РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1068/2013 НА КОМИСИЯТА
от 30 октомври 2013 година
за изменение на приложение II към Регламент (ЕО) № 1333/2008 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на употребата на дифосфати (E 450), трифосфати (E 451) и полифосфати (E 452) в мокро осолени риби
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1333/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 г. относно добавките в храните (1), и по-специално член 10, параграф 3 и член 30, параграф 5 от него,
като има предвид, че:
(1)
С приложение II към Регламент (ЕО) № 1333/2008 се установява списък на Съюза на добавките в храните, одобрени за употреба в храни, и условията за тяхната употреба.
(2)
Списъкът може да бъде изменен в съответствие с процедурата по Регламент (ЕО) № 1331/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 година за установяване на обща разрешителна процедура за добавките в храните, ензимите в храните и ароматизантите в храните (2).
(3)
Съгласно член 3, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1331/2008 списъкът на Съюза на добавките в храните може да бъде актуализиран по инициатива на Комисията или при постъпване на заявление.
(4)
На 19 юни 2009 г. бе подадено заявление за разрешаване на употребата на дифосфати (E 450), трифосфати (E 451) и полифосфати (E 452) в мокро осолени риби, което бе предоставено на държавите членки.
(5)
Рибата може да бъде изсушена и консервирана чрез добавяне на големи количества сол към суровината. Първоначално в един етап, процесът на осоляване е доразработен в няколко етапа, от които етапът на предварително осоляване позволява по-кратък период на осоляване и относително хомогенна концентрация на сол в мускулната тъкан на рибата. Поради тази причина рибата първо се осолява предварително чрез инжектиране и/или осоляване в саламура на смес с контролирана концентрация на сол. След това рибата се подлага на сухо осоляване (т.е. сушене), за да се постигне точната концентрация на сол в крайния продукт.
(6)
През този дълъг период на консервиране все още е възможно да възникне оксидиране, особено ако в мускулната тъкан на рибата има липиди. Това ще доведе до промяна на цвета и аромата. Окисляването се ускорява от металните йони в мускулната тъкан на рибата и използваната сол. Поради факта, че образуват химически комплекси с метални йони, за дифосфатите (E 450), трифосфатите (E 451) и полифосфатите (E 452) е доказано, че дават най-добри резултати в предпазването на рибата от окисляване. Повечето от добавените фосфати и солта се отстраняват чрез съответното накисване във вода преди употреба. Съдържанието на вода в окончателния мокро осолен продукт не се увеличава от тази употреба на фосфати. Осолената риба, чийто първоначален цвят и вкус са се запазили, е особено търсена на пазара в Испания, Италия и Гърция.
(7)
Съгласно член 3 във връзка с член 6, параграф 4 от Директива 2000/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 март 2000 г. за сближаване на законодателствата на държавите членки относно етикетирането, представянето и рекламата на храните (3) употребата на фосфати при мокро осолени риби трябва да е обозначена в списъка на съставките. Стопанските субекти в хранителната промишленост могат също да обозначат на своите продукти, че не са били използвани полифосфати.
(8)
Тъй като по-голямата част от добавените фосфати са отстранени по време на накисването във вода, излагането на потребителя на въздействието на фосфатите ще бъде минимално и поради тази причина не е възможно да има въздействие върху човешкото здраве. Поради това е целесъобразно да се разреши употребата на дифосфати (E 450), трифосфати (E 451) и полифосфати (E 452) в мокро осолени риби за консервиране/съхраняване на мокро осолени риби.
(9)
Съгласно член 3, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1331/2008 Комисията трябва да изиска становището на Европейския орган за безопасност на храните, за да актуализира списъка на Съюза на добавките в храните, установен в приложение II към Регламент (ЕО) № 1333/2008, освен в случаите, когато не е възможно въпросната актуализация да въздейства върху човешкото здраве. Тъй като разрешаването на употребата на дифосфати (E 450), трифосфати (E 451) и полифосфати (E 452) за консервирането на мокро осолени риби представлява актуализация на списъка, която не е възможно да въздейства върху човешкото здраве, то не е необходимо да се изисква становището на Европейския орган за безопасност на храните.
(10)
Bacalhau или португалска треска се произвежда чрез допълнително сушене на мокро осолена риба. Използването на полифосфати може да повлияе на този процес на сушене. Освен това тази употреба би могла да възпрепятства постигането на типичния цвят и вкус на bacalhau. Поради тази причина няма да има търсене на осолена риба, обработена с фосфати, от страна на производителите на традиционната bacalhau. С цел да се даде възможност на производителите на традиционната bacalhau да се приспособят за пускането на пазара на риба, третирана с фосфати, следва да се предложи преходен период. По време на този период, производителите на традиционната bacalhau могат да сключат споразумения с доставчици и да се запознаят с аналитични методи, които могат да бъдат използвани с цел контрол на съдържанието на добавените фосфати в рибата.
(11)
С цел по-нататъшна оценка на въздействието върху наличността на мокро осолени риби за производството на bacalhau в рамките на три години Комисията ще наблюдава употребата на полифосфати в основните страни - производителки на осолена треска.
(12)
В резултат на това приложение II към Регламент (ЕО) № 1333/2008 следва да бъде съответно изменено.
(13)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложение II към Регламент (ЕО) № 1333/2008 се изменя в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 30 октомври 2013 година.
KOMISIJOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 1068/2013
2013 m. spalio 30 d.
kuriuo dėl difosfatų (E 450), trifosfatų (E 451) ir polifosfatų (E 452) naudojimo ruošiant šlapio sūdymo žuvis iš dalies keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1333/2008 II priedas
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1333/2008 dėl maisto priedų (1), ypač į jo 10 straipsnio 3 dalį ir 30 straipsnio 5 dalį,
kadangi:
(1)
Reglamento (EB) Nr. 1333/2008 II priede nustatytas Sąjungos maisto priedų, leidžiamų naudoti maisto produktuose, sąrašas ir jų naudojimo sąlygos;
(2)
šis sąrašas gali būti iš dalies pakeistas pagal 2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 1331/2008, nustatančiame maisto priedų, fermentų ir kvapiųjų medžiagų leidimų suteikimo procedūrą (2), nurodytą procedūrą;
(3)
pagal Reglamento (EB) Nr. 1331/2008 3 straipsnio 1 dalį Sąjungos maisto priedų sąrašas gali būti atnaujintas Komisijos iniciatyva arba gavus paraišką;
(4)
2009 m. birželio 19 d. pateikta ir valstybėms narėms perduota paraiška dėl leidimo naudoti difosfatus (E 450), trifosfatus (E 451) ir polifosfatus (E 452) ruošiant šlapio sūdymo žuvis;
(5)
žuvys gali būti konservuojamos ir apsaugomos nuo gedimo į žaliavą pridėjus didelį kiekį druskos. Anksčiau sūdymo procesą sudarydavo vienas etapas, dabar tai - daugybės pakopų procesas, apimantis išankstinį sūdymą, dėl kurio sūdymo laikas yra trumpesnis, o druskos koncentracija žuvies raumenyse pakankamai tolygi. Todėl žuvys pirmiausia iš anksto sūdomos įšvirkščiant paruošto sūrymo ir (arba) užpilant sūrymu, kurio druskos koncentracija patikrinta. Po to žuvys apdorojamos sauso sūdymo būdu (t. y. sūdoma), kad galutiniame produkte druskos koncentracija būtų tinkama;
(6)
dėl šio ilgo konservavimo proceso gali įvykti oksidacija, ypač žuvies raumenyse esančių lipidų. Dėl jos gali pakisti žuvies spalva ir kvapas. Oksidaciją spartina metalo jonai, esantys žuvies raumenyse ir naudojamoje druskoje. Įrodyta, kad difosfatai (E 450), trifosfatai (E 451) ir polifosfatai (E 452) yra veiksmingiausi siekiant apsaugoti sūdytas žuvis nuo oksidacijos, nes jie sudaro cheminius junginius su metalo jonais. Dauguma pridėtų fosfatų ir druska pašalinami prieš vartojimą žuvis pamirkius vandenyje. Dėl šio fosfatų naudojimo vandens kiekis galutiniame šlapio sūdymo produkte nepadidėja. Pirminę spalvą ir skonį išsaugojusios sūdytos žuvys itin paklausios Ispanijos, Italijos ir Graikijos rinkose;
(7)
pagal 2000 m. kovo 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/13/EB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių maisto produktų ženklinimą, pateikimą ir reklamavimą, derinimo (3) 3 straipsnį kartu su 6 straipsnio 4 dalimi fosfatai, naudoti ruošiant šlapio sūdymo žuvis, turi būti nurodyti etiketės sudedamųjų dalių sąraše. Maisto ūkio subjektai taip pat gali nurodyti ant savo produktų, kad polifosfatai naudoti nebuvo;
(8)
kadangi dauguma pridėtų fosfatų pašalinami mirkant produktą vandenyje, fosfatų poveikis vartotojui bus minimalus, todėl nėra tikėtina, kad jų naudojimas darys poveikį žmonių sveikatai. Todėl tikslinga leisti naudoti difosfatus (E 450), trifosfatus (E 451) ir polifosfatus (E 452) šlapio sūdymo žuvims konservuoti;
(9)
pagal Reglamento (EB) Nr. 1331/2008 3 straipsnio 2 dalį Komisija, siekdama atnaujinti Reglamento (EB) Nr. 1333/2008 II priede nustatytą Sąjungos maisto priedų sąrašą, turi prašyti Europos maisto saugos tarnybos pateikti nuomonę, išskyrus tuos atvejus, kai atnaujinus minėtą sąrašą nedaromas poveikis žmonių sveikatai. Kadangi leidimas naudoti difosfatus (E 450), trifosfatus (E 451) ir polifosfatus (E 452) šlapio sūdymo žuvims konservuoti reiškia, kad tas sąrašas atnaujinamas, ir nėra tikėtina, kad tai darys poveikį žmonių sveikatai, nebūtina prašyti Europos maisto saugos tarnybos pateikti nuomonę;
(10)
portugališkos menkės („bacalhau“) gaminamos papildomai džiovinant šlapio sūdymo žuvis. Polifosfatų naudojimas galėtų turėti įtakos šiam džiovinimo procesui. Be to, tai taip galėtų būti kliūtis portugališkoms menkėms būdingai spalvai ir skoniui atsirasti. Todėl sūdytos apdorotos fosfatais žuvys nebus paklausios tarp tradicinių portugališkų menkių gamintojų. Siekiant sudaryti sąlygas tų tradicinių menkių gamintojams prisitaikyti prie galimo būsimo fosfatais apdorotų žuvų tiekimo rinkai, reikėtų pasiūlyti nustatyti pereinamąjį laikotarpį. Šiuo laikotarpiu tradicinių portugališkų menkių gamintojai gali susitarti su tiekėjais ir prisitaikyti prie analitinių metodų, kurie gali būti naudojami siekiant kontroliuoti į žuvis pridedamus fosfatus;
(11)
siekdama geriau įvertinti pakitusios šlapio sūdymo žuvų pasiūlos poveikį menkių gamintojams, Komisija trejus metus stebės polifosfatų naudojimą pagrindinėse sūdytas menkes gaminančiose šalyse;
(12)
remiantis tuo, kas išdėstyta, Reglamento (EB) Nr. 1333/2008 II priedas turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas;
(13)
šiame reglamente nustatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamento (EB) Nr. 1333/2008 II priedas iš dalies keičiamas pagal šio reglamento priedą.
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2013 m. spalio 30 d.