sąvokos „nepalankias sąlygas darbo rinkoje turintis asmuo“ apibrėžties b-g punktuose nurodytų kategorijų;
100) globojamasis užimtumas - darbas įmonėje, kurioje bent 30 % darbuotojų yra neįgalūs;
Pagalbai aplinkos apsaugai taikomos apibrėžtys
101)
aplinkos apsauga - visi veiksmai, kuriais siekiama kompensuoti gavėjo veiklos padarytą žalą fizinei aplinkai ar gamtos ištekliams arba užkirsti tokiai galimai žalai kelią, sumažinti tokios žalos pavojų arba skatinti efektyviau naudoti gamtinius išteklius, pavyzdžiui, energijos taupymo priemonėmis ir naudojant atsinaujinančius energijos išteklius;
102)
Sąjungos standartas:
a)
privalomas Sąjungos standartas, nustatantis rodiklius, kuriuos atskiros įmonės turi pasiekti aplinkos apsaugos srityje, arba
b)
Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2010/75/ES (41) nustatyta pareiga taikyti geriausius viešai prieinamus gamybos būdus ir užtikrinti, kad išmetamų teršalų kiekis nebūtų didesnis, negu būtų taikant geriausius viešai prieinamus gamybos būdus; tais atvejais, kai su geriausių viešai prieinamų gamybos būdų taikymu susijęs išmetamų teršalų kiekis apibrėžtas įgyvendinimo aktais, priimtais pagal Direktyvą 2010/75/ES, tie kiekiai bus taikomi šio reglamento tikslais; kai tie kiekiai išreiškiami intervalu, bus taikoma riba, kuri geriausiai viešai prieinamais gamybos būdais pasiekiama pirmiausia;
103)
energijos vartojimo efektyvumas - sutaupytos energijos kiekis, kuris nustatomas matuojant ir (arba) įvertinant suvartojimą prieš įgyvendinant energijos vartojimo efektyvumo didinimo priemonę ir ją įgyvendinus, ir kartu užtikrinant suvartoto energijos kiekio normalizavimą atsižvelgiant į išorės sąlygas, darančias poveikį energijos vartojimui;
104)
energijos vartojimo efektyvumo projektas - investicinis projektas, kuriuo didinamas pastatų energijos vartojimo efektyvumas;
105)
energijos vartojimo efektyvumo fondas (EVEF) - specializuota investavimo priemonė, nustatyta siekiant investuoti į energijos vartojimo efektyvumo projektus pastatų energijos vartojimo efektyvumui tiek namų ūkių, tiek ne namų ūkių sektoriuose pagerinti. EVEF valdo energijos vartojimo efektyvumo fondo valdytojas;
106)
energijos vartojimo efektyvumo fondo valdytojas - juridinio asmens statusą turinti profesionali vadybos bendrovė, atrenkanti reikalavimus atitinkančius energijos vartojimo efektyvumo projektus ir į juos investuojanti;
107)
didelio naudingumo kogeneracija - kogeneracija, kuri atitinka 2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2012/27/ES dėl energijos vartojimo efektyvumo, kuria iš dalies keičiamos direktyvos 2009/125/EB ir 2010/30/ES bei kuria panaikinamos direktyvos 2004/8/EB ir 2006/32/EB, (42) 2 straipsnio 34 dalyje pateiktą didelio naudingumo kogeneracijos apibrėžtį;
108)
kogeneracija arba bendra šilumos ir elektros energijos gamyba - šiluminės energijos bei elektros ir (arba) mechaninės energijos gamyba vieno proceso metu;
109)
atsinaujinančių išteklių energija - tik atsinaujinančius energijos išteklius naudojančių jėgainių pagaminta energija, taip pat energijos dalis, nustatoma pagal energijos, pagamintos iš atsinaujinančių energijos išteklių mišriose jėgainėse, naudojančiose ir tradicinius energijos išteklius, šiluminę vertę. Tokia energija apima saugojimo sistemoms užpildyti naudojamą atsinaujinančiąją elektros energiją, tačiau ne elektros energiją, pagamintą naudojant šias saugojimo sistemas;
110)
atsinaujinantys energijos ištekliai - tokie atsinaujinantys neiškastiniai energijos ištekliai: vėjas, saulė, aeroterminiai, geoterminiai ir hidroterminiai ir vandenynų energijos ištekliai, hidroenergijos ištekliai, biomasė, sąvartynų dujos, nuotekų perdirbimo įrenginių dujos ir biodujos;
111)
biodegalai - iš biomasės pagamintas skystasis arba dujinis transporto kuras;
112)
tvarūs biodegalai - Direktyvos 2009/28/EB 17 straipsnyje nustatytus tvarumo kriterijus atitinkantys biodegalai;
113)
maistinės kilmės biodegalai - biodegalai, gaminami iš javų ir kitų krakmolingų augalų, cukraus ir aliejinių augalų, kaip apibrėžta Komisijos Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos, kuria iš dalies keičiama Direktyva 98/70/EB dėl benzino ir dyzelinių degalų (dyzelino) kokybės ir Direktyva 2009/28/EB dėl skatinimo naudoti atsinaujinančių išteklių energiją (43), pasiūlyme;
114)
nauja ir novatoriška technologija - nauja ir nepatvirtinta technologija, palyginti su naujausiomis technologijomis pramonės sektoriuje, kuriai būdinga technologinės arba pramoninės nesėkmės rizika ir tai nėra esamos technologijos optimizavimas ar patobulinimas;
115)
balansavimo atsakomybė - rinkos dalyvio arba jo pasirinkto atstovo, nurodomo kaip „už balansavimą atsakinga šalis“, atsakomybė už disbalansą (gamybos, vartojimo ir komercinių sandorių nuokrypius) per nustatytą atsiskaitymo už disbalansą laikotarpį, nurodomą kaip „atsiskaitymo už disbalansą laikotarpis“;
116)
įprasta balansavimo atsakomybė - nediskriminacinė balansavimo atsakomybė, naudojant įvairias technologijas, nuo tos atsakomybės neatleidžiant nė vieno gamintojo;
117)
biomasė - žemės ūkio, miškininkystės ir susijusių ūkio šakų, įskaitant žuvininkystę ir akvakultūrą, produktų, atliekų ir liekanų (įskaitant augalinės ir gyvulinės kilmės medžiagas) biologiškai skaidi frakcija bei biodujos, taip pat pramoninių ir komunalinių atliekų biologiškai skaidi frakcija;
118)
bendros išlygintos energijos gamybos sąnaudos - prijungimo prie srauto arba elektros tinklo taške apskaičiuotos elektros energijos gamybos sąnaudos. Jos apima pradinį kapitalą, diskonto normą, taip pat nenutrūkstamą veikimą, kurą ir techninę priežiūrą;
119)
aplinkosaugos mokestis - mokestis, kurio konkreti mokesčio bazė yra aiškiai susijusi su neigiamu poveikiu aplinkai arba kuriuo siekiama apmokestinti tam tikrą veiklą, gaminius arba paslaugas, kad aplinkos apsaugos išlaidos būtų įskaičiuotos į jų kainą ir (arba) kad gamintojai bei vartotojai galėtų orientuotis į tas veiklos rūšis, kurios mažiau kenkia aplinkai;
120)
Sąjungos mažiausias mokesčių lygis - mažiausias Sąjungos teisės aktuose numatytas apmokestinimo lygis; energijos produktų ir elektros energijos srityje mažiausias mokesčių lygis nustatytas 2003 m. spalio 27 d. Tarybos direktyvos 2003/96/EB, pakeičiančios Bendrijos energetikos produktų ir elektros energijos mokesčių struktūrą (44), I priede;
121)
užteršta teritorija - teritorija, į kurią, patvirtintais duomenimis, dėl žmogaus kaltės yra patekę tiek pavojingų medžiagų, kad jos, turint omenyje esamą ir numatomą žemės naudojimą, kelia didelį pavojų žmonių sveikatai arba aplinkai;
122)
principas „teršėjas moka“ - principas, pagal kurį taršos šalinimo priemonių išlaidas turėtų padengti atitinkamas teršėjas;
123)
tarša - tai teršėjo padaryta žala, atsiradusi dėl tiesioginės ar netiesioginės žalos aplinkai arba sudarytų sąlygų atsirasti tokiai žalai fizinei aplinkai ar gamtos ištekliams;
124)
didelio energinio efektyvumo centralizuotas šilumos ir vėsumos tiekimas - centralizuoto šildymo ir vėsinimo sistema, kuri atitinka Energijos vartojimo efektyvumo direktyvos 2012/27/ES 2 straipsnio 41 ir 42 dalyse pateiktą efektyvaus centralizuoto šilumos ir vėsumos tiekimo sistemos apibrėžtį. Apibrėžtis apima šilumos ir (arba) vėsumos gamybos įrenginius ir tinklą (įskaitant susijusią infrastruktūrą), būtiną šilumai ir (arba) vėsumai paskirstyti iš gamybos įrenginių į vartotojų patalpas;
125)
teršėjas - asmuo, darantis tiesioginę ar netiesioginę žalą aplinkai arba sudarantis sąlygas tokiai žalai atsirasti;
126)
akartotinis naudojimas - p bet kokia vėlesnio produktų ar sudedamųjų dalių, kurie nėra atliekos, naudojimo tam pačiam tikslui, kuriam buvo sukurti, operacija;
127)
parengimas pakartotiniam naudojimui - atgaunamoji tikrinimo, valymo ar taisymo operacija, per kurią atliekomis tapę produktai ar produktų sudedamosios dalys parengiami taip, kad galėtų būti vėl naudojami be jokio kito išankstinio apdirbimo;
128)
perdirbimas - bet kokia atliekų medžiagų perdirbimo į produktus ar medžiagas, panaudojamas pirminiais ar kitais tikslais, atgaunamoji operacija. Ji apima organinių medžiagų perdirbimą, tačiau neapima energijos išgavimo ir perdirbimo į medžiagas, kurios turi būti naudojamos kaip kuras ar užpildymo operacijoms;
129)
naujausios technologijos - metodika, pagal kurią atliekų produkto pakartotinis naudojimas galutiniam gaminiui pagaminti yra įprasta ir ekonomiškai pelninga veikla. Prireikus sąvoka „naujausios technologijos“ turi būti aiškinama remiantis Sąjungos technologijų ir vidaus rinkos požiūriu;
130)
energetikos infrastruktūra - bet kokia Sąjungoje esanti arba Sąjungą su viena ar daugiau trečiųjų šalių jungianti fizinė įranga ar įrenginys, priskiriamas prie šių kategorijų:
a)
elektros energijos sektoriuje:
i)
perdavimo infrastruktūra, kaip apibrėžta 2009 m. liepos 13 d. Direktyvos 2009/72/EB dėl elektros energijos vidaus rinkos bendrųjų taisyklių (45) 2 straipsnio 3 dalyje;
ii)
paskirstymo infrastruktūra, kaip apibrėžta Direktyvos 2009/72/EB 2 straipsnio 5 dalyje;
iii)
elektros energijos saugyklos, apibrėžiamos kaip įrenginiai, naudojami elektrai nuolat arba laikinai saugoti antžeminiuose arba požeminiuose įrenginiuose arba geologiniuose objektuose, jeigu jie yra tiesiogiai sujungti su aukštos įtampos elektros perdavimo linijomis, skirtomis 110 kV ar aukštesnei įtampai;
iv)
bet kokia įranga ar įrenginys, būtini saugiam, patikimam ir veiksmingam i-iii punktuose apibrėžtų sistemų veikimui užtikrinti, įskaitant visų lygių įtampos ir pastočių apsaugos, stebėjimo ir kontrolės sistemas ir
v)
pažangieji elektros energijos tinklai, apibrėžiami kaip bet kokia įranga, linija, kabelis ar įrenginys, tiek perdavimo, tiek žemos ir vidutinės įtampos paskirstymo lygmens, kuriuo siekiama užtikrinti dvikryptį skaitmeninį ryšį ir elektros energijos gamybos, perdavimo, paskirstymo ir vartojimo elektros tinkle tikralaikį ar beveik tikralaikį interaktyvųjį ir išmanųjį stebėjimą ir valdymą, kad plėtojant tinklą būtų veiksmingai integruojama visų prie tinklo prisijungusių naudotojų - elektros energijos gamintojų, vartotojų ir abi šias veiklas vykdančių subjektų - elgsena ir veiksmai ir taip būtų sukurta ekonomiškai veiksminga, tvari elektros energijos sistema, kuri pasižymėtų mažais nuostoliais, aukšta kokybe, tiekimo saugumu ir sauga;
b)
dujų sektoriuje:
i)
gamtinių dujų ir biodujų perdavimo ir paskirstymo vamzdynai, kurie yra tinklo dalis, išskyrus aukšto slėgio vamzdynus, naudojamus išgautų gamtinių dujų paskirstymui pradinės grandies rinkoje;
ii)
požeminės saugyklos, sujungtos su i punkte minėtais didelio slėgio dujotiekiais;
iii)
suskystintųjų gamtinių dujų arba suslėgtųjų gamtinių dujų priėmimo, saugojimo, pakartotinio dujinimo ar slėgio sumažinimo įrenginiai ir
iv)
bet kokia įranga ar įrenginys, būtini saugiam, patikimam ir veiksmingam sistemos eksploatavimui arba siekiant užtikrinti galimybę naudoti transportavimo abiem kryptimis pajėgumus, įskaitant kompresorines stotis;
c)
naftos sektoriuje:
i)
žalios naftos transportavimo vamzdynai;
ii)
siurblinės ir saugojimo įrenginiai, reikalingi eksploatuojant žalios naftos vamzdynus ir
iii)
bet kokia įranga ar įrenginys, būtini tinkamam, saugiam ir veiksmingam atitinkamos sistemos eksploatavimui, įskaitant apsaugos, stebėjimo ir kontrolės sistemas ir reversinių srautų įtaisus;
d)
srityje: vamzdynas, įskaitant susijusias slėgines, skirtas transportuoti CO2 į saugyklą, siekiant suleisti CO2 į tinkamas požemines geologines formacijas nuolatiniam saugojimui;
131)
energijos vidaus rinkos teisės aktai - 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/72/EB dėl elektros energijos vidaus rinkos bendrųjų taisyklių, 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/73/EB dėl gamtinių dujų vidaus rinkos bendrųjų taisyklių (46), 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 713/2009, įsteigiantis Energetikos reguliavimo institucijų bendradarbiavimo agentūrą (47); 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 714/2009 dėl prieigos prie tarpvalstybinių elektros energijos mainų tinklo sąlygų (48) ir 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 715/2009 dėl teisės naudotis gamtinių dujų perdavimo tinklais sąlygų (49) arba bet kokio teisės akto, kuriuo šie teisės aktai visi arba iš dalies keičiami, nuostatos;
Socialinei transporto pagalbai atokių regionų gyventojams taikomos apibrėžtys
132) įprastinė gyvenamoji vieta - vieta, kurioje dėl asmeninių ir profesinių ryšių kiekvienais kalendoriniais metais asmuo gyvena bent 185 dienas; tuo atveju, kai asmens profesiniai ryšiai yra kitoje vietoje nei jo asmeniniai ryšiai ir kai jis gyvena dviejose arba daugiau valstybių narių, laikoma, kad jo įprastinė gyvenamoji vieta yra jo asmeninių ryšių vieta, jei šis asmuo ten reguliariai grįžta; kai asmuo gyvena valstybėje narėje, kurioje vykdo nustatytos trukmės užduotį, ir toliau laikoma, kad jo gyvenamoji vieta yra jos asmeninių ryšių vieta, nepriklausomai nuo to, ar jis į šią vietą grįžta veiklos metu; mokantis universitete arba mokykloje kitoje valstybėje narėje įprastinė gyvenamoji vieta nesikeičia; arba sąvokos „įprastinė gyvenamoji vieta“ prasmė - valstybės narės nacionalinės teisės suteikta prasmė;
Pagalbos plačiajuosčio ryšio infrastruktūroms plėtoti apibrėžtys
133)
bazinis plačiajuostis ryšys; bazinio plačiajuosčio ryšio tinklai - bazinių funkcijų tinklai, pagrįsti technologinėmis platformomis, kaip antai asimetrinės skaitmeninės abonento linijos (iki ADSL2+ kartos tinklų), įprasti kabeliai (pvz., DOCSIS 2.0), trečios kartos judriojo ryšio tinklai (UMTS) ir palydovinės sistemos;
134)
su plačiajuosčiu ryšiu susiję civilinės inžinerijos darbai - civilinės inžinerijos darbai, kuriuos būtina atlikti įrengiant plačiajuosčio ryšio tinklą, kaip antai kelio kasimo darbai, kad būtų galima įrengti (plačiajuosčio ryšio) kabelių kanalus;
135)
kabelių kanalai - požeminiai vamzdžiai arba izoliaciniai vamzdžiai plačiajuosčio ryšio tinklo kabeliams (šviesolaidiniams, variniams arba bendraašiams) tiesti;
136)
fizinis atsiejimas suteikia prieigą prie galutinio naudotojo prieigos linijos ir taip konkurento nuosavoms perdavimo sistemoms sudaro galimybę tiesiogiai perduoti ja duomenis;
137)
pasyvioji plačiajuosčio ryšio infrastruktūra - plačiajuosčio ryšio tinklas be jokių aktyvių sudedamųjų dalių. Paprastai sudarytas iš civilinės inžinerijos infrastruktūros, kabelių kanalų, nenaudojamų šviesolaidžio skaidulų ir skirstymo spintų gatvėse;
138)
naujos kartos prieigos (NKP) tinklai - pažangūs tinklai, kuriems būdingos bent šios savybės: a) jais labai didele sparta kiekvienam abonentui patikimai teikiamos paslaugos naudojant netoli vartotojo patalpų esančią optinio (arba lygiavertės technologijos) atgalinio tranzito įrangą, kuri padeda užtikrinti labai didelę realiąją spartą; b) jų pagrindu teikiamos pažangios skaitmeninės paslaugos, įskaitant susietąsias paslaugas „all-IP“; c) jais siunčiamų duomenų greitis yra daug didesnis (palyginti su baziniais plačiajuosčio ryšio tinklais). Šiuo rinkos ir technologijų raidos etapu NKP tinklai yra: a) šviesolaidžio tinklai (FTTx), b) pažangūs atnaujinti kabeliniai tinklai ir c) tam tikri pažangūs belaidžiai tinklai, kuriais kiekvienam abonentui galima teikti patikimą didelės spartos interneto ryšį;
139)
didmeninė prieiga - prieiga, per kurią vienas operatorius gali naudotis kito operatoriaus įrenginiais. Remiantis dabartiniais technologiniais laimėjimais, į plačiausią prieigą, kurią galima suteikti per atitinkamą tinklą, įtraukiami bent toliau išvardyti prieigos produktai. Per FTTH/FTTB tinklą: prieiga prie kabelių kanalų, prieiga prie nenaudojamų šviesolaidžių skaidulų linijos, atsietoji prieiga prie vietinės linijos, prieiga prie dvejetainių signalų srauto. Per kabelių tinklą: prieiga prie kabelių kanalų ir prieiga prie dvejetainių signalų srauto. Per FTTC tinklą: prieiga prie kabelių kanalų, dalinės linijos prieigos atsiejimas ir prieiga prie dvejetainių signalų srauto. Per pasyviąją tinklo infrastruktūrą: prieiga prie kabelių kanalų, prieiga prie nenaudojamų šviesolaidžių skaidulų linijos ir (arba) atsietoji prieiga prie vietinės linijos. Per ADSL pagrįstą plačiajuosčio ryšio tinklą: atsietoji prieiga prie vietinės linijos, prieiga prie dvejetainių signalų srauto. Per judriojo ryšio ar belaidžius tinklus: dvejetainių signalų srautas, dalijimasis fiziniais bokštais ir prieiga prie tranzitinių tinklų. Per palydovines platformas: prieiga prie dvejetainių signalų srauto;
Pagalbos kultūrai ir paveldo išsaugojimui apibrėžtys
140)
sudėtingi garso ir vaizdo kūriniai - taip valstybių narių identifikuojami darbai pagal iš anksto nustatytus kriterijus, kai kuriamos schemos arba suteikiama pagalba; tai gali būti filmai, kurių vienintelė originali versija yra išleista valstybės narės, kurios teritorija, gyventojų skaičius arba kalbinė erdvė yra nedideli, kalba, trumpametražiai filmai, filmai, pradedančiųjų režisierių pirmi ar antri filmai, dokumentiniai filmai, mažo biudžeto ar komerciniu požiūriu sudėtingi kūriniai;
141)
EBPO Paramos vystymuisi komiteto (PVK) sąrašo šalys - visos šalys ir teritorijos, kurios turi teisę gauti oficialią paramą vystymuisi ir kurios yra įtrauktos į Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacijos (EBPO) sudarytą sąrašą;
142)
pagrįstas pelnas nustatomas atsižvelgiant į būdingą atitinkamo sektoriaus pelną. Bet kokiu atveju kapitalo grąžos norma, neviršijanti atitinkamos apsikeitimo normos ir 100 bazinių punktų sumos, bus laikoma pagrįsta;
Pagalbos sporto ir daugiafunkcėms laisvalaikio infrastruktūroms apibrėžtys
143) profesionalus sportas - sportavimas kaip mokamas darbas arba atlyginama paslauga, nepriklausomai nuo to, ar yra sudaryta profesionalaus sportininko ir atitinkamos sporto organizacijos oficiali darbo sutartis, kai ta kompensacija viršija dalyvavimo sąnaudas ir sudaro didelę sportininko pajamų dalį. Dalyvavimo sporto renginyje kelionės ir apgyvendinimo išlaidų atlyginimas šiame reglamente nelaikomas kompensacija.
3 straipsnis
Išimties taikymo sąlygos
Pagalbos schemos, individuali pagalba, suteikta pagal pagalbos schemas, ir ad hoc pagalba yra suderinamos su vidaus rinka pagal Sutarties 107 straipsnio 2 arba 3 dalį ir joms netaikomas reikalavimas pranešti pagal Sutarties 108 straipsnio 3 dalį, jeigu tokia pagalba tenkina visas šio reglamento I skyriuje nustatytas sąlygas ir specialias šio reglamento III skyriuje atitinkamos kategorijos pagalbai nustatytas sąlygas.
4 straipsnis
Pranešimo ribos
1. Šis reglamentas netaikomas pagalbai, viršijančiai toliau nurodytas ribas:
a)
regioninė investicinė pagalba: „pakoreguotą pagalbos sumą“, kaip apskaičiuota pagal 2 straipsnio 20 punkte nustatytą mechanizmą, investicijai, kurios tinkamos finansuoti išlaidos yra 100 mln. EUR;
b)
regioninė miesto plėtros pagalba: 20 mln. EUR, kaip nustatyta 16 straipsnio 3 dalyje;
c)
investicinė pagalba MVĮ: 7,5 mln. EUR vienos įmonės vienam investiciniam projektui;
d)
MVĮ teikiama pagalba konsultavimui: 2 mln. EUR vienos įmonės vienam projektui;
e)
pagalba MVĮ dalyvavimui mugėse: 2 mln. EUR vienai įmonei per metus;
f)
pagalba MVĮ bendradarbiavimo išlaidoms, kurios patiriamos dalyvaujant Europos teritorinio bendradarbiavimo projektuose: 2 mln. EUR vienos įmonės vienam projektui;
g)
rizikos finansų pagalba: 15 mln. EUR vienai tinkamai finansuoti įmonei, kaip nustatyta 21 straipsnio 9 dalyje;
h)
verslo pradžios pagalba: sumą, kaip nustatyta vienai įmonei 22 straipsnio 3, 4 ir 5 dalyse;
i)
pagalba moksliniams tyrimams ir technologinei plėtrai:
i)
jei projektą sudaro daugiausia fundamentiniai tyrimai: 40 mln. EUR vienos įmonės vienam projektui; tai yra toks atvejis, kai daugiau nei pusę projekto tinkamų finansuoti išlaidų susidaro dėl veiklos, priskiriamos prie fundamentinių tyrimų kategorijos;
ii)
jei projektą sudaro daugiausia pramoniniai tyrimai: 20 mln. EUR vienos įmonės vienam projektui; tai yra toks atvejis, kai daugiau nei pusę projekto tinkamų finansuoti išlaidų susidaro dėl veiklos, priskiriamos prie pramoninių tyrimų kategorijos arba pramoninių ir fundamentinių tyrimų kategorijų kartu paėmus;
iii)
jei projektą sudaro daugiausia bandomoji taikomoji veikla: 15 mln. EUR vienos įmonės vienam projektui; tai yra toks atvejis, kai daugiau nei pusę projekto tinkamų finansuoti išlaidų susidaro dėl veiklos, priskiriamos prie bandomosios taikomosios veiklos kategorijos;
iv)
jei projektas yra Eureka projektas arba jį vykdo bendroji įmonė, įsteigta pagal Sutarties 185 arba 187 straipsnį, i-iii papunkčiuose nurodytos sumos padvigubinamos;
v)
jei pagalba mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros projektams teikiama skiriant grąžintinus avansus, kurie, nesant patvirtintos jų bendrojo subsidijos ekvivalento apskaičiavimo metodikos, yra išreikšti kaip tinkamų finansuoti išlaidų procentinė dalis, o priemonėje numatyta, kad sėkmingai įgyvendinus projektą, kaip nustatyta remiantis pagrįsta ir atsargia hipoteze, avansai bus grąžinti su palūkanomis, kurių norma yra bent lygi diskonto normai, taikomai pagalbos suteikimo metu, i-iv papunkčiuose nurodytos sumos padidinamos 50 %;
vi)
pagalba galimybių studijoms rengiantis mokslinių tyrimų veiklai: 7,5 mln. EUR vienai studijai;
j)
investicinė pagalba mokslinių tyrimų infrastruktūroms: 20 mln. EUR vienai infrastruktūrai;
k)
pagalba inovacijų grupėms: 7,5 mln. EUR vienai grupei;
l)
inovacijų pagalba MVĮ: 5 mln. EUR vienos įmonės vienam projektui;
m)
procesų ir organizacinių inovacijų diegimo pagalba: 7,5 mln. EUR vienos įmonės vienam projektui;
n)
pagalbai mokymui: 2 mln. EUR vienam mokymo projektui;
o)
nepalankias sąlygas darbo rinkoje turinčių asmenų įdarbinimo pagalba: 5 mln. EUR vienai įmonei per metus;
p)
neįgaliųjų užimtumo pagalba darbo užmokesčio subsidijų forma: 10 mln. EUR vienai įmonei per metus;
q)
pagalba neįgaliųjų užimtumo papildomoms išlaidoms kompensuoti: 10 mln. EUR vienai įmonei per metus;
r)
paramos nepalankias sąlygas darbo rinkoje turintiems asmenims išlaidų kompensavimo pagalba: 5 mln. EUR vienai įmonei per metus;
s)
investicinė pagalba aplinkos apsaugai, neįskaitant investicinės pagalbos užterštų teritorijų atkūrimui ir pagalbos gamybos daliai, susijusiai su didelio energinio efektyvumo centralizuoto šilumos ir vėsumos tiekimo tinklu: 15 mln. EUR vienos įmonės vienam investiciniam projektui;
t)
investicinė pagalba energijos vartojimo efektyvumo projektams: 10 mln. EUR, kaip nustatyta 39 straipsnio 5 dalyje;
u)
investicinė užterštų teritorijų atkūrimo pagalba: 20 mln. EUR vienos įmonės vienam investiciniam projektui;
v)
veiklos pagalba atsinaujinančių išteklių elektros energijos gamybai ir veiklos pagalba atsinaujinančių išteklių energijos gamybai mažos galios įrenginiuose skatinti: 15 mln. EUR vienos įmonės vienam projektui. Kai pagalba teikiama nerengiant konkurencinio konkurso pagal 42 straipsnį: 150 mln. EUR per metus atsižvelgiant į visų schemų, kurioms taikomas 42 straipsnis, bendrą biudžetą;
w)
investicinė pagalba centralizuoto šilumos ir vėsumos tiekimo tinklui: 20 mln. EUR vienos įmonės vienam investiciniam projektui;
x)
investicinė pagalba energetikos infrastruktūrai: 50 mln. EUR vienos įmonės vienam investiciniam projektui;
y)
pagalba plačiajuosčio ryšio infrastruktūroms plėtoti: 70 mln. EUR visų vieno projekto išlaidų;
z)
investicinė pagalbai kultūrai ir paveldo išsaugojimui: 100 mln. EUR vienam projektui; veiklos pagalba kultūrai ir paveldo išsaugojimui: 50 mln. EUR vienai įmonei per metus;
(aa)
pagalbos garso ir vaizdo kūriniams schemos: 50 mln. EUR vienai schemai per metus;
(bb)
investicinė pagalba sporto ir daugiafunkcėms laisvalaikio infrastruktūroms: 15 mln. EUR arba visos išlaidos, viršijančios 50 mln. EUR vienam projektui; veiklos pagalba sporto infrastruktūrai: 2 mln. EUR vienai infrastruktūrai per metus ir
(cc)
investicinė pagalba vietos infrastruktūroms: 10 mln. EUR arba visos išlaidos, viršijančios 20 mln. EUR tai pačiai infrastruktūrai.
2. 1 dalyje nustatytos arba nurodytos ribos neapeinamos dirbtinai išskaidant pagalbos schemas arba pagalbos projektus.
5 straipsnis
Pagalbos skaidrumas
1. Šis reglamentas taikomas tik pagalbai, kurios bendrąjį subsidijos ekvivalentą įmanoma tiksliai ex ante apskaičiuoti neatliekant rizikos vertinimo (skaidriai pagalbai).
2. Skaidria laikoma visų pirma tokių kategorijų pagalba:
a)
pagalba, kurią sudaro dotacijos ir palūkanų normų subsidijos;
b)
pagalba, kurią sudaro paskolos, kai bendrasis subsidijos ekvivalentas buvo apskaičiuotas remiantis pagalbos suteikimo metu rinkoje galiojusiomis orientacinėmis palūkanų normomis;
c)
pagalba, kurią sudaro garantijos:
i)
jeigu bendrasis subsidijos ekvivalentas buvo apskaičiuotas remiantis Komisijos pranešime nustatytomis saugumo garanto priemokomis (tame Komisijos pranešime - „saugaus uosto“ priemokos) arba
ii)
jeigu prieš įgyvendinant priemonę garantijos bendrojo subsidijos ekvivalento apskaičiavimo metodika buvo patvirtinta remiantis Komisijos pranešimu dėl EB sutarties 87 ir 88 straipsnių taikymo garantijomis suteikiamai valstybės pagalbai (50) arba kitu paskesniu pranešimu, apie tą metodiką pranešus Komisijai pagal bet kokį tuo metu taikomą Komisijos priimtą reglamentą valstybės pagalbos srityje, ir patvirtintoje metodikoje aiškiai apibrėžta garantijos rūšis ir pagrindinio sandorio rūšis atsižvelgiant į šio reglamento taikymą;
d)
pagalba mokesčių lengvatų forma, kai priemonėje yra nustatyta riba, kuria užtikrinama, kad nebūtų viršijama taikytina riba;
e)
regioninė miesto plėtros pagalba, jeigu tenkinamos 16 straipsnyje nustatytos sąlygos;
f)
pagalba, kurią sudaro rizikos finansų priemonės, jeigu tenkinamos 21 straipsnyje nustatytos sąlygos;
g)
verslo pradžios pagalba, jeigu tenkinamos 22 straipsnyje nustatytos sąlygos;
h)
pagalba energijos vartojimo efektyvumo projektams, jeigu tenkinamos 39 straipsnyje nustatytos sąlygos;
i)
pagalba rinkos kainų priemokų forma, jeigu tenkinamos 42 straipsnyje nustatytos sąlygos;
j)
pagalba grąžintinų avansų forma, jeigu visa nominali grąžintino avanso suma neviršija pagal šį reglamentą taikytinų ribų arba jeigu, prieš įgyvendinant priemonę, grąžintino avanso bendrojo subsidijos ekvivalento apskaičiavimo metodika buvo patvirtinta apie ją pranešus Komisijai.
6 straipsnis
Skatinamasis poveikis
1. Šis reglamentas taikomas tik skatinamąjį poveikį turinčiai pagalbai.
2. Laikoma, kad pagalba turi skatinamąjį poveikį, jei, prieš pradėdamas vykdyti su projektu ar veikla susijusius darbus, gavėjas atitinkamai valstybei narei pateikia rašytinę paraišką gauti pagalbą. Paraiškoje gauti pagalbą nurodoma bent tokia informacija:
a)
įmonės pavadinimas ir dydis;
b)
projekto aprašymas, įskaitant jo pradžios ir pabaigos datas;
c)
projekto vieta;
d)
tinkamų finansuoti išlaidų sąrašas;
e)
pagalbos rūšis (dotacija, paskola, garantija, grąžintinas avansas, nuosavo kapitalo injekcija ar kt.) ir viešojo finansavimo suma, kurios reikia projektui.
3. Didelėms įmonėms suteikta ad hoc pagalba laikoma turinti skatinamąjį poveikį, jei ne tik užtikrinama, kad būtų tenkinama 2 dalyje nustatyta sąlyga, bet valstybė narė, prieš suteikdama atitinkamą pagalbą, įsitikina, kad gavėjo parengtuose dokumentuose matyti, kad pagalba turės vieną iš šių padarinių:
a)
regioninės investicinės pagalbos atveju: projektas įgyvendinamas, tačiau jis nebūtų buvęs įgyvendintas atitinkamoje vietovėje arba nebūtų pakankamai pelningas pagalbos gavėjui atitinkamoje vietovėje, jeigu pagalba nebūtų buvusi suteikta;
b)
visais kitais atvejais:
-
dėl pagalbos iš esmės padidėja projekto ir (arba) veiklos mastas arba
-
dėl pagalbos iš esmės padidėja visa projektui ir (arba) veiklai pagalbos gavėjo išleista suma, arba
-
iš esmės paspartėja atitinkamo projekto ir (arba) veiklos užbaigimas.
4. Nukrypstant nuo 2 ir 3 dalių, laikoma, kad priemonės mokesčių lengvatų forma turi skatinamąjį poveikį, jei tenkinamos šios sąlygos:
a)
priemone suteikiama teisė į pagalbą pagal objektyvius kriterijus toliau nepaliekant valstybei narei teisės spręsti savo nuožiūra ir
b)
priemonė priimta ir galioja prieš pradedant vykdyti su remiamu projektu ar veikla susijusius darbus, išskyrus fiskalinių teisių perėmimo schemų atveju, jeigu veiklai jau buvo taikomos ankstesnės schemos mokesčių lengvatų forma.
5. Nukrypstant nuo 2, 3 ir 4 dalių, toliau nurodytų rūšių pagalbai netaikomas skatinamojo poveikio reikalavimas arba manoma, kad tų rūšių pagalba turi skatinamąjį poveikį:
a)
regioninė veiklos pagalba, jeigu tenkinamos 15 straipsnyje nustatytos sąlygos;
b)
pagalba MVĮ gauti finansavimą, jeigu tenkinamos atitinkamos 21 ir 22 straipsniuose nustatytos sąlygos;
c)
nepalankias sąlygas darbo rinkoje turinčių asmenų įdarbinimo pagalba darbo užmokesčio subsidijų forma ir neįgaliųjų užimtumo pagalba darbo užmokesčio subsidijų forma, jeigu tenkinamos atitinkamos 32 ir 33 straipsniuose nustatytos sąlygos;
d)
pagalba neįgaliųjų užimtumo papildomoms išlaidoms kompensuoti, jeigu tenkinamos 34 straipsnyje nustatytos sąlygos;
e)
pagalba aplinkosaugos mokesčių lengvatų forma pagal Direktyvą 2003/96/EB, jeigu tenkinamos šio reglamento 44 straipsnyje nustatytos sąlygos;
f)
pagalbai tam tikrų gaivalinių nelaimių padarytai žalai atitaisyti, jei tenkinamos 50 straipsnyje nustatytos sąlygos;
g)
socialinė pagalba atokių regionų gyventojų transportui, jeigu tenkinamos 51 straipsnyje nustatytos sąlygos;
h)
pagalba kultūrai ir paveldo išsaugojimui, jeigu tenkinamos 53 straipsnyje nustatytos sąlygos.
7 straipsnis
Pagalbos intensyvumas ir tinkamos finansuoti išlaidos
1. Apskaičiuojant pagalbos intensyvumą ir tinkamas finansuoti išlaidas, visi naudojami skaičiai imami prieš bet kokį mokesčių ar kitokios rinkliavos atskaitymą. Tinkamos finansuoti išlaidos patvirtinamos dokumentais, kurie yra aiškūs, tikslūs ir yra atnaujinti.
2. Jeigu pagalba teikiama ne dotacijos forma, pagalbos suma atitinka pagalbos bendrąjį subsidijos ekvivalentą.
3. Keliomis dalimis mokama pagalba diskontuojama iki jos vertės suteikimo metu. Tinkamos finansuoti išlaidos diskontuojamos iki jų vertės pagalbos suteikimo metu. Palūkanų norma, naudojama diskontuojant, yra pagalbos suteikimo metu taikoma diskonto norma.
4. Kai pagalba teikiama suteikiant mokesčių lengvatas, pagalbos dalys diskontuojamos remiantis diskonto normomis, taikytinomis įvairiu mokesčių lengvatos įsigaliojimo metu.
5. Kai pagalba teikiama skiriant grąžintinus avansus, kurie, nesant patvirtintos jų bendrojo subsidijos ekvivalento apskaičiavimo metodikos, yra išreikšti kaip tinkamų finansuoti išlaidų procentinė dalis, o priemonėje numatyta, kad sėkmingai įgyvendinus projektą, kaip nustatyta remiantis pagrįsta ir atsargia hipoteze, avansai bus grąžinti su palūkanomis, kurių norma yra bent lygi diskonto normai, taikomai pagalbos suteikimo metu, III skyriuje nustatytas didžiausias pagalbos intensyvumas gali būti padidintas 10 procentinių punktų.
6. Kai regioninė pagalba teikiama skiriant grąžintinus avansus, didžiausias pagalbos intensyvumas, nustatytas pagalbos suteikimo metu galiojančiame regioninės pagalbos žemėlapyje, negali būti padidintas.
8 straipsnis
Sumavimas
1. Siekiant nustatyti, ar laikomasi 4 straipsnyje nustatytų pranešimo ribų ir III skyriuje nustatyto didžiausio pagalbos intensyvumo, atsižvelgiama į visą remiamai veiklai, projektui ar įmonei skiriamos valstybės pagalbos sumą.
2. Kai Sąjungos finansavimas, kurį centralizuotai valdo Sąjungos institucijos, agentūros, bendrosios įmonės ar kitos įstaigos ir kurio tiesiogiai ar netiesiogiai nekontroliuoja valstybė narė, yra derinamas su valstybės pagalba, nustatant, ar laikomasi pranešimo ribų ir didžiausio pagalbos intensyvumo ar didžiausių pagalbos sumų, atsižvelgiama tik į pastarąjį elementą, su sąlyga, kad suteikto viešojo finansavimo, susijusio su tomis pačiomis tinkamomis finansuoti išlaidomis, visa suma neviršija palankiausios finansavimo normos, nustatytos taikomose Sąjungos teisės taisyklėse.
3. Pagalba, kurios tinkamas finansuoti išlaidas galima nustatyti ir kuriai pagal šį reglamentą taikoma išimtis, gali būti sumuojama su:
a)
bet kokia kita valstybės pagalba, jei tos priemonės yra susijusios su skirtingomis tinkamomis finansuoti išlaidomis, kurias galima nustatyti;
b)
bet kokia kita valstybės pagalba, susijusia su tomis pačiomis tinkamomis finansuoti išlaidomis, kurios iš dalies arba visiškai sutampa, tik jeigu taip susumavus neviršijamas didžiausias pagalbos intensyvumas ar pagalbos suma, pagal šį reglamentą taikoma tai pagalbai.
4. Pagalba, kurios tinkamų finansuoti išlaidų negalima nustatyti ir kuriai pagal šio reglamento 21, 22 ir 23 straipsnius taikoma išimtis, gali būti sumuojama su bet kokia kita valstybės pagalba, kurios tinkamas finansuoti išlaidas galima nustatyti. Pagalba, kurios tinkamų finansuoti išlaidų negalima nustatyti, gali būti sumuojama su bet kokia kita valstybės pagalba, kurios tinkamų finansuoti išlaidų negalima nustatyti, iki aukščiausios atitinkamos viso finansavimo ribos, nustatytos atsižvelgiant į konkrečias kiekvieno atvejo aplinkybes šiuo arba kitu bendrosios išimties reglamentu arba Komisijos priimtu sprendimu.
5. Valstybės pagalba, kuriai pagal šį reglamentą taikoma išimtis, nesumuojama su jokia de minimis pagalba, susijusia su tomis pačiomis tinkamomis finansuoti išlaidomis, jei susumavus būtų viršytas pagalbos intensyvumas, nustatytas šio reglamento III skyriuje.
6. Nukrypstant nuo 3 dalies b punkto, pagalba neįgaliesiems darbuotojams, kaip numatyta 33 ir 34 straipsniuose, gali būti sumuojama su kita pagalba, kuriai pagal šį reglamentą taikoma išimtis ir kuri yra susijusi su tomis pačiomis tinkamomis finansuoti išlaidomis, viršijant didžiausią pagal šį reglamentą taikomą ribą, jeigu taip susumavus pagalbos intensyvumas neviršija 100 % susijusių išlaidų per bet kurį laikotarpį, kurį atitinkami darbuotojai yra įdarbinti.
9 straipsnis
Skelbimas ir informavimas
1. Atitinkama valstybė narė užtikrina, kad išsamioje valstybės pagalbos svetainėje nacionaliniu arba regioniniu lygmeniu būtų skelbiama:
a)
11 straipsnyje nurodytos informacijos santrauka pagal II priede nustatytą standartinę formą arba prieigos prie jos saitas;
b)
visas kiekvienos pagalbos priemonės tekstas, kaip nurodyta 11 straipsnyje, arba prieigos prie viso šio teksto saitas;
c)
III priede nurodyta informacija apie kiekvieną individualios pagalbos atvejį, kai skirta pagalba viršija 500 000 EUR.
Šioje dalyje nurodyta informacija, susijusi su pagalba, skirta Europos teritorinio bendradarbiavimo projektams, pateikiama valstybės narės, kurioje įsisteigusi atitinkama vadovaujančioji institucija, kaip apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1299/2013 21 straipsnyje, svetainėje. Tačiau dalyvaujančiosios valstybės narės taip pat gali nuspręsti, kad kiekviena jų atitinkamose svetainėse teikia informaciją, susijusią su jų teritorijoje taikomomis pagalbos priemonėmis.
2. Mokesčių lengvatų schemų ir schemų, kurioms taikomi 16 ir 21 straipsniai (51), atveju laikoma, kad šio straipsnio 1 dalies c punkte nustatytos sąlygos yra įvykdytos, jeigu valstybės narės reikiamą informaciją apie individualios pagalbos sumas nurodo tokiais intervalais (mln. EUR):
0,5-1;
1-2;
2-5;
5-10;
10-30 ir
30 ir daugiau.
3. Schemoms pagal šio reglamento 51 straipsnį, šiame straipsnyje nustatyti skelbimo įpareigojimai netaikomi galutiniams vartotojams.
4. Šio straipsnio 1 dalies c punkte nurodyta informacija išdėstoma ir yra prieinama III priede aprašytu standartiniu būdu, taip pat numatomos veiksmingos paieškos ir parsisiųsdinimo funkcijos. 1 dalyje nurodyta informacija skelbiama per šešis mėnesius nuo pagalbos suteikimo datos arba, pagalbos mokesčių lengvatų forma atveju - per vienus metus nuo nustatytos mokesčių deklaracijos pateikimo datos ir yra prieinama ne trumpiau kaip 10 metų nuo pagalbos suteikimo datos.
5. Komisija savo svetainėje skelbia:
a)
nuorodas į visų valstybių narių valstybės pagalbos svetaines, nurodytas šio straipsnio 1 dalyje;
b)
11 straipsnyje nurodytos informacijos santrauką.
6. Valstybės narės atitinka šios straipsnio nuostatas ne vėliau kaip per dvejus metus po šio reglamento įsigaliojimo.
II SKYRIUS
KONTROLĖ
10 straipsnis
Bendrosios išimties taikymo atšaukimas
Jei valstybė narė suteikia pagalbą, kuriai tariamai pagal šį reglamentą netaikomas reikalavimas pranešti, nesilaikydama I-III skyriuose nustatytų sąlygų, Komisija, atitinkamai valstybei narei suteikusi galimybę pareikšti savo nuomonę, gali priimti sprendimą, kuriuo nustatoma, kad apie visas arba kai kurias būsimas pagalbos priemones, kurias patvirtins atitinkama valstybė narė ir kurios kitu atveju tenkintų šio reglamento reikalavimus, reikia pranešti Komisijai pagal Sutarties 108 straipsnio 3 dalį. Priemonės, apie kurias reikia pranešti, gali apimti priemones, kuriomis teikiama tam tikrų rūšių pagalba arba kurios suteiktos tam tikriems pagalbos gavėjams, arba tam tikrų atitinkamos valstybės narės institucijų patvirtintas priemones.
11 straipsnis
Ataskaitų teikimas
Valstybės narės arba, jeigu pagalba skirta Europos teritorinio bendradarbiavimo projektams, valstybė narė, kurioje įsisteigusi atitinkama vadovaujančioji institucija, kaip apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1299/2013 21 straipsnyje, Komisijai perduoda:
a)
per Komisijos elektroninę pranešimų sistemą informacijos apie kiekvieną pagalbos priemonę, kuriai pagal šį reglamentą taikoma išimtis, santrauką pagal II priede nustatytą standartinę formą kartu su prieigos prie viso pagalbos priemonės teksto, įskaitant jo pakeitimus, saitu per 20 darbo dienų nuo pagalbos priemonės įsigaliojimo;
b)
2004 m. balandžio 21 d. Komisijos reglamente (EB) Nr. 794/2004, įgyvendinančiame 1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 659/1999, nustatantį išsamias EB sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles (52), su pakeitimais nurodytą metinę šio reglamento taikymo ataskaitą elektronine forma, į kurią turi būti įtraukta įgyvendinimo reglamente nurodyta informacija, susijusi su kiekvienais metais arba kiekviena metų dalimi, kuriais taikomas šis reglamentas.
12 straipsnis
Kontrolė
Kad Komisija galėtų kontroliuoti pagalbą, kuriai pagal šį reglamentą netaikomas reikalavimas pranešti, valstybės narės arba, jeigu pagalba skirta Europos teritorinio bendradarbiavimo projektams, valstybė narė, kurioje įsisteigusi atitinkama vadovaujančioji institucija, registruoja išsamius duomenis, įskaitant informaciją ir patvirtinamuosius dokumentus, reikalingus nustatyti, kad tenkinamos visos šiame reglamente nustatytos sąlygos. Tokie duomenys saugomi 10 metų nuo ad hoc pagalbos suteikimo dienos arba nuo paskutinės pagalbos pagal schemą suteikimo dienos. Atitinkama valstybė narė per 20 darbo dienų arba per ilgesnį laikotarpį, kuris gali būti nustatytas prašyme, suteikia Komisijai visą informaciją ir patvirtinamuosius dokumentus, kurie Komisijai atrodo būtini šio reglamento taikymui kontroliuoti.
III SKYRIUS
SPECIALIOSIOS SKIRTINGŲ KATEGORIJŲ PAGALBOS NUOSTATOS
1 SKIRSNIS
Regioninė pagalba
A poskirsnis
Regioninė investicinė ir veiklos pagalba
13 straipsnis
Regioninės pagalbos taikymo sritis
Šis skirsnis netaikomas:
a)
pagalbai, teikiamai veiklai plieno sektoriuje, anglių sektoriuje, laivų statybos sektoriuje, sintetinių pluoštų sektoriuje, transporto sektoriuje, taip pat susijusiai infrastruktūrai, elektros energijos gamybai, paskirstymui ir infrastruktūrai;
b)
regioninės pagalbos konkretiems ekonominės veiklos sektoriams schemoms; turizmo veiklai, plačiajuosčio ryšio infrastruktūroms plėtoti arba žemės ūkio produktų perdirbimui ir prekybai jais skirtos schemos nelaikomos pagalbos konkretiems ekonominės veiklos sektoriams schemomis;
c)
regioninės pagalbos schemoms, pagal kurias kompensuojamos prekių, pagamintų atokiausiuose regionuose arba retai apgyvendintose vietovėse, transporto išlaidos ir kurios suteiktos:
i)
veiklai, susijusiai su Sutarties I priede išvardytų produktų gamyba, perdirbimu ir prekyba jais arba
ii)
veiklai, 2006 m. gruodžio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 1893/2006, nustatančiame statistinį ekonominės veiklos rūšių klasifikatorių NACE 2 red. ir iš dalies keičiančiame Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 3037/90 bei tam tikrus EB reglamentus dėl konkrečių statistikos sričių (53) klasifikuojamai kaip žemės ūkis, miškininkystė ir žuvininkystė pagal statistinio ekonominės veiklos rūšių klasifikatoriaus NACE 2 red. A sekciją, kasyba ir karjerų eksploatavimas pagal statistinio ekonominės veiklos rūšių klasifikatoriaus NACE 2 red. B sekciją ir elektros, dujų, garo tiekimas ir oro kondicionavimas pagal statistinio ekonominės veiklos rūšių klasifikatoriaus NACE 2 red. D sekciją arba
iii)
prekių gabenimui vamzdynais.
d)
individualiai regioninei investicinei pagalbai gavėjui, kuris nutraukė tapačią arba panašią veiklą Europos ekonominėje erdvėje per dvejus metus prieš pateikdamas paraišką gauti regioninę investicinę pagalbą arba paraiškos gauti pagalbą pateikimo metu turi konkrečių planų nutraukti tokią veiklą ne vėliau kaip per dvejus metus nuo pradinės investicijos, dėl kurios prašoma pagalbos, pabaigos atitinkamoje vietovėje;
e)
regioninei veiklos pagalbai, skiriamai įmonėms, kurių pagrindinė veikla priskiriama prie statistinio ekonominės veiklos rūšių klasifikatoriaus NACE 2 red. K sekcijos „Finansinė ir draudimo veikla“, arba įmonėms, vykdančioms grupių vidaus veiklą, kurių pagrindinė veikla priskiriama prie statistinio ekonominės veiklos rūšių klasifikatoriaus NACE 2 red. 70.10 klasės „Pagrindinių buveinių veikla“ arba 70.22 klasės „Konsultacinė verslo ir kito valdymo veikla“.
14 straipsnis
Regioninė investicinė pagalba
1. Regioninės investicinės pagalbos priemonės yra suderinamos su vidaus rinka pagal Sutarties 107 straipsnio 3 dalį ir joms netaikomas reikalavimas pranešti pagal Sutarties 108 straipsnio 3 dalį, jeigu tenkinamos šiame straipsnyje ir I skyriuje nustatytos sąlygos.
2. Pagalba teikiama remiamose vietovėse.
3. Sutarties 107 straipsnio 3 dalies a punkto sąlygas tenkinančiose remiamose vietovėse pagalba gali būti teikiama pradinei investicijai, neatsižvelgiant į pagalbos gavėjo dydį. Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punkto sąlygas tenkinančiose remiamose vietovėse pagalba gali būti teikiama MVĮ bet kokios formos pradinei investicijai. Pagalba didelėms įmonėms gali būti teikiama tik pradinėms naujos ekonominės veiklos investicijoms atitinkamoje vietovėje.
4. Tinkamos finansuoti išlaidos yra šios:
a)
investicinės išlaidos į materialųjį ir nematerialųjį turtą;
b)
numatytos darbo užmokesčio išlaidos, susidariusios dėl pradine investicija sukurtų darbo vietų, apskaičiuotos per dvejus metus; arba
c)
a ir b punktuose nurodytų išlaidų derinys, neviršijant a arba b punkte nurodytų išlaidų sumos, atsižvelgiant į tai, kuri yra didesnė.
5. Pabaigus investuoti, investicijos pagalbą gaunančioje vietovėje išlaikomos ne trumpiau kaip penkerius metus arba MVĮ atveju - ne trumpiau kaip trejus metus. Tai neužkerta kelio pakeisti per šį laikotarpį pasenusios arba sugedusios įrangos ar įrenginių, jeigu atitinkamoje vietovėje ekonominė veikla išlaikoma atitinkamą minimalų laikotarpį.
6. Įsigyjamas turtas yra naujas, išskyrus atvejus, kai turtą įsigyja MVĮ ar kai įsigyjama įmonė. Į išlaidas, susijusias su materialiojo turto nuoma, galima atsižvelgti šiomis sąlygomis:
a)
didelių įmonių atveju žemės ir pastatų nuoma turi trukti ne trumpiau kaip penkerius metus nuo numatomos investicinio projekto pabaigos datos arba MVĮ atveju - trejus metus;
b)
įrangos ar mašinų nuoma turi būti finansinė išperkamoji nuoma ir pagalbos gavėjui turi būti nustatytas įpareigojimas nupirkti turtą pasibaigus nuomos terminui.
Įmonės turto įsigijimo, kaip nustatyta 2 straipsnio 49 punkte, atveju atsižvelgiama tik į turto įsigijimo iš trečiųjų šalių, nesusijusių su pirkėju, išlaidas. Sandoris vykdomas rinkos sąlygomis. Jei pagalba turtui įsigyti jau buvo suteikta prieš pirkimą, to turto sąnaudos turėtų būti atskaitytos iš tinkamų finansuoti išlaidų, susijusių su įmonės įsigijimu. Jeigu mažosios įmonės nuosavybę perima pirmojo savininko šeima arba darbuotojas, sąlyga, kad turtas turi būti perkamas iš trečiųjų šalių, nesusijusių su pirkėju, panaikinama. Vien tik įmonės akcijų įsigijimas nėra pradinė investicija.
7. Jei pagalba suteikiama gamybos procesui iš esmės pakeisti, tinkamos finansuoti išlaidos turi viršyti turto, susijusio su modernizuojama veikla, nusidėvėjimą per trejus ankstesnius finansinius metus. Jei pagalba suteikiama esamos įmonės veiklai įvairinti, tinkamos finansuoti išlaidos turi viršyti bent 200 % pakartotinai naudojamo turto balansinę vertę, registruotą finansiniais metais prieš darbų pradžią.
8. Nematerialusis turtas naudojamas investicinėms išlaidoms apskaičiuoti, jeigu tenkina šias sąlygas:
a)
jis turi būti naudojamas tik įmonėje, gaunančioje pagalbą;
b)
jis turi būti nusidėvintis;
c)
jis turi būti įsigytas rinkos sąlygomis iš trečiųjų šalių, nesusijusių su pirkėju, ir
d)
jis turi būti įtrauktas į pagalbą gaunančios įmonės turtą ir likti susietas su projektu, kuriam skirta pagalba, bent penkerius metus arba MVĮ atveju - trejus metus.
Didelių įmonių nematerialiojo turto išlaidos tinkamos finansuoti tik iki 50 % visų pradinės investicijos tinkamų finansuoti investicinių išlaidų ribos.
9. Kai tinkamos finansuoti išlaidos apskaičiuojamos pagal numatytas darbo užmokesčio išlaidas, kaip nurodyta 4 dalies b punkte, tenkinamos šios sąlygos:
a)
dėl investicinio projekto padidėja grynasis atitinkamos įmonės darbuotojų skaičius, palyginti su vidutiniu darbuotojų skaičiumi per ankstesnius 12 mėnesių, tai reiškia, kad iš akivaizdžiai per tą laikotarpį sukurtų darbo vietų skaičiaus atimamos visos prarastos darbo vietos;
b)
kiekviena darbo vieta užpildoma per trejus metus nuo darbų pabaigos ir
c)
kiekviena investuojant sukurta darbo vieta atitinkamoje vietovėje išlaikoma ne trumpiau kaip penkerius metus nuo pirmosios priėmimo į darbo vietą dienos arba MVĮ atveju - trejus metus.
10. Plačiajuosčio tinklo plėtrai skirta regioninė pagalba tenkina šias sąlygas:
a)
pagalba teikiama tik vietovėse, kuriose nėra tos pačios kategorijos tinklo (arba bazinio plačiajuosčio tinklo, arba NKP tinklo) ir kuriose nesitikima tokio tinklo įrengti komercinėmis sąlygomis per trejus metus priėmus sprendimą suteikti pagalbą, ir
b)
subsidijuojamas tinklo operatorius turi siūlyti aktyviąją ir pasyviąją didmeninę prieigą sąžiningomis ir nediskriminacinėmis sąlygomis, įskaitant fizinį atsiejimą NKP tinklų atveju, ir
c)
pagalba skiriama vykdant konkurencinės atrankos procedūrą.
11. Regioninė pagalba mokslinių tyrimų infrastruktūroms teikiama, tik jeigu pagalba susiejama su sąlyga, kad galimybė naudotis ta pagalba remiama infrastruktūra bus suteikiama skaidriai ir be diskriminacijos.
12. Pagalbos intensyvumas, išreikštas bendruoju subsidijos ekvivalentu, neviršija didžiausio pagalbos intensyvumo, nustatyto regioninės pagalbos žemėlapyje, galiojančiame pagalbos suteikimo metu atitinkamoje vietovėje. Jei pagalbos intensyvumas apskaičiuojamas pagal 4 dalies c punktą, didžiausias pagalbos intensyvumas neviršija palankiausios sumos, gaunamos apskaičiuojant tą intensyvumą remiantis investicinėmis išlaidomis arba darbo užmokesčio išlaidomis. Pagalbos dideliems investiciniams projektams suma neviršija pakoreguotos pagalbos sumos, apskaičiuotos pagal 2 straipsnio 20 punkte nustatytą mechanizmą.
13. Bet kokia pradinė investicija, kurią tas pats pagalbos gavėjas (grupės lygmeniu) pradeda per trejus metus nuo darbų, susijusių su kita remiama investicija tame pačiame Bendro teritorinių statistinių vienetų klasifikatoriaus 3 lygio regione, pradžios, laikoma vieno investicinio projekto dalimi. Kai toks vienas investicinis projektas yra didelis investicinis projektas, visa pagalbos vienam investiciniam projektui suma neviršija pakoreguotos pagalbos dideliems investiciniams projektams sumos.
14. Pagalbos gavėjas arba iš nuosavų išteklių, arba iš išorės gautų lėšų, teikiamų be jokios viešosios paramos, turi teikti finansinį įnašą, kurį sudaro bent 25 % tinkamų finansuoti išlaidų. Tačiau didžiausias pagalbos MVĮ investicijoms intensyvumas atokiausiame regione gali viršyti 75 %, tokiu atveju kaip finansinį įnašą pagalbos gavėjas teikia likusią dalį.
15. Pradinių investicijų, susijusių su Europos teritorinio bendradarbiavimo projektais, kuriems taikomas Reglamentas (ES) Nr. 1299/2013, atveju pagalbos intensyvumas, nustatytas vietovei, kurioje vykdoma pradinė investicija, taikomas visiems projekte dalyvaujantiems pagalbos gavėjams. Jeigu pradinė investicija vykdoma dviejose ar daugiau remiamų vietovių, didžiausias pagalbos intensyvumas yra tas, kuris taikomas remiamoje vietovėje, kurioje susidaro didžiausia dalis tinkamų finansuoti išlaidų. Remiamose vietovėse, atitinkančiose pagalbos skyrimo reikalavimus pagal Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punktą, ši nuostata taikoma didelėms įmonėms, tik jeigu pradinė investicija yra susijusi su nauja ekonomine veikla.
15 straipsnis
Regioninė veiklos pagalba
1. Regioninės veiklos pagalbos schemos atokiausiuose regionuose ir retai apgyvendintose vietovėse, remiantis Komisijos pagal 2014-2020 m. regioninės valstybės pagalbos gairių (54) 161 dalimi patvirtintu jų regioninės pagalbos žemėlapiu, yra suderinamos su vidaus rinka pagal Sutarties 107 straipsnio 3 dalį ir joms netaikomas reikalavimas pranešti pagal Sutarties 108 straipsnio 3 dalį, jeigu tenkinamos šiame straipsnyje ir I skyriuje nustatytos sąlygos.
2. Regioninės veiklos pagalbos schemomis kompensuojama:
a)
prekių, pagamintų veiklos pagalbos skyrimo reikalavimus atitinkančiose vietovėse, papildomos transporto išlaidos, taip pat prekių, kurios toliau tose vietovėse perdirbamos, papildomos transporto išlaidos, taikant šias sąlygas:
i)
tose vietovėse pagalbos gavėjai vykdo savo gamybos veiklą;
ii)
pagalbą galima iš anksto objektyviai kiekybiškai įvertinti pagal nustatytą sumą arba koeficientą už tonkilometrį, arba pagal bet kurį kitą atitinkamą vienetą;
iii)
šios papildomos transporto išlaidos apskaičiuojamos pagal reisą, kuriuo prekės gabenamos iš kilmės vietos į paskirties vietą atitinkamos valstybės narės nacionalinių sienų ribose naudojant transporto priemonę, dėl kurios pagalbos gavėjas turi mažiausiai išlaidų. Tik atokiausių regionų atveju prekių, kurios toliau tose vietovėse perdirbamos, papildomos transporto išlaidos gali apimti prekių vežimą iš bet kokios jų pagaminimo vietos į vietas atokiausiose vietovėse;
b)
papildomos veiklos išlaidos, kitos nei transporto išlaidos, susidariusios atokiausiuose regionuose dėl tiesioginio vienos ar kelių nuolatinių kliūčių, nurodytų Sutarties 349 straipsnyje, poveikio, šiomis sąlygomis:
i)
pagalbos gavėjai vykdo ekonominę veiklą atokiausiame regione;
ii)
metinė pagalbos suma vienam pagalbos gavėjui pagal visas veiklos pagalbos schemas neviršija:
-
15 % bendrosios pridėtinės vertės, kurią pagalbos gavėjas kasmet sukuria atitinkamame atokiausiame regione, arba
-
25 % pagalbos gavėjo metinių darbo sąnaudų atitinkamame atokiausiame regione, arba
-
10 % pagalbos gavėjo metinės apyvartos atitinkamame atokiausiame regione.
3. Pagalbos intensyvumas neviršija 100 % tinkamų finansuoti papildomų išlaidų, kaip nurodyta šiame straipsnyje.
B poskirsnis
Miesto plėtros pagalba
16 straipsnis
Regioninė miesto plėtros pagalba
1. Regioninė miesto plėtros pagalba yra suderinama su vidaus rinka pagal Sutarties 107 straipsnio 3 dalį ir jai netaikomas reikalavimas pranešti pagal Sutarties 108 straipsnio 3 dalį, jeigu tenkinamos šiame straipsnyje ir I skyriuje nustatytos sąlygos.
2. Miesto plėtros projektai atitinka šiuos kriterijus:
a)
jie įgyvendinami per miesto plėtros fondus remiamose vietovėse;
b)
jie yra bendrai finansuojami Europos struktūrinių ir investicinių fondų lėšomis;
c)
jais remiamas integruotosios tvarios miesto plėtros strategijos įgyvendinimas.
3. Visa investicija į miesto plėtros projektą pagal bet kurią miesto plėtros pagalbos priemonę neviršija 20 mln. EUR.
4. Tinkamos finansuoti išlaidos yra bendros miesto plėtros projekto išlaidos, jeigu jos atitinka Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013 (55) 65 ir 37 straipsnius.
5. Pagalba, kurią miesto plėtros fondas suteikia tinkamiems finansuoti miesto plėtros projektams, gali būti teikiama kaip nuosavas kapitalas, kvazinuosavas kapitalas, paskolos, garantijos arba šių priemonių derinys.
6. Miesto plėtros pagalba pritraukia papildomų privačių investuotojų investicijų miesto plėtros fondų arba miesto plėtros projektų lygmeniu, kad bendra suma pasiektų mažiausią 30 % viso miesto plėtros projektui suteikto finansavimo ribą.
7. Privatūs ir viešieji investuotojai miesto plėtros projekto įgyvendinimui gali skirti piniginį arba nepiniginį įnašą arba jų derinį. Į nepiniginį įnašą atsižvelgiama pagal jo rinkos vertę, kurią patvirtina nepriklausomas kvalifikuotas ekspertas arba deramai įgaliota valstybės įstaiga.
8. Miesto plėtros priemonės atitinka šiuos kriterijus:
a)
miesto plėtros fondų valdytojai atrenkami pagal atvirą, skaidrią ir nediskriminacinę konkurso procedūrą pagal taikomus Sąjungos ir nacionalinės teisės aktus. Visų pirma miesto plėtros fondų valdytojai nediskriminuojami pagal jų įsisteigimo ar įregistravimo vietą bet kurioje valstybėje narėje. Gali būti reikalaujama, kad miesto plėtros fondų valdytojai atitiktų iš anksto nustatytus kriterijus, objektyviai pateisinamus investicijų pobūdžiu;
b)
nepriklausomi privatūs investuotojai atrenkami pagal atvirą, skaidrią ir nediskriminacinę konkurso procedūrą pagal taikomus Sąjungos ir nacionalinės teisės aktus, kuria siekiama sudaryti tinkamus rizikos ir grąžos dalijimosi susitarimus, kuriuose investicijų, išskyrus garantijas, atveju pirmenybė teikiama ne apsaugai nuo investicijų vertės sumažėjimo, bet nelygiam pelno pasidalijimui. Jeigu privatūs investuotojai nėra atrenkami pagal tokią konkurso procedūrą, nepriklausomas ekspertas, atrinktas pagal atvirą, skaidrią ir nediskriminacinę konkurso procedūrą, privatiems investuotojams nustato pagrįstą grąžos normą;
c)
jeigu viešieji ir privatūs investuotojai nuostoliais dalijasi nelygiai, pirmieji viešojo investuotojo patirti nuostoliai apribojami 25 % visos investicijos;
d)
garantijų privatiems investuotojams miesto plėtros projektuose norma apribojama iki 80 % ir visi valstybės narės prisiimti nuostoliai apribojami 25 % pagrindinio garantuojamo portfelio;
e)
leidžiama, kad investuotojams būtų atstovaujama miesto plėtros fondo valdymo organuose, pavyzdžiui, stebėtojų taryboje arba patariamajame komitete;
f)
miesto plėtros fondas įsteigiamas pagal taikomus teisės. Valstybės narės nustato išsamaus patikrinimo procedūrą, kad užtikrintų komerciškai pagrįstą investavimo strategiją siekdamos įgyvendinti miesto plėtros pagalbos priemonę.
9. Miesto plėtros fondai valdomi komerciniu pagrindu ir užtikrinama, kad finansavimo sprendimais būtų siekiama gauti pelno. Laikoma, kad taip yra, kai miesto plėtros fondų valdytojai atitinka šias sąlygas:
a)
miesto plėtros fondų valdytojai pagal įstatymą ar sutartį yra įpareigoti veikti stropiai ir sąžiningai kaip profesionalūs valdytojai ir vengti interesų konflikto; taikomi geriausios praktikos principai ir įstatymais numatyta priežiūra;
b)
miesto plėtros fondų valdytojų atlygis atitinka rinkos praktiką. Laikoma, kad šio reikalavimo laikomasi, kai valdytojas atrenkamas pagal atvirą, skaidrią ir nediskriminacinę konkurso procedūrą, remiantis objektyviais kriterijais, susijusiais su patirtimi, kompetencija ir veiklos bei finansiniu pajėgumu;
c)
miesto plėtros fondų valdytojai gauna nuo veiklos rezultatų priklausantį atlygį arba prisiima dalį investicijų rizikos, bendrai investuodami nuosavus išteklius, siekiant užtikrinti, kad jų interesai visada būtų suderinti su viešojo investuotojo interesais;
d)
miesto plėtros fondų valdytojai išdėsto investavimo strategiją, investicijų į miesto plėtros projektus kriterijus ir siūlomą investavimo tvarkaraštį, ex ante nustato finansinį perspektyvumą ir tikėtiną investicijų poveikį miestų plėtrai;
e)
kiekvienai nuosavo ir kvazinuosavo kapitalo investicijai numatoma aiški ir reali pasitraukimo strategija.
10. Jeigu miesto plėtros fondas teikia paskolas arba garantijas miesto plėtros projektams, tenkinamos šios sąlygos:
a)
paskolų atveju pagal šio straipsnio 3 dalį apskaičiuojant didžiausią investicijos sumą atsižvelgiama į nominalią paskolos sumą;
b)
garantijų atveju pagal šio straipsnio 3 dalį apskaičiuojant didžiausią investicijos sumą atsižvelgiama į nominalią pagrindinės paskolos sumą.
11. Valstybė narė gali pavesti miesto plėtros priemonę įgyvendinti įgaliotajam subjektui.
2 SKIRSNIS
Pagalba MVĮ
17 straipsnis
Investicinė pagalba MVĮ
1. Investicinė pagalba MVĮ, vykdančioms veiklą Sąjungos teritorijoje ar už jos ribų, yra suderinama su vidaus rinka pagal Sutarties 107 straipsnio 3 dalį ir jai netaikomas reikalavimas pranešti pagal Sutarties 108 straipsnio 3 dalį, jeigu tenkinamos šiame straipsnyje ir I skyriuje nustatytos sąlygos.
2. Tinkamos finansuoti išlaidos yra vienos ar abi iš šių:
a)
investicijų į materialųjį ir nematerialųjį turtą išlaidos;
b)
numatytos darbo užmokesčio išlaidos, susidariusios dėl investiciniu projektu tiesiogiai sukurtų darbo vietų, apskaičiuotos per dvejus metus.
3. Kad taikant šį straipsnį investicija būtų laikoma tinkamomis finansuoti išlaidomis, ji yra:
a)
investicija į materialųjį ir (arba) nematerialųjį turtą, susijusį su naujos įmonės kūrimu, esamos įmonės plėtimu, įmonės produkcijos įvairinimu, kai įmonė ima gaminti naujus papildomus produktus, arba esamos įmonės bendro gamybos proceso esminiu keitimu arba
b)
įmonei priklausančio turto įsigijimas, jei tenkinamos šios sąlygos:
-
įmonė nutraukė veiklą arba būtų nutraukusi veiklą, jei nebūtų įsigyta,
-
turtą įsigyja investuotojas iš trečiųjų šalių, nesusijusių su pirkėju,
-
sandoris vykdomas rinkos sąlygomis.
Jeigu mažosios įmonės nuosavybę perima pirmojo savininko šeima arba darbuotojas, sąlyga, kad turtas turi būti perkamas iš trečiųjų šalių, nesusijusių su pirkėju, panaikinama. Vien tik įmonės akcijų įsigijimas nėra laikomas investicija.
4. Nematerialusis turtas tenkina šias sąlygas:
a)
jis naudojamas tik įmonėje, gaunančioje pagalbą;
b)
jis laikomas nusidėvinčiu turtu;
c)
jis įsigyjamas rinkos sąlygomis iš trečiųjų šalių, nesusijusių su pirkėju,
d)
jis yra įtrauktas į įmonės turtą bent trejus metus.
5. Investiciniu projektu tiesiogiai sukurtos darbo vietos tenkina šias sąlygas:
a)
darbo vietos sukuriamos per trejus metus nuo investavimo pabaigos;
b)
padidėja grynasis atitinkamos įmonės darbuotojų skaičius, palyginti su vidutiniu darbuotojų skaičiumi per ankstesnius 12 mėnesių;
c)
sukurtos darbo vietos išlaikomos mažiausiai trejus metus nuo pirmosios priėmimo į darbo vietą dienos.
6. Pagalbos intensyvumas neviršija:
a)
20 % tinkamų finansuoti išlaidų, jeigu pagalba teikiama mažosioms įmonėms;
b)
10 % tinkamų finansuoti išlaidų, jeigu pagalba teikiama vidutinėms įmonėms.
18 straipsnis
MVĮ teikiama pagalba konsultavimui
1. MVĮ teikiama pagalba konsultavimui yra suderinama su vidaus rinka pagal Sutarties 107 straipsnio 3 dalį ir jai netaikomas reikalavimas pranešti pagal Sutarties 108 straipsnio 3 dalį, jeigu tenkinamos šiame straipsnyje ir I skyriuje nustatytos sąlygos.
2. Pagalbos intensyvumas neviršija 50 % tinkamų finansuoti išlaidų.
3. Išlaidos konsultavimo paslaugoms, kurias teikia išorės konsultantai, laikomos tinkamomis finansuoti išlaidomis.
4. Tokios paslaugos negali būti nuolatinės ar periodinės, taip pat jos negali būti susijusios su įprastomis įmonės veiklos išlaidomis, tokiomis kaip tos, kurios skirtos einamosioms konsultavimosi mokesčių klausimais paslaugoms, įprastoms teisinėms paslaugoms ar reklamai.
19 straipsnis
Pagalba MVĮ dalyvavimui mugėse
1. Pagalba MVĮ dalyvavimui mugėse yra suderinama su vidaus rinka pagal Sutarties 107 straipsnio 3 dalį ir jai netaikomas reikalavimas pranešti pagal Sutarties 108 straipsnio 3 dalį, jeigu tenkinamos šiame straipsnyje ir I skyriuje nustatytos sąlygos.
2. Tinkamos finansuoti išlaidos yra stendo nuomos, sukūrimo ir eksploatavimo išlaidos įmonei dalyvaujant bet kurioje konkrečioje mugėje ar parodoje.
3. Pagalbos intensyvumas neviršija 50 % tinkamų finansuoti išlaidų.
20 straipsnis
Pagalba bendradarbiavimo išlaidoms, kurias patiria MVĮ dalyvaudamos Europos teritorinio bendradarbiavimo projektuose, kompensuoti
1. Pagalba bendradarbiavimo išlaidoms, kurias patiria MVĮ dalyvaudamos Europos teritorinio bendradarbiavimo projektuose, kuriems taikomas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1299/2013, kompensuoti yra suderinama su vidaus rinka pagal Sutarties 107 straipsnio 3 dalį ir jai netaikomas reikalavimas pranešti pagal Sutarties 108 straipsnio 3 dalį, jeigu tenkinamos šiame straipsnyje ir I skyriuje nustatytos sąlygos.
2. Tinkamos finansuoti išlaidos:
a)
organizacinio bendradarbiavimo išlaidos, įskaitant išlaidas darbuotojams ir biurams, jeigu jos yra susijusios su bendradarbiavimo projektu;
b)
išorės konsultantų ir paslaugų teikėjų teikiamų su bendradarbiavimu susijusių konsultacinių paslaugų ir paramos paslaugų išlaidos;
c)
kelionės išlaidos, išlaidos įrenginiams ir investicinės išlaidos, tiesiogiai susijusios su projektu, įrankių ir įrenginių nusidėvėjimo, kiek jie nusidėvėjo naudojami tiesiogiai projektui, sąnaudos.
3. 2 dalies b punkte nurodytos paslaugos nėra nuolatinė ar periodinė veikla ir nėra susijusios su įprastomis įmonės veiklos išlaidomis, pavyzdžiui, tomis, kurios yra skirtos einamosioms konsultavimosi mokesčių klausimais paslaugoms, įprastoms teisinėms paslaugoms ar reklamai.
4. Pagalbos intensyvumas neviršija 50 % tinkamų finansuoti išlaidų.
3 SKIRSNIS
Pagalba MVĮ gauti finansavimą
21 straipsnis
Rizikos finansų pagalba
1. MVĮ skirtos rizikos finansų pagalbos schemos yra suderinamos su vidaus rinka pagal Sutarties 107 straipsnio 3 dalį ir joms netaikomas reikalavimas pranešti pagal Sutarties 108 straipsnio 3 dalį, jeigu tenkinamos šiame straipsnyje ir I skyriuje nustatytos sąlygos.
2. Finansų tarpininkų lygmeniu rizikos finansų pagalba nepriklausomiems privatiems investuotojams gali būti teikiama šiomis formomis:
a)
nuosavas arba kvazinuosavas kapitalas arba lėšos, skirtos rizikos finansų investicijoms tiesiogiai arba netiesiogiai teikti tinkamoms finansuoti įmonėms;
b)
paskolos, skirtos rizikos finansų investicijoms tiesiogiai arba netiesiogiai teikti tinkamoms finansuoti įmonėms;
c)
garantijos, skirtos nuostoliams dėl rizikos finansų investicijų, tiesiogiai arba netiesiogiai teikiamų tinkamoms finansuoti įmonėms, padengti.
3. Nepriklausomų privačių investuotojų lygmeniu rizikos finansų pagalba gali būti teikiama šio straipsnio 2 dalyje nurodyta forma arba mokesčių paskatų forma, jeigu privatus investuotojas yra fizinis asmuo, tiesiogiai arba netiesiogiai teikiantis rizikos finansus tinkamoms finansuoti įmonėms.
4. Tinkamų finansuoti įmonių lygmeniu rizikos finansų pagalba gali būti teikiama kaip nuosavas kapitalas, kvazinuosavo kapitalo investicijos, paskolos, garantijos arba šių priemonių derinys.
5. Tinkamos finansuoti įmonės yra įmonės, kurios pradinės rizikos finansų investicijos metu yra nebiržinės MVĮ ir atitinka bent vieną iš šių sąlygų:
a)
jos nevykdo veiklos jokioje rinkoje;
b)
jos vykdo veiklą bet kurioje rinkoje mažiau nei 7 metus nuo savo pirmo komercinio pardavimo;
c)
joms reikia pradinės rizikos finansų investicijos, kuri, remiantis verslo planu, parengtu siekiant patekti į naują produkto ar geografinę rinką, yra didesnė nei 50 % jų vidutinės metinės apyvartos per ankstesnius 5 metus.
6. Rizikos finansų pagalba taip pat gali apimti paskesnes investicijas į tinkamas finansuoti įmones, kurios vykdomos, be kita ko, pasibaigus 5 dalies b punkte nurodytam 7 metų laikotarpiui, jeigu tenkinamos visos šios sąlygos:
a)
neviršijama 9 dalyje nurodyta visa rizikos finansų suma;
b)
paskesnių investicijų galimybė buvo numatyta pirminiame verslo plane;
c)
įmonė, gaunanti paskesnes investicijas netapo susijusi, kaip nustatyta I priedo 3 straipsnio 3 dalyje, su kita įmone, išskyrus finansų tarpininką arba nepriklausomą privatų investuotoją, teikiantį rizikos finansus pagal priemonę, nebent naujas subjektas atitinka MVĮ apibrėžties sąlygas.
7. Nuosavo ir kvazinuosavo kapitalo investicijų į tinkamas finansuoti įmones atveju rizikos finansų priemone gali būti remiamas pakeitimo kapitalas, tik jeigu jis yra derinamas su nauju kapitalu, sudarančiu bent 50 % kiekvieno investavimo į tinkamas finansuoti įmones etapo.
8. Nuosavo ir kvazinuosavo kapitalo investicijų, kaip nurodyta 2 dalies a punkte, atveju likvidumo valdymui gali būti naudojama ne daugiau kaip 30 % finansų tarpininko bendro kapitalo įnašo ir nepareikalautojo numatyto kapitalo.
9. Visa 4 dalyje nurodyta rizikos finansų suma neviršija 15 mln. EUR vienai tinkamai finansuoti įmonei pagal bet kurią rizikos finansų priemonę.
10. Rizikos finansų priemonių, pagal kurias į tinkamas finansuoti įmones investuojamas nuosavas kapitalas, kvazinuosavas kapitalas arba paskolos, atveju rizikos finansų priemonė pritraukia papildomo nepriklausomų privačių investuotojų lėšų finansų tarpininkų ar tinkamų finansuoti įmonių lygmeniu, kad bendra privataus dalyvavimo norma pasiektų šias mažiausias ribas:
a)
10 % rizikos finansų, suteiktų tinkamoms finansuoti įmonėms prieš jų pirmą komercinį pardavimą bet kurioje rinkoje;
b)
40 % rizikos finansų, suteiktų šio straipsnio 5 dalies b punkte nurodytoms tinkamoms finansuoti įmonėms;
c)
60 % rizikos finansų investicijoms, teikiamoms 5 dalies c punkte nurodytoms tinkamoms finansuoti įmonėms, ir paskesnėms investicijoms į tinkamas finansuoti įmones pasibaigus 5 dalies b punkte nurodytam 7 metų laikotarpiui.
11. Jeigu rizikos finansų priemonė įgyvendinama per finansų tarpininką ir yra skirta tinkamoms finansuoti įmonėms skirtingais plėtros etapais, kaip nurodyta 10 dalyje, ir nėra privataus kapitalo dalis tinkamų finansuoti įmonių lygmeniu, finansų tarpininkas pasiekia privataus dalyvavimo normą, kuri yra bent svertinis vidurkis, grindžiamas atskiroms pagrindinio portfelio investicijoms ir susidaręs tokioms investicijoms pritaikius mažiausias dalyvavimo normas, kaip nurodyta 10 dalyje.
12. Rizikos finansų priemone finansų tarpininkai nediskriminuojami pagal jų įsisteigimo ar įregistravimo vietą bet kurioje valstybėje narėje. Gali būti reikalaujama, kad finansų tarpininkai atitiktų iš anksto nustatytus kriterijus, objektyviai pateisinamus investicijų pobūdžiu.
13. Rizikos finansų priemonė tenkina šias sąlygas:
a)
ją įgyvendina vienas ar daugiau finansų tarpininkų, išskyrus mokesčių paskatų privatiems investuotojams, kurios yra susijusios su jų tiesioginėmis investicijomis į tinkamas finansuoti įmones, atveju;
b)
finansų tarpininkai, taip pat investuotojai arba fondų valdytojai atrenkami pagal atvirą, skaidrią ir nediskriminacinę konkurso procedūrą pagal taikomus Sąjungos ir nacionalinės teisės aktus, kuria siekiama sudaryti tinkamus rizikos ir grąžos dalijimosi susitarimus, pagal kuriuos investicijų, išskyrus garantijas, atveju pirmenybė teikiama ne apsaugai nuo investicijų vertės sumažėjimo, bet nelygiam pelno pasidalijimui;
c)
jeigu viešieji ir privatūs investuotojai nuostoliais dalijasi nelygiai, pirmieji viešojo investuotojo patirti nuostoliai apribojami 25 % visos investicijos;
d)
garantijų, kurioms taikomas 2 dalies c punktas, norma apribojama iki 80 % ir visi valstybės narės prisiimti nuostoliai apribojami ne daugiau kaip 25 % pagrindinio garantuojamo portfelio. Nemokamai gali būti teikiamos tik garantijos, kuriomis padengiami tikėtini pagrindinio garantuojamo portfelio nuostoliai. Jeigu garantija taip pat apima netikėtus nuostolius, finansų tarpininkas už garantijos dalį, kuria padengiami netikėti nuostoliai, moka rinkos sąlygas atitinkančią garantijos priemoką.
14. Rizikos finansų priemonėmis užtikrinama, kad sprendimais dėl finansavimo būtų siekiama pelno. Laikoma, kad taip yra, kai tenkinamos visos šios sąlygos:
a)
finansų tarpininkai yra įsisteigęs pagal taikomus teisės aktus.
b)
valstybės narės, arba subjektas, kuriam pavesta įgyvendinti priemonę, nustato išsamaus patikrinimo procedūrą siekiant užtikrinti komerciškai pagrįstą investavimo strategiją, kad būtų įgyvendinta rizikos finansų priemonė, be kita ko, apimanti tinkamą rizikos išskaidymo politiką, kuria siekiama užtikrinti ekonominį perspektyvumą ir veiksmingumo mastą, susijusį su jo investicijų portfelio dydžiu ir teritorine aprėptimi;
c)
tinkamoms finansuoti įmonėms suteikti rizikos finansai pagrįsti perspektyviu verslo planu, kuriame pateikiama išsami informacija apie produktą, pardavimo bei pelningumo pokyčius ir kuriame ex ante nustatytas finansinis perspektyvumas;
d)
kiekvienai nuosavo ir kvazinuosavo kapitalo investicijai numatoma aiški ir reali pasitraukimo strategija.
15. Finansų tarpininkai valdomi komerciniu pagrindu. Laikoma, kad šio reikalavimo laikomasi, kai finansų tarpininkas ir, priklausomai nuo finansinės priemonės rūšies, fondo valdytojas atitinka šias sąlygas:
a)
pagal įstatymą ar sutartį jie yra įpareigoti veikti stropiai ir sąžiningai kaip profesionalūs valdytojai ir vengti interesų konflikto; taikomi geriausios praktikos principai ir įstatymais numatyta priežiūra;
b)
jų atlygis atitinka rinkos praktiką. Laikoma, kad šio reikalavimo laikomasi, kai valdytojas arba finansų tarpininkas atrenkamas pagal atvirą, skaidrią ir nediskriminacinę atrankos procedūrą, remiantis objektyviais kriterijais, susijusiais su patirtimi, kompetencija ir veiklos bei finansiniu pajėgumu;
c)
jie gauna nuo veiklos rezultatų priklausantį atlygį arba prisiima dalį investicijų rizikos, bendrai investuodami nuosavus išteklius, siekiant užtikrinti, kad jų interesai visada būtų suderinti su viešojo investuotojo interesais;
d)
jie išdėsto investavimo strategiją, investicijų kriterijus ir siūlomą investavimo tvarkaraštį;
e)
leidžiama, kad investuotojams būtų atstovaujama investicinio fondo valdymo organuose, pavyzdžiui, stebėtojų taryboje arba patariamajame komitete.
16. Rizikos finansų priemonė, pagal kurią teikiamos garantijos arba paskolos tinkamoms finansuoti įmonėms, tenkina šias sąlygas:
a)
pritaikius priemonę, finansų tarpininkas vykdo investicijas, kurios be pagalbos nebūtų vykdomos arba būtų vykdomos ribotai ar kitokiu būdu. Finansų tarpininkas gali įrodyti, kad jis naudoja mechanizmą, kuriuo užtikrinama, kad visa nauda, kurią sudaro didesnė finansavimo apimtis, rizikingesni portfeliai, mažesni užtikrinimo priemonės reikalavimai, mažesnės garantijos priemokos arba mažesnės palūkanos, kuo labiau būtų perduota galutiniams pagalbos gavėjams;
b)
paskolų atveju pagal 9 dalį apskaičiuojant didžiausią investicijos sumą atsižvelgiama į nominalią paskolos sumą;
c)
garantijų atveju pagal 9 dalį apskaičiuojant didžiausią investicijos sumą atsižvelgiama į nominalią pagrindinės paskolos sumą. Garantija neviršija 80 % pagrindinės paskolos.
17. Valstybė narė gali pavesti rizikos finansų priemonę įgyvendinti įgaliotajam subjektui.
18. Rizikos finansų pagalba MVĮ, neatitinkanti 5 dalyje nustatytų sąlygų, yra suderinama su vidaus rinka pagal Sutarties 107 straipsnio 3 dalį ir jai netaikomas reikalavimas pranešti pagal Sutarties 108 straipsnio 3 dalį, jeigu:
a)
MVĮ lygmeniu pagalba tenkina Reglamente (ES) Nr. 1407/2013 nustatytas sąlygas ir
b)
tenkinamos visos šiame straipsnyje nustatytos sąlygos, išskyrus nustatytąsias 5, 6, 9, 10 ir 11 dalyse, ir
c)
rizikos finansų priemonių, pagal kurias į tinkamas finansuoti įmones investuojamas nuosavas kapitalas, kvazinuosavas kapitalas arba paskolos, atveju rizikos finansų priemonė pritraukia papildomo nepriklausomų privačių investuotojų lėšų finansų tarpininkų ar MVĮ lygmeniu, kad bendra privačių investuotojų dalyvavimo norma pasiektų bent 60 % MVĮ suteiktų rizikos finansų.
22 straipsnis
Verslo pradžios pagalba
1. Verslo pradžios pagalbos schemos yra suderinamos su vidaus rinka pagal Sutarties 107 straipsnio 3 dalį ir joms netaikomas reikalavimas pranešti pagal Sutarties 108 straipsnio 3 dalį, jeigu tenkinamos šiame straipsnyje ir I skyriuje nustatytos sąlygos.
2. Tinkamos finansuoti įmonės yra nebiržinės mažos įmonės ne ilgiau kaip penkerius metus po jų registracijos, kurios dar nepaskirstė pelno ir nebuvo sukurtos per susijungimą. Reikalavimus atitinkančių įmonių, kurioms netaikomas reikalavimas registruotis, atveju gali būti laikoma, kad penkerių metų laikotarpis prasideda nuo tada, kai įmonė arba pradeda savo ekonominę veiklą, arba už ekonominę veiklą privalo mokėti mokesčius.
3. Verslo pradžios pagalba yra:
a)
paskolos su rinkos sąlygų neatitinkančiomis palūkanų normomis, kurių trukmė 10 metų, o didžiausia nominali suma yra ne didesnė kaip 1 mln. EUR arba 1,5 mln. EUR įmonėms, įsisteigusioms remiamose vietovėse, tenkinančiose Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punkto sąlygas, arba 2 mln. EUR įmonėms, įsisteigusioms remiamose vietovėse, tenkinančiose Sutarties 107 straipsnio 3 dalies a punkto sąlygas. Paskolų, kurių trukmė yra 5-10 metų, didžiausios sumos gali būti pakoreguotos pirmiau nurodytas sumas padauginus iš 10 metų ir faktinės paskolos trukmės santykio. Paskolų, kurių trukmė trumpesnė nei 5 metai, didžiausia suma yra ta pati kaip paskolų, kurių trukmė yra 5 metai;
b)
garantijos su rinkos sąlygų neatitinkančiomis priemokomis, kurių trukmė 10 metų, o didžiausia garantuotos paskolos suma yra ne didesnė kaip 1,5 mln. EUR arba 2,25 mln. EUR įmonėms, įsisteigusioms remiamose vietovėse, tenkinančiose Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punkto sąlygas, arba 3 mln. EUR įmonėms, įsisteigusioms remiamose vietovėse, tenkinančiose Sutarties 107 straipsnio 3 dalies a punkto sąlygas. Garantijų, kurių trukmė yra 5-10 metų, didžiausios garantuotos sumos gali būti pakoreguotos pirmiau nurodytas sumas padauginus iš 10 metų ir faktinės garantijos trukmės santykio. Garantijų, kurių trukmė trumpesnė nei 5 metai, didžiausia garantuota suma yra ta pati kaip garantijų, kurių trukmė yra 5 metai. Garantija neviršija 80 % pagrindinės paskolos;
c)
dotacijos, įskaitant nuosavo kapitalo arba kvazinuosavo kapitalo investicijas, palūkanų normų ir garantijos priemokų sumažinimas iki 0,4 mln. EUR bendrojo subsidijos ekvivalento arba 0,6 mln. EUR įmonėms, įsisteigusioms remiamose vietovėse, tenkinančiose Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punkto sąlygas, arba 0,8 mln. EUR įmonėms, įsisteigusioms remiamose vietovėse, tenkinančiose Sutarties 107 straipsnio 3 dalies a punkto sąlygas.
4. Pagalbos gavėjas gali gauti pagalbą derinant šio straipsnio 3 dalyje nurodytas pagalbos priemones, jeigu atsižvelgiama į sumos dalį, suteiktą pagal vieną priemonę, apskaičiuotą remiantis didžiausia pagal tą priemonę leidžiama pagalbos suma, kad būtų nustatyta likusi didžiausios pagalbos sumos dalis, leidžiama pagal kitas priemones, sudarančias tokią mišrią priemonę.
5. Mažosioms ir novatoriškoms įmonėms 3 dalyje nurodytos didžiausios sumos gali būti padvigubintos.
23 straipsnis
Pagalba MVĮ skirtoms alternatyvioms prekybos platformoms
1. Pagalba MVĮ skirtoms alternatyvioms prekybos platformoms yra suderinama su vidaus rinka pagal Sutarties 107 straipsnio 3 dalį ir jai netaikomas reikalavimas pranešti pagal Sutarties 108 straipsnio 3 dalį, jeigu tenkinamos šiame straipsnyje ir I skyriuje nustatytos sąlygos.
2. Jeigu platformos operatorius yra mažoji įmonė, pagalbos priemonė gali apimti verslo pradžios pagalbą platformos operatoriui, tokiu atveju taikomos 22 straipsnyje nustatytos sąlygos.
Pagalbos priemonė gali apimti mokesčių paskatas nepriklausomiems privatiems investuotojams, fiziniams asmenims, susijusias su jų rizikos finansų investicijomis, vykdomomis per alternatyvią prekybos platformą, į pagal 21 straipsnio sąlygas tinkamas finansuoti įmones.
24 straipsnis
Pagalba žvalgymo išlaidoms kompensuoti
1. Pagalba žvalgymo išlaidoms kompensuoti yra suderinama su vidaus rinka pagal Sutarties 107 straipsnio 3 dalį ir jai netaikomas reikalavimas pranešti pagal Sutarties 108 straipsnio 3 dalį, jeigu tenkinamos šiame straipsnyje ir I skyriuje nustatytos sąlygos.
2. Tinkamos finansuoti išlaidos yra išlaidos pradiniam patikrinimui ir išsamiam patikrinimui, kurį finansų tarpininkų valdytojai arba investuotojai atlieka, kad nustatytų tinkamas finansuoti įmones pagal 21 ir 22 straipsnius.
3. Pagalbos intensyvumas neviršija 50 % tinkamų finansuoti išlaidų.
4 SKIRSNIS
Pagalba moksliniams tyrimams, technologinei plėtrai ir inovacijoms
25 straipsnis
Pagalba mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros projektams
1. Pagalba mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros projektams yra suderinama su vidaus rinka pagal Sutarties 107 straipsnio 3 dalį ir jai netaikomas reikalavimas pranešti pagal Sutarties 108 straipsnio 3 dalį, jeigu tenkinamos šiame straipsnyje ir I skyriuje nustatytos sąlygos.
2. Remiama mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros projekto dalis visiškai atitinka vieną arba daugiau toliau nurodytų kategorijų:
a)
fundamentiniai tyrimai;
b)
pramoniniai tyrimai;
c)
bandomoji taikomoji veikla;
d)
galimybių studijos.
3. Mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros tinkamos finansuoti išlaidos priskiriamos prie konkrečios mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros kategorijos ir yra:
a)
išlaidos personalui: išlaidos projektui vykdyti įdarbintiems mokslininkams, technikams ir kitiems pagalbiniams darbuotojams;
b)
išlaidos priemonėms ir įrenginiams, atsižvelgiant į mastą ir laikotarpį, kuriuo jie naudojami projektui. Jei šios priemonės ir įrenginiai nenaudojami visą projekto trukmę, tik tos nusidėvėjimo išlaidos, kurios atitinka projekto trukmę ir yra apskaičiuotos pagal visuotinai priimtus apskaitos principus, laikomos tinkamomis finansuoti;
c)
išlaidos pastatams ir žemei, atsižvelgiant į mastą ir laikotarpį, kuriuo jie naudojami projektui. Tik tos su pastatais susijusios nusidėvėjimo išlaidos, kurios atitinka projekto trukmę ir yra apskaičiuotos pagal visuotinai priimtus apskaitos principus, laikomos tinkamomis finansuoti. Tinkamas finansuoti išlaidas žemei sudaro komercinio sandorio arba faktinės kapitalo sąnaudos;
d)
išlaidos pagal sutartis vykdomiems moksliniams tyrimams, žinioms ir patentams, perkamiems arba įsigyjamiems pagal licenciją iš išorės šaltinių įprastomis rinkos sąlygomis, taip pat konsultavimo ir lygiaverčių paslaugų, naudojamų vien projektui, išlaidos;
e)
papildomos pridėtinės išlaidos ir kitos veiklos išlaidos, įskaitant išlaidas medžiagoms, reikmenims ir panašiems produktams, tiesiogiai susidariusios vykdant projektą.
4. Galimybių studijų atveju tinkamos finansuoti yra studijos atlikimo išlaidos.
5. Pagalbos kiekvienam pagalbos gavėjui intensyvumas neviršija:
a)
100 % tinkamų finansuoti išlaidų - fundamentiniams tyrimams;
b)
50 % tinkamų finansuoti išlaidų - pramoniniams tyrimams;
c)
25 % tinkamų finansuoti išlaidų - bandomajai taikomajai veiklai;
d)
50 % tinkamų finansuoti išlaidų - galimybių studijoms;
6. Pagalbos pramoniniams tyrimams ir bandomajai taikomajai veiklai intensyvumas gali būti padidintas iki 80 % tinkamų finansuoti išlaidų didžiausio pagalbos intensyvumo:
a)
10 procentinių punktų vidutinėms įmonėms ir 20 procentinių punktų mažosioms įmonėms;
b)
15 procentinių punktų, jeigu tenkinama viena iš šių sąlygų:
i)
vykdant projektą veiksmingai bendradarbiauja:
-
įmonės, kurių bent viena yra MVĮ, arba projektas vykdomas bent dviejose valstybėse narėse, arba valstybėje narėje ir EEE susitarimo susitariančiojoje šalyje, ir nė viena įmonė nepadengia daugiau kaip 70 % tinkamų finansuoti išlaidų, arba
-
įmonė ir bent viena mokslinių tyrimų ir žinių sklaidos organizacija, kuri viena ar kartu padengia bent 10 % tinkamų finansuoti išlaidų ir turi teisę skelbti savo pačios mokslinių tyrimų rezultatus;
ii)
projekto rezultatai yra plačiai skelbiami konferencijose, leidiniuose, atviros prieigos saugyklose arba per nemokamą arba atvirąją programinę įrangą.
7. Pagalbos intensyvumas galimybių studijoms gali būti padidintas 10 procentinių punktų vidutinėms įmonėms ir 20 procentinių punktų mažosioms įmonėms.
26 straipsnis
Investicinė pagalba mokslinių tyrimų infrastruktūroms
1. Pagalba ekonominę veiklą vykdančių mokslinių tyrimų infrastruktūrų statymui ar atnaujinimui yra suderinama su vidaus rinka pagal Sutarties 107 straipsnio 3 dalį ir jai netaikomas reikalavimas pranešti pagal Sutarties 108 straipsnio 3 dalį, jeigu tenkinamos šiame straipsnyje ir I skyriuje nustatytos sąlygos.
2. Jeigu mokslinių tyrimų infrastruktūra vykdo ir ekonominę, ir neekonominę veiklą, atitinkamas finansavimas, kiekvienos rūšies veiklos išlaidos ir pajamos į apskaitą įrašomos atskirai pagal nuosekliai taikomus ir objektyviai pagrįstus sąnaudų apskaitos principus.
3. Kaina už infrastruktūros eksploatavimą arba naudojimą atitinka rinkos kainą.
4. Galimybė naudotis infrastruktūra suteikiama keliems naudotojams skaidriai ir be diskriminacijos. Įmonėms, kurios finansavo bent 10 % infrastruktūros investicinių išlaidų, gali būti suteikta lengvatinė prieiga palankesnėmis sąlygomis. Siekiant išvengti kompensacijos permokos, tokia prieiga yra proporcinga įmonės įnašui į investicines išlaidas ir šios sąlygos yra skelbiamos visuomenei.
5. Tinkamos finansuoti išlaidos yra investicijų į nematerialųjį ir materialųjį turtą išlaidos.
6. Pagalbos intensyvumas neviršija 50 % tinkamų finansuoti išlaidų.
7. Jeigu mokslinių tyrimų infrastruktūra gauna viešąjį finansavimą ir ekonominei, ir neekonominei veiklai, valstybės narės vykdo kontrolę ir naudoja lėšų susigrąžinimo mechanizmą, kad užtikrintų, kad padidėjus ekonominės veiklos daliai, palyginti su numatoma padėtimi pagalbos skyrimo metu, nebūtų viršijamas taikomas pagalbos intensyvumas.
27 straipsnis
Pagalba inovacijų grupėms
1. Pagalba inovacijų grupėms yra suderinama su vidaus rinka pagal Sutarties 107 straipsnio 3 dalį ir jai netaikomas reikalavimas pranešti pagal Sutarties 108 straipsnio 3 dalį, jeigu tenkinamos šiame straipsnyje ir I skyriuje nustatytos sąlygos.
2. Pagalba inovacijų grupėms teikiama tik inovacijų grupę (grupių organizaciją) eksploatuojančiam juridiniam asmeniui.
3. Galimybė naudotis grupės patalpomis, įrenginiais ir dalyvauti jos veikloje suteikiama keliems naudotojams atvirai ir be diskriminacijos. Įmonėms, kurios finansavo bent 10 % inovacijų grupės infrastruktūros investicinių išlaidų, gali būti suteikta lengvatinė galimybė palankesnėmis sąlygomis. Siekiant išvengti kompensacijos permokos, tokia galimybė yra proporcinga įmonės įnašui į investicines išlaidas ir šios sąlygos yra skelbiamos visuomenei.
4. Mokesčiai už naudojimąsi grupės įrenginiais ir dalyvavimą grupės veikloje atitinka rinkos kainą arba atitinka grupės sąnaudas.
5. Investicinė pagalba gali būti teikiama inovacijų grupių kūrimui arba atnaujinimui. Tinkamos finansuoti išlaidos yra investicijų į nematerialųjį ir materialųjį turtą išlaidos.
6. Investicinės pagalbos inovacijų grupėms intensyvumas neviršija 50 % tinkamų finansuoti išlaidų. Pagalbos inovacijų grupėms intensyvumas gali būti padidintas 15 procentinių punktų, kai investicijos vykdomos remiamose vietovėse, tenkinančiose Sutarties 107 straipsnio 3 dalies a punkto sąlygas, ir 5 procentiniais punktais inovacijų grupėms, esančiomis remiamose vietovėse, tenkinančiose Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punkto sąlygas.
7. Veiklos pagalba gali būti teikiama inovacijų grupės eksploatavimui. Tokia pagalba negali būti teikiama ilgiau kaip dešimt metų.
8. Tinkamos finansuoti veiklos pagalbos inovacijų grupėms išlaidos yra išlaidos personalui ir administracinės išlaidos (įskaitant pridėtines išlaidas), susijusios su:
a)
grupės veiklos skatinimu siekiant palengvinti bendradarbiavimą, dalijimąsi informacija ir specializuotų ir prie kliento poreikių pritaikytų verslo rėmimo paslaugų teikimą arba nukreipimą;
b)
grupės rinkodara siekiant padidinti naujų įmonių ir organizacijų dalyvavimą ir padidinti grupės matomumą;
c)
grupės įrenginių valdymu; mokymo programų, seminarų ir konferencijų organizavimu siekiant remti dalijimąsi žiniomis, tinklų veiklą ir tarpvalstybinį bendradarbiavimą.
9. Veiklos pagalbos intensyvumas neviršija 50 % visų tinkamų finansuoti išlaidų per pagalbos teikimo laikotarpį.
28 straipsnis
Inovacijų pagalba MVĮ
1. Inovacijų pagalba MVĮ yra suderinama su vidaus rinka pagal Sutarties 107 straipsnio 3 dalį ir jai netaikomas reikalavimas pranešti pagal Sutarties 108 straipsnio 3 dalį, jeigu tenkinamos šiame straipsnyje ir I skyriuje nustatytos sąlygos.
2. Tinkamos finansuoti išlaidos:
a)
patentų ir kito nematerialiojo turto gavimo, tvirtinimo ir apsaugos išlaidos;
b)
mokslinių tyrimų ir žinių sklaidos organizacijos arba didelės įmonės aukštos kvalifikacijos darbuotojų, kurie atlikdami naujai sukurtas pareigas pagalbą gaunančioje įmonėje vykdo mokslinių tyrimų, technologinės plėtros ir inovacijų veiklą, bet nepakeičia kitų darbuotojų, komandiravimo išlaidos;
c)
inovacijų konsultacinių paslaugų ir paramos paslaugų išlaidos.
3. Pagalbos intensyvumas neviršija 50 % tinkamų finansuoti išlaidų.
4. Konkrečiu pagalbos inovacijų konsultacinėms paslaugoms ir paramos paslaugoms atveju pagalbos intensyvumas gali būti padidintas iki 100 % tinkamų finansuoti išlaidų, jeigu bendra pagalbos suma inovacijų konsultacinėms paslaugoms ir paramos paslaugoms neviršija 200 000 EUR vienai įmonei per trejų metų laikotarpį.
29 straipsnis
Procesų ir organizacinių inovacijų diegimo pagalba
1. Procesų ir organizacinių inovacijų diegimo pagalba yra suderinama su vidaus rinka pagal Sutarties 107 straipsnio 3 dalį ir jai netaikomas reikalavimas pranešti pagal Sutarties 108 straipsnio 3 dalį, jeigu tenkinamos šiame straipsnyje ir I skyriuje nustatytos sąlygos.
2. Pagalba didelėms įmonėms yra suderinama, tik jeigu jos veiksmingai bendradarbiauja su MVĮ remiamos veiklos srityje, kurioje bendradarbiaujančios MVĮ prisiima ne mažiau kaip 30 % visų tinkamų finansuoti išlaidų.
3. Tinkamos finansuoti išlaidos:
a)
išlaidos personalui;
b)
išlaidos priemonėms, įrenginiams, pastatams ir žemei, atsižvelgiant į mastą ir laikotarpį, kuriuo jie naudojami projektui;
c)
išlaidos pagal sutartis vykdomiems moksliniams tyrimams, žinioms ir patentams, perkamiems arba įsigyjamiems pagal licenciją iš išorės šaltinių įprastomis rinkos sąlygomis;
d)
papildomos pridėtinės išlaidos ir kitos veiklos išlaidos, įskaitant išlaidas medžiagoms, reikmenims ir panašiems produktams, tiesiogiai susidariusios vykdant projektą.
4. Pagalbos intensyvumas neviršija 15 % tinkamų finansuoti išlaidų didelėms įmonėms ir 50 % tinkamų finansuoti išlaidų MVĮ.
30 straipsnis
Pagalba moksliniams tyrimams ir technologinei plėtrai žuvininkystės ir akvakultūros sektoriuje
1. Pagalba moksliniams tyrimams ir technologinei plėtrai žuvininkystės ir akvakultūros sektoriuje yra suderinama su vidaus rinka pagal Sutarties 107 straipsnio 3 dalį ir jai netaikomas reikalavimas pranešti pagal Sutarties 108 straipsnio 3 dalį, jeigu tenkinamos šiame straipsnyje ir I skyriuje nustatytos sąlygos.
2. Remiamas projektas turi būti svarbus visoms konkretaus sektoriaus ar sektoriaus dalies įmonėms.
3. Prieš pradedant įgyvendinti remiamą projektą, internete skelbiama ši informacija:
a)
faktas, kad remiamas projektas bus vykdomas;
b)
remiamo projekto tikslai;
c)
apytikslė data, kada maždaug tikimasi paskelbti remiamą projektą ir skelbimo internete vieta;
d)
teiginys, kad remiamo projekto rezultatai bus nemokamai prieinami visoms įmonėms, vykdančioms veiklą tam tikrame sektoriuje arba atitinkamoje jo dalyje.
4. Remiamo projekto rezultatais internete galima susipažinti nuo remiamo projekto pabaigos datos arba datos, kurią bet kokia informacija apie jo rezultatus pateikiama tos konkrečios organizacijos nariams, žiūrint, kuris įvykis pirmesnis. Su rezultatais internete galima susipažinti mažiausiai 5 metus nuo remiamo projekto pabaigos datos.
5. Pagalba tiesiogiai teikiama mokslinių tyrimų ir žinių sklaidos organizacijai ir nėra tiesiogiai teikiama su moksliniais tyrimais nesusijusi pagalba įmonei, perdirbančiai ar parduodančiai žuvininkystės ar akvakultūros produktus.
6. Tinkamos finansuoti išlaidos yra nurodytos 25 straipsnio 3 dalyje.
7. Pagalbos intensyvumas neviršija 100 % tinkamų finansuoti išlaidų.
5 SKIRSNIS
Pagalba mokymui
31 straipsnis
Pagalba mokymui
1. Pagalba mokymui yra suderinama su vidaus rinka pagal Sutarties 107 straipsnio 3 dalį ir jai netaikomas reikalavimas pranešti pagal Sutarties 108 straipsnio 3 dalį, jeigu tenkinamos šiame straipsnyje ir I skyriuje nustatytos sąlygos.
2. Pagalba neteikiama mokymui, kurį vykdo įmonės laikydamosi nacionalinių privalomųjų mokymo standartų.
3. Tinkamos finansuoti išlaidos:
a)
išlaidos mokytojams už valandas, kurias mokytojai dalyvauja mokyme;
b)
tiesiogiai su projektu susijusios mokytojų ir mokomų asmenų veiklos išlaidos, pavyzdžiui, kelionės išlaidos, išlaidos tiesiogiai su projektu susijusioms medžiagoms ir reikmenims, įrankių ir įrenginių nusidėvėjimo, kiek jie nusidėvėjo naudojami vien mokymo projektui, išlaidos. Apgyvendinimo išlaidos neįtraukiamos, išskyrus būtinas mokytojų, kurie yra neįgalūs, apgyvendinimo išlaidas;
c)
su mokymo projektu susijusios konsultacinių paslaugų išlaidos;
d)
išlaidos apmokomiems asmenims ir bendrosios netiesioginės išlaidos (administracinės išlaidos, išlaidos nuomai, pridėtinės išlaidos), už valandas, kurias mokomi asmenys dalyvauja mokyme.
4. Pagalbos intensyvumas neviršija 50 % tinkamų finansuoti išlaidų. Jis gali būti padidintas iki 70 % tinkamų finansuoti išlaidų didžiausio pagalbos intensyvumo:
a)
10 procentinių punktų, jei mokymas suteikiamas neįgaliesiems darbuotojams arba nepalankias sąlygas darbo rinkoje turintiems asmenims;
b)
10 procentinių punktų, jei pagalba teikiama vidutinėms įmonėms, ir 20 procentinių punktų, jei pagalba teikiama mažosioms įmonėms.
5. Kai pagalba teikiama jūrų transporto sektoriuje, jos intensyvumas gali būti padidintas iki 100 % tinkamų finansuoti išlaidų, jeigu tenkinamos šios sąlygos:
a)
mokomi asmenys nėra nuolatiniai laivo įgulos nariai, o tik laikini darbuotojai, ir
b)
mokymas vyksta laivuose, įtrauktuose į Sąjungos registrus.
6 SKIRSNIS
Pagalba nepalankias sąlygas darbo rinkoje turintiems asmenims ir neįgaliesiems darbuotojams
32 straipsnis
Nepalankias sąlygas darbo rinkoje turinčių asmenų įdarbinimo pagalba darbo užmokesčio subsidijų forma
1. Nepalankias sąlygas darbo rinkoje turinčių asmenų įdarbinimo pagalbos schemos yra suderinamos su vidaus rinka pagal Sutarties 107 straipsnio 3 dalį ir joms netaikomas reikalavimas pranešti pagal Sutarties 108 straipsnio 3 dalį, jeigu tenkinamos šiame straipsnyje ir I skyriuje nustatytos sąlygos.
2. Tinkamos finansuoti išlaidos yra darbo užmokesčio išlaidos per daugiausiai 12 mėnesių laikotarpį nuo nepalankias sąlygas darbo rinkoje turinčio asmens įdarbinimo. Jeigu susijęs darbuotojas yra labai nepalankias sąlygas darbo rinkoje turintis asmuo, tinkamos finansuoti išlaidos yra per daugiausiai 24 mėnesių laikotarpį nuo įdarbinimo susidariusios darbo užmokesčio išlaidos.
3. Jei įdarbinus asmenis, atitinkamos įmonės grynasis darbuotojų skaičius, palyginti su vidutiniu darbuotojų skaičiumi per pastaruosius dvylika mėnesių, nepadidėja, etatas ar etatai tampa laisvi dėl savanoriško išėjimo iš darbo, neįgalumo, išėjimo į pensiją dėl amžiaus, savanoriško darbo laiko sumažinimo arba teisėto atleidimo dėl netinkamo elgesio, o ne dėl atleidimo iš darbo dėl etatų mažinimo.
4. Išskyrus teisėtą atleidimą iš darbo dėl netinkamo elgesio, nepalankias sąlygas darbo rinkoje turintys asmenys turi teisę į nuolatinį darbą bent minimalų laikotarpį pagal taikomus darbo sutartis reglamentuojančius nacionalinės teisės aktus arba bet kokį kolektyvinį susitarimą.
5. Jeigu įdarbinimo laikotarpis trumpesnis negu 12 mėnesių arba labai nepalankias sąlygas darbo rinkoje turinčių asmenų atvejais - 24 mėnesiai, pagalba atitinkamai mažinama pro rata.
6. Pagalbos intensyvumas neviršija 50 % tinkamų finansuoti išlaidų.
33 straipsnis
Neįgaliųjų užimtumo pagalba darbo užmokesčio subsidijų forma
1. Neįgaliųjų užimtumo pagalba yra suderinama su vidaus rinka pagal Sutarties 107 straipsnio 3 dalį ir jai netaikomas reikalavimas pranešti pagal Sutarties 108 straipsnio 3 dalį, jeigu tenkinamos šiame straipsnyje ir I skyriuje nustatytos sąlygos.
2. Tinkamomis finansuoti išlaidos yra darbo užmokesčio išlaidos per bet kokį nustatytą laikotarpį, kurį neįgalusis darbuotojas dirba.
3. Jei įdarbinus asmenis, atitinkamos įmonės grynasis darbuotojų skaičius, palyginti su vidutiniu darbuotojų skaičiumi per pastaruosius dvylika mėnesių, nepadidėja, etatas ar etatai tampa laisvi dėl savanoriško išėjimo iš darbo, negalios, išėjimo į pensiją dėl amžiaus, savanoriško darbo laiko sumažinimo arba teisėto atleidimo dėl netinkamo elgesio, o ne dėl atleidimo iš darbo dėl etatų mažinimo.
4. Išskyrus teisėtą atleidimą iš darbo dėl netinkamo elgesio, neįgalusis darbuotojas turi teisę į nuolatinį darbą bent minimalų laikotarpį pagal taikomus nacionalinės teisės aktus arba bet kokius kolektyvinius susitarimus, kurie įmonei teisiškai privalomi ir kurie reglamentuoja darbo sutartis.
5. Pagalbos intensyvumas neviršija 75 % tinkamų finansuoti išlaidų.
34 straipsnis
Pagalba neįgaliųjų užimtumo papildomoms išlaidoms kompensuoti
1. Pagalba neįgaliųjų užimtumo papildomoms išlaidoms kompensuoti yra suderinama su vidaus rinka pagal Sutarties 107 straipsnio 3 dalį ir jai netaikomas reikalavimas pranešti pagal Sutarties 108 straipsnio 3 dalį, jeigu tenkinamos šiame straipsnyje ir I skyriuje nustatytos sąlygos.
2. Tinkamos finansuoti išlaidos:
a)
patalpų pritaikymo išlaidos;
b)
personalo užimtumo išlaidos, susijusios tik su laiku, skirtu padėti neįgaliesiems darbuotojams ir tokio personalo mokymo padėti neįgaliesiems darbuotojams išlaidos;
c)
neįgaliesiems darbuotojams naudoti skirtų įrenginių pritaikymo ar įsigijimo arba programinės įrangos įsigijimo ir patvirtinimo išlaidos, įskaitant išlaidas pritaikytai ar pagalbinei technologijų įrangai, kurios papildo išlaidas, kurias pagalbos gavėjas būtų patyręs, įdarbindamas negalios neturinčius darbuotojus;
d)
išlaidos, tiesiogiai susijusios su neįgaliųjų darbuotojų vežimu į darbo vietą su darbu susijusiai veiklai;
e)
darbo užmokesčio išlaidos už valandas, kurias neįgalusis darbuotojas praleidžia reabilituodamasis;
f)
jei pagalbos gavėjas suteikia globojamąjį užimtumą, atitinkamos įmonės gamybos padalinių statybos, įrengimo arba modernizavimo išlaidos ir bet kurios dėl neįgaliųjų užimtumo tiesiogiai susidariusios administravimo ir transporto išlaidos.
3. Pagalbos intensyvumas neviršija 100 % tinkamų finansuoti išlaidų.
35 straipsnis
Paramos nepalankias sąlygas darbo rinkoje turintiems asmenims išlaidų kompensavimo pagalba
1. Paramos nepalankias sąlygas darbo rinkoje turintiems asmenims išlaidų kompensavimo pagalba yra suderinama su vidaus rinka pagal Sutarties 107 straipsnio 3 dalį ir joms netaikomas reikalavimas pranešti pagal Sutarties 108 straipsnio 3 dalį, jeigu tenkinamos šiame straipsnyje ir I skyriuje nustatytos sąlygos.
2. Tinkamos finansuoti išlaidos:
a)
personalo užimtumo išlaidos, susijusios tik su laiku, skirtu padėti nepalankias sąlygas darbo rinkoje turintiems asmenims per daugiausiai 12 mėnesių laikotarpį nuo nepalankias sąlygas darbo rinkoje turinčio asmens įdarbinimo arba per daugiausiai 24 mėnesių laikotarpį nuo labai nepalankias sąlygas darbo rinkoje turinčio asmens įdarbinimo;
b)
tokio personalo mokymo padėti nepalankias sąlygas darbo rinkoje turintiems asmenims išlaidos.
3. Teikiama pagalba apima priemones, kuriomis remiamas nepalankias sąlygas darbo rinkoje turinčio asmens savarankiškumas ir prisitaikymas darbo aplinkoje, parama asmeniui per socialines ir administracines procedūras, komunikavimo su darbdaviu lengvinimas ir konfliktų valdymas.
4. Pagalbos intensyvumas neviršija 50 % tinkamų finansuoti išlaidų.
7 SKIRSNIS
Pagalba aplinkos apsaugai
36 straipsnis
Investicinė pagalba, leidžianti įmonėms taikyti griežtesnius nei Sąjungos aplinkos apsaugos standartus arba gerinti aplinkos apsaugą, jeigu Sąjungos standartų nėra
1. Investicinė pagalba, leidžianti įmonėms taikyti griežtesnius nei Sąjungos aplinkos apsaugos standartus arba gerinti aplinkos apsaugą, jeigu Sąjungos standartų nėra, yra suderinama su vidaus rinka pagal Sutarties 107 straipsnio 3 dalį ir jai netaikomas reikalavimas pranešti pagal Sutarties 108 straipsnio 3 dalį, jeigu tenkinamos šiame straipsnyje ir I skyriuje nustatytos sąlygos.
2. Investicijos tenkina vieną iš šių sąlygų:
a)
investicijomis pagalbos gavėjui sudaromos sąlygos savo veikla gerinti aplinkos apsaugą taikant griežtesnius standartus nei taikomi Sąjungoje, neatsižvelgiant į tai, ar esama privalomų nacionalinių standartų, griežtesnių nei Sąjungos standartai;
b)
investicijomis pagalbos gavėjui sudaromos sąlygos savo veikla gerinti aplinkos apsaugą, jeigu Sąjungos standartų nėra.
3. Pagalba neteikiama, jeigu investicijomis siekiama užtikrinti, kad įmonės laikytųsi jau priimtų, tačiau dar neįsigaliojusių Sąjungos standartų.
4. Nukrypstant nuo 3 dalies pagalba gali būti teikiama:
a)
naujoms kelių, geležinkelių, vidaus vandenų ir jūrų transporto priemonėms, atitinkančioms priimtus Sąjungos standartus, įsigyti, jeigu jos įsigyjamos dar tiems standartams neįsigaliojus, o jiems įsigaliojus jie netaikomi iki tos datos jau įsigytoms transporto priemonėms;
b)
naudojamoms esamoms kelių, geležinkelių, vidaus vandenų ir jūrų transporto priemonėms modernizuoti, jeigu tų transporto priemonių eksploatavimo pradžios dieną Sąjungos standartai dar nebuvo įsigalioję, o jiems įsigaliojus, atgaline data toms transporto priemonėms netaikomi.
5. Tinkamos finansuoti išlaidos yra papildomos investicinės išlaidos, būtinos siekiant taikyti griežtesnius standartus nei taikomi Sąjungoje arba gerinti aplinkos apsaugą, jeigu Sąjungos standartų nėra. Jos nustatomos taip:
a)
jeigu investicijų į aplinkos apsaugą išlaidų dalį visose investicinėse išlaidose galima nustatyti kaip atskirą investiciją, ši su aplinkos apsauga susijusių išlaidų dalis yra tinkamos finansuoti išlaidos;
b)
visais kitais atvejais investicijų į aplinkos apsaugą išlaidos nustatomos lyginant su panašiomis mažiau aplinkai naudingomis investicijomis, kurios, tikėtina, būtų įvykdytos be pagalbos. Abiejų investicijų išlaidų skirtumas nurodo su aplinkos apsauga susijusias išlaidas ir sudaro tinkamas finansuoti išlaidas.
Išlaidos, tiesiogiai nesusijusios su aukštesnio aplinkos apsaugos lygio užtikrinimu, nėra tinkamos finansuoti.
6. Pagalbos intensyvumas neviršija 40 % tinkamų finansuoti išlaidų.
7. Pagalbos intensyvumas gali būti padidintas 10 procentinių punktų, kai pagalba teikiama vidutinėms įmonėms, ir 20 procentinių punktų, kai pagalba teikiama mažosioms įmonėms.
8. Pagalbos intensyvumas gali būti padidintas 15 procentinių punktų, kai investicijos vykdomos remiamose vietovėse, tenkinančiose Sutarties 107 straipsnio 3 dalies a punkto sąlygas, ir 5 procentiniais punktais, kai investicijos vykdomos remiamose vietovėse, tenkinančiose Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punkto sąlygas.
37 straipsnis
Investicinė pagalba, skirta iš anksto prisitaikyti prie būsimų Sąjungos standartų
1. Pagalba, skatinanti įmones laikytis naujų, dar neįsigaliojusių Sąjungos standartų, kuriais gerinama aplinkos apsauga, yra suderinama su vidaus rinka pagal Sutarties 107 straipsnio 3 dalį ir jai netaikomas reikalavimas pranešti pagal Sutarties 108 straipsnio 3 dalį, jeigu tenkinamos šiame straipsnyje ir I skyriuje nustatytos sąlygos.
2. Sąjungos standartai priimami, o investicijos vykdomos ir baigiamos likus bent vieniems metams iki atitinkamo standarto įsigaliojimo dienos.
3. Tinkamos finansuoti išlaidos yra papildomos investicinės išlaidos, būtinos siekiant taikyti griežtesnius standartus nei taikomi Sąjungoje. Jos nustatomos taip:
a)
jeigu investicijų į aplinkos apsaugą išlaidų dalį visose investicinėse išlaidose galima nustatyti kaip atskirą investiciją, ši su aplinkos apsauga susijusių išlaidų dalis yra tinkamos finansuoti išlaidos;
b)
visais kitais atvejais investicijų į aplinkos apsaugą išlaidos nustatomos lyginant su panašiomis mažiau aplinkai naudingomis investicijomis, kurios, tikėtina, būtų įvykdytos be pagalbos. Abiejų investicijų išlaidų skirtumas nurodo su aplinkos apsauga susijusias išlaidas ir sudaro tinkamas finansuoti išlaidas.
Išlaidos, tiesiogiai nesusijusios su aukštesnio aplinkos apsaugos lygio užtikrinimu, nėra tinkamos finansuoti.
4. Pagalbos intensyvumas neviršija:
a)
20 % tinkamų finansuoti išlaidų mažosioms įmonėms, 15 % tinkamų finansuoti išlaidų vidutinėms įmonėms ir 10 % tinkamų finansuoti išlaidų didelėms įmonėms, jeigu investicijos vykdomos ir baigiamos likus daugiau nei trejiems metams iki naujo Sąjungos standarto įsigaliojimo dienos;
b)
15 % tinkamų finansuoti išlaidų mažosioms įmonėms, 10 % tinkamų finansuoti išlaidų vidutinėms įmonėms ir 5 % tinkamų finansuoti išlaidų didelėms įmonėms, jeigu investicijos vykdomos ir baigiamos likus nuo vienų iki trejų metų iki naujo Sąjungos standarto įsigaliojimo dienos.
5. Pagalbos intensyvumas gali būti padidintas 15 procentinių punktų, kai investicijos vykdomos remiamose vietovėse, tenkinančiose Sutarties 107 straipsnio 3 dalies a punkto sąlygas, ir 5 procentiniais punktais, kai investicijos vykdomos remiamose vietovėse, tenkinančiose Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punkto sąlygas.
38 straipsnis
Investicinė pagalba energijos vartojimo efektyvumo priemonėms
1. Investicinė pagalba, leidžianti įmonėms pasiekti energijos vartojimo efektyvumą, yra suderinama su vidaus rinka pagal Sutarties 107 straipsnio 3 dalį ir jai netaikomas reikalavimas pranešti pagal Sutarties 108 straipsnio 3 dalį, jeigu tenkinamos šiame straipsnyje ir I skyriuje nustatytos sąlygos.
2. Pagalba neteikiama, jeigu patobulinimais siekiama užtikrinti, kad įmonės laikytųsi jau priimtų Sąjungos standartų, net jeigu jie dar neįsigaliojo.
3. Tinkamos finansuoti išlaidos yra papildomos investicinės išlaidos, būtinos siekiant didesnio energijos vartojimo efektyvumo. Jos nustatomos taip:
a)
jeigu investicijų į energijos vartojimo efektyvumą išlaidų dalį visose investicinėse išlaidose galima nustatyti kaip atskirą investiciją, ši su energijos vartojimo efektyvumu susijusių išlaidų dalis yra tinkamos finansuoti išlaidos;
b)
visais kitais atvejais investicijų į energijos vartojimo efektyvumą išlaidos nustatomos lyginant su panašiomis mažesnio energijos vartojimo efektyvumo investicijomis, kurios, tikėtina, būtų įvykdytos be pagalbos. Abiejų investicijų išlaidų skirtumas nurodo su energijos vartojimo efektyvumu susijusias išlaidas ir sudaro tinkamas finansuoti išlaidas.
Išlaidos, tiesiogiai nesusijusios su didesnio energijos vartojimo efektyvumo užtikrinimu, nėra tinkamos finansuoti.
4. Pagalbos intensyvumas neviršija 30 % tinkamų finansuoti išlaidų.
5. Pagalbos intensyvumas gali būti padidintas 20 procentinių punktų, kai pagalba teikiama mažosioms įmonėms, ir 10 procentinių punktų, kai pagalba teikiama vidutinėms įmonėms.
6. Pagalbos intensyvumas gali būti padidintas 15 procentinių punktų, kai investicijos vykdomos remiamose vietovėse, tenkinančiose Sutarties 107 straipsnio 3 dalies a punkto sąlygas, ir 5 procentiniais punktais, kai investicijos vykdomos remiamose vietovėse, tenkinančiose Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punkto sąlygas.
39 straipsnis
Investicinė pagalba pastatų energijos vartojimo efektyvumo projektams
1. Investicinė pagalba pastatų energijos vartojimo efektyvumo projektams yra suderinama su vidaus rinka pagal Sutarties 107 straipsnio 3 dalį ir jai netaikomas reikalavimas pranešti pagal Sutarties 108 straipsnio 3 dalį, jeigu tenkinamos šiame straipsnyje ir I skyriuje nustatytos sąlygos.
2. Pagal šį straipsnį pagalbos skyrimo reikalavimus atitinka pastatų energijos vartojimo efektyvumo projektai.
3. Bendros energijos vartojimo efektyvumo projekto išlaidos yra tinkamos finansuoti išlaidos.
4. Pagalba teikiama kaip lėšos, nuosavas kapitalas, garantija arba paskola energijos vartojimo efektyvumo fondui arba finansų tarpininkui, kuris ją visą perduoda galutiniams pagalbos gavėjams, ar tai būtų pastato savininkai, ar nuomininkai.
5. Pagalba energijos vartojimo efektyvumo projektams energijos vartojimo efektyvumo fondui arba finansų tarpininkui gali būti teikiama kaip paskolos arba garantijos. Garantuojamos paskolos arba sumos nominalioji vertė neviršija 10 mln. EUR vienam projektui galutiniams pagalbos gavėjams. Garantija neturėtų viršyti 80 % pagrindinės paskolos;
6. Pastato savininkai energijos vartojimo efektyvumo fondui arba kitam finansų tarpininkui grąžina ne mažiau nominalios paskolos vertės.
7. Pagalba energijos vartojimo efektyvumui didinti pritraukia papildomų privačių investuotojų investicijų, kurios pasiekia mažiausią 30 % viso energijos vartojimo efektyvumo projektui suteikto finansavimo ribą. Kai pagalbą teikia energijos vartojimo efektyvumo fondas, privačios investicijos gali būti pritraukiamos energijos vartojimo efektyvumo fondo lygmeniu ir (arba) energijos vartojimo efektyvumo projektų lygmeniu, kad bendra suma pasiektų mažiausią 30 % viso energijos vartojimo efektyvumo projektui suteikto finansavimo ribą.
8. Teikdamos pagalbą energijos vartojimo efektyvumui didinti valstybės narės gali įsteigti energijos vartojimo efektyvumo fondus ir (arba) pasitelkti finansų tarpininkus. Tokiu atveju turi būti tenkinamos šios sąlygos:
a)
finansų tarpininkų valdytojai ir energijos vartojimo efektyvumo fondų valdytojai atrenkami pagal atvirą, skaidrią ir nediskriminacinę konkurso procedūrą pagal taikomus Sąjungos ir nacionalinės teisės aktus. Visų pirma jie nediskriminuojami pagal jų įsisteigimo ar įregistravimo vietą bet kurioje valstybėje narėje. Gali būti reikalaujama, kad finansų tarpininkai ir energijos vartojimo efektyvumo fondų valdytojai atitiktų iš anksto nustatytus kriterijus, objektyviai pateisinamus investicijų pobūdžiu;
b)
nepriklausomi privatūs investuotojai atrenkami pagal atvirą, skaidrią ir nediskriminacinę konkurso procedūrą pagal taikomus Sąjungos ir nacionalinės teisės aktus, kuria siekiama sudaryti tinkamus rizikos ir grąžos dalijimosi susitarimus, kuriuose investicijų, išskyrus garantijas, atveju pirmenybė teikiama ne apsaugai nuo investicijų vertės sumažėjimo, bet nelygiam pelno pasidalijimui. Jeigu privatūs investuotojai nėra atrenkami pagal tokią konkurso procedūrą, nepriklausomas ekspertas, atrinktas pagal atvirą, skaidrią ir nediskriminacinę konkurso procedūrą, privatiems investuotojams nustato pagrįstą grąžos normą;
c)
jeigu viešieji ir privatūs investuotojai nuostoliais dalijasi nelygiai, pirmieji viešojo investuotojo patirti nuostoliai apribojami 25 % visos investicijos;
d)
garantijų atveju garantijų norma apribojama iki 80 % ir visi valstybės narės prisiimti nuostoliai apribojami 25 % pagrindinio garantuojamo portfelio. Nemokamai gali būti teikiamos tik garantijos, kuriomis padengiami tikėtini pagrindinio garantuojamo portfelio nuostoliai. Jeigu garantija taip pat apima netikėtus nuostolius, finansų tarpininkas už garantijos dalį, kuria padengiami netikėti nuostoliai, moka rinkos sąlygas atitinkančią garantijos priemoką;
e)
leidžiama, kad investuotojams būtų atstovaujama energijos vartojimo efektyvumo fondo arba finansų tarpininko valdymo organuose, pavyzdžiui, stebėtojų taryboje arba patariamajame komitete;
f)
energijos vartojimo efektyvumo fondas arba finansų tarpininkas įsteigiamas pagal taikomus teisės aktus ir valstybė narė taiko išsamaus patikrinimo procedūrą, kuria siekiant įgyvendinti energijos vartojimo efektyvumo priemonę užtikrinama komerciškai pagrįsta investavimo strategija.
9. Finansų tarpininkai, įskaitant energijos vartojimo efektyvumo fondus, valdomi komerciniu pagrindu ir užtikrinama, kad finansavimo sprendimais būtų siekiama gauti pelno. Laikoma, kad taip yra, kai finansų tarpininkas ir, atitinkamais atvejais, energijos vartojimo efektyvumo fondo valdytojai tenkina šias sąlygas:
a)
pagal įstatymą ar sutartį jie yra įpareigoti veikti stropiai ir sąžiningai kaip profesionalūs valdytojai ir vengti interesų konflikto; taikomi geriausios praktikos principai ir įstatymais numatyta priežiūra;
b)
jų atlygis atitinka rinkos praktiką. Laikoma, kad šio reikalavimo laikomasi, kai valdytojas atrenkamas pagal atvirą, skaidrią ir nediskriminacinę konkurso procedūrą, remiantis objektyviais kriterijais, susijusiais su patirtimi, kompetencija ir veiklos bei finansiniu pajėgumu;
c)
jie gauna nuo veiklos rezultatų priklausantį atlygį arba prisiima dalį investicijų rizikos, bendrai investuodami nuosavus išteklius, siekiant užtikrinti, kad jų interesai visada būtų suderinti su viešojo investuotojo interesais;
d)
jie išdėsto investavimo strategiją, investicijų į energijos vartojimo efektyvumo projektus kriterijus ir siūlomą investavimo tvarkaraštį, iš anksto nustato finansinį perspektyvumą ir tikėtiną investicijų poveikį energijos vartojimo efektyvumui;
e)
dėl viešųjų lėšų, kurios investuojamos į energijos vartojimo efektyvumo fondą arba suteiktos finansų tarpininkui, nustatyta aiški ir reali pasitraukimo strategija, kad rinka galėtų finansuoti energijos vartojimo efektyvumo projektus, kai tik bus pasirengusi tai daryti.
10. Didinamam energijos vartojimo efektyvumui siekiant užtikrinti, kad pagalbos gavėjas laikytųsi jau priimtų Sąjungos standartų, reikalavimo pranešti išimtis pagal šį straipsnį netaikoma.
40 straipsnis
Investicinė pagalba didelio naudingumo kogeneracijai
1. Investicinė pagalba didelio naudingumo kogeneracijai yra suderinama su vidaus rinka pagal Sutarties 107 straipsnio 3 dalį ir jai netaikomas reikalavimas pranešti pagal Sutarties 108 straipsnio 3 dalį, jeigu tenkinamos šiame straipsnyje ir I skyriuje nustatytos sąlygos.
2. Investicinė pagalba teikiama tik naujiems arba atnaujintiems įrenginiams.
3. Naujas kogeneracijos įrenginys bendrai sutaupo pirminės energijos, palyginti su atskira gamyba, kaip numatyta 2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2012/27/ES dėl energijos vartojimo efektyvumo, kuria iš dalies keičiamos direktyvos 2009/125/EB ir 2010/30/ES bei kuria panaikinamos direktyvos 2004/8/EB ir 2006/32/EB (56). Dėl esamo kogeneracijos įrenginio patobulinimo arba esamo energijos gamybos vieneto pakeitimo į kogeneracijos įrenginį sutaupoma pirminės energijos, palyginti su pradine padėtimi.
4. Tinkamos finansuoti išlaidos yra papildomos investicijų į įrangą, kurios reikia, kad įrenginys veiktų kaip didelio naudingumo kogeneracijos įrenginys, palyginti su to paties pajėgumo įprastais elektros energijos ar šilumos gamybos įrenginiais, išlaidos arba papildomos investicijų, kad būtų padidintas naudingumas, kai esamas įrenginys jau atitinka didelio naudingumo ribą, išlaidos.
5. Pagalbos intensyvumas neviršija 45 % tinkamų finansuoti išlaidų. Pagalbos intensyvumas gali būti padidintas 20 procentinių punktų, kai pagalba teikiama mažosioms įmonėms, ir 10 procentinių punktų, kai pagalba teikiama vidutinėms įmonėms.
6. Pagalbos intensyvumas gali būti padidintas 15 procentinių punktų, kai investicijos vykdomos remiamose vietovėse, tenkinančiose Sutarties 107 straipsnio 3 dalies a punkto sąlygas, ir 5 procentiniais punktais, kai investicijos vykdomos remiamose vietovėse, tenkinančiose Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punkto sąlygas.
41 straipsnis
Investicinė pagalba atsinaujinančių išteklių energijos gamybai skatinti
1. Investicinė pagalba atsinaujinančių išteklių energijos gamybai skatinti yra suderinama su vidaus rinka pagal Sutarties 107 straipsnio 3 dalį ir jai netaikomas reikalavimas pranešti pagal Sutarties 108 straipsnio 3 dalį, jeigu tenkinamos šiame straipsnyje ir I skyriuje nustatytos sąlygos.
2. Investicinei pagalbai biodegalų gamybai netaikomas reikalavimas pranešti, tik jeigu remiamos investicijos naudojamos vien tvarių biodegalų, išskyrus maistinės kilmės biodegalus, gamybai. Tačiau investicinei pagalbai, skirtai esamiems maistinės kilmės biodegalų įrenginiams pertvarkyti į pažangiųjų biodegalų įrenginius, pagal šį straipsnį taikoma išimtis, jeigu maistinės kilmės produktų gamyba būtų proporcingai naujam pajėgumui sumažinta.
3. Biodegalams, kuriems taikomas tiekimo arba maišymo įpareigojimas, pagalba neteikiama.
4. Pagalba neteikiama hidroelektrinėms, kurios neatitinka Europos Parlamento direktyvos 2000/60/EB.
5. Investicinė pagalba teikiama tik naujiems įrenginiams. Įrenginiui pradėjus veikti, pagalba neteikiama ir neišmokama, ir pagalba nepriklauso nuo produkcijos.
6. Tinkamos finansuoti išlaidos yra papildomos investicinės išlaidos, būtinos atsinaujinančių išteklių energijos gamybai skatinti. Jos nustatomos taip:
a)
jeigu investicijų į atsinaujinančių išteklių energijos gamybą išlaidų dalį visose investicinėse išlaidose galima lengvai nustatyti kaip atskirą investiciją, pavyzdžiui, kaip jau esamų įrenginių papildomą dalį, ši su atsinaujinančių išteklių energija susijusių išlaidų dalis yra tinkamos finansuoti išlaidos;
b)
jeigu investicijų į atsinaujinančių išteklių energijos gamybą išlaidų dalį galima nustatyti lyginant su panašiomis mažiau aplinkai naudingomis investicijomis, kurios, tikėtina, būtų įvykdytos be pagalbos, šis abiejų investicijų išlaidų skirtumas nurodo su atsinaujinančiąja energija susijusias išlaidas ir sudaro tinkamas finansuoti išlaidas;
c)
tam tikrų mažos galios įrenginių atveju, kai mažiau aplinkai naudingų investicijų negalima nustatyti, kadangi nėra riboto dydžio įrenginių, bendros investicinės išlaidos siekiant užtikrinti aukštesnį aplinkos apsaugos lygį yra tinkamos finansuoti išlaidos.
Išlaidos, tiesiogiai nesusijusios su aukštesnio aplinkos apsaugos lygio užtikrinimu, nėra tinkamos finansuoti.
7. Pagalbos intensyvumas neviršija:
a)
45 % tinkamų finansuoti išlaidų, jeigu tinkamos finansuoti išlaidos apskaičiuojamos pagal 6 dalies a arba b punktą;
b)
30 % tinkamų finansuoti išlaidų, jeigu tinkamos finansuoti išlaidos apskaičiuojamos pagal 6 dalies c punktą.
8. Pagalbos intensyvumas gali būti padidintas 20 procentinių punktų, kai pagalba teikiama mažosioms įmonėms, ir 10 procentinių punktų, kai pagalba teikiama vidutinėms įmonėms.
9. Pagalbos intensyvumas gali būti padidintas 15 procentinių punktų, kai investicijos vykdomos remiamose vietovėse, tenkinančiose Sutarties 107 straipsnio 3 dalies a punkto sąlygas, ir 5 procentiniais punktais, kai investicijos vykdomos remiamose vietovėse, tenkinančiose Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punkto sąlygas.
10. Tais atvejais, kai pagalba teikiama konkurencinio konkurso būdu, remiantis aiškiais, skaidriais ir nediskriminaciniais kriterijais, pagalbos intensyvumas gali siekti 100 % tinkamų finansuoti išlaidų. Toks konkursas yra nediskriminacinis ir jame sudaromos sąlygos dalyvauti visoms suinteresuotosioms įmonėms. Su konkursu susijęs biudžetas yra privalomas apribojimas, nes pagalbą gali gauti ne visi konkurso dalyviai ir pagalba teikiama remiantis konkurso dalyvio pateiktu pradiniu pasiūlymu, taip panaikinant tolesnių derybų galimybę.
42 straipsnis
Veiklos pagalba atsinaujinančių išteklių elektros energijos gamybai skatinti
1. Veiklos pagalba atsinaujinančių išteklių energijos gamybai skatinti yra suderinama su vidaus rinka pagal Sutarties 107 straipsnio 3 dalį ir jai netaikomas reikalavimas pranešti pagal Sutarties 108 straipsnio 3 dalį, jeigu tenkinamos šiame straipsnyje ir I skyriuje nustatytos sąlygos.
2. Pagalba teikiama konkurencinio konkurso būdu, remiantis aiškiais, skaidriais ir nediskriminaciniais kriterijais, ir visi atsinaujinančių išteklių elektros energijos gamintojai gali be diskriminacijos teikti pasiūlymus.
3. Konkursas gali būti rengiamas tik konkrečioms technologijoms, jeigu visiems gamintojams skirtas konkursas duotų neoptimalų rezultatą ir to nebūtų įmanoma išspręsti konkurso struktūros nuostatomis, visų pirma atsižvelgiant į:
i)
atitinkamos naujos ir novatoriškos technologijos ilgesnio laikotarpio potencialą arba
ii)
poreikį užtikrinti įvairinimą, arba
iii)
tinklo apribojimus ir tinklo stabilumą, arba
iv)
sistemos (integracijos) išlaidas, arba
v)
poreikį išvengti iškraipymų žaliavų rinkoje dėl paramos biomasei.
Valstybės narės išsamiai įvertina tokių sąlygų taikomumą ir vertinimą pateikia Komisijai pagal 11 straipsnio a punkte aprašytas sąlygas.
4. Pagalba naujoms ir novatoriškoms technologijoms teikiama konkurencinio konkurso būdu ir jame galima teikti pasiūlymus dėl bent vienos tokios technologijos remiantis aiškiais, skaidriais ir nediskriminaciniais kriterijais. Tokia pagalba neteikiama, jei bendra suma per metus yra daugiau nei 5 % planuoto atsinaujinančių išteklių elektros energijos gamybos pajėgumo.
5. Pagalba teikiama kaip priemoka prie rinkos kainos (priemoka), o gamintojai savo elektros energiją parduoda tiesiogiai rinkoje.
6. Pagalbos gavėjai privalo prisiimti įprastą balansavimo atsakomybę. Pagalbos gavėjai gali perduoti balansavimo atsakomybės veiklą jų vardu vykdyti kitoms įmonėms, tokioms kaip agregatoriai.
7. Pagalba nesuteikiama, kai kainos neigiamos.
8. Pagalba nerengiant konkurencinio konkurso gali būti teikiama, kaip aprašyta 2 dalyje, įrenginiams, kurių įrengtoji elektros energijos galia yra mažesnė nei 1 MW ir kurie gamina visų atsinaujinančių išteklių elektros energiją, išskyrus vėjo energiją, kai pagalba nerengiant konkurencinio konkurso gali būti teikiama, kaip aprašyta 2 dalyje, įrenginiams, kurių įrengtoji elektros energijos galia neviršija 6 MW arba 6 gamybos vienetų. Nedarant poveikio 9 daliai, kai pagalba teikiama nerengiant konkurencinio konkurso, laikomasi 5, 6 ir 7 dalyse nustatytų sąlygų. Be to, kai pagalba teikiama nerengiant konkurencinio konkurso, taikomos 43 straipsnio 5, 6 ir 7 dalyse nustatytos sąlygos.
9. 5, 6 ir 7 dalyse nustatytos sąlygos netaikomos veiklos pagalbai įrenginiams, kurių įrengtoji elektros energijos galia yra mažesnė nei 500 kW ir kurie gamina visų atsinaujinančių išteklių elektros energiją, išskyrus vėjo energiją, kai šios sąlygos netaikomos veiklos pagalbai įrenginiams, kurių įrengtoji elektros energijos galia neviršija 3 MW arba 3 gamybos vienetų.
10. Siekiant apskaičiuoti 8 ir 9 dalyse nurodytą didžiausią galią, įrenginiai, turintys bendrą prijungimo prie elektros tinklo tašką, laikomi vienu įrenginiu.
11. Pagalba teikiama tik tol, kol atsinaujinančių išteklių elektros energiją gaminanti jėgainė visiškai nusidėvi pagal visuotinai priimtus apskaitos principus. Iš veiklos pagalbos turi būti atskaitoma bet kokia anksčiau gauta investicinė pagalba.
43 straipsnis
Veiklos pagalba atsinaujinančių išteklių energijos gamybai mažos galios įrenginiuose skatinti
1. Veiklos pagalba atsinaujinančių išteklių energijos gamybai mažos galios įrenginiuose skatinti yra suderinama su vidaus rinka pagal Sutarties 107 straipsnio 3 dalį ir jai netaikomas reikalavimas pranešti pagal Sutarties 108 straipsnio 3 dalį, jeigu tenkinamos šiame straipsnyje ir I skyriuje nustatytos sąlygos.
2. Pagalba teikiama tik įrenginiams, kurių įrengtoji galia yra mažesnė nei 500 MW ir kurie gamina visų atsinaujinančių išteklių elektros energiją, išskyrus vėjo energiją, kai pagalba teikiama įrenginiams, kurių įrengtoji galia neviršija 3 MW arba 3 gamybos vienetų, ir biodegalams, kai pagalba teikiama įrenginiams, kurių įrengtoji galia neviršija 50 000 tonų per metus. Siekiant apskaičiuoti tą didžiausią galią, mažos galios įrenginiai, turintys bendrą prijungimo prie elektros tinklo tašką, laikomi vienu įrenginiu.
3. Pagalba teikiama tik įrenginiams, kurie gamina tvarius biodegalus, išskyrus maistinės kilmės biodegalus. Tačiau veiklos pagalba maistinės kilmės biodegalų gamybos įrenginiams, kurie pradėjo veikti iki 2013 m. gruodžio 31 d. ir dar nėra visiškai nusidėvėję, taikoma išimtis pagal šį straipsnį, tačiau bet kuriuo atveju ne vėliau kaip 2020 m.
4. Biodegalams, kuriems taikomas tiekimo arba maišymo įpareigojimas, pagalba neteikiama.
5. Pagalba vienam energijos vienetui neviršija bendrų išlygintų energijos iš konkretaus atsinaujinančio šaltinio gamybos sąnaudų ir atitinkamos energijos rinkos kainos skirtumo. Išlygintos sąnaudos atnaujinamos reguliariai, bent kartą per metus.
6. Apskaičiuojant išlygintas sąnaudas didžiausia grąžos norma neviršija atitinkamos apsikeitimo normos ir 100 bazinių punktų sumos. Atitinkama apsikeitimo norma yra valiutos, kuria suteikta pagalba, apsikeitimo norma terminui, kuris atitinka remiamo įrenginio nusidėvėjimo laikotarpį.
7. Pagalba teikiama tik tol, kol įrenginys visiškai nusidėvi pagal visuotinai priimtus apskaitos principus. Iš veiklos pagalbos atskaitoma bet kokia įrenginiui suteikta investicinė pagalba.
44 straipsnis
Pagalba aplinkosaugos mokesčių lengvatų forma pagal Direktyvą 2003/96/EB
1. Pagalbos aplinkosaugos mokesčių lengvatų forma schemos, tenkinančios 2003 m. spalio 27 d. Tarybos direktyvos 2003/96/EB, pakeičiančios Bendrijos energetikos produktų ir elektros energijos mokesčių struktūrą (57), sąlygas, yra suderinamos su vidaus rinka pagal Sutarties 107 straipsnio 3 dalį ir joms netaikomas reikalavimas pranešti pagal Sutarties 108 straipsnio 3 dalį, jeigu tenkinamos šiame straipsnyje ir I skyriuje nustatytos sąlygos.
2. Pagalbos gavėjai, kuriems taikomos mokesčių lengvatos, atrenkami remiantis skaidriais ir objektyviais kriterijais, ir moka bent mažiausio lygio, nustatyto Direktyva 2003/96/EB, mokestį.
3. Pagalbos aplinkosaugos mokesčių lengvatų forma schemos grindžiamos taikomos aplinkosaugos mokesčio normos sumažinimu, nustatytos kompensacijos sumos išmokėjimu arba šių mechanizmų deriniu.
4. Biodegalams, kuriems taikomas tiekimo arba maišymo įpareigojimas, pagalba neteikiama.
45 straipsnis
Investicinė užterštų teritorijų atkūrimo pagalba
1. Investicinė pagalba įmonėms, atkuriančioms užterštas teritorijas ir taip šalinančioms žalą aplinkai, yra suderinama su vidaus rinka pagal Sutarties 107 straipsnio 3 dalį ir jai netaikomas reikalavimas pranešti pagal Sutarties 108 straipsnio 3 dalį, jeigu tenkinamos šiame straipsnyje ir I skyriuje nustatytos sąlygos.
2. Investicija šalinama žala aplinkai, įskaitant žalą dirvožemio arba paviršinio ar gruntinio vandens kokybei.
3. Kai nustatomas juridinis arba fizinis asmuo, atsakingas už žalą aplinkai pagal kiekvienoje valstybėje narėje taikomą teisę, nedarant poveikio šiam klausimui skirtoms Sąjungos taisyklėms - visų pirma 2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvai 2004/35/EB dėl atsakomybės už aplinkos apsaugą siekiant išvengti žalos aplinkai ir ją ištaisyti (atlyginti) (58) su pakeitimais, padarytais 2006 m. kovo 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/21/EB dėl kasybos pramonės atliekų tvarkymo (59), 2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvai 2009/31/EB dėl anglies dioksido geologinio saugojimo, iš dalies keičiančiai Tarybos direktyvą 85/337/EEB, direktyvas 2000/60/EB, 2001/80/EB, 2004/35/EB, 2006/12/EB, 2008/1/EB ir Reglamentą (EB) Nr. 1013/2006 (60) ir 2013 m. birželio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvai 2013/30/ES dėl naftos ir dujų operacijų jūroje saugos, kuria iš dalies keičiama Direktyva 2004/35/EB (61) - tas asmuo turi finansuoti atkūrimą pagal principą „teršėjas moka“, taigi valstybės pagalba neteikiama. Kai asmuo, atsakingas pagal taikomą teisę, nėra nustatytas arba jo negalima priversti padengti išlaidų, už atkūrimo arba teršalų išvalymo darbus atsakingas asmuo gali gauti valstybės pagalbą.
4. Tinkamos finansuoti išlaidos yra atkūrimo darbų išlaidos, atėmus žemės vertės padidėjimą. Visos įmonės išlaidos, susidariusios atkuriant jos teritoriją, nepriklausomai nuo to, ar tokias išlaidas galima įtraukti į jos balansą kaip ilgalaikį turtą, gali būti laikomos tinkamomis finansuoti investicijoms, susijusioms su užterštų teritorijų atkūrimu.
5. Žemės vertės padidėjimą po atkūrimo įvertina nepriklausomas ekspertas.
6. Pagalbos intensyvumas neviršija 100 % tinkamų finansuoti išlaidų.
46 straipsnis
Investicinė pagalba didelio energinio efektyvumo centralizuotam šilumos ir vėsumos tiekimui
1. Investicinė pagalba efektyvaus centralizuoto šilumos ir vėsumos tiekimo sistemos įrengimui yra suderinama su vidaus rinka pagal Sutarties 107 straipsnio 3 dalį ir jai netaikomas reikalavimas pranešti pagal Sutarties 108 straipsnio 3 dalį, jeigu tenkinamos šiame straipsnyje ir I skyriuje nustatytos sąlygos.
2. Tinkamos finansuoti gamybos įrenginio išlaidos yra papildomos išlaidos, kurių reikia vieno ar kelių energijos gamybos vienetų statybai, išplėtimui, atnaujinimui, kad jie veiktų kaip didelio energinio efektyvumo centralizuoto šilumos ir vėsumos tiekimo sistema, palyginti su įprastais gamybos įrenginiais. Investicija yra neatsiejama didelio energinio efektyvumo centralizuoto šilumos ir vėsumos tiekimo sistemos dalis.
3. Pagalbos gamybos įrenginiui intensyvumas neviršija 45 % tinkamų finansuoti išlaidų. Pagalbos intensyvumas gali būti padidintas 20 procentinių punktų, kai pagalba teikiama mažosioms įmonėms, ir 10 procentinių punktų, kai pagalba teikiama vidutinėms įmonėms.
4. Pagalbos gamybos įrenginiui intensyvumas gali būti padidintas 15 procentinių punktų, kai investicijos vykdomos remiamose vietovėse, tenkinančiose Sutarties 107 straipsnio 3 dalies a punkto sąlygas, ir 5 procentiniais punktais, kai investicijos vykdomos remiamose vietovėse, tenkinančiose Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punkto sąlygas.
5. Tinkamos finansuoti išlaidos skirstomajam tinklui yra investicinės išlaidos.
6. Pagalbos skirstomajam tinklui suma neviršija tinkamų finansuoti išlaidų ir veiklos pelno skirtumo. Veiklos pelnas iš tinkamų finansuoti išlaidų atskaitomas ex ante arba taikant lėšų susigrąžinimo mechanizmą.
47 straipsnis
Investicinė pagalba atliekų perdirbimui ir pakartotiniam naudojimui
1. Investicinė pagalba atliekų perdirbimui ir pakartotiniam naudojimui yra suderinama su vidaus rinka pagal Sutarties 107 straipsnio 3 dalį ir jai netaikomas reikalavimas pranešti pagal Sutarties 108 straipsnio 3 dalį, jeigu tenkinamos šiame straipsnyje ir I skyriuje nustatytos sąlygos.
2. Investicinė pagalba teikiama kitų įmonių atliekų perdirbimui ir pakartotiniam naudojimui.
3. Tvarkomos medžiagos kitu atveju būtų šalinamos arba tvarkomos aplinkai kenksmingesniu būdu. Pagalbai atliekų panaudojimo operacijoms, išskyrus perdirbimą, pagal šį straipsnį bendroji išimtis netaikoma.
4. Pagalba netiesiogiai nesumažinami teršėjų mokesčiai, kurie jiems turėtų būti nustatyti pagal Sąjungos teisę, arba mokesčiai, kurie turėtų būti laikomi įprastomis bendrovės išlaidomis.
5. Investicijomis ne tik padidinama medžiagų, kurios turi būti perdirbtos, paklausa, bet ir didinamas tų medžiagų surinkimas.
6. Investicijos neturi apsiriboti naujausiomis technologijomis.
7. Tinkamos finansuoti išlaidos yra papildomos investicinės išlaidos, būtinos investicijai į geresnę ir veiksmingesnę atliekų perdirbimo ir pakartotinio naudojimo veiklą, palyginti su įprasta tokio paties pajėgumo pakartotinio naudojimo ir perdirbimo veikla, kuri būtų vykdoma be pagalbos.
8. Pagalbos intensyvumas neviršija 35 % tinkamų finansuoti išlaidų. Pagalbos intensyvumas gali būti padidintas 20 procentinių punktų, kai pagalba teikiama mažosioms įmonėms, ir 10 procentinių punktų, kai pagalba teikiama vidutinėms įmonėms.
9. Pagalbos intensyvumas gali būti padidintas 15 procentinių punktų, kai investicijos vykdomos remiamose vietovėse, tenkinančiose Sutarties 107 straipsnio 3 dalies a punkto sąlygas, ir 5 procentiniais punktais, kai investicijos vykdomos remiamose vietovėse, tenkinančiose Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punkto sąlygas.
10. Reikalavimo pranešti apie investicinę pagalbą pagalbos gavėjo atliekų perdirbimui ir pakartotiniam naudojimui išimtis pagal šį straipsnį netaikoma.
48 straipsnis
Investicinė pagalba energetikos infrastruktūrai
1. Investicinė pagalba energetikos infrastruktūros statymui arba atnaujinimui yra suderinama su vidaus rinka pagal Sutarties 107 straipsnio 3 dalį ir jai netaikomas reikalavimas pranešti pagal Sutarties 108 straipsnio 3 dalį, jeigu tenkinamos šiame straipsnyje ir I skyriuje nustatytos sąlygos.
2. Pagalba teikiama remiamose vietovėse esančiai energetikos infrastruktūrai.
3. Energetikos infrastruktūrai taikomas visas tarifas ir prieigos taisyklės pagal energijos vidaus rinkos teisės aktus.
4. Investicinės išlaidos yra tinkamos finansuoti išlaidos.
5. Pagalbos suma neviršija tinkamų finansuoti išlaidų ir investicijos veiklos pelno skirtumo. Veiklos pelnas iš tinkamų finansuoti išlaidų atskaitomas ex ante arba taikant lėšų susigrąžinimo mechanizmą.
6. Reikalavimo pranešti apie investicinę pagalbą elektros energijos ir dujų saugojimo projektams ir naftos infrastruktūrai išimtis pagal šį straipsnį netaikoma.
49 straipsnis
Pagalba aplinkos apsaugos tyrimams atlikti
1. Pagalba tyrimams, įskaitant energijos vartojimo auditus, tiesiogiai susijusiems su šiame skirsnyje nurodytomis investicijomis, yra suderinama su vidaus rinka pagal Sutarties 107 straipsnio 3 dalį ir jai netaikomas reikalavimas pranešti pagal Sutarties 108 straipsnio 3 dalį, jeigu tenkinamos šiame straipsnyje ir I skyriuje nustatytos sąlygos.
2. Išlaidos 1 dalyje nurodytiems tyrimams atlikti yra tinkamos finansuoti išlaidos.
3. Pagalbos intensyvumas neviršija 50 % tinkamų finansuoti išlaidų.
4. Pagalbos intensyvumas gali būti padidintas 20 %, kai tyrimai atliekami mažųjų įmonių užsakymu, ir 10 %, kai tyrimai atliekami vidutinių įmonių užsakymu.
5. Pagalba energijos vartojimo auditams, atliekamiems pagal Direktyvos 2012/27/ES 8 straipsnio 4 dalį, didelėms įmonėms neteikiama, nebent energijos vartojimo auditas atliekamas papildomai su pagal tą direktyvą privalomu energijos vartojimo auditu.
8 SKIRSNIS
Pagalba tam tikrų gaivalinių nelaimių padarytai žalai atitaisyti
50 straipsnis
Pagalbos schemos tam tikrų gaivalinių nelaimių padarytai žalai atitaisyti
1. Pagalbos schemos žemės drebėjimų, griūčių, nuošliaužų, potvynių, viesulų, uraganų, ugnikalnių išsiveržimų ir natūralios kilmės gaisrų padarytai žalai atitaisyti yra suderinamos su vidaus rinka pagal Sutarties 107 straipsnio 2 dalį ir joms netaikomas reikalavimas pranešti pagal Sutarties 108 straipsnio 3 dalį, jeigu tenkinamos šiame straipsnyje ir I skyriuje nustatytos sąlygos.
2. Pagalba teikiama, jei tenkinamos šios sąlygos:
a)
valstybės narės kompetentinga valdžios institucija oficialiai pripažino, kad įvykis yra gaivalinės nelaimės pobūdžio, ir
b)
gaivalinė nelaimė ir ją patyrusios įmonės patirta žala turi būti tiesiogiai susijusios.
3. Su konkrečia gaivaline nelaime susijusios pagalbos schemos pradedamos vykdyti per trejus metus po įvykio. Tokiomis schemomis pagrįsta pagalba suteikiama per ketverius metus po įvykio.
4. Tinkamos finansuoti išlaidos yra išlaidos, susidariusios dėl žalos, patirtos tiesiogiai dėl gaivalinės nelaimės, kurią įvertina kompetentingos nacionalinės valdžios institucijos nepriklausomas ekspertas arba draudimo įmonė. Tokia žala gali apimti materialinę žalą turtui, pvz., pastatams, įrenginiams, mašinoms arba atsargoms, ir žalą, patirtą praradus pajamas dėl viso arba dalinio veiklos sustabdymo ne ilgesniam negu šešių mėnesių nuo nelaimės laikotarpiui. Materialinės žalos apskaičiavimas grindžiamas remonto išlaidomis arba turto, kuriam padaryta žala, ekonomine verte prieš nelaimę. Žala neviršija remonto išlaidų arba nelaimės sukelto rinkos vertės sumažėjimo, t. y. turto vertės iš karto prieš nelaimę ir po jos skirtumo. Prarastos pajamos apskaičiuojamos remiantis nelaimę patyrusios įmonės finansiniais duomenimis (pelnu neatskaičius palūkanų ir mokesčių (EBIT), nuvertėjimu ir darbo sąnaudomis, susijusiomis tik su nuo gaivalinės nelaimės nukentėjusia įmonės veiklos vieta), palyginant šešių mėnesių nuo nelaimės laikotarpio finansinius duomenis su trejų metų, pasirinktų iš penkerių metų prieš nelaimę, vidurkiu (neįtraukiant dvejų metų, kuriais finansinis rezultatas buvo geriausias ir blogiausias) ir apskaičiuoto tuo pačiu tų metų šešių mėnesių laikotarpiu. Žala apskaičiuojama atskiro pagalbos gavėjo lygmeniu.
5. Pagalba ir bet kokios kitos gautos išmokos žalai kompensuoti, įskaitant draudimo išmokas, neviršija 100 % tinkamų finansuoti išlaidų.
9 SKIRSNIS
Socialinė transporto pagalba atokių regionų gyventojams
51 straipsnis
Socialinė transporto pagalba atokių regionų gyventojams
1. Pagalba oro ir jūrų keleiviniam transportui yra suderinama su vidaus rinka pagal Sutarties 107 straipsnio 2 dalį ir jai netaikomas reikalavimas pranešti pagal Sutarties 108 straipsnio 3 dalį, jeigu tenkinamos šiame straipsnyje ir I skyriuje nustatytos sąlygos.
2. Visa pagalba naudinga galutiniams vartotojams, kurių įprastinė gyvenamoji vieta yra atokiame regione.
3. Pagalba skiriama keleiviniam transportui, kurio maršrutas jungia oro uostą arba uostą atokiame regione su kitu oro uostu arba uostu Europos ekonominėje erdvėje.
4. Pagalba teikiama nediskriminuojant vežėjo tapatybės arba paslaugos rūšies pagrindu ir nedarant jokių apribojimų dėl konkretaus maršruto į atokų regioną arba iš jo.
5. Tinkamos finansuoti išlaidos - bilieto į abi puses iš atokaus regiono arba į jį kaina, įskaitant visus mokesčius ir rinkliavas, kuriuos vežėjui turi sumokėti vartotojas.
6. Pagalbos intensyvumas neviršija 100 % tinkamų finansuoti išlaidų.
10 SKIRSNIS
Pagalba plačiajuosčio ryšio infrastruktūroms plėtoti
52 straipsnis
Pagalbai plačiajuosčio ryšio infrastruktūroms plėtoti
1. Pagalba plačiajuosčio ryšio infrastruktūroms plėtoti yra suderinama su vidaus rinka pagal Sutarties 107 straipsnio 3 dalį ir jai netaikomas reikalavimas pranešti pagal Sutarties 108 straipsnio 3 dalį, jeigu tenkinamos šiame straipsnyje ir I skyriuje nustatytos sąlygos.
2. Tinkamos finansuoti išlaidos:
a)
pasyviosios plačiajuosčio ryšio infrastruktūros įrengimo investicinės išlaidos;
b)
su plačiajuosčiu ryšiu susijusių civilinės inžinerijos darbų investicinės išlaidos;
c)
bazinių plačiajuosčių tinklų įrengimo investicinės išlaidos ir
d)
naujos kartos prieigos (NKP) tinklų įrengimo investicinės išlaidos.
3. Investuojama vietovėse, kuriose nėra tos pačios kategorijos infrastruktūrų (arba bazinio plačiajuosčio ryšio tinklo, arba NKP tinklo) ir kuriose nesitikima tokios infrastruktūros įrengti komercinėmis sąlygomis per trejus metus nuo planuojamos pagalbos priemonės paskelbimo; tai taip pat tikrinama surengus atviras viešąsias konsultacijas.
4. Pagalba skiriama vykdant atvirą, skaidrią ir nediskriminacinę konkurencinės atrankos konkurso procedūrą, laikantis neutralumo technologijų požiūriu principo.
5. Tinklo operatorius siūlo kuo platesnę aktyviąją ir pasyviąją didmeninę prieigą, kaip apibrėžta pagal šio reglamento 2 straipsnio 139 punktą, sąžiningomis ir nediskriminacinėmis sąlygomis, įskaitant fizinį atsiejimą NKP tinklų atveju. Tokia didmeninė prieiga suteikiama bent septyneriems metams, o prieigos prie kabelių kanalų ar stulpų trukmė neribojama. Pagalbos kabelių kanalų įrengimui atveju, įrengiami pakankamai platūs kanalai, kad jie galėtų būti naudojami keliems kabelių tinklams ir skirtingoms tinklo topologijoms.
6. Didmeninės prieigos kaina grindžiama kainų nustatymo principais, kuriuos nustato nacionalinė reguliavimo institucija, ir lyginamosiomis vertėmis, vyraujančiomis kitose lyginamosiose konkurencingesnėse valstybės narės arba Sąjungos vietovėse atsižvelgiant į tinklo operatoriaus gautą pagalbą. Dėl prieigos sąlygų, įskaitant kainodarą, taip pat prieigos siekiančių subjektų ir subsidijuojamo infrastruktūros operatoriaus ginčių atveju konsultuojamasi su nacionaline reguliavimo institucija.
7. Valstybės narės vykdo kontrolę ir naudoja lėšų susigrąžinimo mechanizmą, jei pagalbos projektui suma viršija 10 mln. EUR.
11 SKIRSNIS
Pagalba kultūrai ir paveldo išsaugojimui
53 straipsnis
Pagalba kultūrai ir paveldo išsaugojimui
1. Pagalba kultūrai ir paveldo išsaugojimui yra suderinama su vidaus rinka pagal Sutarties 107 straipsnio 3 dalį ir jai netaikomas reikalavimas pranešti pagal Sutarties 108 straipsnio 3 dalį, jeigu tenkinamos šiame straipsnyje ir I skyriuje nustatytos sąlygos.
2. Pagalba teikiama šiems kultūros tikslams ir šiai kultūrinei veiklai:
a)
muziejams, archyvams, bibliotekoms, meno ir kultūros centrams ar erdvėms, teatrams, operos teatrams, koncertų salėms, kitoms gyvų pasirodymų organizacijoms, kino paveldo institucijoms ir kitoms panašioms meninėms ir kultūrinėms infrastruktūroms, organizacijoms ir institucijoms;
b)
materialiam paveldui, įskaitant visų formų kilnojamąjį ir nekilnojamąjį kultūros paveldą ir archeologines vietoves, paminklus, istorines vietoves ir pastatus; gamtos paveldui, susijusiam su kultūros paveldu arba jei valstybės narės kompetentingos valdžios institucijos juos oficialiai pripažino kultūros arba gamtos paveldu;
c)
bet kokios formos nematerialiam paveldui, įskaitant folklorinius papročius ir amatus;
d)
meno ar kultūros renginiams ir pasirodymams, festivaliams, parodoms ir panašiai kultūrinei veiklai;
e)
kultūrinio ir meninio švietimo veiklai ir kultūrų raiškos įvairovės apsaugos ir skatinimo svarbos supratimo rėmimui švietimo ir didesnio visuomenės informuotumo programomis, taip pat naudojant naujas technologijas;
f)
muzikos ir literatūros, įskaitant vertimus, kūrinių rašymui, redagavimui, gamybai, platinimui, skaitmeninimui ir leidybai.
3. Pagalba gali būti:
a)
investicinė pagalba, įskaitant pagalbą kultūros infrastruktūros statymui arba atnaujinimui;
b)
veiklos pagalba.
4. Su investicine pagalba susijusios tinkamos finansuoti išlaidos yra investicijų į materialųjį ir nematerialųjį turtą išlaidos, įskaitant:
a)
infrastruktūros, kurios bent 80 % arba laiko, arba vietos pajėgumo per metus yra naudojama kultūros tikslams, statymo, atnaujinimo, įsigijimo, išsaugojimo arba pagerinimo išlaidas;
b)
kultūros paveldo įsigijimo, įskaitant nuomą, nuosavybės perdavimą arba fizinį perkėlimą, išlaidas;
c)
materialaus ir nematerialaus kultūros paveldo apsaugojimo, išsaugojimo, atkūrimo ir rekonstrukcijos išlaidas, įskaitant papildomas laikymo tinkamomis sąlygomis, specialių įrankių, medžiagų išlaidas ir dokumentavimo, tyrimų, skaitmeninimo ir skelbimo išlaidas;
d)
kultūros paveldo prieinamumo visuomenei, įskaitant skaitmeninimo išlaidas ir išlaidas kitoms naujoms technologijoms, prieinamumo specialiųjų poreikių turintiems asmenims gerinimo (visų pirma nuolydžių ir liftų neįgaliesiems, nuorodų Brailio raštu ir rankinio valdymo eksponatų muziejuose įrengimo) ir kultūros įvairovės, susijusios su pristatymais, programomis ir lankytojais, išlaidas;
e)
kultūros projektų ir kultūrinės veiklos, bendradarbiavimo, mainų programų ir dotacijų išlaidas, įskaitant atrankos procedūrų išlaidas, reklamos išlaidas ir išlaidas tiesiogiai susidariusias vykdant projektą.
5. Veiklos pagalbos atveju tinkamos finansuoti išlaidos yra:
a)
kultūros institucijos arba paveldo vietovės išlaidos, susijusios su nuolatine arba periodine veikla, įskaitant parodas, spektaklius ir renginius bei panašią įprastai vykdomą kultūrinę veiklą;
b)
kultūrinio ir meninio švietimo veiklos ir kultūrų raiškos įvairovės apsaugos ir skatinimo svarbos supratimo rėmimo švietimo ir didesnio visuomenės informuotumo programomis, taip pat naudojant naujas technologijas, išlaidos;
c)
kultūros įstaigos ar paveldo vietovių ir veiklos prieinamumo visuomenei išlaidos, įskaitant skaitmeninimo ir naudojimosi naujomis technologijoms išlaidas, bei prieinamumo neįgaliesiems gerinimo išlaidos;
d)
veiklos išlaidos, tiesiogiai susijusios su kultūros projektu arba veikla, pavyzdžiui, nekilnojamojo turto ir kultūros vietų nuoma, kelionės išlaidos, medžiagos ir reikmenys, tiesiogiai susiję su kultūros projektu arba veikla, parodų ir scenų architektūrinės struktūros, įrankių nuoma ir nusidėvėjimas, programinė įranga ir įrenginiai, prieigos prie autorių teisėmis apsaugotų kūrinių ir kitomis gretutinėmis intelektinės nuosavybės teisėmis apsaugoto turinio išlaidos, taip pat reklamos išlaidos ir išlaidos, tiesiogiai susidariusios vykdant projektą ar veiklą; nusidėvėjimo ir finansavimo išlaidos yra tinkamos finansuoti, tik jeigu jos nebuvo įtrauktos į investicinę pagalbą;
e)
išlaidos personalui, dirbančiam kultūros institucijoje arba paveldo vietovėje, arba vykdant projektą;
f)
išorės konsultantų ir paslaugų teikėjų konsultacinių ir paramos paslaugų išlaidos, tiesiogiai susidariusios vykdant projektą.
6. Investicinės pagalbos atveju pagalbos suma neviršija tinkamų finansuoti išlaidų ir investicijos veiklos pelno skirtumo. Veiklos pelnas iš tinkamų finansuoti išlaidų atskaitomas ex ante, remiantis pagrįstomis prognozėmis, arba taikant lėšų susigrąžinimo mechanizmą. Infrastruktūros valdytojui leidžiama atitinkamu laikotarpiu pasilikti pagrįstą pelną.
7. Veiklos pagalbos atveju pagalbos suma neviršija sumos, kuri būtina veiklos nuostoliams padengti, ir pagrįsto pelno atitinkamu laikotarpiu. Tai užtikrinama ex ante, remiantis pagrįstomis prognozėmis, arba taikant lėšų susigrąžinimo mechanizmą.
8. Vietoj 6 ir 7 dalyse nurodyto metodo pagalbos, kuri neviršija 1 mln. EUR, atveju gali būti nustatyta didžiausia 80 % tinkamų finansuoti išlaidų suma.
9. Muzikos ir literatūros kūrinių leidybai, kaip apibrėžta 2 dalies f punkte, didžiausia pagalbos suma neviršija arba tinkamų finansuoti išlaidų ir projekto diskontuotųjų pajamų skirtumo, arba 70 % tinkamų finansuoti išlaidų. Pajamos iš tinkamų finansuoti išlaidų atskaitomas ex ante arba taikant lėšų susigrąžinimo mechanizmą. Tinkamos finansuoti išlaidos yra muzikos ir literatūros kūrinių leidybos išlaidos, įskaitant užmokestį autoriui (autorių teisių išlaidas), užmokestį vertėjams, užmokestį redaktoriams, kitas redagavimo išlaidas (korektūros skaitymo, koregavimo, peržiūros), maketavimo ir parengimo spausdinti išlaidas bei spausdinimo ar elektroninio leidimo išlaidas.
10. Pagalba spaudai ir žurnalams, spausdintiems ar elektroniniams, pagal šį straipsnį neteikiama.
54 straipsnis
Pagalbos garso ir vaizdo kūriniams schemos
1. Pagalbos scenarijų rašymui, garso ir vaizdo kūrinių kūrimui, gamybai, platinimui ir reklamai schemos yra suderinamos su vidaus rinka pagal Sutarties 107 straipsnio 3 dalį ir joms netaikomas reikalavimas pranešti pagal Sutarties 108 straipsnio 3 dalį, jeigu tenkinamos šiame straipsnyje ir I skyriuje nustatytos sąlygos.
2. Pagalba remiamas kultūros produktas. Siekiant išvengti akivaizdžių klaidų nustatant, ar produktas yra kultūros produktas, kiekviena valstybė narė nustato veiksmingą procedūrą, pavyzdžiui, pasiūlymų atrankos procedūrą, kai vienam ar daugiau asmenų juos pavesta atrinkti ir tikrinti pagal iš anksto nustatytus kultūrinius kriterijus.
3. Pagalba gali būti:
a)
pagalba garso ir vaizdo kūrinių gamybai;
b)
pagalba parengiamajam gamybos etapui ir
c)
platinimo pagalba.
4. Jeigu valstybė narė pagalbą sieja su teritorinėmis išlaidomis susijusiais įsipareigojimais, pagalbos garso ir vaizdo kūrinių gamybai schemose gali būti:
a)
arba reikalaujama, kad iki 160 % konkretaus garso ir vaizdo kūrinio gamybai suteiktos pagalbos lėšų būtų išleista pagalbą teikiančioje valstybėje narėje, arba
b)
konkretaus garso ir vaizdo kūrinio gamybai suteikta pagalba būtų apskaičiuojama kaip gamybinės veiklos, kuri vykdoma pagalbą teikiančioje valstybėje narėje, procentinė išlaidų dalis; paprastai taip yra pagalbos schemų, kurias sudaro mokesčių paskatos, atveju.
Abiem atvejais, jeigu valstybė narė reikalauja mažiausios gamybinės veiklos atitinkamoje teritorijoje apimties, kad projektas būtų tinkamas finansuoti, ta apimtis neviršija 50 % bendro gamybos biudžeto. Be to, didžiausia išlaidų suma, kuriai taikomi su teritorinėmis išlaidomis susiję įsipareigojimai, jokiu atveju neviršija 80 % bendro gamybos biudžeto.
5. Tinkamos finansuoti išlaidos:
a)
gamybos pagalba: bendros garso ir vaizdo kūrinių gamybos išlaidos, įskaitant prieinamumo neįgaliesiems gerinimo išlaidas;
b)
pagalba parengiamajam gamybos etapui: scenarijų rašymo ir garso ir vaizdo kūrinių kūrimo išlaidos;
c)
platinimo pagalba: garso ir vaizdo kūrinių platinimo ir reklamos išlaidos.
6. Pagalbos garso ir vaizdo kūrinių gamybai intensyvumas neviršija 50 % tinkamų finansuoti išlaidų.
7. Pagalbos intensyvumas gali būti padidintas:
a)
tarpvalstybinei filmų gamybai, kurią finansuoja daugiau nei viena valstybė narė ir kurioje dalyvauja gamintojai iš daugiau nei vienos valstybės narės, - iki 60 % tinkamų finansuoti išlaidų;
b)
sudėtingų garso ir vaizdo kūrinių gamybai ir bendros gamybos projektams, kuriuose dalyvauja EBPO Paramos vystymuisi komiteto (PVK) sąrašo šalys, - iki 100 % tinkamų finansuoti išlaidų.
8. Pagalbos parengiamajam gamybos etapui intensyvumas neviršija 100 % tinkamų finansuoti išlaidų. Jeigu pagal parašytą scenarijų arba projektą galiausiai sukuriamas garso ir vaizdo kūrinys, pavyzdžiui, filmas, parengiamojo gamybos etapo išlaidos įtraukiamos į bendrą biudžetą ir į jas atsižvelgiama skaičiuojant pagalbos intensyvumą. Platinimo pagalbos intensyvumas yra toks pat kaip gamybos pagalbos intensyvumas.
9. Pagalba neskiriama tik konkrečiai gamybos veiklai ar atskiroms gamybos vertės grandinės dalims. Pagalba kino studijų infrastruktūroms pagal šį straipsnį neteikiama.
10. Pagalba neteikiama vien tik tam tikros valstybės piliečiams ir nereikalaujama, kad pagalbos gavėjai būtų įmonės, įsteigtos pagal nacionalinę komercinę teisę.
12 SKIRSNIS
Pagalbai sporto ir daugiafunkcėms laisvalaikio infrastruktūroms
55 straipsnis
Pagalbai sporto ir daugiafunkcėms laisvalaikio infrastruktūroms
1. Pagalba sporto ir daugiafunkcėms laisvalaikio infrastruktūroms yra suderinama su vidaus rinka pagal Sutarties 107 straipsnio 3 dalį ir jai netaikomas reikalavimas pranešti pagal Sutarties 108 straipsnio 3 dalį, jeigu tenkinamos šiame straipsnyje ir I skyriuje nustatytos sąlygos.
2. Sporto infrastruktūros negali naudoti išskirtinai vienas profesionalus sporto naudotojas. Sporto infrastruktūrą kiti profesionalūs arba neprofesionalūs sporto naudotojai per metus išnaudoja bent 20 % laiko pajėgumo. Jeigu infrastruktūrą vienu metu naudoja keli naudotojai, apskaičiuojamos atitinkamos laiko naudojimo dalys.
3. Daugiafunkcę laisvalaikio infrastruktūrą sudaro daugiafunkcio pobūdžio laisvalaikio įrenginiai, kuriuose siūlomos visų pirma kultūrinės ir laisvalaikio paslaugos, išskyrus laisvalaikio parkus ir viešbučius.
4. Galimybė naudotis sporto arba daugiafunkcėmis laisvalaikio infrastruktūromis suteikiama skaidriai ir be diskriminacijos. Įmonėms, kurios finansavo bent 30 % infrastruktūros investicinių išlaidų, gali būti suteikta lengvatinė galimybė jomis naudotis palankesnėmis sąlygomis, jeigu tos sąlygos yra skelbiamos visuomenei.
5. Jei sporto infrastruktūra naudojasi profesionalų sporto klubai, valstybės narės užtikrina, kad jos naudojimo kainų nustatymo sąlygos būtų skelbiamos visuomenei.
6. Bet kokia koncesija arba kitas patikėjimas trečiajai šaliai statyti, atnaujinti ir (arba) eksploatuoti sporto arba daugiafunkcę laisvalaikio infrastruktūrą suteikiamas atvirai, skaidriai ir be diskriminacijos, deramai atsižvelgus į taikomas viešojo pirkimo taisykles.
7. Pagalba gali būti:
a)
investicinė pagalba, įskaitant pagalbą sporto ir daugiafunkcės laisvalaikio infrastruktūros statymui arba atnaujinimui;
b)
veiklos pagalba sporto infrastruktūrai.
8. Su investicine pagalba sporto ir daugiafunkcei laisvalaikio infrastruktūrai susijusios tinkamos finansuoti išlaidos yra investicijų į materialųjį ir nematerialųjį turtą išlaidos.
9. Su veiklos pagalba sporto ir daugiafunkcei laisvalaikio infrastruktūrai susijusios tinkamos finansuoti išlaidos yra infrastruktūros teikiamų paslaugų veiklos išlaidos. Tos veiklos išlaidos apima išlaidas personalui, medžiagoms, rangovų paslaugoms, ryšiams, energijai, techninei priežiūrai, nuomai, administravimui ir kt., bet neapima nusidėvėjimo ir finansavimo išlaidų, jei jos buvo įtrauktos į investicinę pagalbą;
10. Investicinės pagalbos sporto ir daugiafunkcei laisvalaikio infrastruktūrai atveju pagalbos suma neviršija tinkamų finansuoti išlaidų ir investicijos veiklos pelno skirtumo. Veiklos pelnas iš tinkamų finansuoti išlaidų atskaitomas ex ante, remiantis pagrįstomis prognozėmis arba taikant lėšų susigrąžinimo mechanizmą.
11. Veiklos pagalbos sporto infrastruktūros atveju pagalbos suma neviršija veiklos nuostolių per atitinkamą laikotarpį. Tai užtikrinama ex ante, remiantis pagrįstomis prognozėmis, arba taikant lėšų susigrąžinimo mechanizmą.
12. Vietoje 10 ir 11 dalyse nurodyto metodo, pagalbos, kuri neviršija 1 mln. EUR, atveju gali būti nustatyta didžiausia 80 % tinkamų finansuoti išlaidų suma.
13 SKIRSNIS
Pagalba vietos infrastruktūroms
56 straipsnis
Investicinė pagalba vietos infrastruktūroms
1. Vietos infrastruktūrų statymo ar atnaujinimo finansavimas, susijęs su infrastruktūra, kuri padeda vietos lygmeniu gerinti verslo ir vartotojų aplinką bei modernizuoti ir plėtoti pramoninę bazę, yra suderinamas su vidaus rinka pagal Sutarties 107 straipsnio 3 dalį ir jai netaikomas reikalavimas pranešti pagal Sutarties 108 straipsnio 3 dalį, jeigu tenkinamos šiame straipsnyje ir I skyriuje nustatytos sąlygos.
2. Šis straipsnis netaikomas pagalbai infrastruktūroms, kuri įtraukta į kitus šio reglamento III skyriaus skirsnius, išskyrus 1 skirsnį „Regioninė pagalba“. Šis straipsnis taip pat netaikomas oro uostų infrastruktūrai ir uostų infrastruktūrai.
3. Infrastruktūra suinteresuotieji naudotojai gali naudotis atvirai, skaidriai ir be diskriminacijos. Kaina už infrastruktūros eksploatavimą arba pardavimą atitinka rinkos kainą.
4. Bet kokia koncesija arba kitas patikėjimas trečiajai šaliai eksploatuoti infrastruktūrą suteikiamas atvirai, skaidriai ir be diskriminacijos, deramai atsižvelgus į taikomas viešojo pirkimo taisykles.
5. Tinkamos finansuoti išlaidos yra investicijų į materialųjį ir nematerialųjį turtą išlaidos.
6. Pagalbos suma neviršija tinkamų finansuoti išlaidų ir investicijos veiklos pelno skirtumo. Veiklos pelnas iš tinkamų finansuoti išlaidų atskaitomas ex ante, remiantis pagrįstomis prognozėmis arba taikant lėšų susigrąžinimo mechanizmą.
7. Specialiai infrastruktūrai išimtis pagal šį straipsnį netaikoma.
IV SKYRIUS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
57 straipsnis
Panaikinimas
Reglamentas (EB) Nr. 800/2008 panaikinamas.
58 straipsnis
Pereinamojo laikotarpio nuostatos
1. Šis reglamentas taikomas iki jo įsigaliojimo skirtai individualiai pagalbai, jeigu pagalba atitinka šiame reglamente, išskyrus 9 straipsnį, nustatytas sąlygas.
2. Bet kurią pagalbą, kuri pagal šį reglamentą ar kitus anksčiau galiojusius reglamentus, priimtus pagal Reglamento (EB) Nr. 994/98 1 straipsnį, nėra atleista nuo reikalavimo pranešti pagal Sutarties 108 straipsnio 3 dalį, Komisija vertina atsižvelgdama į atitinkamas sistemas, gaires, komunikatus ir pranešimus.
3. Bet kokia individuali pagalba, suteikta iki 2014 m. liepos 1 d. bet kuriuo pagalbos suteikimo metu galiojusiu pagal Reglamento (EB) Nr. 994/98 1 straipsnį priimtu reglamentu, yra suderinama su vidaus rinka ir jai netaikomas 108 straipsnio 3 dalyje nustatytas reikalavimas pranešti, išskyrus regioninę pagalbą. MVĮ skirtoms rizikos kapitalo pagalbos schemoms, nustatytoms iki 2014 m. liepos 1 d., kurioms pagal Reglamentą (EB) Nr. 800/2008 netaikomas reikalavimas pranešti pagal Sutarties 108 straipsnio 3 dalį, išimtis taikoma toliau ir jos lieka suderinamos su vidaus rinka, kol baigsis finansavimo susitarimas, jeigu viešąsias lėšas remiam privataus kapitalo investiciniam fondui pagal tokį susitarimą buvo įsipareigota skirti iki 2015 m. sausio 1 d., ir jeigu toliau tenkinamos kitos išimties taikymo sąlygos.
4. Pasibaigus šio reglamento galiojimo laikotarpiui, visoms pagalbos schemoms, kurioms taikoma išimtis pagal šį reglamentą, išskyrus regioninės pagalbos schemas, išimtis toliau taikoma šešių mėnesių suderinimo laikotarpiu. Regioninės pagalbos schemoms taikoma išimtis baigia galioti tada, kai nustoja galioti patvirtinti regioninės pagalbos žemėlapiai. Išimties taikymas rizikos finansų pagalbai, kuriai taikoma išimtis pagal 21 straipsnio 2 dalies a punktą, baigia galioti baigiantis finansavimo susitarime numatytam laikotarpiui, jeigu viešąsias lėšas remiam privataus kapitalo investiciniam fondui buvo įsipareigota skirti pagal tokį susitarimą per šešis mėnesius nuo šio reglamento galiojimo pabaigos, ir jeigu toliau tenkinamos visos kitos išimties taikymo sąlygos.
59 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja 2014 m. liepos 1 d.
Reglamentas taikomas iki 2020 m. gruodžio 31 d.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2014 m. birželio 17 d.