РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1262/2012 НА СЪВЕТА
от 20 декември 2012 година
за определяне на възможностите за риболов за 2013 и 2014 година на някои запаси от дълбоководна риба за корабите на ЕС
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 3 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
Член 43, параграф 3 от Договора предвижда, че Съветът, по предложение на Комисията, приема мерки за определянето и разпределянето на възможностите за риболов.
(2)
Регламент (ЕО) № 2371/2002 на Съвета от 20 декември 2002 г. относно опазването и устойчивата експлоатация на рибните ресурси в рамките на общата политика в областта на рибарството (1) изисква да бъдат установи мерки, уреждащи достъпа до водите и ресурсите и устойчивото осъществяване на риболовните дейности, като се вземат предвид наличните научни, технически и икономически становища, и по-специално докладите, изготвени от Научния, технически и икономически комитет по рибарство (НТИКР), както и с оглед на всеки съвет, получен от регионални консултативни съвети.
(3)
Съветът има задължение да приеме мерки за определянето и разпределянето на възможностите за риболов по риболовни дейности или група риболовни дейности, включително на някои функционално свързани с тях условия, според случая. Възможностите за риболов следва да се разпределят между държавите членки по такъв начин, че да осигуряват на всяка държава членка относителна стабилност на риболовните дейности за всеки запас или риболовна дейност, като се отчитат надлежно целите на общата политика в областта на рибарството, определени с Регламент (ЕО) № 2371/2002.
(4)
Общият допустим улов (ОДУ) следва да се определи въз основа на наличните научни становища, като се отчитат биологичните и социално-икономическите аспекти и същевременно се гарантира справедливо третиране на различните сектори на рибарството, както и предвид становищата, изразени по време на консултацията със заинтересованите страни, и по-специално на срещите с Консултативния комитет по рибарство и аквакултури и съответните регионални консултативни съвети.
(5)
Възможностите за риболов следва да бъдат в съответствие с международните споразумения и принципи, като Споразумението на Организацията на обединените нации от 1995 г. относно опазването и управлението на трансгранично преминаващите и далекомигриращите рибни запаси (2), и с подробните принципи на управление, изложени в Международните насоки за управление на дълбоководния риболов в открито море на Организацията на ООН за прехрана и земеделие от 2008 г., съгласно които по-специално регулаторът трябва да е по-предпазлив, когато данните са несигурни, ненадеждни или недостатъчни. Липсата на адекватна научна информация не следва да се използва като основание за отлагането или невземането на мерки за опазване и управление.
(6)
Най-новите научни становища на Международния съвет за изследване на морето (ICES) и на НТИКР показват, че уловът на по-голямата част от дълбоководните запаси не се извършва по устойчив начин и че за да се осигури тяхната устойчивост, възможностите за риболов на споменатите запаси следва да бъдат намалени до появата на положителна тенденция в развитието на размера на запасите. Освен това ICES препоръча да не се разрешава целеви риболов на атлантически големоглав във всички зони, както и на някои запаси от синя молва и северен пагел.
(7)
По отношение на дълбоководните акули основните търговски видове се смятат за крайно намалели и поради това следва да не се извършва целеви риболов.
(8)
Възможностите за риболов на дълбоководните видове, определени в член 2, буква а) от Регламент (ЕО) № 2347/2002 на Съвета от 16 декември 2002 г. за определяне на специалните условия за достъп до риболовните полета на дълбоководни запаси и за определяне на съответните изисквания (3), се определят на всеки две години. При все това се прави изключение за запасите от атлантическа аргентина и за основния риболов на синя молва, за които възможностите за риболов зависят от изхода на годишните преговори с Норвегия. Възможностите за риболов за тези запаси следва да бъдат установени в друг релевантен годишен регламент за определяне на възможностите за риболов.
(9)
С цел опростяване автономно взетото от Съюза решение относно ОДУ на синя молва следва да бъде регламентирано в същия правен акт. Следователно ОДУ на синя молва в международни води от зони II, III и IV и ОДУ на синя молва в международни води от зона ХII следва да бъдат включени в регламента за определяне на възможностите за риболов, налични за корабите на ЕС, на определени рибни запаси и групи от рибни запаси, които не са обект на международни преговори или споразумения.
(10)
Съгласно Регламент (ЕО) № 847/96 на Съвета от 6 май 1996 г. относно определяне на допълнителните условия за годишното управление на допустимите количества улов и на квотите (4) запасите, които са предмет на различните мерки, посочени в него, следва да бъдат идентифицирани. Предпазен ОДУ следва да се прилага за запасите, за които не съществува никаква конкретна научна оценка по отношение възможностите за риболов за текущата година, за която трябва да бъде определен общият допустим улов; във всички останали случаи следва да се прилага аналитичният общ допустим улов. С оглед на становищата на ICES и НТИКР относно дълбоководните морски запаси, по отношение на онези от тях, за които няма научнообоснована оценка на съответните възможности за риболов, в настоящия регламент се предвижда предпазен ОДУ.
(11)
В контекста на научните становища биологичното разпределение на някои запаси гренадир не съответства непременно на зоните за ОДУ в настоящия регламент. С цел осигуряване на устойчивото използване на тези запаси е целесъобразно да бъде предвидена по-голяма гъвкавост между зоните на ОДУ Vb, VI и VII, от една страна, и зоните на ОДУ VIII, IX, X, XII и XIV - от друга.
(12)
С цел да се избегне прекъсване на риболовните дейности и за да се осигури поминъкът на рибарите от Съюза, настоящият регламент следва да се прилага от 1 януари 2013 г. По причини за спешност настоящият регламент следва да влезе в сила незабавно след публикуването му,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
Настоящият регламент определя годишните възможности за риболов за 2013 и 2014 г. на рибни запаси от някои дълбоководни видове за корабите на ЕС във водите на ЕС и в определени води извън ЕС, които подлежат на ограничения на улова.
Член 2
Определения
1. За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„кораб на ЕС“ означава риболовен кораб, плаващ под знамето на държава-членка и регистриран в Съюза;
б)
„води на ЕС“ са водите под суверенитета или юрисдикцията на държавите членки, с изключение на водите, граничещи с териториите, посочени в приложение II към Договора;
в)
„общ допустим улов“ (ОДУ) означава количеството от всеки рибен запас, което може да се улови и разтовари на суша в рамките на една година;
г)
„квота“ означава част от ОДУ, предоставена на Съюза, на държава членка или на трета държава;
д)
„международни води“ означава водите извън суверенитета или юрисдикцията на която и да е държава.
2. За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения на зоните:
а)
зони на ICES (Международен съвет за изследване на морето) са географските зони, определени в приложение III към Регламент (ЕО) № 218/2009 на Европейския парламент и на Съвета (5);
б)
зони на CECAF (Комитет по риболова в централната източна част на Атлантическия океан) са географските зони, определени в приложение II към Регламент (ЕО) № 216/2009 на Европейския парламент и на Съвета (6).
Член 3
ОДУ и разпределения
ОДУ за дълбоководните видове, които се ловят от корабите на ЕС във водите на ЕС или в определени води извън ЕС, разпределението на тези ОДУ между държавите-членки и функционално свързаните с тях условия, според случая, са определени в приложението към настоящия регламент.
Член 4
Специални разпоредби относно разпределенията на възможностите за риболов
1. Определеното в настоящия регламент разпределение на възможностите за риболов между държавите-членки се извършва, без да се засягат:
а)
размените, извършени съгласно член 20, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 2371/2002;
б)
приспаданията и преразпределенията, извършени съгласно член 37 от Регламент (ЕО) № 1224/2009 на Съвета (7) или съгласно член 10, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1006/2008 на Съвета (8);
в)
допълнителните разтоварвания на сушата, разрешени съгласно член 3 от Регламент (ЕО) № 847/96;
г)
количествата, удържани съгласно член 4 от Регламент (ЕО) № 847/96;
д)
приспаданията, извършени съгласно членове105, 106 и 107 от Регламент (ЕО) № 1224/2009.
2. Член 3 от Регламент (ЕО) № 847/96 се прилага за запасите, по отношение на които се прилага предпазен ОДУ, а член 3, параграфи 2 и 3 и член 4 от посочения регламент - за запасите, по отношение на които се прилага аналитичен ОДУ, освен когато в приложението към настоящия регламент е посочено друго.
Член 5
Условия за разтоварване на улов и прилов на сушата
Риба от запаси, за които е установен ОДУ, се задържа на борда или се разтоварва само ако уловът е извършен от кораби, плаващи под знамето на държава-членка, която има квота, и тази квота не е изчерпана.
Член 6
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2013 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 20 декември 2012 година.
TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 1262/2012
2012 m. gruodžio 20 d.
kuriuo nustatomos ES laivams taikomos tam tikrų giliavandenių žuvų išteklių žvejybos galimybės 2013 m. ir 2014 m.
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 43 straipsnio 3 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
kadangi:
(1)
Sutarties 43 straipsnio 3 dalyje numatyta, kad Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, turi priimti žvejybos galimybių nustatymo ir paskirstymo priemones;
(2)
2002 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 2371/2002 dėl žuvų išteklių apsaugos ir tausojančio naudojimo pagal Bendrąją žuvininkystės politiką (1) reikalaujama, kad atsižvelgiant į turimas mokslines, technines ir ekonomines rekomendacijas, visų pirma į Žuvininkystės mokslo, technikos ir ekonomikos komiteto (toliau - ŽMTEK) parengtas ataskaitas, taip pat į regioninių patariamųjų tarybų pateiktas rekomendacijas, būtų nustatytos priemonės, kuriomis reglamentuojama galimybė naudotis vandenimis bei ištekliais ir vykdyti tausią žvejybos veiklą;
(3)
Taryba privalo patvirtinti žvejybos galimybių pagal išteklius arba išteklių grupes nustatymo ir paskirstymo priemones, be kita ko, prireikus, tam tikras funkciškai su jomis susietas sąlygas. Žvejybos galimybės valstybėms narėms turėtų būti paskirstytos taip, kad kiekvienai valstybei narei būtų užtikrintas sąlyginis kiekvienos išteklių rūšies žvejybos arba žvejybos kiekviename rajone stabilumas, tinkamai atsižvelgiant į bendros žuvininkystės politikos tikslus, nustatytus Reglamente (EB) Nr. 2371/2002;
(4)
bendri leidžiami sužvejoti kiekiai (toliau - BLSK) turėtų būti nustatyti remiantis turima moksline informacija, atsižvelgiant į biologinius ir socialinius bei ekonominius aspektus, tuo pat metu užtikrinant vienodas veiklos sąlygas visiems žvejybos sektoriams, taip pat atsižvelgiant į nuomones, pareikštas konsultacijose su suinteresuotaisiais subjektais, visų pirma Žuvininkystės ir akvakultūros patariamojo komiteto bei atitinkamų regioninių patariamųjų tarybų posėdžiuose;
(5)
žvejybos galimybės turėtų atitikti tarptautinius susitarimus ir principus, tokius kaip 1995 m. Jungtinių Tautų susitarimas dėl vienos valstybės ribas viršijančių žuvų išteklių ir toli migruojančių žuvų išteklių išsaugojimo bei valdymo (2), taip pat išsamius valdymo principus, nustatytus 2008 m. Jungtinių Tautų Maisto ir žemės ūkio organizacijos tarptautinėse gelminės žvejybos atviroje jūroje valdymo gairėse, pagal kurias visų pirma reguliavimo institucija turėtų būti atsargesnė, jei informacija netiksli, nepatikima arba nepakankama. Tinkamos mokslinės informacijos trūkumas neturėtų būti priežastis atidėti išteklių išsaugojimo ir valdymo priemonių taikymą arba iš viso tų priemonių netaikyti;
(6)
iš naujausių mokslinių Tarptautinės jūrų tyrinėjimo tarybos (toliau - ICES) rekomendacijų ir ŽMTEK rekomendacijų matyti, kad dauguma giliavandenių žuvų žvejojamos netausiai ir kad, norint užtikrinti tų išteklių tvarumą, tų išteklių žvejybos galimybės turėtų būti sumažintos, kol išteklių dydžio pokyčiai bus teigiami. ICES taip pat rekomendavo uždrausti specializuotą islandinių pjūklapilvių beriksų žvejybą visuose rajonuose ir tam tikrų melsvųjų movų ir raudonpelekių pagelų rūšių žvejybą;
(7)
kalbant apie giliavandenius ryklius, pagrindinių komercinių rūšių ištekliai laikomi išeikvotais, todėl specializuota žvejyba neturėtų būti vykdoma;
(8)
giliavandenių žuvų, kaip apibrėžta 2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 2347/2002, nustatančio konkrečius prieinamumo reikalavimus ir susijusias sąlygas, taikomas giliavandenių žuvų išteklių žvejybai (3), 2 straipsnio a punkte, žvejybos galimybės nustatomos kartą per dvejus metus. Tačiau nustatyta išimtis dėl atlantinių argentinų ir melsvųjų molvų išteklių, kurių žvejybos galimybės priklauso nuo kasmetinių derybų su Norvegija rezultatų. Tų rūšių žvejybos galimybės turėtų būti nustatytos kitame metiniame reglamente, kuriuo nustatomos žvejybos galimybės;
(9)
supaprastinimo tikslu, Sąjungos savarankiškai nustatomas melsvųjų molvų BLSK turėtų būti reguliuojamas pasitelkiant tą pačią teisinę priemonę. Todėl melsvųjų molvų BLSK II, III ir IV tarptautiniuose vandenyse turėtų būti įtrauktas, kartu su melsvųjų molvų BLSK XII tarptautiniuose vandenyse, į reglamentą, kuriuo ES laivams nustatomos tam tikrų žuvų išteklių ir žuvų išteklių grupių, dėl kurių nevedamos tarptautinės derybos ir kuriems netaikomi tarptautiniai susitarimai, žvejybos galimybės;
(10)
pagal 1996 m gegužės 6 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 847/96, nustatantį bendrų leistinų sugavimų ir kvotų kasmetinio valdymo papildomas sąlygas (4), turėtų būti nustatyti ištekliai, kuriems taikomos įvairios jame nurodytos priemonės. Prevencinis BLSK turėtų būti taikomas tiems ištekliams, dėl kurių neturima tų metų, kuriais turi būti nustatytas BLSK, moksliškai pagrįsto žvejybos galimybių vertinimo; priešingu atveju turėtų būti taikomas mokslinėmis rekomendacijomis pagrįstas BLSK. Atsižvelgiant į ICES ir ŽMTEK rekomendacijas dėl giliavandenių žuvų išteklių, kuriems moksliškai pagrįsto atitinkamų žvejybos galimybių vertinimo neturima, jiems šiame reglamente turėtų būti taikomi prevenciniai BLSK;
(11)
atsižvelgiant į mokslines rekomendacijas, kai kurių bukasnukių ilgauodegių grenadierių išteklių biologinis paplitimas nebūtinai atitinka šiame reglamente nurodytus BLSK rajonus. Siekiant sudaryti palankesnes sąlygas šių išteklių tausojančiam naudojimui, reikia, viena vertus, leisti taikyti didesnį lankstumą tarp BLSK Vb, VI, VII rajonų, ir, kita vertus, tarp BLSK VIII, IX, X, XII ir XIV rajonų;
(12)
siekiant išvengti žvejybos veiklos pertrūkių ir užtikrinti pragyvenimo šaltinį Sąjungos žvejams, šis reglamentas turėtų būti taikomas nuo 2013 m. sausio 1 d. Dėl skubos priežasčių šis reglamentas turėtų įsigalioti iš karto po jo paskelbimo,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Dalykas
Šiuo reglamentu nustatomos 2013 m. ir 2014 m. tam tikrų giliavandenių žuvų išteklių žvejybos ES vandenyse ir tam tikruose ES nepriklausančiuose vandenyse, kuriuose būtina riboti sužvejojamų žuvų kiekį, galimybės ES laivams.
2 straipsnis
Apibrėžtys
1. Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys:
a) ES laivas- su valstybės narės vėliava plaukiojantis ir Sąjungoje įregistruotas žvejybos laivas;
b) ES vandenys- vandenys, į kuriuos valstybės narės turi suverenias teises arba kurie priklauso jų jurisdikcijai, išskyrus vandenis, esančius greta Sutarties II priede nurodytų teritorijų;
c) bendras leidžiamas sužvejoti kiekis (BLSK)- kiekvienos rūšies žuvų išteklių kiekis, kurį per metus galima sužvejoti ir iškrauti;
d) kvota- Sąjungai, valstybei narei arba trečiajai šaliai skirta BLSK dalis;
e) tarptautiniai vandenys- vandenys, į kuriuos nė viena valstybė neturi suverenių teisių arba kurie nepriklauso nė vienos valstybės jurisdikcijai.
2. Šiame reglamente vartojamos zonos apibrėžtys:
a) ICES (Tarptautinės jūrų tyrinėjimo tarybos) zonos- Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 218/2009 (5) III priede apibrėžti geografiniai rajonai;
b) CECAF (Žvejybos rytų vidurio Atlante komiteto) zonos- Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 216/2009 (6) II priede apibrėžti geografiniai rajonai.
3 straipsnis
BLSK ir paskirstymas
ES vandenyse arba tam tikruose ES nepriklausančiuose vandenyse ES laivų sužvejojami giliavandenių žuvų BLSK, tokių BLSK paskirstymas valstybėms narėms ir su tuo funkciškai susietos sąlygos, jei tokių yra, išdėstyti šio reglamento priede.
4 straipsnis
Specialios nuostatos dėl žvejybos galimybių paskirstymo
1. Šiame reglamente nustatytos žvejybos galimybės valstybėms narėms paskirstomos nedarant poveikio:
a)
žvejybos galimybėms, kuriomis pasikeista pagal Reglamento (EB) Nr. 2371/2002 20 straipsnio 5 dalį;
b)
išskaitymams ir galimybių perskirstymui pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1224/2009 (7) 37 straipsnį arba pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1006/2008 (8) 10 straipsnio 4 dalį;
c)
papildomam iškraunamam kiekiui, kuris leidžiamas pagal Reglamento (EB) Nr. 847/96 3 straipsnį;
d)
perkeltiems kiekiams pagal Reglamento (EB) Nr. 847/96 4 straipsnį;
e)
išskaitymams, atliekamiems pagal Reglamento (EB) Nr. 1224/2009 105, 106 ir 107 straipsnius.
2. Reglamento (EB) Nr. 847/96 3 straipsnis taikomas ištekliams, kuriems nustatytas prevencinis BLSK, o to reglamento 3 straipsnio 2 ir 3 dalys ir 4 straipsnis taikomas ištekliams, kuriems nustatytas mokslinėmis rekomendacijomis pagrįstas BLSK, jei nenurodyta kitaip šio reglamento priede.
5 straipsnis
Sužvejotų žuvų ir priegaudos iškrovimo sąlygos
Išteklių, kuriems yra nustatyti BLSK, žuvys laikomos laive arba iškraunamos tik jei jas sužvejojo laivas, plaukiojantis su kvotą turinčios ir jos neišnaudojusios valstybės narės vėliava.
6 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2013 m. sausio 1 d.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2012 m. gruodžio 20 d.