РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 967/2012 НА СЪВЕТА
от 9 октомври 2012 година
за изменение на Регламент за изпълнение (ЕС) № 282/2011 по отношение на специалните режими за неустановени данъчнозадължени лица, предоставящи телекомуникационни услуги, услуги за радио- и телевизионно излъчване или електронни услуги на данъчно незадължени лица
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 г. относно общата система на данъка върху добавената стойност (1), и по-специално член 397 от нея,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
В Директива 2006/112/ЕО се предвижда считано от 1 януари 2015 г. всички телекомуникационни услуги, услуги за радио- и телевизионно излъчване и електронни услуги да се облагат в държавата-членка, в която клиентът е установен или има постоянен адрес или обичайно местоживеене (наричана по-нататък „държава-членка по потребление“), без значение къде е установено данъчнозадълженото лице, предоставящо тези услуги.
(2)
За да се улесни спазването на фискалните задължения при предоставянето на такива услуги на данъчно незадължени лица, беше въведен специален режим за данъчнозадължените лица, установени в рамките на Общността, но не в държавата-членка, където се предоставят услугите (наричан по-нататък „режим в Съюза“). Използването на другия специален режим за данъчнозадължени лица, неустановени в рамките на Общността, който се прилага понастоящем (наричан по-нататък „режим извън Съюза“), беше разширен, за да обхване всички тези услуги. Това ще позволи на неустановените данъчнозадължени лица да определят една държава-членка по идентификация, която да бъде единствената точка за електронен контакт за идентификация по данъка върху добавената стойност (ДДС) и за предоставяне на справките декларации за ДДС.
(3)
Данъчнозадължено лице, установено в повече от една държава-членка, следва да може съгласно режима в Съюза да определи всяка от въпросните държави-членки за държава-членка по идентификация, освен ако мястото му на стопанска дейност е в рамките на Общността. В този случай държавата-членка по идентификация е тази, в която данъчнозадълженото лице има място на стопанска дейност.
(4)
С цел да се избегне непропорционалната тежест за данъчнозадължените лица, използващи режима в Съюза, следва да се уточни как може да се извърши промяна на държавата-членка по идентификация, когато данъчнозадълженото лице смени постоянния си обект или мястото си на установяване на стопанска дейност по такъв начин, че да е необходима промяна на държавата-членка по идентификация, за да може това лице да продължи да използва режима.
(5)
Телекомуникационните услуги, услугите за радио- и телевизионно излъчване и електронните услуги, предоставяни в държави-членки, където данъчнозадълженото лице е установило стопанската си дейност или притежава постоянен обект, не попадат в обхвата на специалните режими. Следва да се уточни, че такива доставки следва да се декларират директно в съответната държава-членка.
(6)
Тъй като и двата специални режима са незадължителни, неустановено данъчнозадължено лице може във всеки един момент да реши да спре да ги използва. Необходимо е да се установи от кой момент това решение ще породи действие.
(7)
При все това за да се избегне ненужната тежест за данъчните органи, на данъчнозадължено лице, което реши да прекрати използването на един от специалните режими, следва за известен период от време да бъде отказано повторно включване в този режим.
(8)
За да поддържат актуални данните по регистрацията в базата данни, държавите-членки по идентификация разчитат на информацията, получена от данъчнозадълженото лице. С цел да се гарантира, че базите данни се актуализират своевременно, е необходимо да се определи срок, в рамките на който данъчнозадължените лица, ползващи специалните режими, следва да съобщават всяка информация, свързана с преустановяването или промяната на дейностите и относно изменения на всяка предоставена вече информация.
(9)
На неустановени данъчнозадължени лица, които желаят да използват специалните режими, трябва да се предоставят идентификационни номера по ДДС. За да се предотврати възможността данъчнозадължени лица, които вече са идентифицирани за целите на ДДС, да използват неволно режимите със задна дата, е необходимо да бъде уточнено от кой момент следва да се прилагат специалните режими.
(10)
За да се избегнат съмнения относно коя е компетентната държава-членка, следва да се посочи държавата-членка, която може да изключи данъчнозадължено лице от използване на специален режим. Обстоятелствата, при които посочената държава-членка следва да вземе решение за изключване също следва да бъдат посочени, както и от кой момент посоченото решение поражда действие.
(11)
Следва да се уточни кога неустановено данъчнозадължено лице, може да се разглежда като преустановило дейностите си обхванати от един от специалните режими, както и какво може да се характеризира като системно неспазване от страна на неустановеното данъчнозадължено лице.
(12)
С цел да се насърчи съответствие и да се избегне ненужната тежест за данъчните органи, на данъчнозадължено лице, което е изключено от един от специалните режими поради системно неспазване, следва за известен период от време да бъде отказано включване в който и да е от специалните режими.
(13)
Следва да бъде ясно, че когато данъчнозадължено лице преустанови да използва един от специалните режими, бъде изключено от един от тях или промени държавата-членка по идентификация, всички данъчни задължения във връзка с периоди за деклариране преди преустановяването, изключването или промяната трябва да бъдат погасени пред държавата-членка, която е била държавата-членка по идентификация преди преустановяването, изключването или промяната.
(14)
Всеки период за деклариране следва да се разглежда отделно, с цел да се улесни контролът от държавата-членка по потребление, и изменения следва да се правят единствено върху съответната справка декларация за ДДС.
(15)
По причини, свързани с контрола, е уместно да се изисква справка декларация за ДДС да се подава от неустановеното данъчнозадължено лице в държавата-членка по идентификация, дори когато не са предоставяни услуги по време на периода за деклариране. Следва да се уточни, че трябва да се посочи точната сума на ДДС без закръгляне надолу или нагоре.
(16)
По отношение на последващи изменения на справката декларация за ДДС е необходимо да се установи срок, в рамките на който справката декларация може да се подава по електронен път в държавата-членка по идентификация. Държавите-членки по потребление следва при всички случаи да могат да приемат или да поискат съответната информация пряко от данъчнозадълженото лице и да обработят изчисляването на ДДС в съответствие със своите национални правила.
(17)
Когато държавата-членка по идентификация няма еврото за своя валута, неустановените данъчнозадължени лица следва да бъдат обвързани от решението на тази държава-членка относно валутата, в която трябва да се изготвят всички справки декларации за ДДС по специалните режими.
(18)
Без да се засягат националните правила за компенсиране на надвзетите плащания на държавите-членки по потребление и единствено с цел да бъде осигурено ефикасното администриране на специалните режими от страна на държавата-членка по идентификация и да се избегне прекомерната административна тежест за тази държава-членка и за държавите-членки по потребление, следва да се гарантира, че данъчнозадължените лица не може да отнасят суми от ДДС, платени по повече от една справка декларация, било от началото или посредством последващи корекции.
(19)
В случай на неплащане, плащане на данък в по-малък размер или надвнесен данък, извършено от неустановените данъчнозадължени лица, и по отношение на лихви, санкции или други разноски, е важно да се уточнят задълженията съответно на държавата-членка по идентификация и на държавите-членки по потребление, за да се улесни събирането на ДДС и да се гарантира, че е платена точната сума по отношение на предоставените услуги по специалните режими.
(20)
Регистрите, водени от неустановените данъчнозадължени лица, трябва да са достатъчно подробни, за да могат данъчните органи на държавите-членки по потребление да проверят верността на справката декларация за ДДС. Следва да се уточни каква е минималната информация, която се изисква в регистрите.
(21)
За да бъде улеснено прилагането на специалните режими и за да могат услугите, предоставяни от 1 януари 2015 г., да бъдат обхванати от тези режими, следва да се предвиди възможност неустановените данъчнозадължени лица да предоставят своите данни за регистрация в държавата-членка, посочена от тях като държава-членка по идентификация, считано от 1 октомври 2014 г.
(22)
Регламент за изпълнение (ЕС) № 282/2011 на Съвета (2) следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
В Регламент за изпълнение (ЕС) № 282/2011 раздел 2 от глава XI се заменя със следното:
„РАЗДЕЛ 2
Специални режими за неустановени данъчнозадължени лица, предоставящи далекосъобщителни услуги, услуги за радио- и телевизионно излъчване или електронни услуги на данъчно незадължени лица (членове 358-369к от директива 2006/112/ЕО)
Подраздел 1
Определения
Член 57а
За целите на настоящия раздел се прилагат следните определения:
(1)
„режим извън Съюза“ означава специалният режим за телекомуникационни услуги, услуги за радио- и телевизионно излъчване или електронни услуги, предоставяни от данъчнозадължени лица, които не са установени в рамките на Общността, както е предвидено в дял XII, глава 6, раздел 2 от Директива 2006/112/ЕО;
(2)
„режим в Съюза“ означава специалният режим за телекомуникационни услуги, услуги за радио- и телевизионно излъчване или електронни услуги, предоставяни от данъчнозадължени лица, установени в рамките на Общността, но които не са установени в държавата-членка по потребление, както е предвидено в дял XII, глава 6, раздел 3 от Директива 2006/112/ЕО;
(3)
„специални режими“ означава „режимът извън Съюза“ и/или „режимът в Съюза“ съгласно контекста;
(4)
„данъчнозадължено лице“ е данъчнозадължено лице, което не е установено в рамките на Общността, както е определено в член 358а, точка 1 от Директива 2006/112/ЕО, или данъчнозадължено лице, което не е установено в държавата-членка по потребление, както е определено в член 369а, първа алинея, точка 1 от посочената директива.
Подраздел 2
Прилагане на режима в Съюза
Член 57б
Когато данъчнозадължено лице, използващо режима в Съюза, е установило стопанската си дейност в рамките на Общността, държавата-членка, в която е установена стопанската му дейност е държавата-членка по идентификация.
Когато данъчнозадължено лице, използващо режима в Съюза, е установило стопанската си дейност извън Общността, но има повече от един постоянен обект в нея, то може да избере за държава-членка по идентификация, която и да е държава-членка, в която има постоянен обект, в съответствие с член 369а, втора алинея от Директива 2006/112/ЕО.
Подраздел 3
Обхват на режима в Съюза
Член 57в
Режимът в Съюза не се прилага за телекомуникационни услуги, услуги за радио- и телевизионно излъчване или електронни услуги, предоставени в държавата-членка, където данъчнозадълженото лице е установило стопанската си дейност или има постоянен обект. Доставките на тези услуги се декларират пред компетентните данъчни органи на тази държава-членка в справката декларация за ДДС, както е предвидено в член 250 от Директива 2006/112/ЕО.
Подраздел 4
Идентификация
Член 57г
Когато данъчнозадължено лице информира държавата-членка по идентификация, че възнамерява да използва един от специалните режими, този специален режим се прилага от първия ден на следващото календарно тримесечие.
При все това, когато първото предоставяне на услуги, което е в обхвата на този специален режим, е осъществено преди датата, посочена в първата алинея, специалният режим се прилага от датата на първата доставка, при условие че данъчнозадълженото лице информира държавата-членка по идентификация за започване на дейностите, които са в обхвата на специалния режим, не по-късно от десетия ден на месеца, следващ първата доставка.
Член 57д
Държавата-членка по идентификация идентифицира данъчнозадълженото лице, използващо режима в Съюза, въз основа на идентификационния му номер по ДДС, както е посочено в членове 214 и 215 от Директива 2006/112/ЕО.
Член 57е
1. Когато данъчнозадължено лице, използващо режима в Съюза, престане да отговаря на условията предвидени в определението, съгласно член 369а, първа алинея, точка 2 от Директива 2006/112/ЕО, държавата-членка, в която това лице е било идентифицирано, престава да бъде държава-членка по идентификация. Ако данъчнозадълженото лице все още отговаря на условията, необходими за използването на този специален режим, то, за да продължи да използва този режим, посочва като нова държава-членка по идентификация държавата-членка, в която е установило стопанската си дейност, или, ако не е установило стопанската си дейност в рамките на Общността - държава-членка, в която има постоянен обект.
2. Когато държавата-членка по идентификация бъде променена съгласно параграф 1, тази промяна се прилага от датата, на която мястото на установяване на стопанската дейност или постоянния обект на данъчнозадълженото лице престане да бъде в държавата-членка, посочена преди това като държава-членка по идентификация.
Член 57ж
Данъчнозадължено лице, използващо специален режим, може да спре да използва този режим независимо дали продължава да предоставя услуги, които могат да бъдат обхванати от този режим. Данъчнозадълженото лице информира държавата-членка по идентификация най-малко 15 дни преди края на календарното тримесечие преди това, от което възнамерява да преустанови използването на режима. Преустановяването поражда действие от първия ден на следващото календарно тримесечие.
Задълженията по ДДС, свързани с доставки на телекомуникационни услуги, услуги за радио- и телевизионно излъчване или електронни услуги, възникващи след датата, на която преустановяването е породило действие, се погасяват пряко пред данъчните органи на съответната държава-членка по потребление.
Когато данъчнозадължено лице преустанови използването на специален режим в съответствие с първа алинея, то се изключва от използването на режима във всички държави-членки за две календарни тримесечия от датата на преустановяване.
Подраздел 5
Задължения за отчитане
Член 57з
1. Данъчнозадълженото лице, не по-късно от десетия ден на месеца, следващ преустановяването или промяната, информира по електронен път държавата-членка по идентификация за:
-
преустановяването на дейностите му, попадащи в обхвата на специален режим;
-
всякакви промени на дейностите му, попадащи в обхвата на специален режим, при които то вече не отговаря на условията, необходими за използването на този специален режим; както и
-
всякакви промени на информацията, предоставяна на държавата-членка по идентификация.
2. Когато държавата-членка по идентификация бъде променена съгласно член 57е, данъчнозадълженото лице информира за промяната двете съответни държави-членки не по-късно от десетия ден на месеца, следващ промяната на установяването. То съобщава на новата държава-членка по идентификация регистрационните данни, които се изискват, когато данъчнозадължено лице използва специален режим за първи път.
Подраздел 6
Изключване
Член 58
Когато поне един от критериите за изключване, установени в член 363 или член 369д от Директива 2006/112/ЕО, е приложим по отношение на данъчнозадължено лице, използващо един от специалните режими, държавата-членка по идентификация изключва това данъчнозадължено лице от съответния режим.
Единствено държавата-членка по идентификация може да изключи данъчнозадължено лице от използване на един от специалните режими.
Държавата-членка по идентификация взема своето решение за изключване въз основа на всяка налична информация, включително информация, предоставена от всяка друга държава-членка.
Изключването поражда действие от първия ден на календарното тримесечие, следващо датата, на която решението за изключването е било изпратено по електронен път на данъчнозадълженото лице.
Когато обаче изключването е вследствие на промяна на мястото на стопанска дейност или мястото на постоянния обект, изключването поражда действие от датата на промяната.
Член 58а
Когато данъчнозадължено лице, което използва специален режим, не е предоставяло доставки на услуги, в обхвата от този режим, в нито една държава-членка по потребление за период от осем последователни календарни тримесечия, се смята, че облагаемите му дейности по смисъла на член 363, буква б) или съответно член 369д, буква б) от Директива 2006/112/ЕО са преустановени. Това преустановяване не му пречи да използва специален режим, когато отново започне да извършва дейностите си, уредени от двата режима.
Член 58б
1. Данъчнозадължено лице, което е изключено от един от специалните режими за системно неспазване на правилата, свързани с този режим, остава изключено от използването и на двата режима във всички държави-членки за период от осем календарни тримесечия след календарното тримесечие, в което данъчнозадълженото лице е било изключено.
2. Данъчнозадължено лице се счита за системно неспазващо правилата, свързани със специален режим, по смисъла на член 363, буква г) или член 369д, буква г) от Директива 2006/112/ЕО, най-малко в следните случаи:
а)
когато съгласно член 60а държавата-членка по идентификация му е издавала напомняния за последните три предходни календарни тримесечия и справката декларация за ДДС не е била предоставяна в рамките на десет дни след изпращането на напомнянето;
б)
когато съгласно член 63а държавата-членка по идентификация му е издавала напомняния за последните три предходни календарни тримесечия и пълната сума на декларирания ДДС не е платена от лицето за всяко отделно календарно тримесечие в рамките на десет дни след изпращането на напомнянето, освен когато оставащата неплатена сума е по-малка от 100 EUR за всяко календарно тримесечие;
в)
когато след поискване от държавата-членка по идентификация или държавата-членка по потребление и един месец след последващо напомняне от държавата-членка по идентификация данъчнозадълженото лице не е подало по електронен път регистрите, посочени в членове 369 и 369к от Директива 2006/112/ЕО.
Член 58в
Ако данъчнозадължено лице е изключено от един от специалните режими, то погасява всички задължения по ДДС, свързани с доставки на телекомуникационни услуги, услуги за радио- и телевизионно излъчване или електронни услуги, възникващи след датата, на която изключването е породило действие, пряко пред данъчните органи на съответната държава-членка по потребление.
Подраздел 7
Справка декларация за ДДС
Член 59
1. Всеки период за деклариране по смисъла на член 364 или член 369е от Директива 2006/112/ЕО е самостоятелен период за деклариране.
2. Когато в съответствие с член 57 г, втора алинея се прилага специален режим от датата на първата доставка, данъчнозадълженото лице подава отделна справка декларация за ДДС за календарното тримесечие, през което е осъществена първата доставка.
3. Когато данъчнозадължено лице е регистрирано по всеки от специалните режими по време на период за деклариране, то подава справки декларации за ДДС и прави съответните плащания в държавите-членки по идентификация за всеки режим по отношение на доставките, осъществени по време на включените в този режим периоди.
4. Когато държавата-членка по идентификация бъде променена съгласно член 57е след първия ден на въпросното календарно тримесечие, данъчнозадълженото лице подава справки декларации за ДДС и прави съответните плащания както в старата, така и в новата държава-членка по идентификация, като включва осъществените доставки по време на съответния период от тримесечието през което държавите-членки са били държава-членка по идентификация
Член 59а
Когато данъчнозадължено лице, използващо специален режим не е предоставяло услуги съгласно този режим по време на даден период за деклариране в никоя от държавите-членки по потребление, то подава справка декларация за ДДС, в която се посочва, че не са извършвани доставки по време на този период (нулева справка декларация за ДДС).
Член 60
Сумите в справките декларации за ДДС, съставени по специалните режими, не се закръглят нагоре или надолу до най-близкото цяло число в съответната парична единица. Посочва се и се превежда точната сума на ДДС.
Член 60а
Когато дадена справка декларация за ДДС не е подадена съгласно член 364 или член 369е от Директива 2006/112/ЕО, държавата-членка по идентификация напомня по електронен път на данъчнозадълженото лице за задължението му да подаде справка декларация. Държавата-членка по идентификация издава напомняне на десетия ден след деня, в който справката декларация е следвало да бъде подадена като информира другите държави-членки по електронен път, че е издадено напомняне.
За всички последващи напомняния и стъпки, предприети за определяне и за събиране на ДДС, е отговорна съответната държава-членка по потребление.
Независимо от издадените напомняния и предприетите стъпки от държава-членка по потребление, данъчнозадълженото лице подава справката декларация за ДДС в държавата-членка по идентификация.
Член 61
1. Последващи изменения в съдържащите се в справката декларация за ДДС стойности, след подаването ѝ, се извършват само чрез изменения на тази справка декларация, а не чрез корекции в справка декларация за по-късен период.
2. Измененията, посочени в параграф 1 се предоставят по електронен път на държавата-членка по идентификация до три години, считано от датата, на която е трябвало да бъде подадена първоначалната справка декларация.
Това обаче не засяга правилата на държавата-членка по потребление във връзка с изчисленията и измененията.
Член 61а
Когато данъчнозадължено лице:
а)
престане да използва един от режимите;
б)
бъде изключено от един от режимите; или
в)
промени държавата-членка по идентификация в съответствие с член 57е,
то подава последната справка декларация за ДДС и съответното ѝ плащане, както и всички корекции или подадени със закъснение предходни справки декларации и съответните им плащания в държавата-членка, която е била държава-членка по идентификация преди преустановяването, изключването или промяната.
Подраздел 8
Валута
Член 61б
Когато държава-членка по идентификация, чиято парична единица не е еврото, определи, че справките декларации за ДДС трябва да се изготвят в нейната национална валута, това се прилага за справките декларации за ДДС на всички данъчнозадължени лица, които използват специалните режими.
Подраздел 9
Плащания
Член 62
Без да се засягат член 63а, трета алинея и член 63б, данъчнозадълженото лице извършва всички плащания в държавата-членка по идентификация.
Плащанията на ДДС, извършени от данъчнозадълженото лице съгласно член 367 или член 369и от Директива 2006/112/ЕО, се отнасят за справката декларация за ДДС, подадена в съответствие с член 364 или член 369е от посочената директива. Всички последващи корекции на платените суми се извършват от данъчнозадълженото лице само при позоваване на тази справка декларация и не могат да бъдат отнасяни до друга справка декларация или да бъдат извършвани по справка декларация за по-късен период. Всяко плащане се отнася до референтния номер на конкретната справка декларация.
Член 63
Държавата-членка по идентификация, получила по-голям размер от сумата, получена като резултат по подадената съгласно член 364 или член 369е от Директива 2006/112/ЕО справка декларация за ДДС, възстановява надвнесената сума пряко на съответното данъчнозадължено лице.
Когато държавата-членка по идентификация е получила сума по справка декларация за ДДС, която впоследствие се оказва неточна, а държавата-членка вече е разпределила тази сума в държавите-членки по потребление, тези държави-членки по потребление възстановяват получените от тях съответни части от надвнесената сума пряко на данъчнозадълженото лице.
Когато обаче надвнесените суми се отнасят за периодите до последния период за деклариране през 2018 г. включително, държавата-членка по идентификация възстановява релевантен дял от съответната част от сумата, задържана в съответствие с член 46, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 904/2010, а държавите-членки по потребление възстановяват разликата между надвнесената сума и сумата, която се възстановява от държавата-членка по идентификация.
Държавата-членка по потребление информира по електронен път държавата-членка по идентификация за размера на тези възстановявания.
Член 63а
Когато данъчнозадължено лице е подало справка декларация за ДДС съгласно член 364 или член 369е от Директива 2006/112/ЕО, но не е извършено плащане или плащането е в по-малък размер от сумата, получена като резултат по справката декларация, държавата-членка по идентификация напомня по електронен път на данъчнозадълженото лице за всеки просрочен ДДС на десетия ден след деня, в който плащането е трябвало най-късно да бъде направено, съгласно член 367 или член 369и от Директива 2006/112/ЕО.
Държавата-членка по идентификация информира по електронен път държавата-членка по потребление, че е изпратено напомняне.
За всички последващи напомняния и стъпки, предприети за събиране на ДДС, е отговорна съответната държава-членка по потребление. Когато тези последващи напомняния са издадени от държава-членка по потребление, съответния ДДС се плаща на тази държава-членка.
Държавата-членка по потребление информира по електронен път държавата-членка по идентификация, че е издадено напомняне.
Член 63б
Когато не бъде подадена справка декларация за ДДС, или когато справката декларация за ДДС е подадена със закъснение или е непълна или неточна, или когато плащането на ДДС е със закъснение, всякакви лихви, глоби или други разноски се начисляват и оценяват от държавата-членка по потребление. Данъчнозадълженото лице заплаща тези лихви, глоби или други разноски пряко на държавата-членка по потребление.
Подраздел 10
Регистри
Член 63в
1. С оглед да бъдат разглеждани като достатъчно подробни по смисъла на членове 369 и 369к от Директива 2006/112/ЕО, регистрите, водени от данъчнозадълженото лице, съдържат следната информация:
а)
държавата-членка по потребление, в която е предоставена услугата;
б)
вида на предоставената услуга;
в)
датата на предоставяне на услугата;
г)
данъчната основа, като се посочва използваната валута;
д)
всякакво последващо увеличаване или намаляване на данъчната основа;
е)
прилаганата ставка на ДДС;
ж)
размера на дължимия ДДС, като се посочва използваната валута;
з)
датата и размера на получените плащания;
и)
всякакви плащания по сметка, получени преди предоставянето на услугата;
й)
когато е издадена фактура, информацията, която се съдържа във фактурата;
к)
името на клиента, когато е известно на данъчнозадълженото лице;
л)
информацията, използвана за определяне на мястото, където е установен клиентът или където има постоянен адрес или обичайно местоживеене.
2. Информацията, посочена в параграф 1, се записва от данъчнозадълженото лице по начин, по който може да се предостави незабавно по електронен път и за всяка отделна предоставена услуга.“
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2015 г.
При все това държавите-членки позволяват на неустановени данъчнозадължени лица да предоставят информацията, изисквана съгласно член 360 или член 369в от Директива 2006/112/ЕО за регистриране по специалните режими за неустановени данъчнозадължени лица, предоставящи телекомуникационни услуги, услуги за радио- и телевизионно излъчване или електронни услуги на данъчно незадължени лица, считано от 1 октомври 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Люксембург на 9 октомври 2012 година.
TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 967/2012
2012 m. spalio 9 d.
kuriuo iš dalies keičiamas Įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 282/2011, kiek tai susiję su specialiomis schemomis neįsisteigusiems apmokestinamiesiems asmenims, teikiantiems telekomunikacijų, transliavimo ar elektronines paslaugas neapmokestinamiesiems asmenims
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvą 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (1), ypač į jos 397 straipsnį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
kadangi:
(1)
Direktyvoje 2006/112/EB nustatyta, kad nuo 2015 m. sausio 1 d. visos telekomunikacijų, transliavimo ir elektroninės paslaugos apmokestinamos valstybėje narėje, kurioje įsisteigęs paslaugas įsigyjantis asmuo arba kurioje jis turi nuolatinę gyvenamąją vietą ar paprastai gyvena (toliau - vartojimo valstybė narė), nepriklausomai nuo to, kur įsisteigęs tas paslaugas teikiantis apmokestinamasis asmuo;
(2)
siekiant sudaryti palankesnes sąlygas vykdyti mokestines prievoles, kai tokios paslaugos teikiamos neapmokestinamiesiems asmenims, sukurta speciali schema apmokestinamiesiems asmenims, kurie yra įsisteigę Bendrijoje, bet ne valstybėje narėje, kurioje teikiamos paslaugos (toliau - schema Sąjungoje įsisteigusiems apmokestinamiesiems asmenims). Apmokestinamiesiems asmenims, kurie nėra įsisteigę Bendrijoje, galiojančios kitos specialios schemos (toliau - schema Sąjungoje neįsisteigusiems apmokestinamiesiems asmenims) taikymas buvo išplėstas, kad apimtų visas tas paslaugas. Taip bus sudaryta galimybė neįsisteigusiems apmokestinamiesiems asmenims nurodyti registravimosi valstybę narę kaip vieną naudojantis elektroniniu ryšiu veikiantį punktą registruotis pridėtinės vertės mokesčio (toliau - PVM) mokėtojais ir teikti PVM deklaracijas;
(3)
daugiau nei vienoje valstybėje narėje padalinius turintis apmokestinamasis asmuo turėtų turėti galimybę, taikant schemą Sąjungoje įsisteigusiems apmokestinamiesiems asmenims, nurodyti bet kurią atitinkamą valstybę narę kaip registravimosi valstybę narę, išskyrus kai jo verslo vieta Bendrijoje. Tuo atveju registravimosi valstybė narė yra ta valstybė, kurioje yra apmokestinamojo asmens verslo vieta;
(4)
siekiant išvengti neproporcingai didelės naštos apmokestinamiesiems asmenims, kurie naudojasi schema Sąjungoje įsisteigusiems apmokestinamiesiems asmenims, reikėtų paaiškinti, kaip galima pakeisti registravimosi valstybę narę, kai apmokestinamasis asmuo taip perkelia savo nuolatinį padalinį arba verslo vietą, kad reikia pakeisti registravimosi valstybę narę, kad jis galėtų toliau naudotis schema;
(5)
telekomunikacijų, transliavimo ir elektroninėms paslaugoms, teikiamoms valstybėse narėse, kuriose apmokestinamasis asmuo yra įsteigęs savo verslą arba turi nuolatinį padalinį, nė viena iš specialių schemų netaikoma. Reikėtų aiškiai nustatyti, kad tokių paslaugų teikimas turėtų būti deklaruojamas tiesiogiai atitinkamoje valstybėje narėje;
(6)
kadangi abi specialios schemos yra pasirenkamosios, neįsisteigęs apmokestinamasis asmuo gali bet kuriuo metu nuspręsti nutraukti naudojimąsi jomis. Būtina aiškiai nustatyti, nuo kada tokie sprendimai įsigaliotų;
(7)
tačiau siekiant išvengti nereikalingos naštos mokesčių institucijoms, apmokestinamajam asmeniui, kuris nusprendžia nutraukti naudojimąsi viena iš specialių schemų, tam tikrą laikotarpį turėtų būti neleidžiama vėl naudotis ta schema;
(8)
siekdama, kad duomenų bazėse būtų saugomi naujausi registracijos duomenys, registravimosi valstybė narė remiasi iš apmokestinamojo asmens gauta informacija. Siekiant užtikrinti, kad duomenų bazės būtų nedelsiant atnaujinamos, būtina nustatyti laikotarpį, per kurį apmokestinamasis asmuo, besinaudojantis specialiomis schemomis, turėtų perduoti bet kokią susijusią informaciją apie veiklos nutraukimą arba pakeitimą ir apie jau pateiktos susijusios informacijos pasikeitimus;
(9)
PVM mokėtojo kodą reikia suteikti neįsisteigusiam apmokestinamajam asmeniui, kuris nori pasinaudoti specialia schema. Siekiant užkirsti kelią tam, kad apmokestinamieji asmenys, kurie jau įregistruoti PVM mokėtojais, schema nenumatytai nesinaudotų atgaline data, būtina patikslinti, nuo kada specialios schemos turėtų būti taikomos;
(10)
siekiant išvengti abejonių dėl to, kuri valstybė narė turi jurisdikciją, reikėtų tiksliai nurodyti valstybę narę, kuri gali pašalinti apmokestinamąjį asmenį iš specialios schemos. Taip pat reikėtų tiksliai nurodyti aplinkybes, kuriomis ta valstybė narė turi priimti sprendimą dėl pašalinimo, ir laiką, nuo kurio tas sprendimas įsigalioja;
(11)
reikėtų patikslinti neįsisteigusio apmokestinamojo asmens, kuris naudojasi viena iš specialių schemų, veiklos pagal vieną iš specialių schemų nutraukimo koncepciją, taip pat nuolatinio taisyklių nesilaikymo, kiek tai susiję su neįsisteigusiu apmokestinamuoju asmeniu, koncepciją;
(12)
siekiant skatinti laikymąsi ir išvengti nereikalingos naštos mokesčių institucijoms, apmokestinamajam asmeniui, kuris dėl nuolatinio taisyklių nesilaikymo pašalinamas iš vienos iš specialių schemų, tam tikrą laikotarpį turėtų būti neleidžiama naudotis nė viena iš specialių schemų;
(13)
reikėtų aiškiai nustatyti, kad jeigu apmokestinamasis asmuo nutraukia naudojimąsi viena iš specialių schemų, yra pašalinamas iš vienos iš specialių schemų arba pakeičia registravimosi valstybę narę, visos mokestinės prievolės, susijusios su mokestiniais laikotarpiais prieš tą naudojimosi nutraukimą, pašalinimą arba pakeitimą, turi būti įvykdytos valstybei narei, kuri buvo registravimosi valstybė narė prieš tą naudojimosi nutraukimą, pašalinimą arba pakeitimą;
(14)
kiekvienas mokestinis laikotarpis turėtų būti vertinamas atskirai, kad būtų sudarytos palankesnės sąlygos vartojimo valstybei narei vykdyti kontrolę, o pataisymai turėtų būti daromi tik atitinkamoje PVM deklaracijoje;
(15)
dėl kontrolės priežasčių tikslinga reikalauti, kad neįsisteigę apmokestinamieji asmenys pateiktų PVM deklaracijas registravimosi valstybėse narėse net ir tuo atveju, jei per mokestinį laikotarpį nebuvo suteikta paslaugų. Taip pat turėtų būti patikslinta, kad privaloma nurodyti tikslią PVM sumą, jos neapvalinant iki didesnės arba mažesnės vertės;
(16)
PVM deklaracijų pataisymų atžvilgiu būtina nustatyti terminą, per kurį registravimosi valstybei narei elektroninėmis priemonėmis gali būti pateiktos deklaracijos. Vartojimo valstybės narės turėtų bet kuriuo atveju galėti priimti atitinkamą informaciją arba jos prašyti tiesiogiai iš apmokestinamojo asmens, taip pat atlikti PVM apskaičiavimą pagal savo nacionalines taisykles;
(17)
jei registravimosi valstybė narė neturi euro kaip savo valiutos, neįsisteigę apmokestinamieji asmenys turėtų laikytis tos valstybės narės sprendimo, kokia valiuta turėtų būti pateikiamos visos PVM deklaracijos pagal specialias schemas;
(18)
nedarant poveikio vartojimo valstybių narių permokų kompensavimo nacionalinėms taisyklėms ir siekiant vienintelio tikslo, kad registravimosi valstybė narė užtikrintų veiksmingą specialių schemų administravimą ir būtų išvengta pernelyg didelės administracinės naštos tiek tai valstybei narei, tiek vartojimo valstybėms narėms, turėtų būti užtikrinta, kad apmokestinamieji asmenys negalėtų priskirti sumokėtų PVM sumų daugiau kaip vienai deklaracijai nei iš pradžių, nei paskesniu patikslinimu;
(19)
tuo atveju, kai neįsisteigę apmokestinamieji asmenys nesumoka, nepakankamai sumoka arba permoka, ir kiek tai susiję su delspinigiais, baudomis ir kitais papildomais mokėjimais, svarbu nustatyti atitinkamas registravimosi valstybės narės ir vartojimo valstybės narės pareigas, siekiant sudaryti palankesnes sąlygas surinkti PVM ir užtikrinti, kad už paslaugas, teikiamas pagal specialias schemas, būtų sumokėta teisinga suma;
(20)
neįsisteigusių apmokestinamųjų asmenų turimi apskaitos dokumentai turi būti pakankamai išsamūs, kad vartojimo valstybių narių mokesčių institucijos galėtų patikrinti, ar PVM deklaracija yra teisinga. Todėl reikėtų nurodyti, kokią būtiniausią informaciją reikia pateikti tokiuose apskaitos dokumentuose;
(21)
siekiant sudaryti palankesnes sąlygas įgyvendinti specialias schemas ir sudaryti galimybę, kad tos schemos būtų taikomos nuo 2015 m. sausio 1 d. teikiamoms paslaugoms, neįsisteigusiems apmokestinamiesiems asmenims turėtų būti sudaryta galimybė nuo 2014 m. spalio 1 d. pateikti savo registracijos duomenis valstybei narei, kurią jie nurodo kaip registravimosi valstybę narę;
(22)
todėl Įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 282/2011 (2) turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 282/2011 XI skyriaus 2 skirsnis pakeičiamas taip:
„2 SKIRSNIS
Specialios schemos neįsisteigusiems apmokestinamiesiems asmenims, teikiantiems telekomunikacijų, transliavimo ar elektronines paslaugas neapmokestinamiesiems asmenims (direktyvos 2006/112/EB 358-369k straipsniai)
1 poskirsnis
Terminų apibrėžtys
57a straipsnis
Šiame skirsnyje vartojamų terminų apibrėžtys:
1. schema Sąjungoje neįsisteigusiems apmokestinamiesiems asmenims- Direktyvos 2006/112/EB XII antraštinės dalies 6 skyriaus 2 skirsnyje numatyta speciali schema, taikoma telekomunikacijų, transliavimo ar elektroninėms paslaugoms, kurias teikia Bendrijoje neįsisteigę apmokestinamieji asmenys;
2. schema Sąjungoje įsisteigusiems apmokestinamiesiems asmenims- Direktyvos 2006/112/EB XII antraštinės dalies 6 skyriaus 3 skirsnyje numatyta speciali schema, taikoma telekomunikacijų, transliavimo ar elektroninėms paslaugoms, kurias teikia Bendrijoje įsisteigę, bet vartojimo valstybėje narėje neįsisteigę apmokestinamieji asmenys;
3. speciali schema- schema Sąjungoje neįsisteigusiems apmokestinamiesiems asmenims ir (arba) schema Sąjungoje įsisteigusiems apmokestinamiesiems asmenims, priklausomai nuo konteksto;
4. apmokestinamasis asmuo- Bendrijoje neįsisteigęs apmokestinamasis asmuo, kaip apibrėžta Direktyvos 2006/112/EB 358a straipsnio 1 punkte, arba vartojimo valstybėje narėje neįsisteigęs apmokestinamasis asmuo, kaip apibrėžta tos direktyvos 369a straipsnio pirmos pastraipos 1 punkte.
2 poskirsnis
Schemos sąjungoje įsisteigusiems apmokestinamiesiems asmenims taikymas
57b straipsnis
Jei apmokestinamasis asmuo, kuris naudojasi schema Sąjungoje įsisteigusiems apmokestinamiesiems asmenims, yra įsteigęs savo verslą Bendrijoje, valstybė narė, kurioje įsteigtas verslas, yra registravimosi valstybė narė.
Jei apmokestinamasis asmuo, kuris naudojasi schema Sąjungoje įsisteigusiems apmokestinamiesiems asmenims, yra įsteigęs savo verslą už Bendrijos ribų, tačiau turi daugiau nei vieną nuolatinį padalinį Bendrijoje, jis gali pasirinkti bet kurią valstybę narę, kurioje jis turi nuolatinį padalinį, kaip registravimosi valstybę narę pagal Direktyvos 2006/112/EB 369a straipsnio antrą pastraipą.
3 poskirsnis
Schemos sąjungoje įsisteigusiems apmokestinamiesiems asmenims taikymo sritis
57c straipsnis
Schema Sąjungoje įsisteigusiems apmokestinamiesiems asmenims netaikoma telekomunikacijų, transliavimo ar elektroninėms paslaugoms, teikiamoms valstybėje narėje, kurioje apmokestinamasis asmuo yra įsteigęs savo verslą arba turi nuolatinį padalinį. Tų paslaugų teikimas deklaruojamas kompetentingoms tos valstybės narės mokesčių institucijoms PVM deklaracijoje, kaip numatyta pagal Direktyvos 2006/112/EB 250 straipsnį.
4 poskirsnis
Registravimasis
57d straipsnis
Kai apmokestinamasis asmuo praneša registravimosi valstybei narei, kad jis ketina naudotis viena iš specialių schemų, ta speciali schema taikoma nuo pirmos paskesnio kalendorinio ketvirčio dienos.
Vis dėlto, jei paslaugos, kurioms taikytina ta speciali schema, pirmą kartą suteikiamos anksčiau nei pirmoje pastraipoje nurodytą dieną, speciali schema taikoma nuo to pirmo paslaugų suteikimo dienos, su sąlyga, kad apmokestinamasis asmuo informuoja registravimosi valstybę narę apie savo veiklos, kuriai taikytina schema, pradžią ne vėliau kaip dešimtą kito mėnesio po to pirmojo paslaugų suteikimo mėnesio dieną.
57e straipsnis
Registravimosi valstybė narė įregistruoja apmokestinamąjį asmenį, kuris naudojasi schema Sąjungoje įsisteigusiems apmokestinamiesiems asmenims, suteikdama jam PVM mokėtojo kodą, kaip nurodyta Direktyvos 2006/112/EB 214 ir 215 straipsniuose.
57f straipsnis
1. Jei apmokestinamasis asmuo, kuris naudojasi schema Sąjungoje įsisteigusiems apmokestinamiesiems asmenims, nebeatitinka apibrėžimo sąlygų, nustatytų Direktyvos 2006/112/EB 369a straipsnio pirmos pastraipos 2 punkte, valstybė narė, kurioje jis yra įregistruotas, nustoja būti registravimosi valstybė narė. Jei tas apmokestinamasis asmuo tebeatitinka sąlygas, kurių reikia siekiant naudotis ta specialia schema, tam, kad galėtų toliau naudotis ta schema, nauja registravimosi valstybe nare jis nurodo valstybę narę, kurioje yra įsteigęs savo verslą, arba, jei nėra įsteigęs verslo Bendrijoje, - valstybę narę, kurioje turi nuolatinį padalinį.
2. Kai registravimosi valstybė narė pakeičiama pagal 1 dalį, tas pakeitimas taikomas nuo tos dienos, kurią apmokestinamasis asmuo nustoja turėti verslo vietą arba nuolatinį padalinį valstybėje narėje, kuri anksčiau buvo nurodyta registravimosi valstybe nare.
57g straipsnis
Apmokestinamasis asmuo, kuris naudojasi specialia schema, gali nutraukti naudojimąsi ta specialia schema, nepriklausomai nuo to, ar jis toliau teikia paslaugas, kurioms gali būti taikoma ta speciali schema. Apmokestinamasis asmuo registravimosi valstybę narę informuoja likus ne mažiau nei 15 dienų iki kalendorinio ketvirčio, ankstesnio nei tas, kurį jis ketina nutraukti naudojimąsi schema, pabaigos. Nutraukimas įsigalioja pirmą paskesnio kalendorinio ketvirčio dieną.
PVM prievolės, susijusios su telekomunikacijų, transliavimo ar elektroninėmis paslaugomis ir atsiradusios po naudojimosi nutraukimo įsigaliojimo dienos, įvykdomos tiesiogiai atitinkamos vartojimo valstybės narės mokesčių institucijoms.
Jei apmokestinamasis asmuo nutraukia naudojimąsi specialia schema pagal pirmą pastraipą, jam nebeleidžiama naudotis ta schema jokioje valstybėje narėje dvejus kalendorinius ketvirčius nuo naudojimosi nutraukimo dienos.
5 poskirsnis
Atskaitomybės prievolės
57h straipsnis
1. Apmokestinamasis asmuo ne vėliau kaip paskesnio mėnesio dešimtą dieną elektroninėmis priemonėmis praneša registravimosi valstybei narei apie:
-
savo veiklos, kuriai taikoma speciali schema, nutraukimą,
-
savo veiklos, kuriai taikoma speciali schema, pakeitimą taip, kad jis nebeatitinka sąlygų, kurios būtinos siekiant naudotis ta specialia schema, ir
-
bet kokius registravimosi valstybei narei anksčiau pateiktos informacijos pasikeitimus.
2. Kai registravimosi valstybė narė pakeičiama pagal 57f straipsnį, apmokestinamasis asmuo informuoja abi atitinkamas valstybes nares apie pakeitimą ne vėliau kaip dešimtą kito mėnesio po įsisteigimo vietos pakeitimo dieną. Jis naujajai registravimosi valstybei narei pateikia registracijos duomenis, kuriuos būtina pateikti, kai apmokestinamasis asmuo pirmą kartą naudojasi specialia schema.
6 poskirsnis
Pašalinimas iš schemos
58 straipsnis
Jei bent vienas iš Direktyvos 2006/112/EB 363 arba 369e straipsnyje nustatytų pašalinimo iš schemos kriterijų taikomas apmokestinamajam asmeniui, kuris naudojasi viena iš specialių schemų, registravimosi valstybė narė pašalina tą apmokestinamąjį asmenį iš tos schemos.
Tik registravimosi valstybė narė gali pašalinti apmokestinamąjį asmenį iš vienos iš specialių schemų.
Savo sprendimą dėl pašalinimo iš schemos registravimosi valstybė narė grindžia bet kokia turima informacija, įskaitant bet kurios kitos valstybės narės suteiktą informaciją.
Pašalinimas iš schemos įsigalioja nuo pirmos kito kalendorinio ketvirčio po to, kai apmokestinamajam asmeniui elektroninėmis priemonėmis nusiunčiamas sprendimas dėl pašalinimo iš schemos, dienos.
Tačiau kai pašalinama iš schemos dėl verslo ar nuolatinio padalinio vietos pakeitimo, pašalinimas iš schemos įsigalioja nuo to pakeitimo dienos.
58a straipsnis
Laikoma, kad apmokestinamasis asmuo, kuris naudojasi viena iš specialių schemų ir kuris aštuonis kalendorinius ketvirčius iš eilės jokioje vartojimo valstybėje narėje neteikė paslaugų, kurioms taikoma ta schema, nutraukė apmokestinamą veiklą, kaip apibrėžta atitinkamai Direktyvos 2006/112/EB 363 straipsnio b punkte arba 369e straipsnio b punkte. Šis nutraukimas neužkerta kelio naudotis specialia schema jam vėl pradėjus vykdyti veiklą, kuriai taikoma bet kuri iš schemų.
58b straipsnis
1. Jei apmokestinamasis asmuo pašalinamas iš vienos iš specialių schemų dėl to, kad jis nuolat nesilaiko su ta schema susijusių taisyklių, tam apmokestinamajam asmeniui nebeleidžiama naudotis nė viena iš schemų jokioje valstybėje narėje aštuonis kalendorinius ketvirčius po kalendorinio ketvirčio, kurį apmokestinamasis asmuo buvo pašalintas iš schemos.
2. Apmokestinamasis asmuo laikomas nuolat nesilaikančiu su viena iš specialių schemų susijusių taisyklių, kaip apibrėžta Direktyvos 2006/112/EB 363 straipsnio d punkte arba 369e straipsnio d punkte, bent šiais atvejais:
a)
jei registravimosi valstybė narė jam pateikė priminimus pagal 60a straipsnį dėl trijų iš karto prieš tai einančių kalendorinių ketvirčių ir PVM deklaracija nebuvo pateikta už kiekvieną iš tų kalendorinių ketvirčių per dešimt dienų po priminimo pateikimo;
b)
jei registravimosi valstybė narė jam pateikė priminimus pagal 63a straipsnį dėl trijų iš karto prieš tai einančių kalendorinių ketvirčių ir jis nesumokėjo visos deklaruotos PVM sumos už kiekvieną iš tų kalendorinių ketvirčių per dešimt dienų po priminimo nusiuntimo, išskyrus atvejus, kai likusi nesumokėta suma už kiekvieną kalendorinį ketvirtį yra mažesnė kaip 100 EUR;
c)
jei po registravimosi valstybės narės arba vartojimo valstybės narės prašymo gavimo ir vieną mėnesį po vėliau gauto registravimosi valstybės narės pateikto priminimo, jis elektroninėmis priemonėmis nepateikė Direktyvos 2006/112/EB 369 ir 369k straipsniuose nurodytų apskaitos dokumentų.
58c straipsnis
Apmokestinamasis asmuo, kuris pašalinamas iš vienos iš specialių schemų, įvykdo visas PVM prievoles, susijusias su telekomunikacijų, transliavimo ar elektroninių paslaugų teikimu ir atsiradusias po pašalinimo iš schemos įsigaliojimo dienos, tiesiogiai atitinkamos vartojimo valstybės narės mokesčių institucijoms.
7 poskirsnis
Pvm deklaracija
59 straipsnis
1. Mokestinis laikotarpis, kaip apibrėžta Direktyvos 2006/112/EB 364 arba 369f straipsnyje, yra atskiras mokestinis laikotarpis.
2. Jei, remiantis 57d straipsnio antra pastraipa, speciali schema taikoma nuo pirmojo paslaugų suteikimo dienos, apmokestinamasis asmuo pateikia atskirą PVM deklaraciją už kalendorinį ketvirtį, kurio metu paslauga suteikta pirmą kartą.
3. Jei apmokestinamasis asmuo per mokestinį laikotarpį buvo užregistruotas pagal kiekvieną iš specialių schemų, jis pateikia PVM deklaracijas ir atlieka atitinkamus mokėjimus registravimosi valstybei narei už kiekvieną schemą paslaugų ir laikotarpių, kuriais taikomos tos schemos, atžvilgiu.
4. Jei registravimosi valstybė narė pakeičiama pagal 57f straipsnį kitą dieną nei pirma atitinkamo kalendorinio ketvirčio diena, apmokestinamasis asmuo pateikia PVM deklaracijas ir atlieka atitinkamus mokėjimus tiek buvusiai, tiek naujajai registravimosi valstybei narei už paslaugas, teiktas atitinkamais laikotarpiais, kuriais valstybės narės buvo registravimosi valstybės narės.
59a straipsnis
Jei apmokestinamasis asmuo, kuris naudojasi specialia schema, per mokestinį laikotarpį pagal tą specialią schemą paslaugų neteikė jokioje vartojimo valstybėje narėje, jis pateikia PVM deklaraciją, kurioje nurodo, kad per tą laikotarpį paslaugų suteikta nebuvo (nulinė PVM deklaracija).
60 straipsnis
Sumos pagal specialias schemas pateiktose PVM deklaracijose iki kito artimiausio didesnės vertės arba iki artimiausio mažesnės vertės piniginio vieneto neapvalinamos. Deklaruojama ir pervedama tiksli PVM suma.
60a straipsnis
Registravimosi valstybė narė elektroninėmis priemonėmis primena apmokestinamiesiems asmenims, kurie nepateikė PVM deklaracijos pagal Direktyvos 2006/112/EB 364 arba 369f straipsnį, apie jų prievolę pateikti tokią deklaraciją. Registravimosi valstybė narė pateikia priminimą, dešimtą dieną po tos dienos, kurią deklaracija turėjo būti pateikta, ir elektroninėmis priemonėmis informuoja kitas valstybes nares apie tai, kad buvo pateiktas priminimas.
Paskesni priminimai ir priemonės, kurių imtasi siekiant nustatyti ir surinkti PVM, yra atitinkamos vartojimo valstybės narės atsakomybė.
Nepaisant vartojimo valstybės narės pateiktų priminimų ir priemonių, kurių ji ėmėsi, apmokestinamasis asmuo pateikia PVM deklaraciją registravimosi valstybei narei.
61 straipsnis
1. Pateikus PVM deklaraciją joje nurodytų skaičių pakeitimus galima daryti tik tą deklaraciją taisant, o ne tikslinant paskesnėje deklaracijoje.
2. 1 dalyje nurodyti pataisymai elektroninėmis priemonėmis pateikiami registravimosi valstybei narei per trejus metus nuo dienos, kurią turėjo būti pateikta pradinė deklaracija.
Vis dėlto, poveikis vartojimo valstybės narės taisyklėms dėl apskaičiavimo ir taisymo nedaromas.
61a straipsnis
Jei apmokestinamasis asmuo:
a)
nutraukia naudojimąsi viena iš specialių schemų;
b)
pašalinamas iš vienos iš specialių schemų; arba
c)
pagal 57f straipsnį pakeičia registravimosi valstybę narę,
jis savo galutinę PVM deklaraciją pateikia ir atitinkamą mokėjimą atlieka bei visus pataisymus arba dar nepateiktas ankstesnes deklaracijas pateikia ir atitinkamus mokėjimus atlieka valstybei narei, kuri buvo registravimosi valstybė narė naudojimosi nutraukimo, pašalinimo iš schemos arba pakeitimo metu.
8 poskirsnis
Valiuta
61b straipsnis
Jei registravimosi valstybė narė, kurios valiuta nėra euro, nusprendžia, kad PVM deklaracijos turi būti pateikiamos jos nacionaline valiuta, tas sprendimas taikomas visų apmokestinamųjų asmenų, kurie naudojasi specialiomis schemomis, PVM deklaracijoms.
9 poskirsnis
Mokėjimai
62 straipsnis
Nedarant poveikio 63a straipsnio trečiai pastraipai ir 63b straipsniui, apmokestinamasis asmuo atlieka visus mokėjimus registravimosi valstybei narei.
Pagal Direktyvos 2006/112/EB 367 arba 369i straipsnį apmokestinamojo asmens mokami PVM mokėjimai skiriami konkrečiai PVM deklaracijai, pateiktai pagal tos direktyvos 364 arba 369f straipsnį. Paskesnius mokamų sumų patikslinimus apmokestinamasis asmuo atlieka tik darydamas nuorodą į tą deklaraciją ir negali nei jų priskirti kitai deklaracijai, nei tikslinti paskesnėje deklaracijoje. Atliekant kiekvieną mokėjimą nurodomas tos konkrečios deklaracijos numeris.
63 straipsnis
Registravimosi valstybė narė, kuri gauna didesnę nei PVM deklaracijoje, pateiktoje pagal Direktyvos 2006/112/EB 364 arba 369f straipsnį, nurodytą sumą, permokėtą sumą tiesiogiai grąžina atitinkamam apmokestinamajam asmeniui.
Jei registravimosi valstybė narė yra gavusi sumą pagal PVM deklaraciją, kuri, kaip nustatyta paskiau, buvo užpildyta neteisingai, ir jeigu tą sumą ta valstybė narė jau paskirstė vartojimo valstybėms narėms, tos vartojimo valstybės narės kiekviena tiesiogiai grąžina apmokestinamajam asmeniui atitinkamą kiekvienai jų permokėtos sumos dalį.
Tačiau jei permokėjimai yra susiję su laikotarpiais, įskaitant paskutinį mokestinį laikotarpį, iki 2018 m. imtinai, registravimosi valstybė narė grąžina pagal Reglamento (ES) Nr. 904/2010 46 straipsnio 3 dalį pasiliktos sumos atitinkamą dalį, o vartojimo valstybė narė grąžina permokėjimą, išskaičiusi registravimosi valstybės narės grąžintiną sumą.
Vartojimo valstybės narės elektroninėmis priemonėmis praneša registravimosi valstybei narei apie tų grąžintų sumų dydį.
63a straipsnis
Jei apmokestinamasis asmuo pateikė PVM deklaraciją pagal Direktyvos 2006/112/EB 364 arba 369f straipsnį, tačiau nebuvo atliktas joks mokėjimas arba mokėjimas yra mažesnis nei nurodyta deklaracijoje, registravimosi valstybė narė elektroninėmis priemonėmis dešimtą dieną po dienos, kurią turėjo būti vėliausiai atliktas mokėjimas pagal Direktyvos 2006/112/EB 367 arba 369i straipsnį, primena apmokestinamajam asmeniui apie nesumokėtą PVM mokėjimą.
Registravimosi valstybė narė elektroninėmis priemonėmis informuoja vartojimo valstybes nares, kad priminimas buvo išsiųstas.
Paskesni priminimai ir priemonės, kurių imtasi siekiant surinkti PVM, yra atitinkamos vartojimo valstybės narės atsakomybė. Kai vartojimo valstybė narė pateikia tokius paskesnius priminimus, atitinkamas PVM sumokamas tai valstybei narei.
Vartojimo valstybė narė elektroninėmis priemonėmis informuoja registravimosi valstybę narę apie tai, kad buvo pateiktas priminimas.
63b straipsnis
Jei PVM deklaracija nebuvo pateikta, jei PVM deklaracija buvo pateikta pavėluotai arba buvo užpildyta nevisiškai ar neteisingai, arba jeigu vėluojama sumokėti PVM, visus delspinigius, baudas arba visus kitus mokėjimus apskaičiuoja ir nustato vartojimo valstybė narė. Apmokestinamasis asmuo moka tokius delspinigius, baudas arba visus kitus mokėjimus tiesiogiai vartojimo valstybei narei.
10 poskirsnis
Apskaitos dokumentai
63c straipsnis
1. Siekiant, kad apmokestinamojo asmens turimi apskaitos dokumentai būtų laikomi pakankamai išsamiais, kaip apibrėžta Direktyvos 2006/112/EB 369 ir 369k straipsniuose, juose turi būti ši informacija:
a)
vartojimo valstybė narė, kurioje teikiama paslauga;
b)
teikiamos paslaugos rūšis;
c)
paslaugos teikimo data;
d)
apmokestinamoji vertė, nurodant naudojamą valiutą;
e)
bet kuris paskesnis apmokestinamosios vertės padidinimas arba sumažinimas;
f)
taikomas PVM tarifas;
g)
mokėtino PVM suma, nurodant naudojamą valiutą;
h)
gautų mokėjimų data ir suma;
i)
bet kokie mokėjimai į sąskaitą, gauti prieš paslaugos suteikimą;
j)
jeigu išrašoma sąskaita faktūra, sąskaitoje faktūroje pateikta informacija;
k)
paslaugą įsigyjančio asmens vardas ir pavardė ar pavadinimas, jeigu jis apmokestinamajam asmeniui žinomas;
l)
informacija, pagal kurią buvo nustatyta vieta, kur paslaugą įsigyjantis asmuo yra įsisteigęs, turi nuolatinį adresą ar paprastai gyvena.
2. Apmokestinamasis asmuo vykdo tokią 1 dalyje nurodytos informacijos apskaitą, kad informaciją būtų galima elektroninėmis priemonėmis pateikti nedelsiant ir apie kiekvieną suteiktą paslaugą.“
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2015 m. sausio 1 d.
Tačiau valstybės narės leidžia neįsisteigusiems apmokestinamiesiems asmenims nuo 2014 m. spalio 1 d. pateikti pagal Direktyvos 2006/112/EB 360 arba 369c straipsnį reikalaujamą informaciją dėl registracijos pagal specialias schemas neįsisteigusiems apmokestinamiesiems asmenims, teikiantiems telekomunikacijų, transliavimo ar elektronines paslaugas neapmokestinamiesiems asmenims.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Liuksemburge 2012 m. spalio 9 d.