ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 639/2014 НА КОМИСИЯТА
от 11 март 2014 година
за допълнение на Регламент (ЕС) № 1307/2013 на Европейския парламент и на Съвета за установяване на правила за директни плащания за земеделски стопани по схеми за подпомагане в рамките на общата селскостопанска политика и за изменение на приложение X към същия регламент
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1307/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. за установяване на правила за директни плащания за земеделски стопани по схеми за подпомагане в рамките на общата селскостопанска политика и за отмяна на Регламент (ЕО) № 637/2008 на Съвета и Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета (1), и по-специално член 4, параграф 3, член 8, параграф 3, член 9, параграф 5, член 35, параграфи 1, 2 и 3, член 36, параграф 6, член 39, параграф 3, член 43, параграф 12, член 44, параграф 5, член 45, параграфи 5 и 6, член 46, параграф 9, член 50, параграф 11, член 52, параграф 9, член 57, параграф 3, член 58, параграф 5, член 59, параграф 3 и член 67, параграфи 1 и 2 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕС) № 1307/2013 отмени и замени Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета (2). С Регламент (ЕС) № 1307/2013 се определя нова нормативна уредба, която се състои от нова система за директно подпомагане, включваща основно плащане за земеделските стопани и допълнителни схеми за подпомагане. С него на Комисията се предоставят правомощия да приема делегирани актове и актове за изпълнение. С цел да се гарантира безпрепятствено функциониране на схемите съгласно новата нормативна уредба, някои правила трябва да бъдат приети посредством такива актове. За да се намали административната тежест, правилата следва да бъдат прости и лесно да се поддават на контрол. Тези актове следва да заменят правилата, залегнали в регламенти (ЕО) № 1120/2009 (3) и (ЕО) № 1121/2009 (4) на Комисията.
(2)
Необходимо е тази нормативна уредба да се допълни посредством настоящия регламент във връзка с някои общи разпоредби, схемата за основно плащане, схемата за единно плащане на площ, плащането за земеделски стопани, които прилагат селскостопански практики, благоприятни за климата и околната среда, плащането за млади земеделски стопани, които започват своята селскостопанска дейност, доброволно обвързаното с производството подпомагане, специалното плащане за култура - памук, както и във връзка с уведомленията, които са необходими по отношение на всяка отделна схема за подпомагане.
(3)
За целите на гарантирането на правилното прилагане на корекциите на директните плащания по отношение на финансовата дисциплина, е необходимо да се определят общи правила по отношение на последователността, използвана за изчисляването на тези намаления по отношение на намаленията съгласно Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета (5).
(4)
В съответствие със съдебната практика на Съда на Европейския съюз (6) е целесъобразно да се поясни, че когато държавите членки приемат мерки за прилагане на правото на Съюза, те следва да упражняват своето право на преценка, като спазват някои принципи, включително по-специално принципа за недопускане на дискриминация.
(5)
Подпомагането, различно от обвързаното с производството подпомагане, следва да е съобразено с изискванията, разглеждани като отделено от производството подпомагане на доходите по смисъла на „зелената кутия“ от Споразумението за селското стопанство, сключено по време на Уругвайския кръг на многостранните търговски преговори (7), а обвързаното с производството подпомагане следва да е съобразено с изискванията, разглеждани като попадащи в обхвата на „синята кутия“ от същото споразумение.
(6)
В съответствие с член 4, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 селскостопанската дейност не изисква производство, отглеждане или култивиране на селскостопански продукти. Вместо това земеделските стопани могат да поддържат земеделска площ в състояние, което да я прави подходяща за паша или обработване без подготвителни действия, които са извън рамките на обичайните земеделски методи и машини, или да извършват определена минимална дейност в земеделски площи, които естествено се поддържат в състояние, подходящо за паша или обработване. Тъй като за последните две дейности се изискват някои действия от страна на земеделския стопанин, необходимо е да се създаде съюзна нормативна уредба, по силата на която държавите членки да определят допълнителни критерии за тези дейности.
(7)
По екологични причини в определението за постоянно затревени площи в член 4, параграф 1, буква з) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се включват и нетревни видове, като храсти и/или дървета, които са подходящи за паша, при условие че на съответната земя тревата и другите тревни фуражи продължават да преобладават. Поради това е необходимо да се установи критерий за определяне в кои случаи тревата и другите тревни фуражи продължават да преобладават.
(8)
Това определение за постоянно затревени площи позволява на държавите членки да разглеждат като постоянно затревена площ също така земя, която е подходяща за паша и по отношение на която се прилагат установени местни практики, при които тревата и другите тревни фуражи традиционно не преобладават в зоните за паша. За тази цел е необходимо да се формулират критерии, въз основа на които да бъдат определяни такива установени местни практики.
(9)
В съответствие с член 4, параграф 2, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013 държавите членки могат да считат за постоянно затревена площ подходящата за паша земя, по отношение на която се прилагат установени местни практики, когато в зоните за паша по традиция не преобладават треви и други тревни фуражи. За такава постоянно затревена площ може да се изисква прилагането на коефициент за намаление в съответствие член 32, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013. С оглед на пропорционалното прилагане на тази разпоредба е целесъобразно да се предвиди възможността да се разграничават различни категории площи, по отношение на които да се прилагат различни коефициенти за намаление.
(10)
С член 9, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се изисква да не се отпускат директни плащания на физически или юридически лица, или на групи физически или юридически лица, чиито земеделски площи са основно площи, естествено поддържани в състояние, подходящо за паша или обработване, и които не извършват върху тези площи минималните дейности, определени от държавите членки. За тази цел е необходимо да се определи кога такива площи трябва да се считат за основната част от земеделската земя на даден земеделски стопанин и да се изясни обхватът на прилагане на тази разпоредба.
(11)
Съгласно член 9, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 субектите, попадащи в обхвата на т.нар. отрицателен списък, следва да се считат за активни земеделски стопани, ако са в състояние да докажат, че отговарят на критериите, изброени в посочената разпоредба. Един от тези критерии се състои в доказване, че годишният размер на директните плащания е най-малко 5 % от общия размер на постъпленията, получени от неселскостопански дейности. Поради това е необходимо да се установят разпоредби, чрез които да се определя дали постъпленията са от селскостопански или неселскостопански дейности.
(12)
Освен това е необходимо да се установят правила за начина на определяне на годишния размер на директните плащания за целите на член 9, параграф 2 и когато е целесъобразно - на член 9, параграф 3, както и за целите на член 9, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, съгласно който някои земеделски стопани се изключват от прилагането на член 9, параграфи 2 и 3 от посочения регламент. С цел да се осигури равностойно третиране на земеделските стопани в България, Румъния и Хърватия, където директните плащания подлежат на постепенно въвеждане, в тези държави членки годишният размер на директните плащания следва да се основава на окончателния размер, който се отпуска в края на процеса на постепенно въвеждане.
(13)
В съответствие с член 9, параграф 2 и когато е приложимо, с член 9, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 земеделските стопани могат да бъдат изключени от подпомагането, когато селскостопанските им дейности са незначителни или когато тяхната основна дейност или предметът на дейност на предприятието им не се състои в упражняване на селскостопанска дейност. В това отношение е необходимо да се определят някои критерии, като същевременно на държавите членки се даде възможност да установяват алтернативни критерии, насочени към селскостопански дейности, които представляват само незначителна част от цялостната им икономическа дейност.
(14)
В Регламент (ЕС) № 1307/2013 са предвидени няколко възможности за разпределяне на права на плащане на земеделски стопани. В интерес на правната сигурност следва да се предвиди, че в случай на действително или бъдещо наследяване, отменимо бъдещо наследяване, сливания или разделяния на стопанството, броят и стойността на правата на плащане, които се полагат, се установяват при същите условия, които биха се прилагали за земеделския стопанин, който първоначално е управлявал стопанството. Освен това е необходимо да се предвидят правила за начина на установяване броя на правата на плащане, които подлежат на разпределяне в случай на стопанства, възникнали в резултат на разделяне, когато тези стопанства се намират в държави членки, прилагащи член 24, параграф 4 или 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013. С оглед на легитимните очаквания на земеделските стопани промените в правния статут на даден земеделски стопанин не следва да имат отражение върху броя или стойността на правата на плащане, които той може да получи, когато продължава да упражнява контрол върху стопанството по отношение на управлението, ползите и финансовите рискове.
(15)
В интерес на правната сигурност и с цел да се осигури адекватното управление на правата на плащане, е необходимо да се уточни, че за разпределяне и активиране на права на плащане следва да се вземат предвид само отговарящите на условията за подпомагане хектари, определени съгласно член 2, параграф 1, втора алинея, точка 23, буква а) от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014 на Комисията (8).
(16)
В съответствие със съдебната практика на Съда на Европейския съюз (9) права на плащане следва да се разпределят на лицето, което упражнява правомощията за вземане на решения, получава ползите и поема финансовите рискове по отношение на селскостопанската дейност върху земята, за която се искат права на плащане. Целесъобразно е да се поясни, че този принцип се прилага по-специално когато отговарящ на условията за подпомагане хектар е предмет на заявление за разпределяне на права на плащане от повече от един земеделски стопанин.
(17)
Член 24, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 дава възможност на държавите членки да прилагат коефициент на намаление спрямо някои отговарящи на условията за подпомагане хектари, които представляват постоянно затревени площи, разположени в региони с неблагоприятни климатични условия, дължащи се предимно на надморската височина и други природни ограничения. С оглед на пропорционалното прилагане на тази разпоредба е целесъобразно да се установи рамка за прилагането на такъв коефициент на намаление, по-специално по отношение на ограниченията за такова намаление.
(18)
В член 9 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се установява основният принцип, че директни плащания могат да получават само активните земеделски стопани. Освен това член 24, параграф 9 от посочения регламент дава възможност на държавите членки да определят минимален размер на стопанството, за който може да се подаде заявление за разпределение на права на плащане. Целесъобразно е тези разпоредби да се вземат предвид и в контекста на определянето на стойността на правата на плащане.
(19)
Когато съгласно член 26 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 за определянето на първоначалната единична стойност на правата на плащане се взема предвид подпомагането, отпуснато за 2014 календарна година, следва да се уточни, че държавите членки могат да решат да не вземат предвид всички мерки, изброени в посочената разпоредба. С цел да се избегне неоправдано санкциониране на земеделските стопани, референтните суми, които са от значение за определянето на стойността на правата на плащане, следва да не включват намаленията или изключванията, определени съгласно дял II, глава 4 от Регламент (ЕО) № 73/2009. Целесъобразно е да се уточни по какъв начин да се взема предвид това подпомагане и да се определят допълнителни критерии, необходими с оглед спазването на необвързания с производството характер на някои схеми, които могат да се вземат предвид.
(20)
Освен това за целите на определянето на първоначалната единична стойност на правата на плащане е необходимо да се уточни, че съгласно член 26, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 държаните от земеделския стопанин права на плащане включват също така правата на плащане, отдадени под аренда на друг земеделски стопанин към датата, на която арендодателят подава заявление за 2014 г.
(21)
За да може да се прогнозира подпомагането на доходите на земеделските стопани, целесъобразно е да се определи срок, в който държавите членки да определят и да съобщят на земеделските стопани окончателните стойност и брой на правата на плащане, когато земеделските стопани са информирани въз основа на предварителни данни.
(22)
За целите на член 26 или член 40, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, когато през посочената в тези членове референтна година даден земеделски стопанин е бил засегнат от непреодолима сила или извънредни обстоятелства, целесъобразно е стойността на правата на плащане да се установи въз основа на последната година, през която земеделският стопанин не е бил засегнат от непреодолима сила или извънредни обстоятелства. С цел да се намали административната тежест обаче на държавите членки следва да се даде възможност да определят праг по отношение на въздействието на непреодолима сила или извънредни обстоятелства върху директното подпомагане, получено през референтната година.
(23)
В случай на продажба или отдаване под аренда на стопанство или част от него, осъществени в периода преди датата за подаване на заявления за разпределяне на права на плащане през първата година на прилагане на схемата, следва да се предвиди държавите членки да могат да решат, че земеделските стопани могат чрез договор да прехвърлят заедно със стопанството или с част от него и правата на плащане, които подлежат на разпределяне. По силата на такава частноправна договорна клауза правата на плащане следва да се разпределят съответно на продавача или арендодателя и да се прехвърлят директно съответно на купувача или арендатора, който ще се ползва, когато е приложимо, от плащанията, които съответно продавачът или арендодателят е получил за 2014 г., или от стойността на правата на плащане, които продавачът или арендодателят е притежавал през 2014 г., както е посочено в член 26 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, като референтна стойност за определяне на първоначалната единична цена на правата на плащане. Освен това следва да се поясни, че член 34, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 не се прилага към такива прехвърляния.
(24)
Що се отнася до изчисляването на единичната стойност на правата на плащане, следва да се установят ясни правила относно закръгляването на числените стойности, относно възможността за разделяне на съществуващите права на плащане, ако размерът на парцела, който е деклариран или прехвърлен заедно с правото на плащане, се равнява само на част от хектари, както и относно възможността за сливане на права и части.
(25)
В интерес на правната сигурност е целесъобразно да се определи срок, в който да се определят регионите, посочени в член 34, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
(26)
Следва да се определят специални разпоредби за управлението на националния или регионалния резерв.
(27)
Необходимо е да се установят критерии и максимални проценти за прилагането на член 34, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, за да не може намаление съгласно посочената разпоредба да доведе до съществено препятствие или забрана за прехвърляне на права на плащане.
(28)
С оглед на правната сигурност, при определянето на правата на плащане през първата година на прилагане на схемата за основно плащане е целесъобразно да се изясни определянето на сумата, която съгласно член 28 или член 40, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 може да се върне в националния или регионалния резерв.
(29)
В член 30 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се предвиждат задължителни и факултативни случаи на разпределяне на права на плащане от националния или регионалния резерв. Целесъобразно е да се определят правила за изчисляването на броя и стойността на правата на плащане, които се разпределят по такъв начин, и да се предвиди залегналите в член 30, параграф 6 от посочения регламент приоритети да не се подкопават от решенията, които държавите членки могат да вземат съгласно член 30, параграфи 7 и 10 от Регламент (ЕС) № 1307/2013. По същия начин, прилагането на член 30, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 следва да бъде съгласувано с член 24, параграфи 6 и 7 от посочения регламент и със съдържащите се в настоящия регламент правила относно случаите на затруднения. С цел да се гарантира отделеният от производството характер на схемата за основно плащане, изчисляването на броя и стойността на правата на плащане в рамките на националния или регионалния резерв следва да не се основава на специфични за сектора критерии след датата, определена от държавата членка за референтната 2013 г. в съответствие с член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1122/2009 на Комисията (10).
(30)
В интерес на правната сигурност и с цел да се гарантира равнопоставено третиране на земеделските стопани, които започват своята селскостопанска дейност, е целесъобразно да се изясни съдържащото се в член 30, параграф 11, буква б) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 понятие „земеделски стопани, които започват своята селскостопанска дейност“.
(31)
Когато държавите членки разпределят права на плащане съгласно член 30, параграф 7, буква в) от Регламент (ЕС) № 1307/2013, стойността на такива права на плащане следва да се изчислява в съответствие с член 25 или член 40 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
(32)
Разпоредбите на член 24, параграфи 3-7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 предоставят на държавите членки няколко възможности за ограничаване на броя на правата на плащане, които трябва да бъдат разпределени на земеделските стопани. По този начин някои земеделски стопани могат да имат голям дял отговарящи на условията за подпомагане хектари, необхванати от права на плащане, което може да доведе до случаи на затруднения, тъй като някои схеми за подпомагане, допълващи схемата за основно плащане, по-специално плащането за селскостопански практики, благоприятни за климата и околната среда, се основават на хектарите, отговарящи на условията за подпомагане, декларирани с оглед на активирането на правата на плащане. Ето защо следва да се уточни, че когато земеделски стопанин е значително засегнат от ограниченията по член 24, параграфи 3-7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, съответната държава членка има възможност да му разпредели права на плащане от националния или регионалния резерв. Тъй като някои площи не подлежат на задължения за екологизиране или изпълнението на тези задължения е свързано с ограничени разходи, държавите членки следва да имат възможност да решат да не включват такива площи при определянето на случаи на затруднения.
(33)
Съгласно член 21, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 държаните от земеделския стопанин права на плащане (притежавани или взети под аренда), чийто брой надхвърля броя на отговарящите на условията за подпомагане хектари, изтичат. С оглед на правната сигурност е целесъобразно да се уточни редът на приоритетност на изтичането на тези права на плащане и да се определят допълнителни правила за прилагане. Освен това е целесъобразно на държавите членки да се даде възможност да вземат предвид тази разпоредба и в контекста на определянето на стойността на правата на плащане.
(34)
В Регламент (ЕС) № 1307/2013 се предвижда, че в някои държави членки основното плащане може да се прилага под формата на схемата за единно плащане на площ най-късно до 2020 г. Като се има предвид фактът, че единното плащане на хектар се изчислява всяка година и че изпълняването на условията за основното плащане е предпоставка за достъп до голяма част от останалите схеми за директни плащания и поради това е неразривно свързано с тях, необходимо е да се уточни, че за целите на съответните схеми се вземат предвид само отговарящите на условията за подпомагане хектари, които са определени съгласно член 2, параграф 1, втора алинея, точка 23, буква а) от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014.
(35)
Държава членка, която прилага схемата за единно плащане на площ и най-късно от 1 януари 2018 г. прилага схемата за основно плащане, може да разграничи схемата за единно плащане на площ на хектар, като вземе предвид някои плащания, отпуснати за 2014 календарна година. За да се проведе това разграничение, е целесъобразно да се уточни по какъв начин следва да се вземат предвид тези плащания и да се определят допълнителни критерии, необходими с оглед спазването на необвързания с производството характер на някои схеми. Освен това в случаите, когато земеделски стопанин е бил засегнат от непреодолима сила или извънредни обстоятелства, засягащи 2014 календарна година, целесъобразно е разграничението да се направи въз основа на последната година, която не е била засегната от непреодолима сила или извънредни обстоятелства. С цел да се намали административната тежест обаче на държавите членки следва да се даде възможност да определят праг по отношение на въздействието на непреодолима сила или извънредни обстоятелства върху директното подпомагане, получено през референтната година. Освен това в интерес на правната сигурност следва да се предвидят правила за случаи на действително или бъдещо наследяване.
(36)
В дял III, глава 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се установяват условията за предоставяне на плащане за селскостопански практики, благоприятни за климата и околната среда (плащане за екологизиране). Посочените в основния акт изисквания във връзка с плащането за екологизиране са обобщени (те се прилагат по еднакъв начин за всички бенефициери), предвиждат възможност за недоговорни действия и ще гарантират изцяло, че селското стопанство в ЕС се основава на практики, които надхвърлят изискванията за кръстосано съответствие. Принципите, залегнали в основния акт, се отчитат при определянето на подробни правила относно практиките за екологизиране.
(37)
С цел да се осигури адекватно ниво на увереност, що се отнася до определените в член 43, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 задължения във връзка с еквивалентните практики, обхванати от национални или регионални схеми за сертифициране, следва да се определят критерии за определяне на публични или частни органи за сертифициране.
(38)
С цел да се спази принципът за избягване на двойното финансиране е необходимо да се предвидят правила за изчисляване на плащанията за някои специфични ангажименти, обхващащи практики, посочени в раздел I, точки 3 и 4 и раздел III, точка 7 от приложение IX към Регламент (ЕС) № 1307/2013. Тъй като тези ангажименти се отнасят до еквивалентни практики, които позволяват на ангажиращите се земеделски стопани да изпълнят едно или няколко задължения с цел да получат плащането за екологизиране, посочено в дял III, глава 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, следва плащанията за тези ангажименти да бъдат намалени - в сравнение с нормалното плащане, предвидено в член 28, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1305/2013 на Европейския парламент и на Съвета (11) - със сума, която трябва да се изчисли въз основа на равнището на плащането за екологизиране в съответната държава членка или в съответния регион или - в специфични случаи - въз основа на индивидуалното за земеделския стопанин плащане за екологизиране.
(39)
В член 44 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се определят задълженията по отношение на броя на културите и относителните дялове на културите върху обработваемата земя. Необходимо е да се установят правила за точното изчисляване на дяловете на отделните култури.
(40)
Следва да се определят и правила за периода, който ще се взема предвид за изчисляване на относителния дял на културите, като се отчитат практическият график на дейностите по отглеждане на културите и необходимостта от опростена администрация.
(41)
За по-голяма яснота за земеделските стопани и държавите членки и за да се допринесе за опазването на елементите на ландшафта, разположени в обработваеми земи, е необходимо да се изясни ситуацията по отношение на площта, в която се намират особености на ландшафта.
(42)
За целите на изчисляване на дяловете на различните култури е необходимо също така да се определят допълнителни правила за специфичните случаи на смесени култури в отделни редове на сеитба, подсяване и използване на смеси от семена.
(43)
В член 45, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се определят задълженията, насочени към защитата на постоянно затревените площи, които най-много допринасят за опазването на околната среда и по-специално за поглъщането на въглерод, биологичното разнообразие и опазването на почвата. Такива затревени площи, които представляват зони от голям екологичен интерес, са разположени в рамките на мрежата „Натура 2000“, но също и извън нея. С цел осигуряване на ефективна защита за разположените извън мрежата, е необходимо да се установи рамка за определянето им от държавите членки, която да им позволява да отчитат условията в държавата членка и да се опира на полезни взаимодействия със съществуващите политики в областта на околната среда.
(44)
С цел осигуряване на дългосрочна защита на такива постоянно затревени площи, следва да се установят правила за обратното им преобразуване, в случай че земеделският стопанин не е спазвал строгата защита.
(45)
Член 45, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 предвижда запазване на дела на постоянно затревените площи спрямо общата земеделска площ. За да се постигне тази цел, държавите членки следва да наблюдават развитието на дела на постоянно затревените площи. Следва да им се даде възможност да създадат система за предварително разрешаване. В случай, че този дял намалее с над 5 %, следва да се изисква индивидуално обратно преобразуване или забрана на по-нататъшно преобразуване. За по-голяма яснота и с цел пропорционално изпълнение следва да се установят правила за земеделските стопани и за площите, които да подлежат на разрешения и обратно преобразуване.
(46)
С цел ефективно използване на процедурата на издаване на разрешения за преобразуване на постоянно затревени площи, на държавите членки следва да бъде предоставена гъвкавостта въз основа на обективни критерии да избират приоритетни площи или групи земеделски стопани, на които се предоставят такива разрешения.
(47)
Следва да се предвидят правила относно метода за определяне на съотношението на постоянно затревените площи спрямо земеделската площ, за да се избегнат ситуации, при които постоянно затревени площи се броят два пъти поради практиката затревените площи да се поддържат в дълъг цикъл на ротация, и за да се избегне опасността преобразуванията, извършени от малки и произвеждащи по биологичен начин земеделски стопани, които са освободени от задължения за обратно преобразуване, да се отразят пряко на задължението за обратно преобразуване, което важи за други земеделски стопани. На държавите членки следва да се даде възможност в обосновани случаи да адаптират своето референтно съотношение.
(48)
В член 46 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 са посочени особеностите и площите, които държавите членки могат да разглеждат като екологично насочени площи. Необходимо е да се въведат допълнителни критерии, съгласно които тези особености и площи да бъдат определяни като екологично насочени площи. За да се изпълнят целите по отношение на биологичното разнообразие, тези критерии следва да осигуряват опазването и подобряването на биологичното разнообразие в земеделските стопанства. Те следва да отчитат усилията, които вече са положени от земеделските стопани.
(49)
При земите, оставени под угар, изискването за отсъствие на производство, което ще доведе до ограничаване на използването на пестициди или торове, следва да не изключва предприемането на действия по собствена инициатива, като например засяване на смеси от диворастящи цветя, с оглед увеличаване на ползите за биологичното разнообразие. Следва да се уточни, че земите, оставени под угар за повече от пет години с оглед на изискването за екологично насочени площи, продължават да бъдат обработваема земя и не попадат в определението за постоянно затревени площи.
(50)
Що се отнася до терасите, предвид наблюдаващото се в Съюза многообразие от методи за тяхното изграждане, държавите членки следва да определят сами подробни условия въз основа на националните или регионалните особености, като се взема предвид значението им за биологичното разнообразие.
(51)
С цел да се внесе яснота следва да се изготви списък на особеностите на ландшафта, които се считат за екологично насочени площи, и в рамките на кръстосаното спазване да се изясни връзката им с особености, които вече са защитени в държавите членки. За някои особености следва да се определи минимален и максимален размер с цел те да се идентифицират по-лесно и да се гарантира, че съответната площ е предимно земеделска.
(52)
Буферните ивици, които трябва да бъдат разположени в близост до границите на обработваеми земи по протежението на водни басейни или в рамките на земи, разположени на склон, спомагат да се намали оттичането на замърсителите към повърхностните води. В интерес на ползите за биологичното разнообразие следва да се предвиди площите, които се считат за екологично насочени площи, да не се използват за производство, чрез което ще се избегне и употребата на пестициди и ще се ограничи употребата на торове. С цел допълнително да се увеличат ползите за биологичното разнообразие, засяването на смеси от диворастящи цветя следва да не се изключва. Държавите членки следва да могат да решават дали върху буферните ивици да се разрешава паша или коситба за фураж.
(53)
Що се отнася до агролесовъдните хектари, следва да се поясни, че площите, които трябва да се вземат под внимание, са площите с обработваема земя, намиращи се в агролесовъдна система, която отговаря на условията, съгласно които получава или е получавала подпомагане за развитие на селските райони. Държавите членки, които избират тези площи с цел да изпълнят задължението за екологично насочени площи, следва да се съобразяват с целта по отношение на биологичното разнообразие, когато в своите програми за развитие на селските райони определят допълнителните условия за отпускане на подпомагане за създаването на агролесовъдни системи.
(54)
Що се отнася до отговарящите на условията за подпомагане ивици хектари по краищата на гори, държавите членки следва сами да решат дали да въведат изискване за неотглеждане на култури, с което ще се предотврати използването на препарати върху определената ивица, граничеща с гората, с цел да се създаде буферен преход към съседната гора. Такова изискване ще повиши стойността на екологично насочената площ, което следва да бъде отразено в различна стойност на тегловния коефициент за този вид площ.
(55)
Ограниченото използване на препарати при отглеждането на дървесни култури с кратък цикъл на ротация води до косвени ползи за биологичното разнообразие. За тази цел държавите членки следва да определят условията, приложими към този вид екологично насочена площ, като изготвят списък от дървесни видове, които могат да се използват, както и правила за употреба на препарати.
(56)
За да се даде възможност за прилагане, приспособено към националните условия, и за оптимално оползотворяване на капацитета на междинните култури и зелената покривка да поемат остатъчния азот, както и с цел да се избегне оголване на почвата и дифузно замърсяване в подпочвените води, държавите членки следва да определят дати за засяването на такава покривка. Междинни култури или зелена покривка следва да се създават чрез засяване на смес от култури или чрез подсяване на трева с цел оптимизиране на агрономичните и екологичните резултати по отношение на биологичното разнообразие. В обхвата на посочения в приложение II към Регламент (ЕС) № 1306/2013 ДЗЕС 4 (стандарт за добро земеделско и екологично състояние на земята) държавите членки следва да определят датите, след които се разрешава механичното унищожаване на междинните култури и зелената покривка.
(57)
Що се отнася до площите с култури, които обогатяват почвата с азот, държавите членки следва да определят правила, с които да не допуснат отглеждането на култури, които обогатяват почвата с азот, върху екологично насочени площи да доведе до повишено излужване на азот и до влошено качество на водите, което би било в противоречие с целите на Директива 91/676//ЕИО на Съвета (12) и Директива 2000/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (13) и би застрашило постигането на целта по отношение на биологичното разнообразие. Държавите членки следва да изготвят и списък на обогатяващи почвата с азот култури, за които се счита, че допринасят за подобряване на биологичното разнообразие.
(58)
С цел да се извлече максимална полза от наличието на екологично насочена площ в рамките на обработваема земя и да се гарантира, че екологично насочените площи обхващат процента, предвиден в член 46, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, в интерес на ефективното управление следва ясно да се посочи, че даден парцел или дадена особеност на ландшафта не може да се брои два пъти в една и съща година по отношение на изпълняването на изискването за екологично насочени площи.
(59)
Член 46, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 допуска държавите членки да изпълняват до 50 % от индивидуалното изискване за екологично насочени площи на регионално равнище. За да се гарантира, че подобно регионално изпълнение носи допълнителни ползи за околната среда и ландшафта и допринася за осъществяването на стратегията за екологосъобразна инфраструктура (14), следва да се въведат правила относно особеностите, които могат да бъдат използвани за създаване на съседни екологично насочени площи. Следва да се определят правила също така по отношение на определянето на площи с цел постигане на полезно взаимодействие при изпълнението на селскостопанската и екологичната политика на Съюза.
(60)
За целите на решението, което държавите членки трябва да вземат, за да дадат възможност на земеделските стопани за колективно изпълнение на половината от техните индивидуални задължения за екологично насочени площи, както е предвидено в член 46, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, следва да се въведат правила, които са подобни на правилата относно регионалното изпълнение, по отношение на особеностите, които могат да бъдат използвани за създаване на съседни екологично насочени площи с цел да се гарантират допълнителна полза за околната среда и принос за подобряването на екологосъобразната инфраструктура. В правилата по отношение на критериите, които трябва да изпълнят земеделските стопани, следва да се предвиди, че стопанствата им трябва да бъдат в непосредствена близост, като същевременно на държавите членки се предостави гъвкавост с оглед на отчитането на различните административни структури. В интерес на правната яснота следва да се установят правила относно съдържанието на писменото споразумение, което да се сключва между участниците, с цел определяне на правата и задълженията на всеки един от тях.
(61)
Що се отнася до възможността някои държави членки да освобождават земеделски стопани в гъсто залесени райони от задължението за екологично насочени площи, следва да се определят правила, които да внесат яснота по отношение на методите и данните, които трябва да се използват за изчисляването на съотношението на горите към общата площ на земята и съотношението на горите към земеделската земя.
(62)
Регламент (ЕС) № 1307/2013 определя условията за допустимост, приложими към плащанията за млади земеделски стопани. По-конкретно, плащането е обвързано с условието младият земеделски стопанин да създава за първи път земеделско стопанство като негов ръководител или вече да е създал подобно стопанство в петте години, предхождащи първото заявление за плащане. Плащането е обвързано и с изискването в годината на подаване на първото заявление за плащане земеделският стопанин да не е на повече от 40 години. Когато става въпрос за юридически лица, е целесъобразно на тези условия да отговарят всички физически лица, упражняващи ефективен и траен контрол върху юридическото лице, както е определено от Съда на Европейския съюз (15). Освен това е необходимо да се изясни кои условия трябва да са изпълнени от юридическото лице и от физическите лица, контролиращи това юридическо лице.
(63)
С цел да се избегне евентуално заобикаляне на плащането за млади земеделски стопани, следва да се предвиди плащанията към юридическо лице да се извършват, само ако поне едно от физическите лица, имащи контрол над юридическото лице в първата година на прилагане на схемата, продължава да упражнява контрол. За целите на определянето на максималния период за плащане съгласно член 50, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, е необходимо да се установяват правила за случаи, в които дадено юридическо лице е контролирано от едно или няколко физически лица.
(64)
С цел да се избегне различното третиране на юридическите лица и групите физически лица, подаващи заявления по схема за млади земеделски стопани, еквивалентни правила следва да се прилагат и спрямо група физически лица по член 4, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1307/2013, ако заявленията за основно плащане и за схемата за млади земеделски стопани са подадени от тази група, а не от отделните ѝ членове.
(65)
В дял IV, глава 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се предвижда възможността на земеделските стопани да се предоставя доброволно обвързано с производството подпомагане. Следва да се определят условията за отпускане на подпомагането по посочената глава.
(66)
В съответствие с член 52, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 доброволно обвързано с производството подпомагане може да се отпуска само на онези сектори или онези региони от дадена държава членка, в които отделни видове селскостопански практики или отделни селскостопански сектори, особено важни по икономически, социални или екологични причини, изпитват определени трудности. Освен това, в съответствие с член 52, параграфи 5 и 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 доброволно обвързаното с производството подпомагане може да се отпуска само в степента, необходима, за да се създаде стимул за поддържане на настоящите равнища на производство в съответните региони или сектори. То следва да бъде под формата на годишно плащане и да се отпуска в рамките на определени количествени граници, както и въз основа на определени площи и добиви или определен брой животни. С цел да се гарантират целенасоченият характер и адекватното управление на мерките по линия на доброволно обвързаното с производството подпомагане, като същевременно на държавите членки се даде възможност да разработват доброволно обвързано с производството подпомагане в зависимост от своите потребности, следва да се предвиди държавите членки да поемат ангажимента за определяне на регионите и/или видовете селскостопански практики, които отговарят на условията за подпомагане, както и за определяне на количествените ограничения и необходимото ниво на подпомагане. С цел да се избегне нарушаване на пазарните условия, плащанията не следва да се основават на колебанията на пазарните цени или да са еквивалентни на система за компенсационни плащания, при която местното селскостопанско подпомагане се изплаща от държавата членка на земеделски стопани въз основа на разликата между целевата цена и цената на местния пазар.
(67)
В съответствие с Меморандума за разбирателство между Европейската икономическа общност и Съединените американски щати за маслодайни семена в рамките на ГАТТ (16), за производители, ползващи се от плащания за маслодайни семена, посочени в приложението към същия меморандум, следва да бъде определена отделна базова площ. Като се има предвид, че маслодайните семена са включени в списъка на сектори и производства, допустими за доброволно обвързано с производството подпомагане, целесъобразно е в тази схема за подпомагане да се въведе максимална площ на равнище Съюз за посочените в гореспоменатия меморандум за разбирателство маслодайни семена, за да се осигури изпълнението на този международен ангажимент. В случай на превишаване на тази максимална площ държавите членки следва да коригират обявената площ чрез прилагане на коефициент за намаление, изчислен и предоставен им от Комисията.
(68)
Съгласно член 52, параграф 8 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се изисква предоставяното по посочения член доброволно обвързано с производството подпомагане да съответства на другите мерки за подпомагане от Съюза или мерки, финансирани от държавни помощи. С оглед на методичното управление на схемите, както и за да се избегне двойно финансиране, подобни мерки не следва да получават средства два пъти - по схемата за доброволно обвързано с производството подпомагане и по други схеми за подпомагане от Съюза. Поради разнообразните възможности, с които разполагат държавите членки при прилагането на доброволно обвързаното с производството подпомагане, те следва да носят отговорност за осигуряването на това съответствие в рамката, определена чрез Регламент (ЕС) № 1307/2013, и съобразно условията, определени в настоящия регламент.
(69)
Съгласно член 55, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 Комисията одобрява решението по член 53, параграф 4 или по целесъобразност - по член 53, параграф 6, буква а) от посочения регламент, когато е налице една от определените потребности на съответния регион или сектор. С цел да се осигури правилното прилагане на посочения член, следва да се предвиди разпоредба относно критериите, приложими спрямо тези потребности.
(70)
В дял IV, глава 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се предвижда специфично плащане за култура - памук. Комисията следва да определи правилата и условията за предоставяне на разрешение за земеделска земя и сортове за целите на това плащане. Освен това следва да бъдат определени правила относно изискванията за допустимост. Обективно е изискването засаждането да се извършва по такъв начин, че да се постигне минимална гъстота на засаждане, определена от държавата членка въз основа на почвените и климатичните условия и конкретните регионални особености. Въвеждането на конкретните правила за агрономичните практики следва да бъде оставено на държавите членки.
(71)
Държавите членки следва да одобряват междубраншовите организации за производство на памук въз основа на обективни критерии, свързани с техния мащаб и вътрешна организация. Мащабът на дадена междубраншова организация следва да се определя, като се отчита изискването членуващото в нея предприятие за омаганяване да е в състояние да приеме доставката на достатъчни количества неомаганен памук.
(72)
За да се избегнат усложнения при управлението на схемата за помощи, един производител не може да членува в повече от една междубраншова организация. По същата причина, ако производител, който е член на междубраншова организация, се ангажира да достави памука, който е произвел, той следва да го доставя само на предприятие за омаганяване, което е член на същата организация.
(73)
За да се следи за правилното прилагане на определените в Регламент (ЕС) № 1307/2013 правила, и с оглед на оценката на изпълнението на политиката, е необходимо да се установят някои задължения за уведомяване от страна на държавите членки, по-специално по отношение на информацията, която те трябва да предоставят относно своите решения, взети в съответствие с дялове II-V от посочения регламент.
(74)
По-специално, по отношение на доброволно обвързаното с производството подпомагане е необходимо допълнително да се уточни съдържанието на информацията, която трябва да се съобщава от държавите членки с цел гарантиране на правилното прилагане на правилата за доброволно обвързано с производството подпомагане, както и с оглед на ефективността на уведомяването, така че да се даде възможност на Комисията да проверява дали при разработването на мерките за подпомагане държавите членки спазват изискванията за съответствие и за недопускане на натрупване на различни видове подпомагане, както и максималните проценти от националните тавани, посочени в член 53 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, и свързаните с това общи суми.
(75)
При определени условия държавите членки могат да решат да предоставят помощ на национално равнище. За да се провери дали тази помощ се отпуска в установените граници, целесъобразно е да се предвиди задължение до Комисията да се подават годишни доклади за някои данни, свързани с отпуснатата помощ.
(76)
Комисията следва да получава по целесъобразност информация за всички решения, произтичащи от преразглеждане на решенията, за които е подадено уведомление в съответствие с Регламент (ЕС) № 1307/2013 или с настоящия регламент, за да ѝ се даде възможност да следи за правилното прилагане и отражението на това преразглеждане. Поради това е необходимо да се определят правила относно задълженията за уведомяване в тази връзка.
(77)
В приложение X към Регламент (ЕС) № 1307/2013 се съдържа таблица с коефициентите за преобразуване и тегловните коефициенти, посочени в член 46, параграф 3 от същия регламент, за различните видове екологично насочени площи. Към момента на приемането на Регламент (ЕС) № 1307/2013 таблицата не беше попълнена. Поради това посоченото приложение следва да се адаптира. Коефициентите за преобразуване следва да се основават на опита, натрупан при измерванията, както и на спецификата на отделните особености. Тегловните коефициенти следва да бъдат съставени от три различни стойности, като по този начин се отчита различието в значимостта на съответните особености за биологичното разнообразие. Поради това приложение Х към Регламент (ЕС) № 1307/2013 следва да бъде съответно изменено. За целите на изчисляването на екологично насочените площи коефициентите за преобразуване и тегловните коефициенти следва да се прилагат и към особеностите, обхванати от еквивалентните практики, ако те са същите като особеностите, изброени в гореспоменатото приложение.
(78)
От съображения за яснота и правна сигурност регламенти (ЕО) № 1120/2009 и (ЕО) № 1121/2009 следва да бъдат отменени.
(79)
Настоящият регламент следва да се прилага към заявленията за помощи, които се отнасят за календарните години след календарната 2014 г.,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА 1
ОБХВАТ И ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
РАЗДЕЛ 1
Обхват и общи принципи
Член 1
Обхват
С настоящия регламент се определят разпоредби, допълващи някои несъществени елементи от Регламент (ЕС) № 1307/2013 по отношение на:
а)
общите разпоредби относно директните плащания;
б)
схемата за основно плащане;
в)
схемата за единно плащане на площ;
г)
плащането за земеделски стопани, които спазват селскостопански практики, благоприятни за климата и околната среда;
д)
плащането за млади земеделски стопани, които започват своята селскостопанска дейност;
е)
доброволно обвързаното с производството подпомагане;
ж)
специалното плащане за култура - памук;
з)
задълженията на държавите членки за уведомяване.
Член 2
Общи принципи
1. Държавите членки прилагат настоящия регламент в съответствие с обективни критерии и по такъв начин, че да се гарантира равнопоставеното третиране на земеделските стопани и да се избегнат нарушения на пазарните условия и на конкуренцията, като същевременно се насърчават устойчивото управление на природните ресурси и действията в областта на климата.
2. Държавите членки гарантират, че всички условия за подпомагане, отпускано съгласно настоящия регламент, могат да бъдат проверени и контролирани.
3. Държавите членки прилагат настоящия регламент:
а)
по отношение на подпомагането, различно от обвързано с производството подпомагане, като спазват изискванията, посочени в параграфи 1, 5 и 6 от приложение 2 към Споразумението за селското стопанство; и
б)
по отношение на схемата за обвързано с производството подпомагане, като спазват изискванията на член 6, параграф 5 от Споразумението за селското стопанство.
Член 3
Намаления във връзка с финансовата дисциплина
Намаленията във връзка с финансовата дисциплина, предвидени в член 8 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, се прилагат към сумата на плащанията от различните схеми за директно подпомагане, изброени в приложение I към Регламент (ЕС) № 1307/2013, на които всеки земеделски стопанин има право, след прилагането на оттеглянията и административните санкции, които се отнасят до директните плащания съгласно дял II, глава IV от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014 и преди прилагането на административните санкции във връзка с кръстосаното съответствие съгласно дял IV, глава II от същия делегиран регламент.
РАЗДЕЛ 2
Разпоредби, свързани с определенията в Регламент (ЕС) № 1307/2013
Член 4
Рамка за критериите за поддържане на земеделска площ в състояние, подходящо за паша или обработване
1. За целите на член 4, параграф 1, буква в), подточка ii) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 критериите, на които земеделските стопани трябва да отговарят, за да се счита, че са изпълнили задължението да поддържат земеделска площ в състояние, подходящо за паша или обработване без подготвителни действия, които са извън рамките на обичайните земеделски методи и машини, се определят от държавите членки по един от двата или и по двата посочени по-долу начина:
а)
държавите членки изискват земеделският стопанин да извършва най-малко една годишна дейност. Когато това е обосновано поради екологични причини, държавите членки могат да решат да признаят също дейности, които се извършват единствено всяка втора година;
б)
държавите членки определят характеристиките, които трябва да има дадена земеделска площ, за да се счита за поддържана в състояние, подходящо за паша или обработване.
2. При определянето на критериите, посочени в параграф 1, държавите членки могат да правят разграничение между различните видове земеделски площи.
Член 5
Рамка за минималните дейности в земеделските площи, които естествено се поддържат в състояние, подходящо за паша или обработване
За целите на член 4, параграф 1, буква в), подточка iii) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 определяната от държавите членки минимална дейност, която да се извършва върху земеделски площи, естествено поддържани в състояние, подходящо за паша или обработване, е най-малко една годишна дейност, която да се извършва от земеделския стопанин. Когато това е обосновано поради екологични причини, държавите членки могат да решат да признаят също така дейности, които се извършват единствено всяка втора година.
Член 6
Преобладаващо присъствие на трева и други тревни фуражи при постоянно затревени площи
За целите на член 4, параграф 1, буква з) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 за тревата и другите тревни фуражи се счита, че преобладават, когато покриват над 50 % от отговарящата на условията за подпомагане площ на равнището на земеделския парцел по смисъла на член 67, параграф 4, буква а) от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Член 7
Установени местни практики в случая на постоянно затревени площи
За целите на член 4, параграф 1, буква з) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 установени местни практики са следните практики, взети поотделно или в комбинация:
а)
практики за площи за паша на добитък, които имат традиционен характер и за които е общоприето да се прилагат по отношение на въпросните площи;
б)
практики, които са важни за опазване на местообитанията, посочени в приложение I към Директива 92/43/ЕИО на Съвета (17), и на биотопите и местообитанията, попадащи в обхвата на Директива 2009/147/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (18).
Член 8
Коефициент за намаление в съответствие с член 32, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013
При прилагането на член 32, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 по отношение на постоянно затревени площи, които са подходящи за паша и по отношение на които се прилагат установени местни практики, когато в зоните на паша по традиция не преобладават треви и други тревни фуражи, държавите членки могат да разграничават различни категории площи, по отношение на които да прилагат различни коефициенти за намаление.
Член 9
Производство на коноп
За целите на член 32, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 площите за производство на коноп отговарят на критериите за подпомагане, при условие че се използват семена от сортовете, изброени в общия каталог на сортовете от земеделски растителни видове на 15 март на годината, за която се отпуска плащането, и които се публикуват съгласно член 17 от Директива 2002/53/ЕО на Съвета (19). Семената се сертифицират в съответствие с Директива 2002/57/ЕО на Съвета (20).
РАЗДЕЛ 3
Активен земеделски стопанин
Член 10
Случаи, в които земеделските площи са основно площи, естествено поддържани в състояние, подходящо за паша или обработване
1. За целите на член 9, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 физическо или юридическо лице, или група физически или юридически лица се счита за притежаващо или притежаваща земеделски площи, които са основно площи, естествено поддържани в състояние, подходящо за паша или обработване, когато тези площи представляват над 50 % от цялата земеделска площ, декларирана в съответствие с член 72, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
2. Член 9, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 не се прилага за физическо или юридическо лице, или за група физически или юридически лица, които извършват върху площи, естествено поддържани в състояние, подходящо за паша или обработване, селскостопанска дейност по смисъла на член 4, параграф 1, буква в), подточка i) от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Член 11
Постъпления от неселскостопански дейности
1. За целите на член 9, параграф 2, трета алинея, буква а) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 и по целесъобразност, на член 13 от настоящия регламент, постъпления, получени от селскостопански дейности, са постъпленията, които земеделският стопанин е получил от селскостопанска дейност по смисъла на член 4, параграф 1, буква в) от посочения регламент в неговото стопанство, в това число подпомагането от Съюза по линия на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР), както и всяка национална помощ, отпусната за селскостопански дейности, с изключение на допълнителни национални директни плащания съгласно членове 18 и 19 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Постъпленията от преработката на селскостопански продукти от стопанството по смисъла на член 4, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се считат за постъпления от селскостопански дейности, при условие че преработените продукти продължават да бъдат собственост на земеделския стопанин и че в резултат на тази преработка се получава друг селскостопански продукт по смисъла на член 4, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Всякакви други постъпления се считат за постъпления от неселскостопански дейности.
2. За целите на параграф 1 „постъпления“ означава брутни постъпления преди приспадането на свързаните с тях разходи и данъци.
3. Подпомагането от Съюза, посочено в параграф 1, се изчислява:
а)
в България и Румъния за 2015 г. - въз основа на съответната сума, посочена в буква А) от приложение V към Регламент (ЕС) № 1307/2013;
б)
в Хърватия за всяка година, посочена в член 17 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 - въз основа на сумата, посочена в буква А) от приложение VI към същия регламент.
Член 12
Размер на директните плащания, посочен в член 9, параграфи 2 и 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 и в член 13, параграф 2 от настоящия регламент
1. Годишният размер на директните плащания за земеделски стопанин, посочен в член 9, параграф 2, трета алинея, буква а) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 и по целесъобразност, в член 13, параграф 2 от настоящия регламент, е общият размер на директните плащания, на които земеделският стопанин е имал право съгласно Регламент (ЕС) № 1307/2013 за най-близката данъчна година, за която са налични доказателства за постъпления от неселскостопански дейности. При изчисляването на сумата не се взема предвид прилагането на член 63 и член 91, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Когато най-близката данъчна година, посочена в първа алинея, е 2014 г. или по-ранна година, годишният размер на директните плащания е общият размер на директните плащания, на които земеделският стопанин е имал право съгласно Регламент (ЕО) № 73/2009 преди намаленията и изключванията, предвидени в членове 21 и 23 от същия регламент.
2. Ако през най-близката данъчна година по параграф 1, първа алинея земеделският стопанин не е подавал заявление за помощи с директни плащания съгласно Регламент (ЕС) № 1307/2013, държавите членки определят посочения в параграф 1, първа алинея общ размер на директните плащания чрез умножаване на броя на хектарите, отговарящи на условията за подпомагане, деклариран от въпросния земеделски стопанин в годината на подаване на заявление за помощи съгласно член 72, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1306/2013, по средното национално директно плащане за подпомагане на хектар за годината, посочена в параграф 1, първа алинея.
Средното национално директно плащане за подпомагане на хектар, посочено в първа алинея, се определя чрез разделяне на националния таван, посочен в приложение II към Регламент (ЕС) № 1307/2013 за посочената година, на общия брой на хектарите, отговарящи на условията за подпомагане, деклариран в съответната държава членка за посочената година в съответствие с член 72, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Когато годината, посочена в параграф 1, първа алинея, е 2014 г. или по-ранна година, средното национално директно плащане за подпомагане на хектар, посочено в първа алинея от настоящия параграф, се определя чрез разделяне на националния таван, посочен в приложение VIII към Регламент (ЕО) № 73/2009 за посочената година, на общия брой на хектарите, отговарящи на условията за подпомагане, деклариран в съответната държава членка за посочената година в съответствие с член 19, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 73/2009.
3. Посоченият в член 9, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 размер на директните плащания за земеделски стопанин е общият размер на директните плащания, на които земеделският стопанин е имал право в съответствие с Регламент (ЕС) № 1307/2013 преди прилагането на член 63 и член 91, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 за предходната година.
Когато годината, посочена в първа алинея, е 2014 г., размерът на директните плащания е общият размер на директните плащания за 2014 г., на които земеделският стопанин е имал право съгласно Регламент (ЕО) № 73/2009 преди намаленията и изключванията, предвидени в членове 21 и 23 от същия регламент.
4. Ако земеделският стопанин не е подавал заявление за помощи с директни плащания съгласно Регламент (ЕС) № 1307/2013 за предходната година, посочена в параграф 3, първа алинея, държавите членки определят посочения в параграф 3, първа алинея общ размер на директните плащания чрез умножаване на броя на хектарите, отговарящи на условията за подпомагане, деклариран от въпросния земеделски стопанин в годината на подаване на заявление за помощи съгласно член 72, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1306/2013, по средното национално директно плащане за подпомагане на хектар за предходната година.
Средното национално директно плащане за подпомагане на хектар, посочено в първа алинея, се определя чрез разделяне на националния таван, посочен в приложение II към Регламент (ЕС) № 1307/2013 за посочената година, на общия брой на хектарите, отговарящи на условията за подпомагане, деклариран в съответната държава членка за посочената година в съответствие с член 72, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Когато предходната година, посочена в параграф 3, първа алинея, е 2014 г., държавите членки определят годишния размер на директните плащания за този земеделски стопанин чрез умножаване на броя на хектарите, отговарящи на условията за подпомагане, деклариран от него за 2015 г. в съответствие с член 72, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1306/2013, по средното национално директно плащане за подпомагане на хектар за 2014 г.
Средното национално директно плащане за подпомагане на хектар за 2014 г. се определя чрез разделяне на националния таван за 2014 г., посочен в приложение VIII към Регламент (ЕО) № 73/2009, на общия брой на хектарите, отговарящи на условията за подпомагане, деклариран в посочената държава членка за 2014 г. в съответствие с член 19, параграф 1, буква а) от посочения регламент.
5. Посоченият в параграфи 1 и 2 общ размер на годишните директни плащания се изчислява:
а)
в България и Румъния за 2015 г. - въз основа на съответната сума, посочена в буква А) от приложение V към Регламент (ЕС) № 1307/2013;
б)
в Хърватия за всяка година, посочена в член 17 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 - въз основа на сумата, посочена в буква А) от приложение VI към същия регламент.
Член 13
Критерии за доказване, че селскостопанските дейности не са незначителни и че основната дейност или предметът на дейност на предприятието се изразява в упражняване на селскостопанска дейност
1. За целите на член 9, параграф 2, трета алинея, буква б) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 селскостопанските дейности не са незначителни, ако общият размер на постъпленията, получени от селскостопански дейности по смисъла на член 11 от настоящия регламент през най-близката данъчна година, за която са налични такива доказателства, представлява най-малко една трета от общия размер на постъпленията, получени през най-близката данъчна година, за която са налични такива доказателства.
Държавите членки могат да решат да определят като праг на общия размер на постъпленията, получени от селскостопански дейности, стойност, по-ниска от една трета, при условие че тази по-ниска прагова стойност не позволява за активни земеделски стопани да се считат физически или юридически лица, чиито селскостопански дейности представляват само незначителна част от цялостната им икономическа дейност.
Чрез дерогация от първа и втора алинея държавите членки могат да определят алтернативни критерии, които дават възможност на съответния субект да докаже, че селскостопанските му дейности не са незначителни съгласно член 9, параграф 2, трета алинея, буква б) от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
2. За целите на член 9, параграф 3, буква а) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 държавите членки могат да решат, че селскостопанските дейности представляват само незначителна част от цялостната икономическа дейност на физическо или юридическо лице, или на група физически или юридически лица, като използват следните методи:
а)
годишният размер на директните плащания е по-малко от 5 % от общия размер на постъпленията, получени от неселскостопански дейности по смисъла на член 11 от настоящия регламент през най-близката данъчна година, за която са налични такива доказателства;
б)
общият размер на постъпленията, получени от селскостопански дейности по смисъла на член 11 от настоящия регламент през най-близката данъчна година, за която са налични такива доказателства, е по-нисък от прага, който се определя от държавите членки, и не надхвърля една трета от общия размер на постъпленията, получени през най-близката данъчна година, за която са налични такива доказателства.
Чрез дерогация от първа алинея държавите членки могат да определят алтернативни критерии, според които селскостопанските дейности да се считат за незначителни съгласно член 9, параграф 3, буква а) от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
3. За целите на член 9, параграф 2, трета алинея, буква в) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 и по целесъобразност, на член 9, параграф 3, буква б) от същия регламент, селскостопанската дейност се счита за основна дейност или предмет на дейност на предприятието на юридическо лице, ако това е записано като основна дейност или предмет на дейност на предприятието в официалния търговски регистър или в равностойни официални удостоверяващи документи на държава членка. В случай на физическо лице се изискват равностойни официални удостоверяващи документи.
Когато такива регистри не съществуват, държавите членки използват равностойни доказателства.
Чрез дерогация от първа и втора алинея държавите членки могат да определят алтернативни критерии, според които селскостопанската дейност се счита за основна дейност или предмет на дейност на предприятието на физическо или юридическо лице съгласно член 9, параграф 2, трета алинея, буква в) и по целесъобразност, член 9, параграф 3, буква б) от посочения регламент.
ГЛАВА 2
СХЕМА ЗА ОСНОВНО ПЛАЩАНЕ И СХЕМА ЗА ЕДИННО ПЛАЩАНЕ НА ПЛОЩ
РАЗДЕЛ 1
Правила за прилагане на схемата за основно плащане, посочени в дял III, глава 1, раздели 1, 2, 3 и 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013
Подраздел 1
Първоначално разпределяне на права на плащане
Член 14
Случаи на наследяване, промени в правния статут или наименованието, както и сливания и разделяния
1. Когато земеделски стопанин е получил стопанството или част от него по силата на действително или бъдещо наследяване, той има право да подаде заявление от свое име за броя и стойността на правата на плащане, които трябва да бъдат разпределени за полученото стопанство или за получената част от него, при същите условия, както земеделският стопанин, който първоначално е управлявал стопанството.
В случай на отменимо бъдещо наследяване правата на плащане се разпределят единствено на наследника, определен като такъв към датата, посочена в член 24, параграф 1 или член 39, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
2. Евентуална промяна на наименованието не влияе върху броя и стойността на подлежащите на разпределяне права на плащане.
Евентуална промяна на правния статут не влияе върху броя и стойността на подлежащите на разпределяне права на плащане, ако земеделският стопанин, упражнявал контрол върху стопанството по отношение на управлението, ползите и финансовите рискове, управлява и новото стопанство.
3. Евентуално сливане или разделяне не влияе върху общия брой и стойността на правата на плащане, които трябва да бъдат разпределени на стопанството (стопанствата).
В случай на разделяне, когато дадена държава членка прилага член 24, параграф 4 или 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, броят на правата на плащане, които трябва да се разпределят на всяко стопанство в резултат на разделянето, се получава чрез умножаване на броя на отговарящите на условията за подпомагане хектари, които са на разположение на съответното ново стопанство, със средното намаление на броя на правата за плащане, които първоначалното стопанство би имало съгласно член 24, параграф 4 или 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
За целите на настоящия параграф се прилагат следните определения:
а)
„сливане“ означава сливане на двама или повече отделни земеделски стопани по смисъла на член 4, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 в един нов земеделски стопанин по смисъла на същия член, който с оглед на управлението, ползите и финансовите рискове се контролира от земеделските стопани, които първоначално са управлявали стопанствата, или от един от тях;
б)
„разделяне“ означава разделяне на един земеделски стопанин по смисъла на член 4, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 на:
i)
най-малко двама нови отделни земеделски стопани по смисъла на същия член, най-малко върху единия от които продължава да упражнява контрол по отношение на управлението, ползите и финансовите рискове, най-малко едно от физическите или юридическите лица, които първоначално са управлявали стопанството; или
ii)
първоначалния земеделски стопанин и най-малко един нов отделен земеделски стопанин по смисъла на същия член.
Член 15
Определяне на хектарите, отговарящи на условията за подпомагане по смисъла на член 24, параграф 2 и член 39, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013
1. За целите на определянето на броя на правата на плащане, които трябва да бъдат разпределени съгласно член 24, параграф 2 и член 39, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 в случаите, когато не е признато действие на непреодолима сила и извънредни обстоятелства, се вземат предвид само отговарящите на условията за подпомагане хектари, които са определени съгласно член 2, параграф 1, втора алинея, точка 23, буква а) от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014.
2. Когато отговарящ на условията за подпомагане хектар, посочен в параграф 1, е предмет на заявление за разпределяне на права на плащане от двама или повече кандидати, решението на кого да се разпределят правата на плащане се основава върху критерия кой разполага с правомощия за вземане на решения по отношение на селскостопанските дейности, упражнявани върху въпросния хектар, кой получава ползите и кой поема финансовите рискове, свързани с тези дейности.
Член 16
Ограничение съгласно член 24, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013
1. Каквото и да било намаление съгласно член 24, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 не надвишава 85 % от броя на правата на плащане, които съответстват на отговарящите на условията за подпомагане хектари с постоянно затревени площи, разположени в райони с неблагоприятни климатични условия.
2. За целите на прилагането на коефициента за намаление, предвиден в параграф 1, държавите членки могат въз основа на природните ограничения, посочени в член 24, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, да разграничат различни категории райони с неблагоприятни климатични условия, с цел към тези категории да се прилагат различни коефициенти за намаление.
Член 17
Определяне на стойността на правата на плащане съгласно членове 26 и 40 от Регламент (ЕС) № 1307/2013
1. За целите на определянето на директните плащания или стойността на правата на плащане, отнасящи се за 2014 г., както е посочено в член 26 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, се вземат предвид само плащанията или стойността на правата на плащане за земеделските стопани, които имат право на директни плащания в съответствие с член 9 и член 24, параграф 9 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 през 2015 г.
За целите на определянето на директните плащания, отнасящи се за годината, предхождаща въвеждането на схемата за основно плащане, както е посочено в член 40, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, се вземат предвид само плащанията към земеделските стопани, които имат право на директни плащания в съответствие с член 9 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 през първата година на прилагане на схемата за основно плащане.
2. За целите на член 26, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се прилагат следните правила:
а)
позоваването на мерките за специфично подпомагане, предвидени в член 68, параграф 1, букви а), б) и в) от Регламент (ЕО) № 73/2009, не засяга възможността държавите членки да вземат предвид само една или няколко мерки, прилагани по линия на тези мерки за специфично подпомагане;
б)
подпомагането, отпуснато на даден земеделски стопанин за календарната 2014 г. по една или няколко схеми за подпомагане, посочени в член 26, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, се изчислява, без да се вземат предвид никакви намаления или изключвания, предвидени в дял II, глава 4 от Регламент (ЕО) № 73/2009;
в)
държавите членки могат да решат въз основа на обективни и недискриминационни критерии каква степен на подпомагане да се взема предвид при една или няколко от схемите, изброени в член 26, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, които прилага съответната държава членка.
При прилагане на настоящия параграф държавите членки трябва да не застрашават отделения от производството характер на подпомагането, предоставено в съответствие с член 68, параграф 1, буква в) и членове 126, 127 и 129 от Регламент (ЕО) № 73/2009.
3. За целите на член 26, параграф 6, трета алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013 подпомагането, отпуснато за календарната 2014 г. съгласно членове 72а и 125а от Регламент (ЕО) № 73/2009, се изчислява, без да се вземат предвид никакви намаления или изключвания, предвидени в дял II, глава 4 от Регламент (ЕО) № 73/2009.
4. Позоваването в член 26, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 на държаните от земеделския стопанин права на плащане включва също и правата на плащане, които към датата на подаване на заявление за 2014 г. земеделският стопанин е отдал под аренда на друг земеделски стопанин.
Член 18
Окончателно определяне на стойността и броя на правата на плащане
Когато предназначената за земеделските стопани информация, посочена в член 25, параграф 10 или в член 40, параграф 4, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013, се основава на предварителни данни, окончателната стойност и окончателният брой на правата на плащане се определят и се съобщават на земеделските стопани, след като се извършат всички необходими проверки съгласно член 74 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, и при всички случаи до 1 април на годината, следваща първата година на прилагане на схемата за основно плащане от съответната държава членка.
Член 19
Определяне на стойността на правата на плащане в случаи на затруднения
1. Ако едно или няколко от директните плащания, посочени в член 26 или член 40, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, които се отнасят за 2014 г. или за годината, предхождаща въвеждането на схемата за основно плащане, са по-ниски от съответните суми в годината, предхождаща годините, засегнати от непреодолима сила или извънредни обстоятелства, първоначалната единична стойност се определя въз основа на сумите, които земеделският стопанин е получил в годината, предхождаща годините, засегнати от непреодолима сила или извънредни обстоятелства.
2. Държавите членки могат да решат да ограничат прилагането на параграф 1 до случаи, когато директните плащания, които се отнасят за 2014 г. или за годината, предхождаща въвеждането на схемата за основно плащане, са по-ниски от определен процент от съответните суми за годината, предхождаща годините, засегнати от непреодолима сила или извънредни обстоятелства. Този процент е не по-нисък от 85 %.
Член 20
Частноправна договорна клауза в случай на продажба
1. Държавите членки могат да решат, че в случай на продажба на стопанството или на част от него земеделските стопани могат чрез договор, подписан преди крайната дата за подаване на заявления за разпределяне на права на плащане, определена от Комисията въз основа на член 78, буква б) от Регламент (ЕС) № 1306/2013, да прехвърлят заедно със стопанството или с част от него съответните права на плащане, които подлежат на разпределяне. В този случай правата на плащане се разпределят на продавача и се прехвърлят директно на купувача, който ще се ползва, когато е приложимо, от плащанията, които продавачът е получил за 2014 г., или от стойността на правата на плащане, които продавачът е притежавал през 2014 г., както е посочено в член 26 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, като референтна стойност за определяне на първоначалната единична цена на правата на плащане.
За да се извърши такова прехвърляне, продавачът трябва да изпълнява условията по член 24, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, а купувачът трябва да изпълнява условията по член 9 от същия регламент.
Такава продажба не се счита за прехвърляне без земя по смисъла на член 34, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
2. Параграф 1 се прилага mutatis mutandis за държавите членки, които прилагат дял III, глава 1, раздел 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Член 21
Частноправна договорна клауза в случай на отдаване под аренда
1. Държавите членки могат да решат, че в случай на отдаване под аренда на стопанството или на част от него земеделските стопани могат чрез договор, подписан преди датата, упомената в член 20, параграф 1, първа алинея, да отдават заедно със стопанството или с част от него съответните права на плащане, които подлежат на разпределяне. В този случай правата на плащане се разпределят на арендодателя и се отдават под аренда директно на арендатора, който ще се ползва, когато е приложимо, от плащанията, които арендодателят е получил за 2014 г., или от стойността на правата на плащане, които арендодателят е притежавал през 2014 г., както е посочено в член 26 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, като референтна стойност за определяне на първоначалната единична цена на правата на плащане.
За да се извърши такова прехвърляне, арендодателят трябва да изпълнява условията по член 24, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, арендаторът трябва да изпълнява условията по член 9 от същия регламент и договорът за аренда да изтича след крайната дата за подаване на заявление по схемата за основно плащане.
Такова отдаване под аренда не се счита за прехвърляне без земя по смисъла на член 34, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
2. Параграф 1 се прилага mutatis mutandis за държавите членки, които прилагат дял III, глава 1, раздел 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Член 22
Бенефициери в съответствие с член 24, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013
За целите на член 24, параграф 1, трета алинея, буква а), подточка i), първо тире от Регламент (ЕС) № 1307/2013 „картофи за консумация“ и „посадъчен материал за картофи“ означава картофи с код по КН 0701, различни от тези, предназначени за производство на картофено нишесте.
Подраздел 2
Активиране и прехвърляне на права на плащане
Член 23
Изчисляване на стойността на правата на плащане
1. Правата на плащане първо се изчисляват с точност до третия знак след десетичната запетая, след което се закръгляват нагоре или надолу до най-близкия втори знак след десетичната запетая. Ако изчислението дава резултат, при който третият знак след десетичната запетая е 5, сумата се закръглява нагоре до най-близкия втори знак след десетичната запетая.
2. Ако земеделският стопанин прехвърли част от право на плащане, стойността на тази част се изчислява пропорционално за всяка оставаща съответна година, както е посочено в член 25 или член 40 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
3. Държавите членки могат да изменят правата на плащане, като сливат части от права на плащане, притежавани от един земеделски стопанин. Стойността на слетите права на плащане се определя за всяка оставаща съответна година, както е посочено в член 25 или член 40 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, като се събират стойностите на отделните части.
Член 24
Изисквания за активиране на права на плащане
1. Права на плащане могат да се декларират за плащане само веднъж за година от земеделския стопанин, който ги държи (собствени или под аренда) към крайната дата за подаване на единно заявление.
Когато обаче земеделският стопанин се възползва от възможността да измени единното заявление в съответствие с правилата, определени от Комисията въз основа на член 78, буква б) от Регламент (ЕС) № 1306/2013, той може да декларира и права на плащане (притежавани или взети под аренда), които държи към датата, на която уведомява компетентния орган за измененията, при условие че въпросните права на плащане не са декларирани за плащане за същата година от друг земеделски стопанин.
Когато земеделският стопанин придобива права на плащане посредством прехвърляне от друг земеделски стопанин и когато другият земеделски стопанин вече е декларирал за плащане тези права на плащане, допълнително деклариране на правата на плащане от страна на получаващия земеделски стопанин се допуска, само ако прехвърлящият земеделски стопанин вече е уведомил компетентния орган за прехвърлянето в съответствие с правилата, определени от Комисията въз основа на член 34, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, и оттегли тези права на плащане от собственото си единно заявление в сроковете за изменение на единното заявление, определени от Комисията въз основа на член 78, буква б) от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
2. Когато даден земеделски стопанин, след като съгласно член 33, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 е декларирал парцелите, съответстващи на всички цели права на плащане, с които разполага, все още разполага с парцел, който възлиза на по-малко от един хектар, той може да декларира още едно цяло право, което дава право на плащане, изчислено пропорционално на размера на парцела. За целите на член 31, параграф 1, буква б) от посочения регламент това право на плащане се счита за напълно активирано.
Член 25
Прехвърляне на права на плащане
1. Права на плащане могат да се прехвърлят по всяко време на годината.
2. Когато държава членка използва възможността, предвидена в член 34, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, тя определя посочените в тази разпоредба региони през първата година от прилагането на член 34, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 и не по-късно от един месец преди датата, определена от държавата членка съгласно член 33, параграф 1 от същия регламент.
Подраздел 3
Национални или регионални резерви
Член 26
Връщане в националния или регионалния резерв поради удържане при прехвърляне на права на плащане
Когато държава членка използва възможността, предвидена в член 34, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, тя може да реши в съответствие с обективни критерии и по такъв начин, че да се осигури равнопоставено третиране на земеделските стопани и да се избегне нарушаване на пазарните условия и на конкуренцията, да върне в националния или регионалния резерв до 30 % от годишната единична стойност на всяко право на плащане, прехвърлено без съответните хектари, отговарящи на условията за подпомагане по смисъла на член 32, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, или еквивалентна сума, изразена в брой права на плащане.
Чрез дерогация от първа алинея, през първите три години на прилагане на схемата за основно плащане държавите членки могат да предвидят връщане в размер до 50 % от годишната единична стойност на всяко право на плащане или на посочената в първа алинея еквивалентна сума, изразена в брой права на плащане.
Член 27
Прилагане на клауза за неочаквани печалби
За целите на член 28 и член 40, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 увеличението на стойността на правата на плащане, посочено в тези разпоредби, се определя чрез сравнение на стойността на правата на плащане на земеделския стопанин, произтичащи от прилагането съответно на член 25, параграф 4 и член 26 или член 40, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 след продажбата или отдаването под аренда, посочени съответно в член 28 или член 40, параграф 5 от същия регламент, със стойността на правата на плащане на земеделския стопанин, която би се получила без продажбата или отдаването под аренда.
Член 28
Определяне на права на плащане от националния или регионалния резерв съгласно член 30, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013
1. За целите на член 30, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, когато млад земеделски стопанин или земеделски стопанин, който започва своята селскостопанска дейност, подава заявление за права на плащане от националния или регионалния резерв и същевременно не държи никакви права на плащане (притежавани или взети под аренда), той получава такъв брой права на плащане, който се равнява на броя на отговарящите на условията за подпомагане хектари, държани (притежавани или взети под аренда) от него към крайната дата за подаване на заявление за разпределяне или увеличаване на стойността на права на плащане, която дата се определя от Комисията във основа на член 78, буква б) от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
2. Когато млад земеделски стопанин или земеделски стопанин, който започва своята селскостопанска дейност, подава заявление за права на плащане от националния или регионалния резерв и същевременно вече държи права на плащане (притежавани или взети под аренда), той получава такъв брой права на плащане, който се равнява на броя на отговарящите на условията за подпомагане хектари, държани (притежавани или взети под аренда) от него към датата на подаване на заявление, упомената в параграф 1, за които не държи права на плащане (притежавани или взети под аренда).
Когато стойността на правата на плащане (притежавани или взети под аренда), които земеделският стопанин вече държи, е по-ниска от националната или регионалната средна стойност, посочена в член 30, параграф 8, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013, годишната единична стойност на тези права може да бъде увеличена до националната или регионалната средна стойност, както е предвидено в член 30, параграф 10 от същия регламент.
В държавите членки, които прилагат увеличението, посочено в член 30, параграф 10 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, за целите на член 30, параграф 7 от същия регламент обаче увеличението, посочено във втора алинея от настоящия параграф, е задължително. Това увеличение следва да бъде на равнище, съответстващо на най-високото равнище на увеличение, което се прилага за целите на член 30, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
3. В държавите членки, които прилагат член 24, параграф 6 или 7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, установените в тези разпоредби ограничения в разпределянето на правата на плащане могат да се прилагат mutatis mutandis към разпределянето на права на плащане съгласно член 30, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Държавите членки обаче могат да решат, че когато прилагането на едно или няколко от посочените в първа алинея ограничения ограничава общия брой права на плащане, които земеделският стопанин вече държи и които трябва да бъдат новоразпределени от резерва, до стойност, по-ниска от фиксиран процент от неговите хектари, отговарящи на условията за подпомагане в годината, в която подава заявление за разпределяне на права на плащане от резерва, на този земеделски стопанин се разпределя допълнителен брой права на плащане, който съответства на дял от общия брой на неговите хектари, отговарящи на условията за подпомагане, деклариран в заявлението му за съответната година съгласно член 72, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Фиксираният процент, посочен във втора алинея от настоящия член, се изчислява в съответствие с метода, посочен в член 31, параграф 2, втора алинея от настоящия регламент.
Посоченият във втора алинея от настоящия параграф дял от общия брой отговарящи на условията за подпомагане хектари на земеделския стопанин се изчислява като половината от разликата в процентни пунктове между посочения в трета алинея от настоящия параграф фиксиран процент и дела от правата на плащане, държани от земеделския стопанин, от неговите отговарящи на условията за подпомагане хектари, декларирани съгласно член 72, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 в заявлението му за годината, посочена във втора алинея от настоящия параграф. За целите на настоящата алинея „права на плащане, държани от земеделския стопанин“ означава права на плащане, които земеделският стопанин вече държи и които трябва да бъдат новоразпределени от резерва.
При изчисляване на посочения във втора, трета и четвърта алинея от настоящия параграф брой на хектарите, отговарящи на условията за подпомагане, държавите членки могат да решат да не включват площи, заети с трайни насаждения и постоянно затревени площи, разположени в райони с неблагоприятни климатични условия, както е посочено в член 24, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, или в райони, признати за постоянно затревени площи в съответствие с член 4, параграф 2, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Държавите членки, които използват предвидената в член 23 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 възможност да прилагат схемата за основно плащане на регионално равнище, могат при посочения във втора алинея от настоящия параграф метод на изчисление да изхождат от общия брой права на плащане, разпределени/декларирани в съответния регион през 2015 г.
За целите на определянето на прага по втора алинея не се взема под внимание земята, която земеделският стопанин е придобил или взел под аренда след 19 октомври 2011 г.
4. За земеделски стопани, които започват своята стопанска дейност, за целите на настоящия член се считат само тези земеделски стопани, които са започнали своята селскостопанска дейност през календарната 2013 г. или през по-късна година и които подадат заявление по схемата за основно плащане не по-късно от две години след календарната година, през която са започнали селскостопанската си дейност.
Член 29
Определяне на права на плащане от националния или регионалния резерв съгласно член 30, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013
1. За целите на член 30, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, когато се разпределят нови права на плащане съгласно член 30, параграф 10 от същия регламент, разпределянето се извършва в съответствие с условията, посочени в настоящия член, и в съответствие с обективните критерии, определени от съответната държава членка.
2. Когато земеделски стопанин, който не държи никакви права на плащане (притежавани или взети под аренда), има право в съответствие с член 30, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 да получи права на плащане от националния или регионалния резерв и подаде заявление за това, той получава определен брой права на плащане до броя на отговарящите на условията за подпомагане хектари, които държи (притежавани или взети под аренда) към крайната дата за подаване на заявление, както е посочено в член 28, параграф 1.
3. Когато земеделски стопанин, който държи права на плащане (притежавани или взети под аренда), има право в съответствие с член 30, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 да получи права на плащане от националния или регионалния резерв и подаде заявление за това, той получава определен брой права на плащане до броя на отговарящите на условията за подпомагане хектари, които държи (притежавани или взети под аренда) към крайната дата за подаване на заявление, както е посочено в член 28, параграф 1, за които не държи права на плащане (притежавани или взети под аренда).
Когато стойността на правата на плащане (притежавани или взети под аренда), които земеделският стопанин вече държи, е по-ниска от националната или регионалната средна стойност, посочена в член 30, параграф 8, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013, годишната единична стойност на тези права може да бъде увеличена до националната или регионалната средна стойност, както е предвидено в член 30, параграф 10 от същия регламент.
4. За целите на параграф 1 държавите членки не определят критерии във връзка с производството или други специфични за сектора данни за период след датата, определена от съответната държава членка съгласно член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1122/2009 за референтната 2013 г.
Член 30
Допълнителни правила за определяне на права на плащане от националния или регионалния резерв
1. При увеличаване на годишната единична стойност на правата на плащане съгласно член 30, параграф 10 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 държавите членки увеличават единичната стойност на правата на плащане (притежавани или взети под аренда), които земеделският стопанин вече държи към датата на подаване на заявление за разпределяне на права на плащане от националния или регионалния резерв, в съответствие с обективни критерии и по такъв начин, че да се осигури равнопоставено третиране на земеделските стопани и да се избегне нарушаване на пазарните условия и на конкуренцията.
2. За целите на параграф 1 държавите членки не определят критерии във връзка с производството или други специфични за сектора данни за период след датата, определена от съответната държава членка съгласно член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1122/2009 за референтната 2013 г.
Член 31
Случаи на затруднения
1. Когато земеделски стопанин е възпрепятстван от непреодолима сила или извънредни обстоятелства да подаде заявление за разпределяне на права на плащане съгласно член 24, параграф 1 или член 39, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 и подаде заявление за разпределяне на права на плащане от националния или регионалния резерв, разпределят му се права на плащане съгласно член 30, параграф 7, буква в) от същия регламент. Държавите членки определят годишната единична стойност на правата на плащане, които подлежат на разпределяне съответно съгласно член 25 или член 40 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 и решенията, приети от съответната държава членка във връзка с възможностите по тези членове.
2. Държавите членки могат да решат, че когато прилагането на едно или няколко от посочените в член 24, параграфи 3-7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 ограничения в разпределянето на права на плащане ограничава броя права на плащане, разпределени на земеделския стопанин, до стойност, която е по-ниска от фиксиран процент от неговите хектари, отговарящи на условията за подпомагане, и земеделският стопанин подава заявление за разпределяне на права на плащане от националния или регионалния резерв, счита се, че той се намира в специфични неблагоприятни условия съгласно член 30, параграф 7, буква б) от същия регламент. В такъв случай на земеделския стопанин се разпределя такъв брой права на плащане съгласно член 30, параграф 7, буква б) от Регламент (ЕС) № 1307/2013, който съответства на дела от общия брой на неговите хектари, отговарящи на условията за подпомагане, деклариран в заявлението му за 2015 г. в съответствие с член 72, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Посоченият в първа алинея фиксиран процент се изчислява, като общият брой на правата на плащане, разпределени в държавата членка през 2015 г. след прилагане на предвидените в член 24, параграфи 3-7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 ограничения, се раздели на общия брой отговарящи на условията за подпомагане хектари, деклариран в държавата членка през 2015 г. в съответствие с член 72, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Посоченият в първа алинея дял от общия брой отговарящи на условията за подпомагане хектари на земеделския стопанин се изчислява като половината от разликата в процентни пунктове между посочения в първа и втора алинея фиксиран процент и дела от правата на плащане на земеделския стопанин от неговите отговарящи на условията за подпомагане хектари, декларирани през 2015 г. съгласно член 72, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
При изчисляване на посочения в първа, втора и трета алинея от настоящия параграф брой хектари, отговарящи на условията за подпомагане, държавите членки могат да решат да не включват площи, заети с трайни насаждения и постоянно затревени площи, разположени в райони с неблагоприятни климатични условия, както е посочено в член 24, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, или в площи, признати за постоянно затревени площи в съответствие с член 4, параграф 2, втора алинея от същия регламент.
Държавите членки, които използват предвидената в член 23 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 възможност да прилагат схемата за основно плащане на регионално равнище, могат при посочения във втора алинея от настоящия параграф метод на изчисление да изхождат от общия брой права на плащане, разпределени/декларирани в съответния регион през 2015 г.
За целите на определянето на прага по първа алинея не се взема под внимание земята, която земеделският стопанин е придобил или взел под аренда след 19 октомври 2011 г.
Подраздел 4
Държави членки, които прилагат член 21, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013
Член 32
Изпълнение в държави членки, които прилагат член 21, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013
Ако в настоящия подраздел не е предвидено друго, за държавите членки, които прилагат член 21, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, се отнасят разпоредбите на настоящия раздел.
Член 33
Прилагане на член 21, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013
С цел да се определи кои права на плащане изтичат съгласно член 21, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, приоритет се дава на правата на плащане с най-ниска стойност.
При права на плащане с еднаква стойност броят на притежаваните и броят на взетите под аренда права на плащане се намалява в еднакво съотношение.
Държавите членки могат да решат да прилагат първа и втора алинея на регионално равнище.
Член 34
Определяне на стойността на права на плащане съгласно член 26 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 за държави членки, които прилагат член 21, параграф 3 от същия регламент
За целите на определянето на първоначалната единична стойност на правата на плащане държавите членки, които прилагат член 21, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, могат да коригират размера на плащанията за 2014 г., както е посочено в член 26, параграф 5 от същия регламент, като преди намаленията и изключванията приспаднат сумата, произтичаща от правата на плащане, които са изтекли съгласно член 21, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
РАЗДЕЛ 2
Схема за единно плащане на площ
Член 35
Отговарящи на условията за подпомагане хектари в държавите членки, които прилагат схемата за единно плащане на площ
За целите на схемата за единно плащане на площ, предвидена в дял III, глава 1, раздел 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, включително всички позовавания в Регламент (ЕС) № 1307/2013 на отговарящи на условията за подпомагане хектари, декларирани за целите на тази схема, се вземат предвид само отговарящите на условията за подпомагане хектари, които са определени по смисъла на член 2, параграф 1, втора алинея, точка 23, буква а) от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014.
Член 36
Прилагане на член 36, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013
1. За целите на предвиденото в член 36, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 разграничаване на схемата за единно плащане на площ се прилагат следните правила:
а)
позоваването на мерките за специфично подпомагане, предвидени в член 68, параграф 1, букви а), б) и в) от Регламент (ЕО) № 73/2009, не засяга възможността държавите членки да вземат предвид само една или няколко мерки, прилагани по линия на тези мерки за специфично подпомагане;
б)
държавите членки могат да решат въз основа на обективни и недискриминационни критерии каква степен на подпомагане да се взема предвид при една или няколко от схемите, които прилага съответната държава членка съгласно член 36, параграф 3, втора алинея от посочения регламент и по целесъобразност, съгласно третата алинея от посочената разпоредба; когато обаче се взема предвид подпомагането, отпуснато съгласно съответната схема през 2014 г., сумата, която се използва за разграничаване на единното плащане за площ, не може да бъде по-висока от съответната сума, отпусната на отделен земеделски стопанин по такава схема през 2014 г.;
в)
когато се взема предвид подпомагането, отпуснато в съответствие с член 68, параграф 1, буква в) и членове 126, 127 и 129 от Регламент (ЕО) № 73/2009, това разграничаване трябва да не застрашава отделения от производството характер на тези схеми.
Това разграничаване се предоставя за земеделски стопани, които през 2014 г. са получили подпомагането, посочено в член 36, параграф 3, втора, трета или четвърта алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013. Сумата на хектар се определя всяка година, като сумата за разграничаване на единното плащане на площ, предоставяна за отделен земеделски стопанин, се раздели на броя хектари, отговарящи на условията за подпомагане, деклариран от земеделския стопанин в съответствие с член 72, параграф 1, първа алинея, буква а) от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
2. Ако размерът на подпомагането съгласно една или няколко от посочените в член 36, параграф 3, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013 схеми за подпомагане, отнасящи се за 2014 г., е по-нисък от съответната сума или съответните суми за годината, предхождаща годините, засегнати от непреодолима сила или извънредни обстоятелства, държавите членки вземат под внимание подпомагането, отпуснато по съответните схеми за подпомагане през годината, предхождаща годините, засегнати от непреодолима сила или извънредни обстоятелства.
Държавите членки могат да решат да ограничат прилагането на първа алинея до случаи, когато директните плащания, които се отнасят за 2014 г., са по-ниски от определен процент от съответните суми за годината, предхождаща годините, засегнати от непреодолима сила или извънредни обстоятелства. Този процент е не по-нисък от 85 %.
3. Държавите членки могат да решат, че в случай на действително или бъдещо наследяване разграничаването на единното плащане на площ се предоставя за наследилия стопанството земеделски стопанин, при условие че той отговаря на изискванията на схемата за единно плащане на площ.
Член 37
Производство на коноп съгласно схемата за единно плащане на площ
По отношение на схемата за единно плащане на площ се прилага член 9 mutatis mutandis.
ГЛАВА 3
ЕКОЛОГИЗИРАНЕ
РАЗДЕЛ 1
Еквивалентност
Член 38
Изисквания, приложими към националните или регионалните схеми за сертифициране
1. Държавите членки, които вземат решение за прилагане на еквивалентните практики, посочени в член 43, параграф 3, буква б) от Регламент (ЕС) № 1307/2013, определят един или няколко публични или частни органа за сертифициране, които да удостоверяват, че земеделският стопанин съблюдава в своето стопанство практики, които отговарят на изискванията на член 43, параграф 3 от същия регламент.
2. Публичните или частните органи за сертифициране отговарят на следните условия:
а)
разполагат с експертния опит, оборудването и инфраструктурата, необходими за изпълнение на задачите по сертифициране;
б)
разполагат с достатъчен брой квалифицирани и опитни служители;
в)
безпристрастни са и не са в конфликт на интереси по отношение на задачите по сертифициране.
Частните органи по сертифициране трябва да са акредитирани в съответствие със стандартите EN ISO/IEC 17021 (Изисквания към органите, извършващи одит и сертификация на системи за управление) или EN ISO/IEC 17065 (Оценяване на съответствието - Изисквания към органите за сертификация на продукти, процеси и услуги). Акредитацията се извършва единствено от национален орган за акредитация в държавата членка в съответствие с Регламент (ЕО) № 765/2008 на Европейския парламент и на Съвета (21).
3. Правомощията на публичен или частен орган за сертифициране се прекратяват, ако той не изпълнява условията, съгласно които е определен за такъв орган и които са посочени в параграф 2.
Член 39
Изчисляване на сумата, посочена в член 28, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1305/2013
1. За земеделските стопани, които вземат решение да съблюдават практиките, посочени в раздел I, точки 3 и 4 и в раздел III, точка 7 от приложение IX към Регламент (ЕС) № 1307/2013, както и евентуални допълнителни еквивалентни практики, добавени към посоченото приложение, за които с оглед на недопускането на двойно финансиране е необходимо специално изчисление, като например еквивалентни практики съгласно член 43, параграф 3, буква а) от посочения регламент, държавите членки намаляват размера на подпомагането на хектар, изчислен съгласно член 28, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, със сума, която съответства на една трета от средното плащане за екологизиране на хектар в съответната държава членка или в съответния регион за всяка практика за екологизиране, на която съответната практика е еквивалентна.
Средното плащане за екологизиране на хектар в съответната държава членка или в съответния регион се изчислява въз основа на процента, посочен в член 47, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, от средната стойност на националните тавани за годините от 2015 до 2019 г., определени в приложение II към посочения регламент, и броя на отговарящите на условията за подпомагане хектари, деклариран в съответствие с член 33 или член 36 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 през 2015 г. Държавите членки, които вземат решение да прилагат практиките, посочени в първа алинея от настоящия параграф още през 2015 г., могат да направят приблизителна прогноза за броя на отговарящите на условията за подпомагане хектари, декларирани през 2015 г., въз основа на декларациите за 2014 г., направени съгласно член 34, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 73/2009.
2. Чрез дерогация от параграф 1 държавите членки, които вземат решение да прилагат член 43, параграф 9, трета алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013, могат да решат да приложат намалението, посочено в параграф 1 от настоящия член, на индивидуална основа чрез сума, съответстваща на една трета от средното плащане за екологизиране на хектар за съответния земеделски стопанин.
Средното плащане за екологизиране за земеделския стопанин се изчислява въз основа на средната стойност на индивидуалното плащане, изчислено в съответствие с член 43, параграф 9, трета и четвърта алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013, за годините от 2015 до 2019 г., и броя на отговарящите на условията за подпомагане хектари, деклариран от земеделския стопанин в съответствие с член 33 от посочения регламент през 2015 г.
РАЗДЕЛ 2
Диверсификация на културите
Член 40
Изчисляване на дяловете на различните култури за диверсификация на културите
1. За целите на изчисляване на дяловете на различните култури, предвидено в член 44, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, периодът, който трябва да бъде взет предвид, е най-значимата част от периода на отглеждане, като се имат предвид традиционните практики за отглеждане в национален контекст.
Държавите членки информират своевременно земеделските стопани за този период. За целите на изчисляването на дяловете на различните култури всеки хектар в рамките на цялата обработваема земя в дадено стопанство се отчита само веднъж в една референтна година.
2. За целите на изчисляване на дяловете на различните култури площта, заета от дадена култура, може да включва особености на ландшафта, които са част от площите, които отговарят на условията по член 9 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014.
3. На площи със смесени култури, където културите се отглеждат в отделни редове, културите се броят като различни култури, когато заемат най-малко 25 % от тази площ. Площта, заета от различните култури, се изчислява, като площта, заета от смесените култури, се раздели на броя на културите, които заемат най-малко 25 % от тази площ, независимо от действителния дял на съответната култура на тази площ.
При площи, на които смесените култури представляват основна култура, която се подсява с втора култура, площта се счита за заета само от основната култура.
Площи, заети от смесени култури, се считат - независимо от включените в сместа отделни култури - за заети от една-единствена култура. Без да се засягат разпоредбите на член 44, параграф 4, буква г) от Регламент (ЕС) № 1307/2013, такива единични култури се посочват като смесени култури. Когато може да се установи, че растителните видове, включени в различни смеси от семена, се различават един от друг, държавите членки могат да признаят тези различни смеси от семена като отделна една-единствена култура, при условие че различните смеси от семена не се използват за културата, посочена в член 44, параграф 4, буква г) от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
РАЗДЕЛ 3
Постоянно затревени площи
Член 41
Рамка за определяне на допълнителни екологично чувствителни зони с постоянно затревени площи извън зоните по „Натура 2000“
Екологично чувствителните зони с постоянно затревени площи, разположени извън зоните, обхванати от Директива 92/43/ЕИО или Директива 2009/147/ЕО, и посочени в член 45, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013, се определят въз основа на един или повече от следните критерии:
а)
те обхващат органични почви с високо съдържание на органичен въглерод, като например торфища или влажни зони;
б)
в тях се намират местообитания, изброени в приложение I към Директива 92/43/ЕИО или защитени съгласно националното законодателство;
в)
в тях растат растителни видове, изброени в приложение II към Директива 92/43/ЕИО или защитени съгласно националното законодателство;
г)
те са от съществено значение за видове диви птици, изброени в приложение I към Директива 2009/147/ЕО;
д)
те са от съществено значение за видове диви животни, защитени по силата на Директива 92/43/ЕИО или съгласно националното законодателство;
е)
те обхващат постоянно затревени площи с висока природна стойност, определени въз основа на обективни критерии, които се установяват от държавите членки;
ж)
те обхващат почви с висок риск от ерозия;
з)
разположени са в чувствителен район, определен в плановете за управление на речните басейни съгласно Директива 2000/60/ЕО.
Държавите членки могат да решат всяка година да добавят нови такива зони, като своевременно информират за своето решение засегнатите земеделски стопани.
Член 42
Обратно преобразуване в случай на неспазване на задължението за екологично чувствителните зони с постоянно затревени площи
Без да се засягат разпоредбите на Директива 2004/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (22), когато даден земеделски стопанин е преобразувал или разорал постоянно затревена площ, за която важи задължението по член 45, параграф 1, трета алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013, съответната държава членка налага задължението за обратно преобразуване на площта в постоянно затревена площ и може за всеки отделен случай да издаде точни указания, които да се спазват от съответния земеделски стопанин, за начина на поправяне на нанесената екологична щета с оглед възстановяване на статута на екологично чувствителна зона.
Незабавно след като неспазването е установено, земеделският стопанин се уведомява за задължението за обратно преобразуване, както и за датата, до която това задължение трябва да се изпълни. Тази дата е не по-късна от датата за подаване на единното заявление за следващата година, или в случая на Швеция и Финландия - 30 юни на следващата година.
Чрез дерогация от член 4, параграф 1, буква з) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 обратно преобразуваната площ се счита за постоянно затревена площ от първия ден на обратното преобразуване и подлежи на задължението, посочено в член 45, параграф 1, трета алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Член 43
Изчисляване на дела на постоянно затревените площи
1. Площите, декларирани от земеделски стопани, които участват в схемата за дребни земеделски стопани съгласно дял V от Регламент (ЕС) № 1307/2013, както и единиците на дадено стопанство, които се използват за биологично производство в съответствие с член 11 от Регламент (ЕО) № 834/2007 на Съвета (23), не се включват в съотношението на постоянно затревените площи спрямо общата земеделска площ, нито в референтното съотношение, посочено в член 45, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
2. Площите, декларирани от земеделските стопани през 2012 г. като земя, заета от постоянни пасища, които са били преобразувани в земя за друго ползване, могат да се приспаднат от изчисляването на постоянно затревените площи в съответствие с член 45, параграф 2, втора алинея, буква а) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 до броя на хектарите с постоянни пасища или с постоянно затревени площи, които земеделските стопани са създали след 2012 г. и са ги декларирали през 2015 г. на национално, регионално и субрегионално равнище, както и на равнище стопанство, при условие че са спазени съществуващите правила за поддържане на постоянни пасища, определени в член 6, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 73/2009 и в член 93, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
При изчисляване на броя хектари на създадените след 2012 г. постоянни пасища или постоянно затревени площи, посочени в първа алинея, се вземат предвид само хектарите с постоянни пасища или постоянно затревени площи върху земеделска площ, декларирани през 2012, 2013 или 2014 г. в съответствие с член 34, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 73/2009.
3. Държавите членки адаптират референтното съотношение, ако преценят, че е налице значително въздействие върху съотношението, дължащо се по-специално на промяна в площта, използвана за биологично производство, или промяна в участниците в схемата за дребни земеделски стопани. В такива случаи държавите членки незабавно информират Комисията за извършената адаптация, както и за нейните основания.
Член 44
Поддържане на дела на постоянно затревените площи
1. Държавите членки могат да наложат на земеделските стопани индивидуалното задължение да не преобразуват постоянно затревени площи без предварително индивидуално разрешение. Земеделските стопани се уведомяват за това задължение незабавно и при всички случаи преди 15 ноември на годината, през която съответната държава членка го е наложила. Това задължение се прилага само за земеделски стопани, които подлежат на задълженията съгласно дял III, глава 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 по отношение на постоянно затревени площи, които не попадат в обхвата на член 45, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Издаването на разрешение може да зависи от прилагането на обективни и недискриминационни критерии, включително екологични такива. Ако посоченото в първа алинея разрешение подлежи на условието, че друга площ със съответстващи по брой хектари трябва да бъде създадена като постоянно затревена площ, то чрез дерогация от член 4, параграф 1, буква з) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 тази площ се счита за постоянно затревена площ от първия ден на преобразуването. Тези площи се използват за отглеждане на трева или други тревни фуражи в продължение на най-малко пет последователни години, считано от датата на преобразуването, или - ако държавата членка реши - когато земеделските стопани преобразуват площи, които вече са били използвани за отглеждане на трева и други тревни фуражи, в постоянно затревени площи - в продължение на останалия брой години, необходим за постигане на петте последователни години.
2. Когато се установи, че посоченото в член 45, параграф 2, първа алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013 съотношение е намаляло с повече от 5 % спрямо посоченото в същия член референтно съотношение, съответната държава членка налага задължението за обратно преобразуване на площи в постоянно затревени площи и въвежда правила за избягване на ново преобразуване на постоянно затревени площи.
Държавите членки определят кръга от земеделски стопани, които са задължени да преобразуват площи обратно, измежду земеделски стопани, които:
а)
подлежат на задълженията съгласно дял III, глава 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 по отношение на постоянно затревени площи, които не попадат в обхвата на член 45, параграф 1 от същия регламент; и
б)
въз основа на заявленията, подадени в съответствие с член 72 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 или член 19 от Регламент (ЕО) № 73/2009 през предходните две календарни години, или за 2015 г. - през предходните три календарни години - разполагат със земеделски площи, които са били преобразувани от постоянно затревени площи или земя за постоянни пасища в площи за друго ползване.
Когато сроковете, посочени във втора алинея, буква б), включват календарни години преди 2015 г., задължението за обратно преобразуване се прилага и за площите, които са били преобразувани от площи за постоянни пасища в площи за друго ползване, които са били предмет на задължението, посочено в член 6, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 73/2009 или член 93, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Когато се определя кои земеделски стопани да преобразуват обратно площи в постоянно затревени площи, държавите членки налагат задължението на първо място на тези земеделски стопани, които разполагат с площ, преобразувана от постоянно затревени площи или земя за постоянно пасище в площ за друго ползване в нарушение на изискването за разрешаване, посочено в параграф 1 от настоящия член или в член 4, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1122/2009. Тези земеделски стопани преобразуват обратно цялата преобразувана площ.
3. Ако прилагането на параграф 2, четвърта алинея не води до увеличаване на съотношението, посочено в член 45, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 над прага от 5 %, държавите членки предвиждат задължение за земеделските стопани, които разполагат с площ, която през посочените в параграф 2, втора алинея, буква б) от настоящия член периоди е била преобразувана от постоянно затревена площ или земя за постоянни пасища в площ за друго ползване, също да преобразуват обратно процент от тази преобразувана площ в постоянно затревени площи или да създадат друга площ, съответстваща на този процент, като постоянно затревена площ. Този процент се изчислява въз основа на площта, преобразувана от земеделския стопанин през посочените в параграф 2, втора алинея, буква б) от настоящия член периоди, и площта, която е необходима за увеличаване на съотношението, посочено в член 45, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, над прага от 5 %.
При изчисляването на процента, посочен в първа алинея, държавите членки могат да изключат от преобразуваната от земеделския стопанин площ онези площи, които са превърнати в постоянно затревени площи след 31 декември 2015 г., при условие че извършват административни кръстосани проверки на постоянно затревените площи, декларирани в геопространствените заявления за подпомагане, посредством пространствено засичане с площите, които са декларирани като постоянни пасища през 2015 г. и са регистрирани в системата за идентификация на земеделските парцели, и че тези постоянно затревени площи не са създадени в резултат на задължение за обратно преобразуване или за създаване на постоянно затревени площи съгласно параграф 2 или настоящия параграф. Ако обаче такова изключване не води до повишаване на посоченото в член 45, параграф 2, първа алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013 съотношение над прага от 5 %, държавите членки не изключват тези площи.
При изчисляването на посочения в първа алинея процент постоянно затревените площи или земята за постоянни пасища, които земеделските стопани са създали в рамките на задължения в съответствие с Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета (24) и Регламент (ЕС) № 1305/2013, не се вземат предвид за площи, преобразувани от земеделския стопанин.
Земеделските стопани се уведомяват за индивидуалното задължение за обратно преобразуване и за правилата за избягване на ново преобразуване на постоянно затревени площи незабавно и при всички случаи преди 31 декември на годината, през която е установено намалението с повече от 5 %. Задължението за обратно преобразуване трябва да се изпълни преди датата за подаване на единното заявление за следващата година, или в случая на Швеция и Финландия - 30 юни на следващата година.
Чрез дерогация от член 4, параграф 1, буква з) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 площите, обратно преобразувани или създадени като постоянно затревени площи, се считат за постоянно затревени площи от първия ден на обратното преобразуване или създаването. Тези площи трябва да се използват за отглеждане на трева или други тревни фуражи в продължение на най-малко пет последователни години, считано от датата на преобразуването им, или - ако държавата членка реши - когато земеделските стопани преобразуват площи, които вече са били използвани за отглеждане на трева и други тревни фуражи, в постоянно затревени площи - в продължение на останалия брой години, необходим за постигане на петте последователни години.
РАЗДЕЛ 4
Екологично насочени площи
Член 45
Допълнителни критерии за видовете екологично насочени площи
1. За определянето на видовете площи, изброени в член 46, параграф 2, първа алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013, като екологично насочени площи, се прилагат параграфи 2-11 от настоящия член.
2. Върху земята, оставена под угар, не се произвежда земеделска продукция. Чрез дерогация от член 4, параграф 1, буква з) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 земята, оставена под угар за повече от пет години с оглед на екологично насочените площи, продължава да бъде обработваема земя.
3. Тераси са терасите, защитени съгласно ДЗЕС 7, посочен в приложение II към Регламент (ЕС) № 1306/2013, както и други тераси. Държавите членки могат да решат за екологично насочени площи да се считат само терасите, защитени съгласно ДЗЕС 7. Държавите членки, които вземат решение за екологично насочени площи да се считат и други тераси, определят критерии за тези други тераси (включително минимална височина), въз основа на националната или регионалната специфика.
4. Особеностите на ландшафта са на разположение на земеделския стопанин и представляват особеностите, защитени съгласно посочените в приложение II към Регламент (ЕС) № 1306/2013 ДЗЕС 7, ЗИУ 2 или ЗИУ 3, както и следните особености:
а)
живи плетове или обрасли с дървесна растителност ивици с широчина до 10 m;
б)
отделни дървета с корона с диаметър, не по-малък от 4 m;
в)
дървета в редица, с корона с диаметър, не по-малък от 4 m. Разстоянието между короните не надхвърля 5 m;
г)
дървета в група, като същите са свързани от застъпващи се корони, и полски горички, като максималната площ и в двата случая е 0,3 ha;
д)
синори с широчина между 1 и 20 m, върху които не се произвежда земеделска продукция;
е)
езерца с размер до 0,1 ha. Резервоарите от бетон или пластмаса не се считат за екологично насочени площи;
ж)
канавки с максимална широчина 6 m, включително открити водни басейни за целите на напояването или отводняването. Каналите с бетонни стени не се считат за екологично насочени площи;
з)
традиционни каменни стени.
Държавите членки могат да решат да ограничат списъка от особености на ландшафта до особеностите съгласно посочените в приложение II към Регламент (ЕС) № 1306/2013 ДЗЕС 7, ЗИУ 2 или ЗИУ 3 и/или до една или няколко особености от изброените в първа алинея, букви а)-з), когато това е надлежно обосновано.
За целите на букви б) и в) от първа алинея държавите членки могат да включват дървета с диаметър на короната до 4 m, ако са признати от тях за ценни особености на ландшафта.
За целите на буква д) от първа алинея държавите членки могат да определят по-малка максимална широчина.
За целите на буква е) от първа алинея държавите членки могат да определят минимален размер за езерцата и да решат да включат в размера на езерцата разположена по протежението на водата ивица с крайречна растителност с широчина до 10 m. Те могат да определят критерии, с които да гарантират, че езерцата имат природна стойност, като отчитат тяхната роля по отношение на опазването на местообитанията и видовете.
За целите на буква з) от първа алинея държавите членки определят минимални критерии въз основа на националната или регионалната специфика, включително граници по отношение на височината и широчината.
5. Буферните ивици включват буферни ивици по протежението на водни потоци, изисквани съгласно посочените в приложение II към Регламент (ЕС) № 1306/2013 ДЗЕС 1, ЗИУ 1 или ЗИУ 10, както и други буферни ивици. Минималната широчина на другите буферни ивици се определя от държавите членки, но не може да бъде по-малка от 1 m. Те трябва да бъдат разположени върху обработваема земя или в съседство с обработваема земя по такъв начин, че по-дългата им страна да бъде успоредна на водния поток или на водоема. По протежението на водно течение те могат да включват ивици от крайречна растителност с широчина до 10 m. Върху буферните зони не се произвежда земеделска продукция. Чрез дерогация от това изискване държавите членки могат да разрешат пашата или коситбата, при условие че буферната ивица продължава да бъде различима от съседната ѝ земеделска земя.
6. Агролесовъдните хектари са обработваема земя, която отговаря на условията за подпомагане по схемата за основно плащане или по схемата за единно плащане на площ, посочени в дял III, глава 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, и по отношение на която са изпълнени условията, за които е било предоставено или се предоставя подпомагане съгласно член 44 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 или член 23 от Регламент (ЕС) № 1305/2013.
7. Що се отнася до отговарящите на условията за подпомагане ивици хектари по краищата на гори, държавите членки могат да решат да позволят върху тях да има земеделска продукция, да въведат изискване върху тях да няма земеделска продукция или да предоставят на земеделските стопани и двете възможности. Когато държавите членки решат да не позволяват земеделска продукция, чрез дерогация от изискването върху посочените ивици да няма земеделска продукция, те могат да разрешат паша или коситба, при условие че съответната ивица продължава да бъде различима от съседната ѝ земеделска земя. Минималната широчина на такива ивици се определя от държавите членки и не може да бъде по-малка от 1 m. Максималната широчина е 10 m.
8. За площите с дървесни култури с кратък цикъл на ротация без използване на минерални торове и/или продукти за растителна защита държавите членки определят списък на дървесните видове, които могат да бъдат използвани за тази цел, като избират от списъка, съставен съгласно член 4, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕС) № 1307/2013, видовете, които са най-подходящи от екологична гледна точка, и изключват видовете, за които е известно, че не са местни. Държавите членки определят също така изискванията по отношение на използването на минерални торове и продукти за растителна защита, като отчитат по-специално целта на екологично насочените площи за съхраняване и подобряване на биологичното разнообразие.
9. Площите с междинни култури или зелена покривка включват такива площи, създадени съгласно изискванията на посоченото в приложение II към Регламент (ЕС) № 1306/2013 ЗИУ 1, както и други площи с междинни култури или зелена покривка, при условие че същите са създадени чрез засяване на смес от видове култури или чрез подсяване на трева в основната култура. Държавите членки определят списъка на смесите от видове култури, които трябва да се използват, и периода за засяване на междинните култури или зелената покривка, като могат да въведат допълнителни условия предимно с оглед на методите на производство. Периодът, който се определя от държавите членки, не може да продължава след 1 октомври.
Площите с междинни култури или зелена покривка не включват площи, засети със зимни култури, които се засяват обикновено през есента с цел получаване на реколта или използване като паша. Те не включват също така площите, върху които се прилагат еквивалентни практики, посочени в раздел I, точки 3 и 4 от приложение IX към Регламент (ЕС) № 1307/2013 и изпълнявани в съответствие с ангажиментите, посочени в член 43, параграф 3, буква а) от същия регламент.
10. Върху площите с култури, които обогатяват почвата с азот, земеделските стопани отглеждат само такива култури, които обогатяват почвата с азот, които са включени в списък, определен от държавата членка. Този списък обхваща културите, които обогатяват почвата с азот, за които държавата членка счита, че спомагат за подобряване на биологичното разнообразие. Тези култури са налице през вегетационния период. Държавите членки определят правила относно местата, на които могат да се отглеждат култури, които обогатяват почвата с азот, и които отговарят на критериите за екологично насочени площи. Тези правила отчитат необходимостта да бъдат изпълнени целите на Директива 91/676/ЕИО и Директива 2000/60/ЕО, като се има предвид потенциалната способност на културите, които обогатяват почвата с азот, да увеличават риска от излужване на азот през есента. Държавите членки могат да въведат допълнителни условия предимно с оглед на методите на производство.
Площите с култури, които обогатяват почвата с азот, не могат да включват също така площите, върху които се прилагат еквивалентни практики, посочени в раздел I, точки 3 и 4 от приложение IX към Регламент (ЕС) № 1307/2013 и изпълнявани посредством ангажиментите, посочени в член 43, параграф 3, буква а) от същия регламент.
11. Един земеделски стопанин може да декларира една площ или особеност на ландшафта само веднъж за една референтна година за целите на изпълняването на изискването за екологично насочени площи.
Член 46
Правила относно регионалното изпълнение по отношение на екологично насочени площи
1. Държавите членки, които са избрали регионалното изпълнение, предвидено в член 46, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, определят региони за целите на посочения член. Тези региони се състоят от единни и хомогенни географски райони със сходни селскостопански и екологични условия. За целта хомогенността се отнася до видовете почви, надморската височина, както и до наличието на естествени и полуестествени райони.
2. В рамките на определените региони държавите членки определят районите, в които трябва да бъдат постигнати до половината процентни пунктове по изискването за екологично насочени площи.
3. По отношение на определените райони държавите членки предвиждат специални задължения за участващите земеделски стопани или групи стопани. С тези задължения се осигуряват прилежащи структури от съседни екологично насочени площи. Задълженията за участващите земеделски стопани или групи стопани включват изискване за всеки участващ стопанин най-малко 50 % от площта, която подлежи на изискването по член 46, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, да се намира на територията на неговото стопанство в региона в съответствие с член 46, параграф 2, втора алинея от посочения регламент.
4. Със задълженията за участващите земеделски стопани или групи стопани се гарантира, че прилежащите екологично насочени площи, посочени в параграф 3, се състоят от една или няколко от площите, посочени в член 46, параграф 2, първа алинея, букви а), в), г) и з) от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
5. При определянето на площите и предвиждането на задълженията, посочени съответно в параграфи 2 и 3, държавите членки отчитат, ако е приложимо, съществуващите национални или регионални стратегии за биологично разнообразие и/или за смекчаване на ефекта от изменението на климата и за адаптиране към него, плановете за управление на речните басейни или нуждите, установени с оглед на гарантиране на екологичната съгласуваност на мрежата „Натура 2000“, посочена в член 10 от Директива 92/43/ЕИО, или с оглед подпомагане на прилагането на стратегията за екологосъобразна инфраструктура.
6. Преди да предвидят задължения за земеделските стопани, държавите членки провеждат консултации със съответните земеделски стопани или групи стопани, както и с други заинтересовани страни. След тези консултации държавите членки съставят окончателен подробен план за регионалното изпълнение и информират заинтересованите страни, участвали в консултацията, и съответните земеделски стопани или групи стопани за него, включително за определените райони и за задълженията на участващите земеделски стопани или групи стопани, и по-специално за точния процент, който всеки отделен стопанин трябва да постигне в своето стопанство. Държавите членки съобщават тази информация на земеделския стопанин не по-късно от 30 юни на годината, предхождаща годината, за която се отнася регионалното изпълнение, или - за първата година на прилагане на настоящия регламент - достатъчно рано, за да се даде възможност на земеделския стопанин да подаде съответно заявлението си.
Без да се засягат плащанията за земеделските стопани, посочени в член 43, параграф 9 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, държавите членки гарантират, че е създадена уредба по отношение на финансовите обезщетения между земеделските стопани и по отношение на административните санкции в случай на неизпълнение във връзка с прилежащите екологично насочени площи.
Член 47
Правила относно колективното изпълнение и критериите, на които трябва да отговарят стопанствата, за да се счита, че са в непосредствена близост едно до друго
1. Държавите членки, които вземат решение да разрешат колективното изпълнение, предвидено в член 46, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, определят критерии, на които да отговарят стопанствата, за които се счита, че са в непосредствена близост, като използват някой от следните елементи:
а)
земеделски стопани, 80 % от стопанствата на които се намират в една община;
б)
земеделски стопани, 80 % от стопанствата на които се намират в рамките на територия с даден радиус, който се определя от държавата членка, но не може да надвишава 15 km.
2. Държавите членки, които решат да определят площите, в които има възможност за колективно изпълнение, и които решат да наложат задължения за участващите земеделски стопани или групи стопани, отчитат съществуващите национални или регионални стратегии за биологично разнообразие и/или за смекчаване на ефекта от изменението на климата и за адаптиране към него, плановете за управление на речните басейни или нуждите, установени с оглед на гарантиране на екологичната съгласуваност на мрежата „Натура 2000“, посочена в член 10 от Директива 92/43/ЕИО, или с оглед подпомагане на подобряването на екологосъобразната инфраструктура.
3. Задълженията за участващите земеделски стопани или групи стопани, посочени в параграф 2, включват условието прилежащите екологично насочени площи да се състоят от една или няколко от площите, посочени в член 46, параграф 2, втора алинея, букви а), в), г) и з) от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
4. Земеделските стопани, участващи в колективното изпълнение, сключват писмено споразумение, което съдържа подробна информация за вътрешната уредба по отношение на финансовите обезщетения и по отношение на административните санкции в случай на неизпълнение във връзка с общата екологично насочена площ.
Член 48
Определяне на съотношението между гори и земеделска земя
1. Държавите членки, които вземат решение за прилагане на член 46, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, определят процента на горите спрямо общата площ на земите, посочена в първа алинея от същия параграф, въз основа на данните, предоставяни от Евростат. При данните за горите се прилага определението, използвано от Организацията на ООН по прехрана и земеделие, и се изключват площите от категорията други залесени земи. Общата площ на земите изключва площите, заети от вътрешни водни басейни, включително реки и езера.
2. Съотношението между горите и земеделската земя, посочено в член 46, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, се изчислява с помощта на данни, предоставяни от Евростат. Ако няма данни от Евростат относно земите, заети от гори, и относно земеделските земи в необходимия мащаб, за да се направи оценка на съотношението на горите на равнище площ, равняващо се на равнището на местните административни единици (LAU2), или на равнището на ясно очертана единица, която обхваща един-единствен ясно указан прилежащ географски район със сходни селскостопански условия, могат да се използват и други източници на данни.
Държавите членки доказват, че относно земите, заети от гори, и относно земеделските земи са използвали актуални и последователни данни, които отразяват във възможно най-голяма степен действителната ситуация.
3. Данните и изчисленията, посочени в параграфи 1 и 2, са валидни в продължение на три години. След изтичането на този срок държавите членки, които вземат решение да продължат да прилагат освобождаването, предвидено в член 46, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, и да подновят този тригодишен срок, преизчисляват съотношенията в съответствие с параграфи 1 и 2 от настоящия член, като използват най-новите налични данни.
В случай на промяна на административните граници, която се отразява върху съотношението, посочено в параграф 2, данните и изчисленията се подлагат на нова оценка, като Комисията се уведомява за евентуалните промени в прилагането на освобождаването.
ГЛАВА 4
ПЛАЩАНЕ ЗА МЛАДИ ЗЕМЕДЕЛСКИ СТОПАНИ
Член 49
Достъп на юридически лица до плащане за млади земеделски стопани
1. Годишното плащане за млади селскостопански производители по член 50, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се предоставя на юридически лица, независимо от правната им форма, ако са изпълнени следните условия:
а)
юридическото лице има право на плащане по схемата за основно плащане или по схемата за единно плащане на площ, посочени в дял III, глава 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, и има активирани права за плащане или е декларирало отговарящи на условията за подпомагане хектари, както е посочено в член 50, параграф 4 от същия регламент;
б)
млад земеделски стопанин по смисъла на член 50, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 упражнява ефективен и дългосрочен контрол върху юридическото лице по отношение на решенията, свързани с управлението, ползите и финансовите рискове през първата година, в която юридическото лице подава заявление за плащане по схема за млади земеделски стопани. Когато в капитала или управлението на юридическото лице участват няколко физически лица, включително лице или лица, които не са млади земеделски стопани, младият земеделски стопанин е в състояние да упражнява такъв ефективен и дългосрочен контрол самостоятелно или съвместно с други земеделски стопани;
в)
най-малко един от младите земеделски стопани, които отговарят на условието, посочено в буква б), отговаря на критериите за допустимост, установени от държавите членки съгласно член 50, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, ако има такива, освен ако държавите членки са решили, че тези критерии се прилагат по отношение на всички подобни млади земеделски стопани.
Когато юридическо лице се контролира самостоятелно или съвместно от друго юридическо лице, условията, определени в първата алинея на буква б), се прилагат за всяко физическо лице, което упражнява контрол върху това друго юридическо лице.
2. Плащането, посочено в член 50, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, повече не се отпуска, ако всички млади земеделски стопани, които отговарят на критериите, посочени в параграф 1, първа алинея, буква б), и по целесъобразност - в параграф 1, първа алинея, буква в), са престанали да упражняват контрол върху юридическото лице.
3. За целите на настоящия член:
а)
всяко позоваване в член 50, параграфи 4-10 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 на „земеделски стопанин“ се тълкува като позоваване на юридическото лице, посочено в настоящия член;
б)
позоваването на посоченото в член 50, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 първо подаване на заявление за схемата за основно плащане или схемата за единно плащане на площ, се тълкува като позоваване на първото заявление на юридическото лице за плащане по схемата за млади земеделски стопани;
в)
без да се засяга параграф 4 от настоящия член, позоваването в член 50, параграф 5, второ изречение от Регламент (ЕС) № 1307/2013 на понятието „създаване“ се тълкува като позоваване на създаване от младите земеделски стопани, упражняващи контрол върху юридическото лице в съответствие с параграф 1, първа алинея, буква б) от настоящия член.
4. Когато няколко млади земеделски стопани по параграф 1, първа алинея, буква б) са придобили контрол над юридическото лице по различно време, най-ранното придобиване на контрол се счита за момент на създаване по член 50, параграф 5, второ изречение от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Член 50
Достъп на групи физически лица до плащане за млади земеделски стопани
Член 49 се прилага mutatis mutandis по отношение на група физически лица по член 4, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1307/2013, за които изискванията, посочени в член 49, параграф 1, буква а) от настоящия регламент, са изпълнени на равнище група.
ГЛАВА 5
ОБВЪРЗАНО С ПРОИЗВОДСТВОТО ПОДПОМАГАНЕ
РАЗДЕЛ 1
Доброволно обвързано с производството подпомагане
Член 51
Определения
За целите на настоящия раздел „мерки за обвързано с производството подпомагане“ означава мерки за прилагане на доброволно обвързаното с производството подпомагане, посочено в член 52, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Член 52
Общи принципи
1. Държавите членки определят регионите по член 52, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 в съответствие с обективни и недискриминационни критерии, като например агрономически и социално-икономически характеристики, регионален селскостопански потенциал или институционална или административна структура. Тези региони могат да се различават от региони, определени съгласно други схеми за подпомагане, предвидени в Регламент (ЕС) № 1307/2013.
2. При определянето на специфичните видове селскостопански практики или специфичните селскостопански сектори по член 52, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 държавите членки вземат предвид по-специално съответните производствени структури и условия на региона и на съответния сектор.
3. За целите на член 52, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се счита, че определени видове селскостопански практики или специфични селскостопански сектори изпитват трудности, ако е налице риск от изоставяне или от спад на производството между другото поради ниска рентабилност на извършваната дейност, което оказва неблагоприятно въздействие върху икономическото, социалното или екологичното равновесие в съответния регион или сектор.
Член 53
Условия за отпускане на подпомагането
1. Държавите членки определят критерии за допустимост по отношение на мерки за обвързано с производството подпомагане в съответствие с рамката, установена с Регламент (ЕС) № 1307/2013, и условията, посочени в настоящия регламент.
2. Площите, добивите и броят на животните по член 52, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се определят на регионално или секторно равнище от държавите членки. Те отразяват максималния добив, максималната обработваема площ или максималния брой животни в целевия регион или сектор за най-малко една година през петгодишния период, предхождащ годината на решението по член 53, параграф 1 от посочения регламент.
Годишното плащане се изразява като размер на подпомагането за съответна единица. То е резултат от съотношението между сумата, определена за финансиране на мярката, за която е подадено уведомление съгласно приложение I, точка 3, буква и) от настоящия регламент, и или площта/броя животни, които отговарят на условията за подпомагане за съответната година, или определените площ/брой животни, както е посочено в първа алинея от настоящия параграф.
3. Когато мярката за обвързано с производството подпомагане се отнася за маслодайните семена, посочени в приложението към Меморандума за разбирателство между Европейската икономическа общност и Съединените американски щати за маслодайни семена в рамките на ГАТТ, за да се осигури изпълнението на този международен ангажимент, общият размер на максималната площ, за която държавите членки са подали уведомление и за която се отпуска подпомагане, не надхвърля определена максимална площ за целия Съюз.
Когато максималната площ по първа алинея е надхвърлена, съответните държави членки коригират площта, за която е подадено уведомление, като прилагат коефициент за намаление, изчислен като съотношение между максималната площ и общия размер на площите, за които е подадено уведомление и за които се отпуска подпомагане на маслодайните семена по първа алинея.
Комисията определя коефициента за намаление по втора алинея посредством актове за изпълнение, които се приемат, без да се прилага процедурата по член 71, параграф 2 или параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
4. Когато мярката за обвързано с производството подпомагане се отнася за едър рогат добитък и/или овце и кози, държавите членки определят като условие за допустимост за подпомагане изискванията за идентификация и регистрация на животните, предвидени съответно в Регламент (ЕО) № 1760/2000 на Европейския парламент и на Съвета (25) или Регламент (ЕО) № 21/2004 на Съвета (26).
5. Държавите членки не могат да отпускат обвързано с производството подпомагане за площи, които не отговарят на условията за подпомагане по смисъла на член 32, параграфи 2, 3 и 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013. Когато държавите членки отпускат обвързано с производството подпомагане за коноп, се прилага условието по член 32, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 и член 9 от настоящия регламент.
Член 54
Съответствие и натрупване на различни видове подпомагане
1. За целите на член 52, параграф 8 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 мерките, предвидени в Регламент (ЕС) № 1305/2013 и Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета (27), се считат за „други мерки и политики на Съюза“.
2. Държавите членки гарантират съответствието между:
а)
мерките за обвързано с производството подпомагане и мерките, прилагани съобразно други мерки и политики на Съюза;
б)
различните мерки за обвързано с производството подпомагане;
в)
мерките за обвързано с производството подпомагане и мерките, финансирани от държавни помощи.
Държавите членки гарантират, че мерките за обвързано с производството подпомагане не пречат на правилното функциониране на други мерки, посочени в първата алинея.
3. В случаите на подпомагане по една мярка за обвързано с производството подпомагане, което може да бъде отпуснато и по друга мярка за обвързано с производството подпомагане или по мярка, прилагана съобразно други мерки и политики на Съюза, държавите членки гарантират, че земеделският стопанин може да получи подпомагане, съобразено с целта, посочена в член 52, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, само по една такава мярка.
Член 55
Критерии за одобрение от Комисията
1. За целите на член 55, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се счита, че липсват алтернативи, ако:
а)
в целевия регион или сектор не може да се извършва никакво друго производство, освен производството, обхванато от мярката за обвързано с производството подпомагане, или ако продължаването на това производство изисква значителни промени в производствените структури; или
б)
възможностите за преминаване към друго производство са силно ограничени поради липсата на земя или подходяща за това производство инфраструктура, поради следващото от това значително намаляване на броя на стопанствата, поради равнището на необходимите в резултат на преобразуването инвестиции или поради сходни причини.
2. За целите на член 55, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 е необходимо да се осигури постоянно снабдяване на местната преработвателна промишленост, когато се очаква евентуално спиране или намаляване на производството в целевия регион или сектор да окаже отрицателно въздействие върху дейността и свързаната с това икономическа жизнеспособност или заетост в предприятията по веригата на доставки, които зависят в голяма степен от това производство, като например преработватели на суровини или предприятия от хранително-вкусовата промишленост. Тези предприятия трябва да се намират в съответния регион или продължаването на дейността им да е сериозно зависимо от сектора.
3. За целите на член 55, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се смята, че са налице продължаващи смущения на съответния пазар, когато селскостопанските производители в целевия регион или сектор са засегнати от икономическите загуби, произтичащи по-специално от замърсяване, контаминация или влошаване на качеството на околната среда, свързани с конкретно събитие с ограничен териториален обхват.
4. При оценката на равнището на обвързаното с производството подпомагане във връзка с мерките, които трябва да бъдат одобрени съобразно съобщената от държавата членка информация, Комисията взема предвид равнището на обвързаните с производството директни плащания, отпускани в продължение на най-малко една година в рамките на референтния период 2010-2014 г., както е посочено в член 53, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
РАЗДЕЛ 2
Специално плащане за култура - памук
Член 56
Предоставяне на разрешение за земеделска земя за производство на памук
Държавите членки установяват обективни критерии, въз основа на които се одобряват земеделски земи в съответствие с член 57, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Тези критерии се основават на едно или няколко от следните условия:
а)
аграрната икономика на регионите, в които памукът е основна култура;
б)
почвата и климата на въпросните площи;
в)
управлението на водите за напояване;
г)
системи за ротация и методи за отглеждане, които са съобразени с околната среда.
Член 57
Предоставяне на разрешение за сортове за засаждане
За целите на член 57, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 държавите членки предоставят разрешение за сортовете, изброени в общия каталог на сортовете от земеделски растителни видове, посочен в Директива 2002/53/ЕО, които са съобразени с нуждите на пазара.
Член 58
Изисквания за допустимост
Засаждането на площите, посочени в член 57, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, се извършва с минимална гъстота на посевите, която се определя от съответната държава членка въз основа на почвено-климатичните условия и конкретните регионални характеристики, където това е целесъобразно.
Член 59
Агрономически практики
Държавите членки могат да определят специални правила относно агрономическите практики, необходими за поддържането на културите и прибирането на реколтата при обичайни условия на отглеждане.
Член 60
Одобряване на междубраншови организации
1. Всяка година държавите членки одобряват за срок от една година, започващ не по-късно от 1 март, междубраншовите организации по член 59, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, които кандидатстват за получаване на статут на одобрена организация и които:
а)
покриват обща площ от най-малко 4 000 ha, както е установено от държавата членка, отговарящи на критериите за одобрение, определени в член 56 от настоящия регламент;
б)
включват най-малко едно предприятие за омаганяване; и
в)
са приели вътрешен правилник за работа, по-специално относно условията за членство и членския внос, съгласно националните и съюзните правила.
2. Ако се установи, че одобрена междубраншова организация не спазва критериите за одобрение, посочени в параграф 1, държавата членка оттегля одобрението, освен ако съответното неспазване на критериите бъде коригирано. В случай, че планира да оттегли одобрението, държавата членка уведомява междубраншовата организация за това си намерение, както и за основанията за оттеглянето. Държавата членка дава възможност на междубраншовата организация да представи своите коментари в рамките на определен срок.
Земеделски производители, които са членове на одобрена междубраншова организация, одобрението за която е оттеглено в съответствие с първа алинея от настоящия параграф, губят правото на увеличаване на помощите, предвидено в член 60, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Член 61
Задължения на производителите
1. Производителят не може да членува в повече от една одобрена междубраншова организация по член 59, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
2. Производител, който членува в одобрена междубраншова организация, доставя своя памук само на предприятие за омаганяване, което членува в същата организация.
3. Участието на производителите в одобрена междубраншова организация се основава на доброволно членство.
ГЛАВА 6
УВЕДОМЛЕНИЯ
Член 62
Уведомления във връзка с определенията и свързаните с тях разпоредби
Държавите членки уведомяват Комисията за всички решения, взети в съответствие с член 4, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, до 31 януари 2015 г. Уведомлението съдържа подробно описание и обосновка на тези решения, както и обективните критерии, въз основа на които са взети.
Член 63
Уведомления във връзка с коефициента за намаление съгласно член 32, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013
Държавите членки уведомяват Комисията за всички решения, взети в съответствие с член 8, до 31 януари 2015 г. Уведомлението съдържа подробно описание и обосновка на тези решения, както и обективните критерии, въз основа на които са взети.
Член 64
Уведомления във връзка с основното плащане
1. Когато държава членка уведомява Комисията за свои решения съгласно член 22, параграфи 2 и 3, член 24, параграф 10, член 29 и член 40, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, уведомлението съдържа подробно описание на тези решения. При решенията съгласно член 24, параграф 10, член 29 и член 40, параграф 4 от посочения регламент освен това при необходимост се включва и обосновка.
Когато държава членка уведомява Комисията за свои решения съгласно член 23, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, уведомлението съдържа подробно описание и обосновка на решенията, както и обективните критерии, въз основа на които са взети, по-специално критериите, използвани за определянето на регионите съгласно член 23, параграф 1 от посочения регламент, критериите, използвани за регионалното разпределение на националните тавани съгласно член 23, параграф 2 от посочения регламент, и критериите, използвани за годишни прогресивни изменения съгласно член 23, параграф 3 от посочения регламент.
2. Когато държава членка реши да използва възможностите, предвидени в член 30, параграф 7, член 30, параграф 11, буква б), член 32, параграф 3, буква б), член 32, параграф 5 и член 36, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, тя уведомява Комисията до 31 януари на първата година на прилагане на тези решения, като уведомлението съдържа подробно описание и обосновка на решенията, както и обективните критерии, въз основа на които са взети.
В случай на преразглеждане на решението, посочено в член 30, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, информацията, посочена в първа алинея от настоящия параграф, се съобщава на Комисията до 31 януари на първата година от прилагането на преразгледаното решение.
3. Когато държава членка реши да използва възможността, предвидена в член 34, параграфи 3 и 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, тя уведомява Комисията за това си решение до 31 януари на първата година на прилагане на това решение.
4. Когато държава членка реши да използва възможностите, предвидени в член 39, параграф 1, втора алинея и член 40, параграфи 2 и 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, тя уведомява Комисията до 31 януари на годината, предхождаща годината, през която то се прилага за първи път, като уведомлението съдържа подробно описание и обосновка на решенията, както и обективните критерии, въз основа на които са взети.
5. Когато държава членка реши да прилага схемата за единно плащане на площ съгласно член 36, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, тя уведомява Комисията до 1 септември на всяка година за общия брой хектари за съответната референтна година, декларирани от земеделските стопани съгласно член 36, параграф 2 от посочения регламент.
Член 65
Уведомления във връзка с екологизирането
1. Държавите членки уведомяват Комисията за следното:
а)
до 15 декември 2014 г.:
i)
ако е приложимо, за своето решение да изчисляват плащането, посочено в член 43, параграф 9 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, съгласно третата алинея от същия параграф;
ii)
ако е приложимо, за своето решение да определят допълнителни екологично чувствителни зони с постоянно затревени площи, посочени в член 45, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
iii)
ако е приложимо, за своето решение да прилагат плащането, посочено в член 43, параграф 9 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, на регионално равнище, както е предвидено в член 47, параграф 2 от същия регламент;
б)
до 15 декември на съответната година - за решението да определят нови екологично чувствителни зони с постоянно затревени площи, както е посочено в член 41, втора алинея от настоящия регламент;
в)
до 15 декември на всяка година за съответната референтна година:
i)
общия брой на земеделските стопани, които трябва да изпълняват най-малко едно задължение за екологизиране, посочено в член 43, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, и общия брой хектари, декларирани от тези земеделски стопани;
ii)
общия брой на земеделските стопани, освободени от една или повече практики за екологизиране, и броя хектари, декларирани от тези земеделски стопани; броя на земеделските стопани, освободени от всички практики, тъй като отговарят на изискванията на Регламент (ЕО) № 834/2007; броя на земеделските стопани, освободени от задължението за диверсификация на културите, и броя на земеделските стопани, освободени от задължението за екологично насочени площи, и съответния брой хектари, декларирани от тези земеделски стопани. Тези данни не включват земеделските стопани, които участват в схемата за дребни земеделски стопани;
iii)
общия брой на земеделските стопани, които прилагат равностойни мерки, като се разграничават земеделските стопани, които прилагат еквивалентни практики съгласно член 43, параграф 3, буква а) или буква б) от Регламент (ЕС) № 1307/2013, и съответния брой хектари, декларирани от тези земеделски стопани;
iv)
общия брой на земеделските стопани, които прилагат диверсификация на културите, с разбивка по брой на земеделските стопани, които прилагат диверсификация с две култури, и брой на земеделските стопани, които прилагат диверсификация с три култури, включително съответния брой хектари обработваема земя, декларирани от тези земеделски стопани;
v)
общия брой на земеделските стопани, взет предвид при изчисляването на съотношението на постоянно затревените площи и общата земеделска площ, и общия брой на хектарите, заети с постоянно затревени площи, декларирани от тези земеделски стопани;
vi)
общия брой на земеделските стопани, които декларират екологично чувствителни постоянно затревени площи; общия брой на хектарите, заети с екологично чувствителни постоянно затревени площи, декларирани от тези земеделски стопани, и общия брой на хектарите, определени за екологично чувствителни постоянно затревени площи;
vii)
общия брой на земеделските стопани, към които се прилага задължението за екологично насочена площ; общия брой на хектарите обработваема земя, декларирани от тези земеделски стопани; и общия брой на хектарите, декларирани като екологично насочена площ, преди прилагането на тегловните коефициенти, с разбивка по видове екологично насочени площи, посочени в член 46, параграф 2, първа алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
viii)
общия брой на земеделските стопани, които изпълняват задължението за екологично насочени площи на регионално или колективно равнище, и общия брой на хектарите обработваема земя, декларирани от тези земеделски стопани;
г)
до 15 декември на всяка година - референтното съотношение и годишното съотношение на постоянно затревените площи към общата земеделска площ, както и информация относно задълженията, установени на равнището на стопанството в съответствие с член 45, параграф 2, пета алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013 и член 44 от настоящия регламент.
2. В уведомлението, което държавите членки трябва да подадат до 1 август 2014 г. съгласно член 46, параграф 8 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, те уведомяват Комисията за следното:
а)
своето решение по отношение на това кои площи, посочени в член 46, параграф 2, първа алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013, трябва да се считат за екологично насочени площи. До 1 октомври 2014 г. това уведомление се допълва с подробна информация за това решение, включително относно условията, които се прилагат по отношение на тези площи, в резултат на решенията, взети от държавите членки;
б)
подробна информация относно прилагането на коефициентите за преобразуване и тегловните коефициенти, посочени в член 46, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
3. В уведомлението, което държавите членки трябва да подадат до 1 август на годината, предхождаща първото прилагане на съответното решение съгласно член 46, параграф 8 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, те уведомяват Комисията за следното:
а)
за държавите членки, избрали регионалното изпълнение, посочено в член 46, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013: информация за определянето на регионите, за определянето на районите, за избраните площи за целите на член 46, параграф 4 от настоящия регламент, и информация, с която се обосновава по какъв начин с регионалното изпълнение се укрепва прилагането на политиките на Съюза в областта на околната среда, климата и биологичното разнообразие;
б)
за държавите членки, които са разрешили колективното изпълнение, посочено в член 46, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, информация за определянето на районите и за избраните площи за целите на член 47, параграф 3 от настоящия регламент, ако това е приложимо.
4. В уведомлението, което трябва да подадат до 1 август на годината, предхождаща първото прилагане на съответното решение съгласно член 46, параграф 8 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, държавите членки, отговарящи на условието, посочено в член 46, параграф 7 от посочения регламент и взели решение за прилагане на освобождаването, предвидено в тази разпоредба, предоставят на Комисията подробни данни за това решение, включително данните и изчисленията, които доказват, че всички условия за освобождаването, посочено в член 46, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, са изпълнени.
Първа алинея се прилага mutatis mutandis към решенията за продължаване прилагането на освобождаването, предвидено в член 46, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, и за подновяване на тригодишния срок, посочен в член 48, параграф 3 от настоящия регламент.
Държавите членки уведомяват Комисията незабавно за евентуални промени в прилагането на освобождаването, предвидено в член 46, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Член 66
Уведомления във връзка с плащането за млади земеделски стопани
1. Когато държава членка реши при изчисляването на плащането за млади земеделски стопани да приложи член 50, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, тя уведомява Комисията относно избрания метод за изчисляване на плащането и относно максималния срок, определен в съответствие с член 50, параграф 9 от посочения регламент, до 31 януари 2015 г.
2. Когато държава членка реши да определи критериите за допустимост в съответствие с член 50, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 или да приложи метода за изчисляване, посочен в член 50, параграф 10 от същия регламент, тя уведомява Комисията за това си решение до 31 януари 2015 г.
3. Когато държава членка реши да се възползва от възможността за преизчисляване на фиксирания брой хектари, както е предвидено в член 50, параграф 10, трета алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013, тя уведомява Комисията за това решение и представя обосновка, както и обективните критерии, въз основа на които е взето решението, до 1 август на годината, в която ще се прилага това преизчисляване.
Член 67
Уведомления във връзка с доброволно обвързаното с производството подпомагане
1. Уведомленията, посочени в член 54, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, включват елементите, изброени в приложение I към настоящия регламент.
2. За всяка мярка за обвързано с производството подпомагане и за всеки специфичен вид селскостопанска практика или специфичен селскостопански сектор държавите членки уведомяват Комисията за общия брой бенефициери, размера на отпуснатите плащания, както и общата площ и общия брой животни, за които подпомагането е действително изплатено. Уведомяването се извършва до 15 септември на годината, следваща годината, за която са отпуснати плащанията.
Член 68
Уведомления относно минималните изисквания за получаване на директни плащания
Държавите членки уведомяват Комисията до 1 август 2014 г. за всяко решение, взето в съответствие с член 10 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Член 69
Уведомления относно преразпределителното плащане
Когато държава членка реши да отпусне преразпределително плащане съгласно дял III, глава 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, уведомлението, посочено в член 41, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013, включва подробна информация за това решение, включително подробна информация и обосновка на изчисляването на преразпределителното плащане, а когато е целесъобразно, и информация за прилагане на регионално равнище съгласно член 41, параграф 2 от посочения регламент, както и относно всякакво деление в рамките на броя на хектарите съгласно член 41, параграф 5 от посочения регламент.
Член 70
Уведомления относно плащането за райони с природни ограничения
Когато държава членка реши да отпусне плащане за райони с природни ограничения съгласно дял III, глава 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, тя уведомява Комисията до 1 август 2014 г. за всяко решение, взето в съответствие с член 48 от Регламент (ЕС) № 1307/2013. Уведомлението включва подробна информация за това решение, включително, когато е целесъобразно, информация относно всяко ограничаване на плащанията до определени площи в съответствие с член 48, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, относно прилагането на максималните граници, посочени в член 48, параграф 4 от същия регламент, както и относно всякакво прилагане на регионално равнище в съответствие с член 48, параграф 5 от същия регламент.
Член 71
Уведомления относно схемата за дребни земеделски стопани
Когато държава членка реши да прилага схемата за дребни земеделски стопани съгласно дял V от Регламент (ЕС) № 1307/2013, тя уведомява Комисията до 1 август 2014 г. за всяко решение, взето в съответствие с посочения дял.
Уведомлението включва подробна информация за това решение, в това число възможното автоматично включване на земеделски стопани съгласно член 62, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 и изчислението на плащанията съгласно член 63 от посочения регламент.
Държавите членки информират Комисията относно решението за финансиране по член 65, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 своевременно и не по-късно от 1 декември на календарната година, за която се отнася плащането.
Член 72
Прилагане на член 8, параграф 1, член 41, параграф 4 или член 52, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 към членове на юридически лица или групи
Когато държава членка реши да приложи член 8, параграф 4, член 41, параграф 8 или член 52, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, тя уведомява Комисията до 1 август 2014 г. за това си решение.
Член 73
Линейни намаления на плащанията
Когато се прилагат линейни намаления по член 7, параграф 1, втора алинея, по член 51, параграф 2 или по член 65, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕС) № 1307/2013, държавите членки информират Комисията за приложения процент на намаление незабавно и не по-късно от 30 юни на годината, следваща календарната година, през която са поискани линейно намалените директни плащания.
Член 74
Искане за информация относно взетите от държавите членки мерки
Когато това е необходимо за осигуряване на правилното прилагане на правилата, установени в Регламент (ЕС) № 1307/2013 или в настоящия регламент, Комисията може да поиска от държавите членки да предоставят подробна информация за мерките, предприети в изпълнение на Регламент (ЕС) № 1307/2013 или всички разпоредби, приети от Комисията въз основа на същия регламент.
Член 75
Доклади
1. Когато България и Румъния решат да отпуснат допълнителни национални директни плащания съгласно член 18 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, те представят доклад до Комисията до 30 юни 2016 г. За всяко допълнително национално директно плащане в доклада се посочват броят на бенефициерите, общият размер на отпуснатите допълнителни национални директни плащания, хектарите, за които е отпуснато плащането, и равнището на плащането, според случая.
2. Когато държава членка реши да отпусне преходна национална помощ съгласно член 37, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, тя представя годишен доклад до Комисията до 15 септември на годината, следваща отпускането на тази преходна национална помощ. За всеки сектор докладът включва броя на бенефициерите, размера на отпуснатата преходна национална помощ, хектарите, броя на животните или други единици, за които е била отпусната помощта, и равнището на тази помощ, според случая.
Член 76
Уведомяване за решение в резултат от преразглеждане
Когато се преразглежда решение, за което Комисията е уведомена в съответствие с Регламент (ЕС) № 1307/2013 или с настоящия регламент, Комисията се уведомява относно решението в резултат от преразглеждането в срок от четири седмици, считано от датата на вземане на това решение, освен ако в Регламент (ЕС) № 1307/2013 е предвиден друг срок за такова уведомление.
Уведомлението включва подробно описание на решението, а когато е приложимо, и обосновката и обективните критерии, въз основа на които е взето.
ГЛАВА 7
ИЗМЕНЕНИЕ, ОТМЯНА И ВЛИЗАНЕ В СИЛА
Член 77
Изменение на Регламент (ЕС) № 1307/2013
Приложение X към Регламент (ЕС) № 1307/2013 се заменя с текста от приложение II към настоящия регламент.
Член 78
Отмяна
Регламенти (ЕО) № 1120/2009 и (ЕО) № 1121/2009 се отменят.
Те обаче продължават да се прилагат към заявленията за помощи, които се отнасят за календарните години преди календарната 2015 г.
Член 79
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага към заявленията за помощи, които се отнасят за календарните години след календарната 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 11 март 2014 година.
KOMISIJOS DELEGUOTASIS REGLAMENTAS (ES) Nr. 639/2014
2014 m. kovo 11 d.
kuriuo papildomas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1307/2013, kuriuo nustatomos pagal bendros žemės ūkio politikos paramos sistemas ūkininkams skiriamų tiesioginių išmokų taisyklės, ir iš dalies keičiamas to reglamento X priedas
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į 2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1307/2013, kuriuo nustatomos pagal bendros žemės ūkio politikos paramos sistemas ūkininkams skiriamų tiesioginių išmokų taisyklės ir panaikinami Tarybos reglamentas (EB) Nr. 637/2008 ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 73/2009 (1), ypač į jo 4 straipsnio 3 dalį, 8 straipsnio 3 dalį, 9 straipsnio 5 dalį, 35 straipsnio 1, 2 ir 3 dalis, 36 straipsnio 6 dalį, 39 straipsnio 3 dalį, 43 straipsnio 12 dalį, 44 straipsnio 5 dalį, 45 straipsnio 5 ir 6 dalis, 46 straipsnio 9 dalį, 50 straipsnio 11 dalį, 52 straipsnio 9 dalį, 57 straipsnio 3 dalį, 58 straipsnio 5 dalį, 59 straipsnio 3 dalį bei 67 straipsnio 1 ir 2 dalis,
kadangi:
(1)
Tarybos reglamentas (EB) Nr. 73/2009 (2) panaikintas ir pakeistas Reglamentu (ES) Nr. 1307/2013. Reglamente (ES) Nr. 1307/2013 nustatoma nauja teisinė sistema, kurią sudaro tiesioginės paramos sistema, įskaitant bazinę išmoką ūkininkams ir kitas paramos sistemas. Juo Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius ir įgyvendinimo aktus. Tokiais aktais turi būti priimtos tam tikros taisyklės, siekiant užtikrinti sklandų sistemų pagal naują teisinę sistemą veikimą. Siekiant mažinti administracinę naštą, šios taisyklės turėtų būti paprastos, o jų vykdymas lengvai kontroliuojamas. Tais aktais turėtų būti pakeistos Komisijos reglamentuose (EB) Nr. 1120/2009 (3) ir (EB) Nr. 1121/2009 (4) nustatytos taisyklės;
(2)
šiuo reglamentu reikia papildyti tos sistemos nuostatas, susijusias su tam tikromis bendrosiomis nuostatomis, bazinės išmokos sistema, vienkartinės išmokos už plotus sistema, išmoka ūkininkams, kurie laikosi klimatui ir aplinkai naudingos žemės ūkio praktikos, išmoka žemės ūkio veiklą pradedantiems jauniesiems ūkininkams, savanoriška susietąja parama ir specialiąja išmoka už medvilnę, ir nuostatas, susijusias su pranešimais, kurių reikalaujama pagal kiekvieną paramos sistemą;
(3)
siekiant užtikrinti, kad tiesioginės išmokos būtų tinkamai koreguojamos laikantis finansinės drausmės, būtina nustatyti bendrąsias taisykles dėl išmokų sumažinimo apskaičiavimo sekos, palyginti su sumažinimu pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1306/2013 (5);
(4)
vadovaujantis Europos Sąjungos Teisingumo Teismo praktika (6), reikėtų paaiškinti, kad valstybės narės, priimdamos Sąjungos teisės įgyvendinimo priemones, turėtų vadovautis savo nuožiūra laikydamosi tam tikrų principų, visų pirma nediskriminavimo principo;
(5)
teikiant paramą, kuri nėra susietoji parama, turėtų būti paisoma reikalavimų, pagal kuriuos ta parama būtų laikoma atsietąja pajamų parama, kaip apibrėžta Susitarimo dėl žemės ūkio, sudaryto daugiašalių derybų dėl prekybos Urugvajaus raunde (7), „žaliojoje dėžėje“, o teikiant susietąją paramą turėtų būti paisoma reikalavimų, laikomų patenkančiais į to susitarimo „mėlynąją dėžę“;
(6)
pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 4 straipsnio 1 dalies c punktą žemės ūkio veikla - tai nebūtinai žemės ūkio produktų gamyba, kultivavimas arba auginimas. Vietoj to ūkininkai gali išlaikyti žemės ūkio paskirties žemę tokios būklės, kad ji būtų tinkama ganyti arba kultivuoti be parengiamosios veiklos, kurią vykdant nebūtų apsiribota įprastais žemės ūkio metodais ir įrenginiais, arba ganyti arba kultivuoti tinkamos būklės natūraliai laikomoje žemės ūkio paskirties žemėje vykdyti tam tikrą minimalią veiklą. Kadangi abiejų pastarųjų rūšių veiklai vykdyti reikia tam tikrų ūkininko veiksmų, būtina nustatyti Sąjungos sistemą, kurioje valstybės narės nustatytų papildomų tokios veiklos kriterijų;
(7)
dėl aplinkosaugos priežasčių pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 4 straipsnio 1 dalies h punkte pateiktą apibrėžtį daugiamečiams žolynams priklauso ir ne žoliniai augalai, pvz., krūmokšniai ir (arba) medžiai, kurie gali būti panaudoti ganymui, su sąlyga, kad toje žemėje tebevyrauja žolė ir kiti žoliniai pašarai. Todėl būtina nustatyti kriterijus, pagal kuriuos sprendžiama, kada tebevyrauja žolė ar kiti žoliniai pašarai;
(8)
pagal daugiamečių žolynų apibrėžtį daugiamečiais žolynais valstybės narės gali laikyti ir žemę, kurią galima panaudoti ganymui ir kuri sudaro dalį nusistovėjusios vietos praktikos, kai žolė ir kiti žoliniai pašarai ganyklų plotuose tradiciškai nevyrauja. Šiuo tikslu būtina nustatyti kriterijus, kuriais remiantis būtų galima apibrėžti tokią nusistovėjusią vietos praktiką;
(9)
pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 4 straipsnio 2 dalies antrą pastraipą daugiamečiais žolynais valstybės narės gali laikyti ir žemę, kurią galima panaudoti ganymui ir kuri sudaro dalį nusistovėjusios vietos praktikos, kai žolė ir kiti žoliniai pašarai ganyklų plotuose tradiciškai nevyrauja. Tokiems daugiamečiams žolynams gali būti taikomas sumažinimo koeficientas pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 32 straipsnio 5 dalį. Kad ta nuostata būtų taikoma proporcingai, tikslinga numatyti galimybę išskirti skirtingas plotų kategorijas, kad joms būtų galima taikyti skirtingus sumažinimo koeficientus;
(10)
pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 9 straipsnio 1 dalį tiesioginės išmokos neskiriamos fiziniams ar juridiniams asmenims arba fizinių ar juridinių asmenų grupėms, kurių žemės ūkio paskirties žemę sudaro daugiausia ganyti ar kultivuoti tinkamos būklės natūraliai laikomi plotai ir kurie tuose plotuose nevykdo minimalios valstybių narių apibrėžtos veiklos. Šiuo tikslu būtina nustatyti, kada tokie plotai laikomi sudarančiais pagrindinę ūkininko žemės ūkio paskirties žemės dalį, ir patikslinti tos nuostatos taikymo sritį;
(11)
pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 9 straipsnio 2 dalį subjektai, vykdantys į tiesioginių išmokų skyrimo reikalavimų neatitinkančios veiklos sąrašą įtrauktą veiklą, gali būti laikomi aktyviais ūkininkais, jei gali įrodyti, kad atitinka vieną iš toje nuostatoje nurodytų kriterijų. Pagal vieną iš tų kriterijų reikia įrodyti, kad metinė tiesioginių išmokų suma sudaro bent 5 % visų pajamų, kurių jie gavo iš ne žemės ūkio veiklos. Todėl būtina apibrėžti nuostatas, pagal kurias būtų vertinama, ar pajamos gautos iš žemės ūkio ar ne žemės ūkio veiklos;
(12)
be to, taikant Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 9 straipsnio 2 dalį ir, atitinkamais atvejais, to paties straipsnio 3 dalį, taip pat taikant 9 straipsnio 4 dalį, pagal kurią tam tikriems ūkininkams netaikomos to reglamento 9 straipsnio 2 ir 3 dalys, būtina nustatyti, kaip nustatoma metinė tiesioginių išmokų suma. Siekiant užtikrinti vienodas sąlygas Bulgarijos, Kroatijos ir Rumunijos, kuriose tiesioginės išmokos įvedamos laipsniškai, ūkininkams, tose valstybėse narėse metinė tiesioginių išmokų suma turėtų būti grindžiama galutinėmis sumomis, kurios turi būti skiriamos laipsniško įmokų įvedimo proceso pabaigoje;
(13)
pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 9 straipsnio 2 dalį ir, atitinkamais atvejais, 3 dalį ūkininkams gali būti neskiriama parama, jeigu jų vykdoma žemės ūkio veikla yra nereikšminga arba jeigu jų pagrindinė veikla ar įmonės tikslas nėra žemės ūkio veiklos vykdymas. Šiuo atžvilgiu būtina nustatyti tam tikrus kriterijus ir kartu suteikti valstybėms narėms galimybę nustatyti alternatyvius kriterijus, taikomus tik nedidelės apimties žemės ūkio veiklai;
(14)
Reglamente (ES) Nr. 1307/2013 numatomos kelios teisių į išmokas paskirstymo ūkininkams galimybės. Siekiant teisinio tikrumo reikėtų numatyti, kad faktinio ar numatomo paveldėjimo arba atšaukiamo numatomo paveldėjimo, valdos sujungimo arba padalijimo atveju gautinų teisių į išmokas skaičius ir vertė nustatomi tokiomis pat sąlygomis, kurios būtų taikytos iš pradžių valdą valdžiusiam ūkininkui. Be to, būtina numatyti taisykles, kaip turi būti nustatomas skirtinų teisių į išmokas skaičius valdų padalijimo atveju, jeigu tos valdos yra Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 24 straipsnio 4 arba 5 dalį taikančiose valstybėse narėse. Kad būtų užtikrinti teisėti ūkininkų lūkesčiai, ūkininko juridinio statuso pasikeitimas neturėtų turėti įtakos teisių į išmokas, kurias gali gauti ūkininkas, skaičiui ar vertei, jeigu toks ūkininkas ir toliau valdo valdą, gauna iš jos naudos ir prisiima su ja susijusią finansinę riziką;
(15)
siekiant suteikti teisinio tikrumo ir užtikrinti tinkamą teisių į išmokas administravimą būtina paaiškinti, kad skirstant teises į išmokas ir jomis pasinaudojant būtų atsižvelgiama tik į tuos reikalavimus atitinkančius hektarus, kurie nustatyti pagal Komisijos deleguotojo reglamento (ES) Nr. 640/2014 (8) 2 straipsnio 1 dalies antros pastraipos 23 punkto a papunktį;
(16)
vadovaujantis Europos Sąjungos Teisingumo Teismo praktika (9), teisės į išmokas turėtų būti skiriamos asmeniui, kuris turi sprendimų priėmimo įgaliojimus, gauna naudos ir prisiima finansinę riziką, susijusią su žemėje, už kurią prašoma skirti tokių teisių, vykdoma žemės ūkio veikla. Derėtų paaiškinti, kad šio principo visų pirma laikomasi, kai tą patį reikalavimus atitinkantį hektarą į teisių į išmokas paraišką įtraukia daugiau nei vienas ūkininkas;
(17)
pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 24 straipsnio 6 dalį valstybės narės gali taikyti sumažinimo koeficientą tam tikriems reikalavimus atitinkantiems hektarams, kurie apima daugiamečius žolynus, esančius vietovėse, kuriose esama sudėtingų klimato sąlygų, ypač dėl aukščio, ir kitų gamtinių kliūčių. Kad ta nuostata būtų taikoma proporcingai, tikslinga nustatyti tokio sumažinimo koeficiento taikymo sistemą, visų pirma tokio sumažinimo ribas;
(18)
Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 9 straipsnyje nustatytas esminis principas, kad tiesiogines išmokas gauti gali tik aktyvūs ūkininkai. Be to, pagal to reglamento 24 straipsnio 9 dalį valstybės narės gali nustatyti mažiausią valdos, už kurią skiriama teisių į išmokas, dydį. Tikslinga į šias nuostatas atsižvelgti ir nustatant teisių į išmokas vertę;
(19)
jeigu teisių į išmokas pradinė vieneto vertė pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 26 straipsnį nustatoma atsižvelgiant į paramą, suteiktą už 2014 kalendorinius metus, reikėtų paaiškinti, kad valstybės narės gali nuspręsti atsižvelgti ne į visas toje nuostatoje išvardytas priemones. Siekiant išvengti perdėto ūkininkų baudimo, į referencines sumas, naudojamas teisių į išmokas vertei nustatyti, neturėtų būti įtraukti pagal Reglamento (EB) Nr. 73/2009 II antraštinės dalies 4 skyrių nustatyti sumažinimo ar neskyrimo atvejai. Derėtų patikslinti, kaip turi būti atsižvelgiama į tą paramą, ir nustatyti kitus reikiamus kriterijus, kad būtų paisoma tam tikrų sistemų, į kurias gali būti atsižvelgiama, atsietumo;
(20)
be to, būtina paaiškinti, kad nustatant teisių į išmokas pradinę vieneto vertę Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 26 straipsnio 3 dalyje į ūkininko turimas teises į išmokas įtraukiamos ir tos teisės į išmokas, kurios nuomotojo 2014 m. paraiškos pateikimo dieną yra išnuomotos kitam ūkininkui;
(21)
kad ūkininkai galėtų numatyti pajamų paramos dydį, derėtų nustatyti terminą, iki kurio valstybės narės turi nustatyti galutinę teisių į išmokas vertę bei skaičių ir pranešti apie tai ūkininkams, jeigu ūkininkai buvo informuoti remiantis preliminariais duomenimis;
(22)
taikant Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 26 straipsnį arba 40 straipsnio 3 dalį, jeigu tuose straipsniuose nurodytais ataskaitiniais metais ūkininkui turėjo įtakos force majeure arba išimtinės aplinkybės, teisių į išmokas vertę reikėtų nustatyti remiantis paskutiniais metais, kuriais force majeure arba išimtinių aplinkybių nebuvo. Tačiau siekiant mažinti administracinę naštą valstybėms narėms turėtų būti suteikta galimybė nustatyti tam tikrą force majeure arba išimtinių aplinkybių poveikio ataskaitiniais metais gautai tiesioginei paramai ribą;
(23)
jeigu valda ar jos dalis buvo parduota arba išnuomota iki dienos, iki kurios teikiamos teisių į išmokas paraiškos pirmaisiais sistemos taikymo metais, turėtų būti numatyta, kad valstybės narės gali nuspręsti, jog ūkininkai sutartimi kartu su valda ar jos dalimi gali perleisti skirtinas teises į išmokas. Pagal tokią privatinės teisės sutarties sąlygą teisės į išmokas turėtų būti skiriamos atitinkamai pardavėjui arba nuomotojui ir tiesiogiai perleidžiamos atitinkamai pirkėjui arba nuomininkui, kuris, jeigu taikoma, pasinaudos išmokomis, kurias atitinkamai pardavėjas arba nuomotojas gavo už 2014 m., arba teisių į išmokas, kurias pardavėjas arba nuomotojas turėjo 2014 m., kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 26 straipsnyje, verte kaip referenciniu dydžiu teisių į išmokas pradinei vieneto vertei nustatyti. Be to, reikėtų paaiškinti, kad Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 34 straipsnio 4 dalis tokiems perleidimams netaikoma;
(24)
reikėtų nustatyti aiškias teisių į išmokas vieneto vertės apskaičiavimo taisykles, susijusias su skaičių apvalinimu, galimybe turimas teises į išmokas dalyti į dalis, jei deklaruojamas ar su teise į išmokas perleidžiamas sklypas yra tik hektaro dalies dydžio, ir galimybe sujungti teises į išmokas ir jų dalis;
(25)
siekiant teisinio tikrumo derėtų nustatyti terminą, iki kurio turi būti nustatyti Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 34 straipsnio 3 dalyje nurodyti regionai;
(26)
turėtų būti nustatytos konkrečios nacionalinių arba regioninių rezervų valdymo nuostatos;
(27)
būtina nustatyti Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 34 straipsnio 4 dalies taikymo kriterijus ir didžiausias procentines dalis, kad bet koks sumažinimas pagal tą nuostatą netaptų didele kliūtimi ar draudimu perleisti teises į išmokas;
(28)
siekiant teisinio tikrumo derėtų patikslinti, kaip nustatoma suma, kuri gali būti grąžinama į nacionalinį arba regioninį rezervą pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 28 straipsnį arba 40 straipsnio 5 dalį, kai nustatomos teisės į išmokas pirmaisiais bazinės išmokos sistemos įgyvendinimo metais;
(29)
Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 30 straipsnyje numatyti privalomi ir neprivalomi teisių į išmokas skyrimo iš nacionalinio arba regioninio rezervo atvejai. Tikslinga nustatyti tokiu būdu skiriamų teisių į išmokas skaičiaus ir vertės apskaičiavimo taisykles ir numatyti, kad to reglamento 30 straipsnio 6 dalyje nustatytiems prioritetams nepakenktų sprendimai, kuriuos valstybėms narėms leidžiama priimti pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 30 straipsnio 7 ir 10 dalis. Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 30 straipsnio 6 dalies taikymas taip pat turėtų derėti su to reglamento 24 straipsnio 6 ir 7 dalimis ir su šio reglamento taisyklėmis dėl sunkių atvejų. Siekiant užtikrinti bazinės išmokos sistemos atsietumą, teisių į išmokas iš nacionalinio arba regioninio rezervo skaičiaus ir vertės apskaičiavimas neturėtų būti grindžiamas konkretiems sektoriams skirtais kriterijais po datos, kurią valstybė narė pagal Komisijos reglamento (EB) Nr. 1122/2009 (10) 11 straipsnio 2 dalį nustatė 2013 paraiškų pateikimo metams;
(30)
siekiant suteikti teisinio tikrumo ir užtikrinti vienodas sąlygas žemės ūkio veiklą pradedantiems ūkininkams tikslinga paaiškinti Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 30 straipsnio 11 dalies b punkte pateiktą terminą „žemės ūkio veiklą pradedantys ūkininkai“;
(31)
kai valstybės narės paskirsto teises į išmokas pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 30 straipsnio 7 dalies c punktą, tokių teisių vertė turėtų būti apskaičiuojama pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 25 arba 40 straipsnį;
(32)
Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 24 straipsnio 3-7 dalyse numatomos kelios valstybių narių galimybės riboti ūkininkams skiriamų teisių į išmokas skaičių. Tad tam tikri ūkininkai gali turėti didelę dalį reikalavimus atitinkančių hektarų, už kuriuos neskiriama teisių į išmokas; dėl to gali susidaryti sunkių atvejų, nes tam tikros paramos sistemos, kuriomis papildoma bazinės išmokos sistema, visų pirma išmoka už klimatui ir aplinkai naudingą žemės ūkio praktiką, yra grindžiamos reikalavimus atitinkančiais hektarais, deklaruojamais siekiant pasinaudoti teisėmis į išmokas. Todėl reikėtų patikslinti, kad valstybės narės turi galimybę teises į išmokas skirti iš nacionalinio arba regioninio rezervo, kai ūkininkui didelės įtakos turi Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 24 straipsnio 3-7 dalyse numatyti apribojimai. Kadangi tam tikriems plotams netaikomi žalinimo reikalavimai arba jų laikymasis nereikalauja didelių išlaidų, valstybėms narėms ir toliau turėtų būti suteikta galimybė nuspręsti neatsižvelgti į tokius plotus, nustatant sunkius atvejus;
(33)
pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 21 straipsnio 4 dalį ūkininko turimos (nuosavybės teise arba nuomos pagrindais) teisės į išmokas, viršijančios reikalavimus atitinkančių hektarų, kuriais jis disponuoja, skaičių, nustoja galioti. Siekiant teisinio tikrumo derėtų patikslinti, kokia pirmumo tvarka nustoja galioja tokios teisės į išmokas ir nustatyti papildomas įgyvendinimo taisykles. Be to, tikslinga valstybėms narėms suteikti galimybę į šią nuostatą atsižvelgti ir nustatant teisių į išmokas vertę;
(34)
Reglamente (ES) Nr. 1307/2013 numatyta, kad bazinės išmokos sistema tam tikrose valstybėse narėse gali būti įgyvendinta kaip vienkartinės išmokos už plotus sistema ne ilgiau kaip iki 2020 m. Atsižvelgiant į tai, kad už hektarą skiriama vienkartinė išmoka už plotus apskaičiuojama kasmet, o atitiktis bazinės išmokos sistemos reikalavimams - išankstinė sąlyga norint pasinaudoti dauguma kitų tiesioginių išmokų sistemų, todėl ji iš esmės susijusi su tomis sistemomis, būtina paaiškinti, kad taikant atitinkamas sistemas turėtų būti atsižvelgiama tik į tuos reikalavimus atitinkančius hektarus, kurie nustatyti pagal Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 640/2014 2 straipsnio 1 dalies antros pastraipos 23 punkto a papunktį;
(35)
valstybės narės, taikančios vienkartinės išmokos už plotus sistemą ir ne vėliau kaip nuo 2018 m. sausio 1 d. taikančios bazinės išmokos sistemą, gali diferencijuoti vienkartinę išmoką už plotus, atsižvelgdamos į tam tikras už 2014 kalendorinius metus skirtas išmokas. Tokio diferencijavimo tikslais derėtų patikslinti, kaip turėtų būti atsižvelgiama į tas išmokas, ir nustatyti kitus reikiamus kriterijus, kad būtų paisoma tam tikrų sistemų atsietumo. Be to, jeigu 2014 kalendoriniais metais ūkininkui turėjo įtakos force majeure arba išimtinės aplinkybės, tikslinga diferencijuoti remiantis paskutiniais ataskaitiniais metais, kuriais force majeure arba išimtinių aplinkybių nebuvo. Tačiau siekiant mažinti administracinę naštą valstybėms narėms turėtų būti suteikta galimybė nustatyti tam tikrą force majeure arba išimtinių aplinkybių poveikio ataskaitiniais metais gautai tiesioginei paramai ribą. Be to, siekiant teisinio tikrumo reikėtų nustatyti taisykles, taikomas faktinio ar numatomo paveldėjimo atveju;
(36)
Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 III antraštinės dalies 3 skyriuje nustatytos išmokos už klimatui ir aplinkai naudingą žemės ūki praktiką (žalinimo išmokos) skyrimo sąlygos. Pagrindiniame teisės akte nustatyti su žalinimo išmoka susiję reikalavimai yra apibendrinti (visiems paramos gavėjams taikomi pagal tą patį modelį), jais numatomi be sutartinių įsipareigojimų atliekami veiksmai, kuriais visuotinai užtikrinama, kad ES žemės ūkis būtų grindžiamas praktika, kuri nėra privaloma pagal kompleksinės paramos reikalavimus. Į šiuos pagrindiniame teisės akte nustatytus principus turi būti atsižvelgiama nustatant išsamias su žalinimo praktika susijusias taisykles;
(37)
siekiant tinkamai užtikrinti, kad būtų vykdomos Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 43 straipsnio 3 dalyje nustatytos pareigos, susijusios su lygiaverte praktika, kuriai taikomos nacionalinės arba regioninės sertifikavimo sistemos, reikėtų nustatyti viešųjų arba privačiųjų sertifikavimo įstaigų skyrimo kriterijus;
(38)
laikantis principo neskirti dvigubo finansavimo, reikia numatyti išmokų už tam tikrus konkrečius įsipareigojimus, apimančius Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 IX priedo I skirsnio 3 bei 4 punktuose ir III skirsnio 7 punkte nurodytas praktikos rūšis, apskaičiavimo taisykles. Kadangi tie įsipareigojimai yra susiję su lygiaverte praktika ir dėl to tokius įsipareigojimus prisiimantys ūkininkai gali įvykdyti vieną ar daugiau pareigų, už kurias jie gauna žalinimo išmoką, nurodytą Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 III antraštinės dalies 3 skyriuje, todėl išmokos už tuos įsipareigojimus, palyginti su įprasta išmoka, numatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1305/2013 (11) 28 straipsnio 6 dalyje, turėtų būti sumažintos tam tikra suma, apskaičiuojama pagal atitinkamoje valstybėje narėje arba regione skiriamos žalinimo išmokos dydį arba atskirais atvejais pagal konkrečią ūkininko gaunamą žalinimo išmoką.
(39)
Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 44 straipsnyje nustatomos pareigos, susijusios su pasėlių skaičiumi ir pasėliams tenkančiomis santykinėmis ariamosios žemės dalimis. Reikia nustatyti taisykles, pagal kurias būtų tiksliai apskaičiuojamos skirtingų pasėlių dalys;
(40)
turėtų būti nustatytos taisyklės dėl laikotarpio, į kurį bus atsižvelgiama apskaičiuojant santykinę pasėlių dalį, atsižvelgiant į faktinę pasėlių auginimo veiklos trukmę ir paprasto administravimo poreikį;
(41)
siekiant ūkininkams bei valstybėms narėms suteikti aiškumo ir prisidėti prie ariamojoje žemėje esančių kraštovaizdžio elementų apsaugos, būtina patikslinti, kokį plotą užima kraštovaizdžio elementai;
(42)
kad būtų galima apskaičiuoti skirtingų pasėlių dalis, būtina nustatyti papildomas taisykles, taikomas specialiais atvejais - atskirose eilėse auginamiems mišriems pasėliams, įsėliams, sėklų mišinių naudojimui;
(43)
Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 45 straipsnio 1 dalyje nustatytos pareigos, kuriomis siekiama išsaugoti daugiamečius žolynus, labiausiai prisidedančius prie aplinkos apsaugos ir ypač anglies dioksido sekvestracijos, biologinės įvairovės ir dirvožemio apsaugos. Tokie žolynai, kurie yra aplinkosaugos požiūriu labai svarbios vietovės, priklauso „Natura 2000“ tinklui, tačiau yra ir šiam tinklui nepriklausančių žolynų. Kad būtų užtikrinta veiksminga tinklui nepriklausančių žolynų apsauga, būtina nustatyti valstybių narių atliekamo tokių žolynų nustatymo sistemą, kurioje valstybėms narėms būtų suteikta galimybė atsižvelgti į savo sąlygas ir kuri turėtų būti grindžiama sinergija su esama aplinkos politika.
(44)
siekiant numatyti ilgalaikę tokių pažeidžiamų daugiamečių žolynų apsaugą, turėtų būti nustatytos tokios žemės pertvarkymo, jeigu ūkininkas pažeidžia griežtos apsaugos reikalavimus, taisyklės;
(45)
Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 45 straipsnio 2 dalyje numatyta daugiamečiams žolynams tenkančios bendro žemės ūkio paskirties žemės ploto dalies apsauga. Siekdamos šio tikslo valstybės narės turėtų stebėti daugiamečių žolynų dalies kitimą. Jos turėtų turėti galimybę nustatyti išankstinio leidimo sistemą. Santykiui sumažėjus daugiau kaip 5 %, turėtų būti reikalaujama, kad konkretūs ūkininkai pertvarkytų žemę į daugiamečius žolynus, ir draudžiama toliau keisti jų paskirtį. Siekiant aiškumo ir proporcingo įgyvendinimo, turėtų būti nustatytos taisyklės, kuriems ūkininkams ir plotams turi būti taikomi leidimų ir žemės pertvarkymo į daugiamečius žolynus reikalavimai;
(46)
kad leidimo keisti daugiamečių žolynų paskirtį suteikimo tvarka būtų taikoma veiksmingai, valstybėms narėms turėtų būti suteikta galimybė remiantis objektyviais kriterijais lanksčiai pasirinkti prioritetinius plotus ar ūkininkų grupes, kurioms suteikiamas leidimas;
(47)
turėtų būti numatytos daugiamečių žolynų ir žemės ūkio paskirties žemės santykio apskaičiavimo metodo taisyklės, siekiant išvengti situacijų, kai daugiamečių žolynų plotai skaičiuojami du kartus dėl žolynų naudojimo ilgos rotacijos sėjomainoje, ir siekiant išvengti, kad smulkiųjų ir ekologinius ūkius turinčių ūkininkų, kurie atleidžiami nuo pareigos pertvarkyti žemę į daugiamečius žolynus, atliekami pertvarkymai tiesiogiai paveiktų kitų ūkininkų pareigą pertvarkyti žemę į daugiamečius žolynus. Valstybėms narėms turėtų būti suteikta galimybė pagrįstais atvejais patikslinti referencinę santykinę dalį;
(48)
Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 46 straipsnyje išvardyti elementai ir vietovės, kurias valstybės narės gali laikyti ekologiniu požiūriu svarbiomis vietovėmis. Reikėtų nustatyti papildomų kriterijų, pagal kuriuos tie elementai ir vietovės būtų priskiriami ekologiniu požiūriu svarbioms vietovėms. Siekiant tikslo didinti biologinę įvairovę, tais kriterijais turėtų būti užtikrinama, kad ūkiuose būtų išsaugoma ir didinama biologinė įvairovė. Tuose kriterijuose taip pat turėtų būti atsižvelgta į ūkininkų jau įdėtas pastangas;
(49)
reikalavimu pūdymui paliktos žemės nenaudoti gamybai, dėl kurio bus naudojama mažiau pesticidų ir trąšų, neturėtų būti draudžiami tokie savanoriški veiksmai, kaip, pavyzdžiui, ploto užsėjimas laukinių gėlių mišiniu, siekiant didinti biologinę įvairovę. Reikėtų paaiškinti, kad ilgiau kaip penkerius metus pūdymui palikta žemė, laikantis reikalavimo dėl ekologiniu požiūriu svarbių vietovių, išlieka ariamoji žemė ir jai nepradedama taikyti daugiamečių žolynų apibrėžtis;
(50)
žemės pylimų konstrukcijų įvairovė Sąjungoje yra didžiulė, todėl valstybės narės turėtų pačios nustatyti išsamias sąlygas, atsižvelgdamos į nacionalines ar regionines ypatybes ir į jų reikšmę biologinei įvairovei;
(51)
siekiant aiškumo, reikėtų išvardyti kraštovaizdžio elementus, kurie laikomi ekologiniu požiūriu svarbiomis vietovėmis, taip pat reikėtų aiškiau nustatyti sąsają su elementais, kuriuos valstybės narės jau saugo pagal kompleksinės paramos sistemą. Tam tikrais atvejais reikėtų nustatyti mažiausią arba didžiausią elemento dydį, kad būtų lengviau jį identifikuoti ir užtikrinti, kad ta vietovė yra daugiausia žemės ūkio paskirties;
(52)
apsauginės juostos, kurios įrengiamos šalia ariamosios žemės, esančios netoli vandens telkinių, arba įterpiamos į laukus aukščiau ant šlaito, yra naudingos tuo, kad į paviršiaus vandenis nuteka mažiau teršalų. Siekiant naudos biologinei įvairovei, reikėtų nustatyti, kad visos vietovės, laikomos ekologiniu požiūriu svarbiomis vietovėmis, negali būti naudojamos gamybai - taip kartu bus išvengta pesticidų naudojimo ir bus ribojamas trąšų naudojimas. Siekiant dar labiau paskatinti biologinę įvairovę, reikėtų nedrausti savanoriškų veiksmų, pavyzdžiui, užsėti tas juostas laukų gėlių sėklų mišiniais. Valstybės narės turėtų turėti teisę spręsti, ar leisti apsauginėse juostose ganyti gyvulius ir ar jas galima šienauti pašarui;
(53)
dėl žemės ūkio ir miškininkystės sistemų hektarų reikėtų patikslinti, kad plotai, į kuriuos turi būti atsižvelgta, yra ariamosios žemės plotai, esantys vietovėje, kuri priklauso žemės ūkio ir miškininkystės sistemai ir kuri vis dar atitinka sąlygas, pagal kurias už tuos plotus skiriama arba buvo paskirta kaimo plėtros parama. Valstybės narės, kurios vykdydamos pareigą nustatyti ekologiniu požiūriu svarbias vietoves pasirenka būtent tokius plotus, turėtų savo kaimo plėtros programose, nustatydamos papildomas paramos gavimo už žemės ūkio ir miškininkystės sistemų sukūrimą sąlygas, atsižvelgti į biologinės įvairovės tikslą;
(54)
valstybės narės turėtų galėti pačios spręsti, ar nustatyti reikalavimą, kad prie miško pakraščių esančiose reikalavimus atitinkančiose hektarų juostose negalima nieko auginti, ir taip tokiose juostose išvengti medžiagų naudojimo, kad būtų sukurta apsauginė pereinamoji juosta į greta esantį mišką. Toks reikalavimas padidintų ekologiniu požiūriu svarbios vietovės vertę; tai turėtų būti atspindėta diferencijuojant šios rūšies vietovės svorinio koeficiento vertę;
(55)
trumpos rotacijos želdiniams auginti reikia mažiau medžiagų, todėl tai netiesiogiai padeda saugoti biologinę įvairovę. Tuo tikslu valstybės narės turėtų nustatyti tokios rūšies ekologiniu požiūriu svarbioms vietovėms taikomas sąlygas: sudaryti medžių, kuriuos galima auginti, rūšių sąrašą ir nustatyti medžiagų naudojimo taisykles;
(56)
siekiant sudaryti sąlygas tai įgyvendinti atsižvelgiant į nacionalines sąlygas ir optimaliai išnaudoti tarpinių pasėlių bei žaliosios dangos plotų pajėgumą sugerti azoto likučius, taip pat siekiant, kad dirva nebūtų tuščia ir būtų išvengta gruntinio vandens difuzinės taršos, valstybės narės turėtų nustatyti tokios dangos apsėjimo datas. Tarpiniai pasėliai arba žalioji danga turėtų būti sukuriami pasėjant įvairių augalų rūšių sėklų mišinį arba kartu įsėjant žolę, kad būtų sukurtos biologinei įvairovei kuo palankesnės agronominės ir aplinkosaugos sąlygos. Valstybės narės, taikydamos 4 GAAB, nurodytą Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 II priede, gali nustatyti datas, po kurių leidžiama mechaniškai sunaikinti tarpinius pasėlius ir žaliąją dangą;
(57)
Valstybės narės turėtų nustatyti plotų apsodinimo azotą fiksuojančiais pasėliais taisykles, kad dėl tokių pasėlių auginimo ekologiniu požiūriu svarbiose vietovėse nepadidėtų azoto išplovimas ir nepablogėtų vandens kokybė, nes tai būtų nesuderinama su Tarybos direktyvos 91/676/EEB (12) ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/60/EB (13) tikslais ir trukdytų siekti biologinės įvairovės tikslo. Valstybės narės turėtų sudaryti azotą fiksuojančių pasėlių, kurie, kaip manoma, prisideda prie biologinės įvairovės didinimo, sąrašą;
(58)
siekiant, kad ariamojoje žemėje turima ekologiniu požiūriu svarbi vietovė būtų kuo naudingesnė ir užtikrinti, kad ekologiniu požiūriu svarbi vietovė sudarytų Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 46 straipsnio 1 dalyje nustatytą procentinę dalį, siekiant veiksmingo administravimo, turėtų būti aiškiai nustatyta, kad vykdant reikalavimą dėl ekologiniu požiūriu svarbių vietovių tas pats sklypas arba kraštovaizdžio elementas tais pačiais metais negali būti skaičiuojamas du kartus;
(59)
Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 46 straipsnio 5 dalyje valstybėms narėms leidžiama iki 50 % reikalavimo dėl ekologiniu požiūriu svarbių vietovių įvykdyti regionų lygmeniu. Siekiant užtikrinti, kad toks vykdymas regionų lygmeniu būtų naudingesnis tiek aplinkosaugos, tiek kraštovaizdžio aspektu ir būtų prisidedama prie Žaliosios infrastruktūros strategijos (14) įgyvendinimo, reikėtų nustatyti, iš kokių elementų galima sudaryti gretimas ekologiniu požiūriu svarbias vietoves. Taip pat reikėtų nustatyti taisykles, pagal kurias tam tikros vietovės nustatomos siekiant Sąjungos žemės ūkio ir aplinkos politikos įgyvendinimo sinergijos;
(60)
reikėtų nustatyti taisykles, kuriomis valstybės narės galėtų vadovautis spręsdamos, ar leisti ūkininkams pusę kiekvienam iš jų tenkančios pareigos savo valdose turėti ekologiniu požiūriu svarbią vietovę įgyvendinti bendrai, kaip numatyta Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 46 straipsnio 6 dalyje; tokios taisyklės turėtų būti panašios į vykdymo regionų lygmeniu taisykles, pagal kurias gretimas ekologiniu požiūriu svarbias vietoves sudarius iš tam tikrų elementų galima užtikrinti didesnę naudą aplinkai ir prisidėti prie žaliosios infrastruktūros plėtros. Taisyklėse dėl ūkininkams taikomų kriterijų turėtų būti numatyta, kad jų valdos turėtų būti greta viena kitos, o valstybėms narėms turėtų būti palikta laisvės atsižvelgti į savąją administracinę struktūrą. Siekiant teisinio aiškumo reikėtų nustatyti taisykles dėl rašytinio susitarimo, kurį turi sudaryti visi dalyvaujantys ūkininkai ir kuriame nustatomos kiekvieno iš jų teisės ir pareigos, turinio;
(61)
kad tam tikros valstybės narės galėtų ūkininkus, ūkininkaujančius daugiausia mišku apželdintose vietovėse, atleisti nuo pareigos, susijusios su ekologiniu požiūriu svarbia vietove, reikėtų nustatyti aiškias taisykles, kokius metodus ir duomenis naudoti miško ir bendro žemės ploto santykiui bei miško ir žemės ūkio paskirties žemės santykiui apskaičiuoti;
(62)
Reglamente (ES) Nr. 1307/2013 nustatytos išmokų skyrimo jauniesiems ūkininkams sąlygos. Visų pirma, išmoka skiriama su sąlyga, kad jaunasis ūkininkas žemės ūkio valdą kaip jos valdytojas kuria pirmą kartą arba tokią valdą įkūrė per penkerius metus iki pirmosios paraiškos skirti išmoką pateikimo dienos, o pirmosios paraiškos skirti išmoką teikimo metais yra ne vyresnis nei 40 metų amžiaus. Juridinių asmenų atveju reikėtų, kad šias sąlygas atitiktų visi juridinį asmenį veiksmingai ir ilgą laiką kontroliuojantys fiziniai asmenys, kaip apibrėžta Europos Sąjungos Teisingumo Teismo (15). Taip pat būtina patikslinti, kokias sąlygas turi atitikti juridinis asmuo ir juridinį asmenį kontroliuojantis (-ys) fizinis (-iai) asmuo (-enys);
(63)
siekiant užtikrinti, kad išmokos jauniesiems ūkininkams reikalavimai nebūtų apeinami, reikėtų nustatyti, kad išmoka juridiniam asmeniui būtų skiriama tik tol, kol bent vienas iš pirmaisiais paraiškos skirti išmoką pagal šią sistemą teikimo metais jį kontroliuojančių fizinių asmenų ir toliau kontroliuoja tą juridinį asmenį. Nustatant ilgiausią išmokos skyrimo laikotarpį pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 50 straipsnio 5 dalį, būtina nustatyti taisykles, taikomas tais atvejais, kai juridinį asmenį kontroliuoja daugiau nei vienas fizinis asmuo;
(64)
siekiant išvengti, kad fizinių asmenų grupė, kuri teikia paraišką skirti išmoką jauniesiems ūkininkams, nebūtų diskriminuojama juridinių asmenų atžvilgiu, Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 4 straipsnio 1 dalies a punkte nurodytai fizinių asmenų grupei turėtų būti taikomos tos pačios sąlygos, jei paraiškas pagal bazinės išmokos sistemą ir jaunųjų ūkininkų sistemą teikia grupė, o ne atskiri jos nariai;
(65)
Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 IV antraštinės dalies 1 skyriuje numatyta galimybė teikti savanorišką susietąją paramą ūkininkams. Reikėtų nustatyti tame skyriuje nurodytos paramos teikimo sąlygas;
(66)
remiantis Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 52 straipsnio 3 dalimi, susietoji parama gali būti teikiama tik tiems valstybės narės sektoriams arba regionams, kuriuose taikant konkrečius ūkininkavimo būdus arba kurių konkrečiuose žemės ūkio sektoriuose, kurie yra ypač svarbūs dėl ekonominių ir (arba) socialinių, ir (arba) aplinkosaugos priežasčių, patiriama tam tikrų sunkumų. Be to, remiantis Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 52 straipsnio 5 ir 6 dalimis, savanoriškos susietosios paramos gali būti teikiama tik tiek, kiek reikia siekiant sukurti paskatų atitinkamuose regionuose arba sektoriuose dabartiniam gamybos lygiui išlaikyti. Tokia parama išmokama metinėmis išmokomis, laikantis nustatytų kiekybinių apribojimų ir atsižvelgiant į nustatytus plotus bei derlių arba į nustatytą gyvulių skaičių. Siekiant užtikrinti, kad savanoriškos susietosios paramos priemonės būtų tikslingos ir valdomos leidžiant valstybėms narėms parengti jų poreikius atitinkančias savanoriškos susietosios paramos priemones, reikėtų numatyti, kad valstybės narės būtų įpareigotos nustatyti paramos skyrimo reikalavimus atitinkančius regionus ir (arba) ūkininkavimo būdus ir kiekybinius apribojimus bei tinkamą paramos dydį. Tačiau siekiant išvengti rinkos iškraipymo išmokos neturėtų priklausyti nuo rinkos kainų svyravimų arba būti tolygios išmokoms pagal kompensuojamųjų išmokų sistemą, pagal kurią vidaus parama žemės ūkiui, kurią valstybės narės moka ūkininkams, grindžiama tikslinės kainos ir vidaus rinkos kainos skirtumu;
(67)
remiantis pagal GATT sudarytu Europos ekonominės bendrijos ir Jungtinių Amerikos Valstijų susitarimo memorandumu dėl aliejinių kultūrų sėklų (16), reikėtų nustatyti atskirą bazinį plotą augintojams, gaunantiems išmokas už aliejines kultūras, nurodytas šio susitarimo memorandumo priede. Atsižvelgiant į tai, kad aliejinių kultūrų sėklos yra įtrauktos į savanoriškos susietosios paramos skyrimo reikalavimus atitinkančių sektorių ir produktų sąrašą, šioje paramos sistemoje reikėtų nustatyti didžiausią Sąjungos aliejinių kultūrų, nurodytų minėtame susitarimo memorandume, plotą, siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi šių tarptautinių įsipareigojimų. Jei šis didžiausias plotas viršijamas, valstybės narės turėtų patikslinti plotą, apie kurį pranešė, taikydamos Komisijos apskaičiuotą ir joms nurodytą sumažinimo koeficientą;
(68)
pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 52 straipsnio 8 dalį reikalaujama, kad pagal tą straipsnį teikiama savanoriška susietoji parama būtų derinama su kitomis Sąjungos paramos priemonėmis arba su priemonėmis, kurios finansuojamos valstybės pagalbos lėšomis. Siekiant, kad sistemos būtų administruojamos tvarkingai ir būtų išvengta dvigubo finansavimo, panašios priemonės neturėtų būti finansuojamos du kartus: pagal savanoriškos susietosios paramos sistemą ir kitas Sąjungos paramos sistemas. Valstybės narės savanorišką susietąją paramą gali teikti įvairiais būdais, todėl jos turėtų būti atsakingos už tokio suderinamumo užtikrinimą, remdamosi Reglamente (ES) Nr. 1307/2013 nustatyta sistema ir laikydamosi šiame reglamente nustatytų sąlygų;
(69)
pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 55 straipsnio 1 dalį Komisija turi patvirtinti to reglamento 53 straipsnio 4 dalyje arba, atitinkamais atvejais, 53 straipsnio 6 dalies a punkte nurodytą sprendimą, jei įrodomas vienas iš tam tikrų poreikių atitinkamame sektoriuje arba regione. Siekiant užtikrinti tinkamą to straipsnio taikymą, reikėtų nustatyti tikslius tiems poreikiams taikytinus kriterijus;
(70)
Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 IV antraštinės dalies 2 skyriuje numatyta specialioji išmoka už medvilnę. Kad būtų galima taikyti šią išmoką, Komisija turėtų nustatyti žemės ūkio paskirties žemės ir veislių patvirtinimo taisykles ir sąlygas. Be to, turėtų būti nustatytos atitikties išmokos skyrimo reikalavimams taisyklės. Tai yra objektyvus reikalavimas, kai dirva turi būti apsėta taip, kad būtų pasiektas mažiausias augalų tankumas, kurį valstybės narės turi nustatyti atsižvelgdamos į dirvožemio ir klimato sąlygas bei regioninius ypatumus. Konkrečias agronominių metodų taisykles turėtų nustatyti pačios valstybės narės;
(71)
valstybės narės turėtų patvirtinti tarpšakines medvilnės auginimo organizacijas remdamosi objektyviais kriterijais, susijusiais su tarpšakinių organizacijų dydžiu ir vidaus struktūra. Tarpšakinės organizacijos dydis turėtų būti nustatomas atsižvelgiant į reikalavimą, pagal kurį organizacijai priklausanti medvilnės valymo įmonė turi būti pajėgi priimti pakankamą nevalytos medvilnės kiekį;
(72)
kad būtų išvengta pagalbos sistemos administravimo problemų, tas pats augintojas gali priklausyti tik vienai tarpšakinei organizacijai. Dėl tos pačios priežasties tarpšakinei organizacijai priklausantis augintojas, kuris įsipareigoja tiekti savo užaugintą medvilnę, ją turėtų tiekti tik tai pačiai organizacijai priklausančiai medvilnės valymo įmonei;
(73)
siekiant stebėti, ar tinkamai taikomos Reglamente (ES) Nr. 1307/2013 nustatytos taisyklės, ir įvertinti politikos įgyvendinimą būtina nustatyti valstybių narių pareigas teikti pranešimus, visų pirma susijusias su informacija, kurią jos turi teikti apie savo sprendimus, priimtus pagal to reglamento II-V antraštines dalis;
(74)
be to, būtina patikslinti, kokią informaciją valstybės narės turi pateikti, kad būtų užtikrintas tinkamas savanoriškos susietosios paramos taisyklių taikymas ir tokių pranešimų veiksmingumas ir kad Komisija galėtų patikrinti, ar nustatydamos paramos priemones valstybės narės laikosi su paramos suderinamumu bei sumavimu susijusių reikalavimų ir Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 53 straipsnyje nurodytos nacionalinės viršutinės ribos didžiausios procentinės dalies bei susijusios bendros sumos;
(75)
valstybės narės gali nuspręsti tam tikromis sąlygomis skirti nacionalinę pagalbą. Siekiant patikrinti, ar tokia pagalba skirta neviršijant nustatytų ribų, tikslinga nustatyti pareigą teikti Komisijai metines ataskaitas apie tam tikras detales, susijusias su skirta pagalba;
(76)
Komisija prireikus turėtų būti informuojama apie visus sprendimus, priimtus persvarsčius sprendimus, apie kuriuos pranešta pagal Reglamentą (ES) Nr. 1307/2013 arba šį reglamentą, kad Komisija galėtų stebėti, ar jie taikomi tinkamai ir koks tokio persvarstymo poveikis. Todėl reikia nustatyti pareigų teikti pranešimus taisykles;
(77)
Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 X priede pateikta lentelė, į kurią turėtų būti įrašyti įvairių rūšių ekologiniu požiūriu svarbių vietovių perskaičiavimo ir svoriniai koeficientai, nurodyti to reglamento 46 straipsnio 3 dalyje. Tuo metu, kai buvo priimamas Reglamentas (ES) Nr. 1307/2013, ta lentelė buvo palikta tuščia. Todėl tą priedą reikia patikslinti. Perskaičiavimo koeficientai turėtų būti nustatomi atsižvelgiant į matuojant įgytą patirtį ir elementų ypatybes. Turėtų būti nustatytos bent trys svorinių koeficientų vertės, atsižvelgiant į ekologiniu požiūriu svarbių vietovių svarbą biologinei įvairovei. Todėl Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 X priedas turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas. Apskaičiuojant ekologiniu požiūriu svarbios vietovės plotą, perskaičiavimo ir svoriniai koeficientai taikomi ir elementams, kuriems taikoma lygiavertė praktika, jeigu jie sutampa su tame priede išvardytais elementais;
(78)
siekiant aiškumo ir teisinio tikrumo, reglamentai (EB) Nr. 1120/2009 ir Nr. 1121/2009 turėtų būti panaikinti;
(79)
šis reglamentas turėtų būti taikomas su vėlesniais nei 2014 kalendoriniai metai susijusioms paramos paraiškoms,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 SKYRIUS
TAIKYMO SRITIS IR BENDROSIOS NUOSTATOS
1 SKIRSNIS
Taikymo sritis ir bendrieji principai
1 straipsnis
Taikymo sritis
Šiame reglamente pateikiamos nuostatos, kuriomis papildomos tam tikros neesminės Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 nuostatos, susijusios su:
a)
bendrosiomis nuostatomis dėl tiesioginių išmokų;
b)
bazinės išmokos sistema;
c)
vienkartinės išmokos už plotus sistema;
d)
išmoka ūkininkams, kurie laikosi klimatui ir aplinkai naudingos žemės ūkio praktikos;
e)
išmoka žemės ūkio veiklą pradedantiems jauniesiems ūkininkams;
f)
savanoriška susietąja parama;
g)
specialiąja išmoka už medvilnę;
h)
valstybių narių pareigomis teikti pranešimus.
2 straipsnis
Bendrieji principai
1. Valstybės narės šį reglamentą įgyvendina laikydamosi objektyvių kriterijų ir tokiu būdu, kad ūkininkams būtų užtikrintos vienodos sąlygos bei išvengta rinkos ir konkurencijos iškraipymo ir kad kartu būtų skatinamas tvarus gamtos išteklių ir klimato politikos valdymas.
2. Valstybės narės užtikrina, kad visas pagal šį reglamentą įgyvendintos paramos sąlygas būtų galima patikrinti ir kontroliuoti.
3. Valstybės narės šį reglamentą įgyvendina:
a)
laikydamosi Susitarimo dėl žemės ūkio 2 priedo 1, 5 ir 6 dalyse nustatytų reikalavimų, kai teikiama parama, kuri nėra susietoji parama, ir
b)
laikydamosi Susitarimo dėl žemės ūkio 6 straipsnio 5 dalies reikalavimų, kai teikiama susietoji parama.
3 straipsnis
Sumažinimas dėl finansinės drausmės
Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 8 straipsnyje numatytas sumažinimas dėl finansinės drausmės taikomas pagal įvairias Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 I priede išvardytas tiesioginių išmokų sistemas skiriamų išmokų, kurias turi teisę gauti kiekvienas ūkininkas, sumai po to, kai buvo pritaikyti su tiesioginėmis išmokomis susiję atšaukimo atvejai ir administracinės nuobaudos pagal Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 640/2014 II antraštinės dalies IV skyrių, ir prieš taikant su kompleksine parama susijusias administracines nuobaudas pagal to deleguotojo reglamento IV antraštinės dalies II skyrių.
2 SKIRSNIS
Su Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 terminų apibrėžtimis susijusios nuostatos
4 straipsnis
Žemės ūkio paskirties žemės išlaikymo tokios būklės, kad ji būtų tinkama ganyti arba kultivuoti, kriterijų nustatymas
1. Taikydamos Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 4 straipsnio 1 dalies c punkto ii papunkčio nuostatas, kriterijus, kuriuos turi atitikti ūkininkai, kad būtų laikomi įvykdžiusiais pareigą žemės ūkio paskirties žemę išlaikyti tokios būklės, kad ji būtų tinkama ganyti arba kultivuoti be parengiamosios veiklos, kurią vykdant nebūtų apsiribota įprastais žemės ūkio metodais ir įrenginiais, valstybės narės nustato šiais būdais (vienu ar abiem):
a)
valstybės narės reikalauja, kad ūkininkai kasmet vykdytų bent vienos rūšies veiklą. Jos gali nuspręsti patvirtinti ir veiklą, vykdomą tik kas antri metai, jei tai pateisinama dėl aplinkosaugos priežasčių;
b)
valstybės narės nustato charakteristikas, kurias turi atitikti žemės ūkio paskirties žemė, kad būtų laikoma išlaikyta ganyti arba kultivuoti tinkamos būklės.
2. Nustatydamos 1 dalyje nurodytus kriterijus valstybės narės gali išskirti skirtingus žemės ūkio paskirties žemės tipus.
5 straipsnis
Minimalios veiklos, vykdomos ganyti arba kultivuoti tinkamos būklės natūraliai laikomoje žemės ūkio paskirties žemėje, nustatymas
Taikydamos Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 4 straipsnio 1 dalies c punkto iii papunkčio nuostatas, valstybės narės nustato, kad minimali veikla, kuri turi būti vykdoma ganyti arba kultivuoti tinkamos būklės natūraliai laikomoje žemės ūkio paskirties žemėje, yra bent vienos rūšies veikla, kurią ūkininkas vykdo kasmet. Jos gali nuspręsti patvirtinti ir veiklą, vykdomą tik kas antri metai, jei tai pateisinama dėl aplinkosaugos priežasčių.
6 straipsnis
Žolės ir kitų žolinių pašarų vyravimas daugiamečiuose žolynuose
Taikant Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 4 straipsnio 1 dalies h punktą, laikoma, kad žolė ir kiti žoliniai pašarai tebevyrauja, jei jie užima daugiau kaip 50 % reikalavimus atitinkančio ploto, priklausančio žemės ūkio paskirties sklypui, apibrėžtam Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 67 straipsnio 4 dalies a punkte.
7 straipsnis
Nusistovėjusi vietos praktika, taikoma daugiamečiuose žolynuose
Taikant Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 4 straipsnio 1 dalies h punktą, nusistovėjusi vietos praktika - tai bet kuri toliau nurodyta praktika ar jų derinys:
a)
gyvuliams ganyti skirtoje žemėje taikoma praktika, kuri yra tradicinio pobūdžio ir plačiai taikoma tokioje žemėje;
b)
praktika, svarbi išsaugant buveines, išvardytas Tarybos direktyvos 92/43/EEB (17) I priede, ir biotopus bei buveines, kuriems taikoma Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/147/EB (18).
8 straipsnis
Sumažinimo koeficientas pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 32 straipsnio 5 dalį
Taikydamos Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 32 straipsnio 5 dalį, daugiamečius žolynus, kuriuos galima panaudoti ganymui ir kurie sudaro dalį nusistovėjusios vietos praktikos, kai žolė ir kiti žoliniai pašarai ganyklų plotuose tradiciškai nevyrauja, valstybės narės gali suskirstyti į kategorijas, kad joms galėtų taikyti skirtingus sumažinimo koeficientus.
9 straipsnis
Kanapių auginimas
Taikant Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 32 straipsnio 6 dalį, kanapėms auginti naudojamų plotų atitiktis reikalavimams nustatoma atsižvelgiant į tų metų, už kuriuos skiriama išmoka, kovo 15 d. pagal Tarybos direktyvos 2002/53/EB (19) 17 straipsnį paskelbtame Bendrajame žemės ūkio augalų rūšių veislių kataloge pateiktų veislių sėklos naudojimą. Sėkla sertifikuojama pagal Tarybos direktyvą 2002/57/EB (20).
3 SKIRSNIS
Aktyvūs ūkininkai
10 straipsnis
Atvejai, kada žemės ūkio paskirties žemė yra daugiausia ganyti arba kultivuoti tinkamos būklės natūraliai laikoma žemės ūkio paskirties žemė
1. Taikant Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 9 straipsnio 1 dalį, laikoma, kad fizinių ar juridinių asmenų arba fizinių ar juridinių asmenų grupės žemės ūkio paskirties žemė yra daugiausia ganyti arba kultivuoti tinkamos būklės natūraliai laikoma žemės ūkio paskirties žemė, jei tokia žemė užima daugiau kaip 50 % visos žemės ūkio paskirties žemės, deklaruotos pagal Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 72 straipsnio 1 dalies a punktą.
2. Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 9 straipsnio 1 dalis netaikoma fiziniams ar juridiniams asmenims arba fizinių ar juridinių asmenų grupei, kurie ganyti arba kultivuoti tinkamos būklės natūraliai laikomoje žemės ūkio paskirties žemėje vykdo žemės ūkio veiklą, apibrėžtą Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 4 straipsnio 1 dalies c punkto i papunktyje.
11 straipsnis
Iš ne žemės ūkio veiklos gautos pajamos
1. Taikant Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 9 straipsnio 2 dalies trečios pastraipos a punktą ir, atitinkamais atvejais, šio reglamento 13 straipsnį, iš žemės ūkio veiklos gautos pajamos yra pajamos, kurias ūkininkas gavo iš savo valdoje vykdomos žemės ūkio veiklos, apibrėžtos to reglamento 4 straipsnio 1 dalies c punkte, įskaitant Sąjungos paramą Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF) ir Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) lėšomis, taip pat už žemės ūkio veiklą skiriamą nacionalinę pagalbą, išskyrus papildomas nacionalines tiesiogines išmokas pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 18 ir 19 straipsnius.
Pajamos, gautos perdirbant valdos žemės ūkio produktus, apibrėžtus Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 4 straipsnio 1 dalies d punkte, laikomos iš žemės ūkio veiklos gautomis pajamomis, su sąlyga, kad perdirbti produktai išlieka ūkininko nuosavybe, o perdirbus gaunami nauji žemės ūkio produktai, apibrėžti minėtame punkte.
Visos kitos pajamos laikomos iš ne žemės ūkio veiklos gautomis pajamomis.
2. Taikant 1 dalį, pajamos yra bendrosios pajamos, iš kurių dar neišskaitytos susijusios išlaidos ir mokesčiai.
3. 1 dalyje nurodyta Sąjungos parama apskaičiuojama:
a)
Bulgarijoje ir Rumunijoje už 2015 m. - remiantis atitinkama suma, nustatyta Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 V priedo A punkte;
b)
Kroatijoje už kiekvienus metus, nurodytus Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 17 straipsnyje, - remiantis suma, nustatyta to reglamento VI priedo A punkte.
12 straipsnis
Tiesioginių išmokų suma, nurodyta Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 9 straipsnio 2 ir 4 dalyse ir šio reglamento 13 straipsnio 2 dalyje
1. Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 9 straipsnio 2 dalies trečios pastraipos a punkte ir, atitinkamais atvejais, šio reglamento 13 straipsnio 2 dalyje nurodyta metinė tiesioginių išmokų ūkininkui suma yra bendra tiesioginių išmokų, kurias ūkininkas turėjo teisę gauti pagal Reglamentą (ES) Nr. 1307/2013 naujausiais finansiniais metais, apie kuriuos turima duomenų apie pajamas iš ne žemės ūkio veiklos, suma. Ta suma apskaičiuojama neatsižvelgiant į Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 63 straipsnio ir 91 straipsnio 1 dalies taikymą.
Jeigu pirmoje pastraipoje nurodyti naujausi finansiniai metai yra 2014 ar ankstesni metai, metinė tiesioginių išmokų suma yra bendra tiesioginių išmokų, kurias ūkininkas turėjo teisę gauti pagal Reglamentą (EB) Nr. 73/2009 prieš taikant to reglamento 21 ir 23 straipsniuose numatytą išmokų sumažinimą ir neskyrimą, suma.
2. Jei ūkininkas 1 dalies pirmoje pastraipoje nurodytais naujausiais finansiniais metais nepateikė tiesioginių išmokų paraiškos pagal Reglamentą (ES) Nr. 1307/2013, valstybės narės 1 dalies pirmoje pastraipoje nurodytą bendrą tiesioginių išmokų sumą nustato reikalavimus atitinkančių hektarų, kuriuos tas ūkininkas paramos paraiškos teikimo metais deklaravo pagal Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 72 straipsnio 1 dalies a punktą, skaičių padaugindamos iš 1 dalies pirmoje pastraipoje nurodytų metų nacionalinės vidutinės tiesioginės paramos išmokos už hektarą.
Pirmoje pastraipoje nurodyta nacionalinė vidutinė tiesioginės paramos išmoka už hektarą nustatoma Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 II priede nurodytą tų metų nacionalinę viršutinę ribą padalijant iš bendro reikalavimus atitinkančių hektarų, už tuos metus deklaruotų toje valstybėje narėje pagal Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 72 straipsnio 1 dalies a punktą, skaičiaus.
Jeigu 1 dalies pirmoje pastraipoje nurodyti metai yra 2014 ar ankstesni metai, šios dalies pirmoje pastraipoje nurodyta nacionalinė vidutinė tiesioginės paramos išmoka už hektarą nustatoma Reglamento (EB) Nr. 73/2009 VIII priede nurodytą tų metų nacionalinę viršutinę ribą padalijant iš bendro reikalavimus atitinkančių hektarų, už tuos metus deklaruotų toje valstybėje narėje pagal Reglamento (EB) Nr. 73/2009 19 straipsnio 1 dalies a punktą, skaičiaus.
3. Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 9 straipsnio 4 dalyje nurodyta tiesioginių išmokų ūkininkui suma yra bendra tiesioginių išmokų, kurias ūkininkas turėjo teisę gauti už ankstesnius metus pagal Reglamentą (ES) Nr. 1307/2013 prieš taikant Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 63 straipsnį ir 91 straipsnio 1 dalį, suma.
Jeigu pirmoje pastraipoje nurodyti metai yra 2014 m., tiesioginių išmokų suma yra bendra tiesioginių išmokų už 2014 m., kurias ūkininkas turėjo teisę gauti pagal Reglamentą (EB) Nr. 73/2009 prieš taikant to reglamento 21 ir 23 straipsniuose numatytą išmokų sumažinimą ir neskyrimą, suma.
4. Jei ūkininkas nepateikė tiesioginių išmokų paraiškos pagal Reglamentą (ES) Nr. 1307/2013 už ankstesnius metus, kaip nurodyta 3 dalies pirmoje pastraipoje, valstybės narės 3 dalies pirmoje pastraipoje nurodytą bendrą tiesioginių išmokų sumą nustato reikalavimus atitinkančių hektarų, kuriuos ūkininkas deklaravo paramos paraiškos teikimo metais pagal Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 72 straipsnio 1 dalies a punktą, skaičių padaugindamos iš ankstesnių metų nacionalinės vidutinės tiesioginės paramos išmokos už hektarą.
Pirmoje pastraipoje nurodyta nacionalinė vidutinė tiesioginės paramos išmoka už hektarą nustatoma Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 II priede nurodytą tų metų nacionalinę viršutinę ribą padalijant iš bendro reikalavimus atitinkančių hektarų, tais metais deklaruotų toje valstybėje narėje pagal Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 72 straipsnio 1 dalies a punktą, skaičiaus.
Jeigu 3 dalies pirmoje pastraipoje nurodyti ankstesni metai yra 2014 m., valstybės narės metinę tiesioginių išmokų ūkininkui sumą nustato reikalavimus atitinkančių hektarų, kuriuos tas ūkininkas deklaravo už 2015 m. pagal Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 72 straipsnio 1 dalies a punktą, skaičių padaugindamos iš 2014 m. nacionalinės vidutinės tiesioginės paramos išmokos už hektarą.
2014 m. nacionalinė vidutinė tiesioginės paramos išmoka už hektarą nustatoma Reglamento (EB) Nr. 73/2009 VIII priede nurodytą 2014 m. nacionalinę viršutinę ribą padalijant iš bendro reikalavimus atitinkančių hektarų, 2014 m. deklaruotų toje valstybėje narėje pagal to reglamento 19 straipsnio 1 dalies a punktą, skaičiaus.
5. Bendra 1 ir 2 dalyse nurodytų tiesioginių išmokų suma apskaičiuojama:
a)
Bulgarijoje ir Rumunijoje už 2015 m. - remiantis atitinkama suma, nustatyta Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 V priedo A punkte;
b)
Kroatijoje už kiekvienus metus, nurodytus Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 17 straipsnyje, - remiantis suma, nustatyta to reglamento VI priedo A punkte.
13 straipsnis
Kriterijai, kuriais remiantis įrodoma, kad vykdoma žemės ūkio veikla nėra nereikšminga ir kad pagrindinė veikla ar įmonės tikslas yra žemės ūkio veiklos vykdymas
1. Taikant Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 9 straipsnio 2 dalies trečios pastraipos b punktą, laikoma, kad žemės ūkio veikla nėra nereikšminga, jeigu visos pajamos, gautos iš žemės ūkio veiklos, apibrėžtos šio reglamento 11 straipsnyje, naujausiais finansiniais metais, apie kuriuos turima tokių duomenų, sudaro bent trečdalį visų pajamų, gautų naujausiais finansiniais metais, apie kuriuos turima tokių duomenų.
Valstybės narės gali nuspręsti nustatyti mažesnę nei trečdalio visų pajamų, gautų iš žemės ūkio veiklos, dydžio ribą su sąlyga, kad dėl tos ribos aktyviais ūkininkais negalėtų būti laikomi fiziniai ar juridiniai asmenys, vykdantys nedidelės apimties žemės ūkio veiklą.
Nukrypdamos nuo pirmos ir antros pastraipų, valstybės narės gali nustatyti alternatyvius kriterijus, kuriai remdamasis subjektas galėtų įrodyti, kad jo žemės ūkio veikla nėra nereikšminga pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 9 straipsnio 2 dalies trečios pastraipos b punktą.
2. Taikydamos Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 9 straipsnio 3 dalies a punktą, valstybės narės gali nuspręsti, kad fizinių ar juridinių asmenų arba fizinių ar juridinių asmenų grupių vykdoma žemės ūkio veikla sudaro tik nedidelę visos jų ekonominės veiklos dalį, naudodamosi šiais metodais:
a)
metinė tiesioginių išmokų suma sudaro mažiau kaip 5 % visų pajamų, gautų iš šio reglamento 11 straipsnyje apibrėžtos ne žemės ūkio veiklos, naujausiais finansiniais metais, apie kuriuos turima tokių duomenų;
b)
bendra pajamų, gautų iš šio reglamento 11 straipsnyje apibrėžtos žemės ūkio veiklos, naujausiais finansiniais metais, apie kuriuos turima tokių duomenų, suma yra mažesnė nei valstybės narės nustatytina riba ir neviršija trečdalio bendros pajamų, gautų naujausiais finansiniais metais, apie kuriuos turima tokių duomenų, sumos.
Nukrypdamos nuo pirmos pastraipos, valstybės narės gali nustatyti alternatyvius kriterijus, kuriais remiantis žemės ūkio veikla laikoma nereikšminga pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 9 straipsnio 3 dalies a punktą.
3. Taikant Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 9 straipsnio 2 dalies trečios pastraipos c punktą ir, atitinkamais atvejais, to reglamento 9 straipsnio 3 dalies b punktą, laikoma, kad juridinio asmens pagrindinė veikla ar jo įmonės tikslas yra žemės ūkio veikla, jei tokia pagrindinė veikla ar įmonės tikslas įrašyti į įmonių registrą arba kitą oficialų valstybės narės liudijimą. Tokio pat įrodymo reikalaujama ir iš fizinio asmens.
Jei tokių registrų nėra, valstybė narė naudoja lygiavertį įrodymą.
Nukrypdamos nuo pirmos ir antros pastraipų, valstybės narės gali nustatyti alternatyvius kriterijus, kuriais remiantis žemės ūkio veikla laikoma fizinio ar juridinio asmens pagrindine veikla ar įmonės tikslu pagal to reglamento 9 straipsnio 2 dalies trečios pastraipos c punktą ir, atitinkamais atvejais, pagal to reglamento 9 straipsnio 3 dalies b punktą.
2 SKYRIUS
BAZINĖS IŠMOKOS SISTEMA IR VIENKARTINĖS IŠMOKOS UŽ PLOTUS SISTEMA
1 SKIRSNIS
Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 III antraštinės dalies 1 skyriaus 1, 2, 3 ir 5 skirsniuose numatytos bazinės išmokos sistemos įgyvendinimo taisyklės
1 poskirsnis
Pirmasis teisių į išmokas paskirstymas
14 straipsnis
Paveldėjimo, juridinio statuso ar pavadinimo pasikeitimo, susijungimo ir padalijimo atvejai
1. Jeigu ūkininkas valdą arba valdos dalį gavo faktinio ar numatomo paveldėjimo būdu, jis turi teisę savo vardu prašyti tiek ir tokios vertės teisių į išmokas, skirtinų už gautą valdą arba tos valdos dalį, tomis pačiomis sąlygomis, kaip ir iš pradžių valdą valdęs ūkininkas.
Atšaukiamo numatomo paveldėjimo atvejais teisės į išmokas skiriamos tik paveldėtojui, kuris yra juo paskirtas Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 24 straipsnio 1 dalyje arba 39 straipsnio 1 dalyje nurodytą dieną.
2. Pavadinimo pasikeitimas neturi įtakos skiriamų teisių į išmokas skaičiui ir vertei.
Juridinio statuso pasikeitimas neturi įtakos skiriamų teisių į išmokas skaičiui ir vertei, jeigu ūkininkas, valdęs pirminę valdą, gavęs iš jos naudos ir prisiėmęs finansinę riziką, valdo ir naująją valdą.
3. Susijungimas arba padalijimas neturi įtakos bendram valdai (-oms) skiriamų teisių į išmokas skaičiui ir vertei.
Padalijimo atveju, jeigu valstybė narė taiko Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 24 straipsnio 4 arba 5 dalį, už kiekvieną po padalijimo suformuotą valdą skiriamų teisių į išmokas skaičius nustatomas reikalavimus atitinkančių hektarų, kuriais disponuojama atitinkamoje naujoje valdoje, skaičių padauginant iš vidutinio teisių į išmokas skaičiaus sumažinimo, kuris būtų taikytas pirminei valdai pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 24 straipsnio 4 arba 5 dalį.
Šioje dalyje vartojamų terminų apibrėžtys:
a) susijungimas - dviejų ar daugiau atskirų ūkininkaujančių subjektų, arba ūkininkų, kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 4 straipsnio 1 dalies a punkte, susijungimas į vieną naują ūkininkaujantį subjektą, arba ūkininką, kaip apibrėžta tame straipsnyje, kai tokį subjektą valdo, iš jo naudos gauna ir su juo susijusią finansinę riziką prisiima ūkininkai, iš pradžių valdę valdas arba vieną iš jų;
b) padalijimas - vieno ūkininkaujančio subjekto, arba ūkininko, kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 4 straipsnio 1 dalies a punkte, padalijimas į:
i)
bent du naujus atskirus ūkininkaujančius subjektus, arba ūkininkus, kaip apibrėžta tame straipsnyje, iš kurių bent vieną ir toliau valdo, iš jo naudos gauna ir su juo susijusią riziką prisiima bent vienas iš fizinių ar juridinių asmenų, iš pradžių valdžiusių valdą;
ii)
pirminį ūkininkaujantį subjektą ir bent vieną naują atskirą ūkininkaujantį subjektą, arba ūkininką, kaip apibrėžta tame straipsnyje.
15 straipsnis
Reikalavimus atitinkančių hektarų nustatymas, taikant Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 24 straipsnio 2 dalį ir 39 straipsnio 2 dalį
1. Nustatant teisių į išmokas, kurios turi būti skirtos pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 24 straipsnio 2 dalį ir 39 straipsnio 2 dalį tais atvejais, kai nepripažįstamos force majeure ir išimtinės aplinkybės, skaičių, atsižvelgiama tik į tuos reikalavimus atitinkančius hektarus, kurie nustatyti pagal Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 640/2014 2 straipsnio 1 dalies antros pastraipos 23 punkto a papunktį.
2. Jeigu reikalavimus atitinkančius hektarus, nurodytus 1 dalyje, į teisių į išmokas paraišką įtraukia du ar daugiau pareiškėjų, sprendimas, kam skirti teisę į išmokas, priimamas remiantis tuo, kas turi įgaliojimus priimti sprendimus, susijusius su tame plote vykdoma žemės ūkio veikla ir kas iš tos veiklos gauna naudos ir prisiima su ja susijusią finansinę riziką.
16 straipsnis
Apribojimas pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 24 straipsnio 6 dalį
1. Sumažinimas pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 24 straipsnio 6 dalį negali viršyti 85 % teisių į išmokas, atitinkančių reikalavimus atitinkančius hektarus, kurie apima daugiamečius žolynus, esančius vietovėse, kuriose esama sudėtingų klimato sąlygų, skaičiaus.
2. Taikydamos 1 dalyje numatytą sumažinimo koeficientą, valstybės narės, remdamosi Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 24 straipsnio 6 dalyje nurodytomis gamtinėmis kliūtimis, gali išskirti vietovių, kuriose esama sudėtingų klimato sąlygų, kategorijas, kad joms būtų taikomi skirtingi sumažinimo koeficientai.
17 straipsnis
Teisių į išmokas vertės nustatymas pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 26 ir 40 straipsnius
1. Nustatant su 2014 m. susijusias atitinkamas tiesiogines išmokas ar teisių į išmokas vertę, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 26 straipsnyje, atsižvelgiama tik į išmokas tiems ūkininkams, kurie 2015 m. turi teisę gauti tiesiogines išmokas pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 9 straipsnį ir 24 straipsnio 9 dalį, arba tų ūkininkų turimų teisių į išmokas vertę.
Nustatant atitinkamas tiesiogines išmokas, susijusias su metais, einančiais prieš bazinės išmokos sistemos įgyvendinimą, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 40 straipsnio 3 dalyje, atsižvelgiama tik į išmokas tiems ūkininkams, kurie turi teisę gauti tiesiogines išmokas pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 9 straipsnį pirmaisiais bazinės išmokos sistemos įgyvendinimo metais.
2. Taikant Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 26 straipsnio 6 dalį, taikomos šios taisyklės:
a)
nuoroda į specialiosios paramos priemones, numatytas Reglamento (EB) Nr. 73/2009 68 straipsnio 1 dalies a, b ir c punktuose, nedaro poveikio valstybių narių galimybei atsižvelgti tik į vieną arba kelias priemones, įgyvendintas pagal tas specialiosios paramos priemones;
b)
parama, ūkininkui suteikta 2014 kalendoriniais metais pagal vieną ar kelias paramos sistemas, nurodytas Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 26 straipsnio 6 dalyje, apskaičiuojama neatsižvelgiant į Reglamento (EB) Nr. 73/2009 II antraštinės dalies 4 skyriuje numatytus sumažinimo arba neskyrimo atvejus;
c)
valstybės narės, remdamosi objektyviais ir nediskriminaciniais kriterijais, gali nuspręsti dėl paramos dydžio, į kurį turi būti atsižvelgta atitinkamoje valstybėje narėje taikant vieną ar kelias sistemas, išvardytas Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 26 straipsnio 6 dalyje.
Taikydamos šią dalį valstybės narės paiso pagal Reglamento (EB) Nr. 73/2009 68 straipsnio 1 dalies c punktą ir 126, 127 ir 129 straipsnius teikiamos paramos atsietumo.
3. Taikant Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 26 straipsnio 6 dalies trečią pastraipą, parama, suteikta už 2014 kalendorinius metus pagal Reglamento (EB) Nr. 73/2009 72a ir 125a straipsnius, apskaičiuojama neatsižvelgiant į Reglamento (EB) Nr. 73/2009 II antraštinės dalies 4 skyriuje numatytus sumažinimo arba neskyrimo atvejus.
4. Į Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 26 straipsnio 3 dalyje nurodytas ūkininko turimas teises į išmokas įtraukiamos ir tos teisės į išmokas, kurios jo 2014 m. paraiškos pateikimo dieną yra išnuomotos kitam ūkininkui.
18 straipsnis
Galutinis teisių į išmokas vertės ir skaičiaus nustatymas
Jeigu informacija, nurodyta Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 25 straipsnio 10 dalyje arba 40 straipsnio 4 dalies antroje pastraipoje, ūkininkams pateikiama remiantis preliminariais duomenimis, galutinė teisių į išmokas vertė ir skaičius nustatomi ir apie tai pranešama ūkininkams iki metų, einančių po pirmųjų bazinės išmokos sistemos taikymo atitinkamoje valstybėje narėje metų, balandžio 1 d., prieš tai atlikus visas reikiamas patikras pagal Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 74 straipsnį.
19 straipsnis
Teisių į išmokas vertės nustatymas sunkiais atvejais
1. Jeigu viena ar kelios Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 26 straipsnyje arba 40 straipsnio 3 dalyje nurodytos tiesioginės išmokos, susijusios su atitinkamai 2014 m. arba metais, einančiais prieš bazinės išmokos sistemos įgyvendinimą, yra mažesnės nei atitinkamos sumos metais, einančiais prieš metus, kuriais būta force majeure arba išimtinių aplinkybių, pradinė vieneto vertė nustatoma remiantis sumomis, kurias tas ūkininkas gavo metais, einančiais prieš metus, kuriais būta force majeure arba išimtinių aplinkybių.
2. Valstybės narės gali nuspręsti 1 dalį taikyti tik tais atvejais, kai tiesioginės išmokos, susijusios su atitinkamai 2014 m. arba metais, einančiais prieš bazinės išmokos sistemos įgyvendinimą, yra mažesnės nei tam tikra atitinkamų sumų, priskiriamų metams, einantiems prieš metus, kuriais būta force majeure arba išimtinių aplinkybių, procentinė dalis. Ta procentinė dalis negali būti mažesnė kaip 85 %.
20 straipsnis
Pardavimo sutarties sąlyga
1. Valstybės narės gali nuspręsti, kad parduodamas valdą arba jos dalį ūkininkas, sutartį pasirašęs iki paskutinės teisių į išmokas paraiškų pateikimo dienos, kurią Komisija nustatė remdamasi Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 78 straipsnio b punktu, gali kartu su valda arba jos dalimi perleisti atitinkamas skirtinas teises į išmokas. Tokiu atveju teisės į išmokas skiriamos pardavėjui ir tiesiogiai perleidžiamos pirkėjui, kuris, jeigu taikoma, pasinaudos išmokomis, kurias pardavėjas gavo už 2014 m., arba teisių į išmokas, kurias jis turėjo 2014 m., kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 26 straipsnyje, verte kaip referenciniu dydžiu tų teisių į išmokas pradinei vieneto vertei nustatyti.
Tokiam perleidimui keliama sąlyga, kad pardavėjas atitiktų Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 24 straipsnio 1 dalį, o pirkėjas - to reglamento 9 straipsnį.
Toks pardavimas nelaikomas perleidimu be žemės, kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 34 straipsnio 4 dalyje.
2. 1 dalis mutatis mutandis taikoma valstybėms narėms, taikančioms Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 III antraštinės dalies 1 skyriaus 5 skirsnį.
21 straipsnis
Nuomos sutarties sąlyga
1. Valstybės narės gali nuspręsti, kad nuomodamas valdą arba jos dalį ūkininkas, sutartį pasirašęs iki 20 straipsnio 1 dalies pirmoje pastraipoje nurodytos dienos, gali kartu su valda arba jos dalimi išnuomoti atitinkamas skirtinas teises į išmokas. Tokiu atveju teisės į išmokas skiriamos nuomotojui ir tiesiogiai perleidžiamos nuomininkui, kuris, jeigu taikoma, pasinaudos išmokomis, kurias nuomotojas gavo už 2014 m., arba teisių į išmokas, kurias jis turėjo 2014 m., kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 26 straipsnyje, verte kaip referenciniu dydžiu tų teisių į išmokas pradinei vieneto vertei nustatyti.
Tokiam perleidimui keliama sąlyga, kad nuomotojas atitiktų Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 24 straipsnio 1 dalį, o nuomininkas - to reglamento 9 straipsnį, ir kad nuomos sutartis nustotų galioti po paskutinės paraiškų pagal bazinės išmokos sistemą pateikimo dienos.
Tokia nuoma nelaikoma perleidimu be žemės, kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 34 straipsnio 4 dalyje.
2. 1 dalis mutatis mutandis taikoma valstybėms narėms, taikančioms Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 III antraštinės dalies 1 skyriaus 5 skirsnį.
22 straipsnis
Paramos gavėjai pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 24 straipsnio 1 dalį
Reglamento (ES) Nr. 1307/201324 straipsnio 1 dalies a punkto i papunkčio pirmoje įtraukoje „maistinės bulvės“ ir „sėklinės bulvės“ - bulvės, kurių KN kodas yra 0701, išskyrus skirtas bulvių krakmolui gaminti.
2 poskirsnis
Naudojimasis teisėmis ir jų perleidimas
23 straipsnis
Teisių į išmokas vertės apskaičiavimas
1. Teisės į išmokas pirmiausia apskaičiuojamos tūkstantųjų tikslumu, tada apvalinamos (didinamos arba mažinamos) iki šimtųjų. Jei apskaičiuotos vertės trečias skaitmuo po kablelio yra 5, suma iki šimtųjų apvalinama didinant.
2. Jeigu ūkininkas perleidžia dalį teisės, tos dalies vertė kiekvienais likusiais atitinkamais metais apskaičiuojama proporcingai, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 25 arba 40 straipsnyje.
3. Valstybės narės gali keisti teises į išmokas sujungdamos ūkininko turimas teisių dalis. Sujungtų teisių vertė kiekvienais likusiais atitinkamais metais nustatoma, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 25 arba 40 straipsnyje, sudėjus dalių vertes.
24 straipsnis
Naudojimosi teisėmis į išmokas reikalavimai
1. Teises į išmokas (nuosavybės teise arba nuomos pagrindais) turintis ūkininkas gali jas deklaruoti tik kartą per metus ne vėliau kaip paskutinę bendrosios paraiškos pateikimo dieną.
Tačiau jeigu ūkininkas pasinaudoja galimybe keisti bendrąją paraišką laikydamasis taisyklių, kurias Komija nustatė remdamasi Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 78 straipsnio b punktu, jis taip pat gali prašyti išmokų deklaruodamas savo teises į išmokas, kurias jis (nuosavybės teise arba nuomos pagrindais) turi tą dieną, kai apie pakeitimus praneša kompetentingai institucijai, su sąlyga, kad tų pačių teisių į išmokas tais pačiais metais nedeklaruoja kitas ūkininkas.
Jeigu ūkininkui teises į išmokas perleidžia kitas ūkininkas, jau deklaravęs tas teises į išmokas, ūkininkas, kuriam perleistos teisės, papildomai deklaruoti tas teises į išmokas gali tik tada, jeigu perleidėjas apie perleidimą jau yra informavęs kompetentingą instituciją laikydamasis taisyklių, kurias Komija nustatė remdamasi Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 34 straipsnio 5 dalimi, ir išbraukia tas teises į išmokas iš savo bendrosios paraiškos iki Komisijos remiantis Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 78 straipsnio b punktu nustatyto termino, iki kurio galima keisti bendrąja paraišką.
2. Jeigu ūkininkas, deklaravęs sklypus, atitinkančius visas jo turimas teises į išmokas pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 33 straipsnio 1 dalį, išreikštas sveikaisiais skaičiais, tebedisponuoja dalies hektaro dydžio sklypu, jis gali deklaruoti dar vieną visą teisę į išmokas, kuri suteikia teisę gauti išmoką, apskaičiuotą proporcingai sklypo dydžiui. Taikant to reglamento 31 straipsnio 1 dalies b punktą laikoma, kad teisė į išmoką visiškai išnaudota.
25 straipsnis
Teisių į išmokas perleidimas
1. Teises į išmokas perleisti galima bet kuriuo metų laiku.
2. Jeigu valstybė narė pasinaudoja Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 34 straipsnio 3 dalyje numatyta galimybe, ji nustato toje nuostatoje nurodytus regionus pirmaisiais Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 34 straipsnio 3 dalies taikymo metais ir ne vėliau kaip likus mėnesiui iki valstybių narių pagal to reglamento 33 straipsnio 1 dalį nustatytos datos.
3 poskirsnis
Nacionaliniai arba regioniniai rezervai
26 straipsnis
Grąžinimas į nacionalinį arba regioninį rezervą dėl perleidžiamų teisių į išmokas sulaikymo
Jeigu valstybė narė pasinaudoja Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 34 straipsnio 4 dalyje numatyta galimybe, ji, remdamasi objektyviais kriterijais ir tokiu būdu, kad užtikrintų ūkininkams vienodas sąlygas ir kad išvengtų rinkos ir konkurencijos iškraipymo, gali nuspręsti sugrąžinti į nacionalinį arba regioninį rezervą iki 30 % kiekvienos be atitinkamo reikalavimus atitinkančių hektarų, apibrėžtų Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 32 straipsnio 2 dalyje, skaičiaus perleistos teisės į išmokas metinės vieneto vertės arba tokią pat sumą, išreikštą teisių į išmokas skaičiumi.
Nukrypdamos nuo pirmosios pastraipos, valstybės narės gali numatyti pirmaisiais trejais bazinės išmokos sistemos taikymo metais susigrąžinti iki 50 % kiekvienos teisės į išmokas metinės vieneto vertės arba tokią pat sumą, išreikštą teisių į išmokas skaičiumi, kaip nurodyta pirmoje pastraipoje.
27 straipsnis
Nenumatyto pelno sąlygos taikymas
Taikant Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 28 straipsnį ir 40 straipsnio 5 dalį, tose nuostatose nurodyta teisių į išmokas padidinta vertė nustatoma palyginus ūkininko teises į išmokas, kurios jam priklauso taikant atitinkamai Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 25 straipsnio 4 dalį ir 26 straipsnį arba 40 straipsnio 3 dalį pardavus arba išnuomojus, kaip nurodyta to reglamento 28 straipsnyje arba 40 straipsnio 5 dalyje, su ūkininko teisių į išmokas verte nepardavus arba neišnuomojus.
28 straipsnis
Teisių į išmokas iš nacionalinio arba regioninio rezervo pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 30 straipsnio 6 dalį nustatymas
1. Taikant Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 30 straipsnio 6 dalį, jeigu jaunasis ūkininkas arba žemės ūkio veiklą pradedantis ūkininkas pateikia teisių į išmokas iš nacionalinio arba regioninio rezervo paraišką ir jeigu jis neturi (nuosavybės teise arba nuomos pagrindais) teisių į išmokas, jis gauna tiek teisių į išmokas, kiek paskutinę teisių į išmokas skyrimo arba vertės padidinimo paraiškos pateikimo dieną, kurią Komisija nustatė remdamasi Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 78 straipsnio b punktu, turi (nuosavybės teise arba nuomos pagrindais) reikalavimus atitinkančių hektarų.
2. Jeigu jaunasis ūkininkas arba žemės ūkio veiklą pradedantis ūkininkas pateikia teisių į išmokas iš nacionalinio arba regioninio rezervo paraišką ir jeigu jis jau turi (nuosavybės teise arba nuomos pagrindais) teisių į išmokas, jis gauna tiek teisių į išmokas, kiek 1 dalyje nurodytą paskutinę paraiškos pateikimo dieną turi (nuosavybės teise arba nuomos pagrindais) reikalavimus atitinkančių hektarų, už kuriuos jam neskirta (nuosavybės teise arba nuomos pagrindais) teisių į išmokas.
Jeigu ūkininko jau turimų (nuosavybės teise arba nuomos pagrindais) teisių į išmokas vertė yra mažesnė nei Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 30 straipsnio 8 dalies antroje pastraipoje nurodyta nacionalinė arba regioninė vidutinė vertė, tų teisių metinė vieneto vertė gali būti padidinta neviršijant nacionalinės arba regioninės vidutinės vertės, kaip numatyta to reglamento 30 straipsnio 10 dalyje.
Tačiau valstybėse narėse, Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 30 straipsnio 10 dalyje nurodytą padidinimą taikančiose to reglamento 30 straipsnio 7 dalies tikslais, šios dalies antroje pastraipoje nurodytas padidinimas yra privalomas. Toks padidinimas turėtų atitikti didžiausią padidinimą, taikomą Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 30 straipsnio 7 dalies tikslais.
3. Valstybėse narėse, taikančiose Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 24 straipsnio 6 arba 7 dalį, tose nuostatose nustatyti teisių į išmokas paskirstymo apribojimai gali būti taikomi mutatis mutandis paskirstant teises į išmokas pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 30 straipsnio 6 dalį.
Tačiau valstybės narės gali nuspręsti, kad jeigu dėl pirmoje pastraipoje nurodytų vieno ar kelių apribojimų taikymo bendras teisių į išmokas, kurias ūkininkas jau turi ir kurios jam turi būti naujai skirtos iš rezervo, skaičius mažesnis nei nustatyta jo turimų reikalavimus atitinkančių hektarų procentinė dalis tais metais, kuriais jis teikia teisių į išmokas iš nacionalinio rezervo paraišką, tam ūkininkui skiriamas papildomas teisių į išmokas skaičius, atitinkantis bendro jo turimų reikalavimus atitinkančių hektarų, deklaruotų jo paraiškoje tiems metams pagal Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 72 straipsnio 1 dalį, skaičiaus dalį.
Šio straipsnio antroje pastraipoje nurodyta nustatyta procentinė dalis apskaičiuojama pagal šio reglamento 31 straipsnio 2 dalyje nurodytą metodą.
Šios dalies antroje pastraipoje nurodyta bendro ūkininko turimų reikalavimus atitinkančių hektarų skaičiaus dalis apskaičiuojama taip: šios dalies trečioje pastraipoje nurodytos nustatytos procentinės dalies ir ūkininko turimų teisių į išmokas dalies remiantis jo turimais reikalavimus atitinkančiais hektarais, deklaruotais šios dalies antroje pastraipoje nurodytų metų paraiškoje pagal Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 72 straipsnio 1 dalį, pusė skirtumo procentiniais punktais. Taikant šią pastraipą, ūkininko turimos teisės į išmokas - teisės į išmokas, kurias ūkininkas jau turi ir kurios jam turi būti naujai skirtos iš rezervo.
Apskaičiuodamos šios dalies antroje, trečioje ir ketvirtoje pastraipose nurodytą reikalavimus atitinkančių hektarų skaičių, valstybės narės gali nuspręsti neatsižvelgti į plotus, kuriuos sudaro daugiamečiai pasėliai, daugiamečiai žolynai, esantys vietovėse, kuriose esama sudėtingų klimato sąlygų, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 24 straipsnio 6 dalyje, arba plotai, laikomi daugiamečiais žolynais pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 4 straipsnio 2 dalies antrą pastraipą.
Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 23 straipsnyje numatyta galimybe taikyti bazinės išmokos sistemą regionų lygmeniu pasinaudojusios valstybės narės šios dalies antroje pastraipoje nurodytą skaičiavimo metodą gali pagrįsti bendrais 2015 m. atitinkame regione paskirstytų teisių ir (arba) deklaruotų hektarų skaičiais.
Nustatant ribinę vertę antroje pastraipoje, neatsižvelgiama į žemę, kurią ūkininkas įsigijo arba išsinuomojo po 2011 m. spalio 19 d.
4. Taikant šį straipsnį, žemės ūkio veiklą pradedančiais ūkininkais laikomi tik tie ūkininkai, kurie pradėjo žemės ūkio veiklą 2013 ar vėlesniais kalendoriniais metais ir kurie pateikia bazinės išmokos paraišką ne vėliau kaip dveji metai po tų kalendorinių metų, kuriais jie pradėjo žemės ūkio veiklą.
29 straipsnis
Teisių į išmokas iš nacionalinio arba regioninio rezervo pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 30 straipsnio 7 dalį nustatymas
1. Taikant Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 30 straipsnio 7 dalį, jeigu skiriama naujų teisių į išmokas, kaip numatyta to reglamento 30 straipsnio 10 dalyje, jos skiriamos atsižvelgiant į šiame straipsnyje nustatytas sąlygas ir atitinkamos valstybės narės nustatytus objektyvius kriterijus.
2. Jeigu ūkininkas, neturintis (nuosavybės teise arba nuomos pagrindais) teisių į išmokas, pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 30 straipsnio 7 dalį turi teisę gauti teisių į išmokas iš nacionalinio arba regioninio rezervo ir pateikia atitinkamą paraišką, jis gauna ne daugiau teisių į išmokas, nei paskutinę paraiškos pateikimo dieną, nurodytą 28 straipsnio 1 dalyje, turi (nuosavybės teise arba nuomos pagrindais) reikalavimus atitinkančių hektarų.
3. Jeigu ūkininkas, turintis (nuosavybės teise arba nuomos pagrindais) teisių į išmokas, pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 30 straipsnio 7 dalį turi teisę gauti teisių į išmokas iš nacionalinio arba regioninio rezervo ir pateikia atitinkamą paraišką, jis gauna ne daugiau teisių į išmokas, nei paskutinę paraiškos pateikimo dieną, nurodytą 28 straipsnio 1 dalyje, turi (nuosavybės teise arba nuomos pagrindais) reikalavimus atitinkančių hektarų, už kuriuos jam neskirta teisių į išmokas (nuosavybės teise arba nuomos pagrindais).
Jeigu ūkininko jau turimų (nuosavybės teise arba nuomos pagrindais) teisių į išmokas vertė yra mažesnė nei Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 30 straipsnio 8 dalies antroje pastraipoje nurodyta nacionalinė arba regioninė vidutinė vertė, tų teisių metinė vieneto vertė gali būti padidinta neviršijant nacionalinės arba regioninės vidutinės vertės, kaip numatyta to reglamento 30 straipsnio 10 dalyje.
4. Taikydamos 1 dalį valstybės narės nenustato kriterijų, susijusių su gamyba ar kitokiais konkrečių sektorių duomenimis po datos, kurią valstybė narė pagal Reglamento (EB) Nr. 1122/2009 11 straipsnio 2 dalį nustatė 2013 paraiškų pateikimo metams.
30 straipsnis
Kitos teisių į išmokas iš nacionalinio arba regioninio rezervo nustatymo taisyklės
1. Padidindamos teisių į išmokas metinę vieneto vertę, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 30 straipsnio 10 dalyje, valstybės narės padidina teisių, kurias ūkininkas jau turi (nuosavybės teise arba nuomos pagrindais) teisių į išmokas iš nacionalinio arba regioninio rezervo paraiškos pateikimo dieną, vieneto vertę remdamosi objektyviais kriterijais ir tokiu būdu, kad būtų užtikrintos vienodos sąlygos ūkininkams ir išvengta rinkos ir konkurencijos iškraipymo.
2. Taikydamos 1 dalį valstybės narės nenustato kriterijų, susijusių su gamyba ar kitokiais konkrečių sektorių duomenimis po datos, kurią valstybė narė pagal Reglamento (EB) Nr. 1122/2009 11 straipsnio 2 dalį nustatė 2013 paraiškų pateikimo metams.
31 straipsnis
Sunkūs atvejai
1. Jeigu ūkininkui pateikti teisių į išmokas paraišką pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 24 straipsnio 1 dalį arba 39 straipsnio 1 dalį sutrukdė force majeure arba išimtinės aplinkybės ir jis pateikia teisių į išmokas iš nacionalinio arba regioninio rezervo paraišką, teisės į išmokas jam skiriamos pagal to reglamento 30 straipsnio 7 dalies c punktą. Valstybės narės nustato atitinkamai pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 25 ar 40 straipsnius skiriamų teisių į išmokas metinę vieneto vertę ir priima sprendimus dėl tuose straipsniuose nurodytų galimybių.
2. Valstybės narės gali nuspręsti, kad jeigu dėl Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 24 straipsnio 3-7 dalyse nustatytų vieno ar kelių apribojimų taikymo paskirstant teises į išmokas ūkininkui skirtų teisių į išmokas skaičius yra mažesnis nei nustatyta jo turimų reikalavimus atitinkančių hektarų procentinė dalis ir jeigu ūkininkas pateikia teisių į išmokas iš nacionalinio arba regioninio rezervo paraišką, pagal to reglamento 30 straipsnio 7 dalies b punktą laikoma, kad tas ūkininkas patiria „konkrečių sunkumų“. Tokiu atveju tam ūkininkui pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 30 straipsnio 7 dalies b punktą skiriamas teisių į išmokas skaičius, atitinkantis bendro reikalavimus atitinkančių hektarų, kuriuos jis deklaravo 2015 m. paraiškoje pagal Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 72 straipsnio 1 dalį, skaičiaus dalį.
Pirmoje pastraipoje nurodyta nustatyta procentinė dalis apskaičiuojama taip: bendras 2015 m. valstybėje narėje paskirstytų, pritaikius Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 24 straipsnio 3-7 dalyse nustatytus apribojimus, teisių į išmokas skaičius padalytas iš bendro 2015 m. pagal Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 72 straipsnio 1 dalį valstybėje narėje deklaruotų reikalavimus atitinkančių hektarų skaičiaus.
Pirmoje pastraipoje nurodyta ūkininko turimų reikalavimus atitinkančių hektarų bendro skaičiaus dalis apskaičiuojama taip: pirmoje ir antroje pastraipoje nurodytos nustatytos procentinės dalies ir ūkininko teisių į išmokas dalies remiantis jo turimais reikalavimus atitinkančiais hektarais, deklaruotais 2015 m. pagal Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 72 straipsnio 1 dalies a punktą, pusė skirtumo procentiniais punktais.
Apskaičiuodamos šios dalies pirmoje, antroje ir trečioje pastraipose nurodytą reikalavimus atitinkančių hektarų skaičių, valstybės narės gali nuspręsti neatsižvelgti į plotus, kuriuos sudaro daugiamečiai pasėliai, daugiamečiai žolynai, esantys vietovėse, kuriose esama sudėtingų klimato sąlygų, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 24 straipsnio 6 dalyje, arba plotai, laikomi daugiamečiais žolynais pagal to reglamento 4 straipsnio 2 dalies antrą pastraipą.
Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 23 straipsnyje numatyta galimybe taikyti bazinės išmokos sistemą regionų lygmeniu pasinaudojusios valstybės narės šios dalies antroje pastraipoje nurodytą skaičiavimo metodą gali pagrįsti bendrais 2015 m. atitinkame regione paskirstytų teisių ir (arba) deklaruotų hektarų skaičiais.
Nustatant ribinę vertę pirmoje pastraipoje, neatsižvelgiama į žemę, kurią ūkininkas įsigijo arba išsinuomojo po 2011 m. spalio 19 d.
4 poskirsnis
Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 21 straipsnio 3 dalį taikančios valstybės narės
32 straipsnis
Įgyvendinimas Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 21 straipsnio 3 dalį taikančiose valstybėse narėse
Jeigu šiame poskirsnyje nenumatyta kitaip, šio skirsnio nuostatos taikomos valstybėms narėms, taikančioms Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 21 straipsnio 3 dalį.
33 straipsnis
Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 21 straipsnio 4 dalies taikymas
Nustatant, kurios teisės į išmokas nustoja galioti pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 21 straipsnio 4 dalį, pirmenybė teikiama toms teisėms į išmokas, kurių vertė mažiausia.
Jeigu teisės į išmokas yra tokios pat vertės, nuosavybės teise turimų teisių į išmokas skaičius ir nuomos pagrindais turimų teisių į išmokas skaičius mažinami tokiu pat santykiu.
Valstybės narės gali nuspręsti pirmą ir antrą pastraipas taikyti regionų lygmeniu.
34 straipsnis
Teisių į išmokas vertės nustatymas pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 26 straipsnį valstybėse narėse, taikančiose to reglamento 21 straipsnio 3 dalį
Nustatydamos teisių į išmokas pradinę vieneto vertę, valstybės narės, taikančios Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 21 straipsnio 3 dalį, gali koreguoti 2014 m. išmokų sumą, kaip nurodyta to reglamento 26 straipsnio 5 dalyje, atimdamos (neatsižvelgiant į sumažinimo ar neskyrimo atvejus) sumą, kurią sudaro pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 21 straipsnio 4 dalį nustojusios galioti teisės į išmokas.
2 SKIRSNIS
Vienkartinės išmokos už plotus sistema
35 straipsnis
Reikalavimus atitinkantys hektarai vienkartinės išmokos už plotus sistemą taikančiose valstybėse narėse
Taikant vienkartinės išmokos už plotus sistemą, numatytą Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 III antraštinės dalies 1 skyriaus 4 skirsnyje, įskaitant visas Reglamente (ES) Nr. 1307/2013 pateiktas nuorodas į reikalavimus atitinkančius hektarus, deklaruojamus taikant tą sistemą, atsižvelgiama tik į tuos reikalavimus atitinkančius hektarus, kurie yra nustatyti, kaip apibrėžta Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 640/2014 2 straipsnio 1 dalies antros pastraipos 23 punkto a papunktyje.
36 straipsnis
Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 36 straipsnio 3 dalies taikymas
1. Diferencijuojant vienkartinę išmoką už plotus, kaip numatyta Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 36 straipsnio 3 dalyje, taikomos šios taisyklės:
a)
nuoroda į specialiosios paramos priemones, numatytas Reglamento (EB) Nr. 73/2009 68 straipsnio 1 dalies a, b ir c punktuose, nedaro poveikio valstybių narių galimybei atsižvelgti tik į vieną arba kelias priemones, įgyvendintas pagal tas specialiosios paramos priemones;
b)
valstybės narės remdamosi objektyviais ir nediskriminaciniais kriterijais gali nuspręsti dėl paramos dydžio, į kurį reikia atsižvelgti atitinkamoje valstybėje narėje taikant vieną ar kelias sistemas pagal to reglamento 36 straipsnio 3 dalies antrą pastraipą ir, atitinkamais atvejais, tos nuostatos trečią pastraipą. Tačiau atsižvelgiant į paramą, suteiktą 2014 m. pagal atitinkamą sistemą, suma, naudojama vienkartinei išmokai už plotus diferencijuoti, negali būti didesnė nei atitinkama suma, 2014 m. pagal tą sistemą skirta atskiram ūkininkui;
c)
kai atsižvelgiama į paramą, suteiktą pagal Reglamento (EB) Nr. 73/2009 68 straipsnio 1 dalies c punktą ir 126, 127 bei 129 straipsnius, toks diferencijavimas turi nepažeisti tų sistemų atsietumo.
Tokiu diferencijavimu gali pasinaudoti ūkininkai, kurie 2014 m. gavo Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 36 straipsnio 3 dalies antroje, trečioje ar ketvirtoje pastraipoje nurodytą paramą. Suma už hektarą nustatoma kasmet vienkartinei išmokai už plotus, kurią gali gauti atskiras ūkininkas, diferencijuoti naudojamą sumą padalijant iš reikalavimus atitinkančių hektarų, kuriuos ūkininkas deklaravo pagal Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 72 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos a punktą, skaičiaus.
2. Jeigu 2014 m. paramos suma pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 36 straipsnio 3 dalies antroje pastraipoje nurodytas vieną ar kelias paramos sistemas yra mažesnė nei atitinkama suma ar sumos metais, einančiais prieš metus, kuriais būta force majeure arba išimtinių aplinkybių, valstybė narė atsižvelgia į paramą, pagal atitinkamą paramos sistemą suteiktą metais, einančiais prieš metus, kuriais būta force majeure arba išimtinių aplinkybių.
Valstybės narės gali nuspręsti pirmą pastraipą taikyti tik tais atvejais, kai su 2014 m. susijusios tiesioginės išmokos yra mažesnės nei tam tikra atitinkamų sumų, priklausančių metams, einantiems prieš metus, kuriais būta force majeure arba išimtinių aplinkybių, procentinė dalis. Ta procentinė dalis negali būti mažesnė kaip 85 %.
3. Valstybės narės gali nuspręsti, kad faktinio ar numatomo paveldėjimo atveju vienkartinės išmokos už plotus diferencijavimu gali pasinaudoti valdą paveldėjęs ūkininkas, jeigu jis atitinka vienkartinės išmokos už plotus sistemos reikalavimus.
37 straipsnis
Kanapių auginimas pagal vienkartinės išmokos už plotus sistemą
9 straipsnis mutatis mutandis taikomas vienkartinės išmokos už plotus sistemai.
3 SKYRIUS
ŽALINIMAS
1 SKIRSNIS
Lygiavertė praktika
38 straipsnis
Nacionalinėms ir regioninėms sertifikavimo sistemoms taikomi reikalavimai
1. Valstybės narės, kurios nusprendžia taikyti lygiavertę praktiką, nurodytą Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 43 straipsnio 3 dalies b punkte, paskiria vieną ar daugiau valstybinių arba privačių sertifikavimo įstaigų, kurios patvirtina, kad ūkininkas savo valdoje laikosi to reglamento 43 straipsnio 3 dalyje numatytos praktikos.
2. Valstybinės arba privačios sertifikavimo įstaigos turi atitikti šias sąlygas:
a)
turėti reikiamų ekspertų žinių, įrangą ir infrastruktūrą, kad galėtų atlikti sertifikavimo užduotis;
b)
turėti pakankamai kvalifikuoto ir patirties turinčio personalo;
c)
turi nešališkai atlikti sertifikavimo užduotis ir neturėti su sertifikavimo užduotimis susijusių interesų, kad būtų išvengta interesų konflikto.
Privačios sertifikavimo įstaigos turi būti žemės ūkio gamybos sektoriuje akredituotos pagal EN ISO/IEC 17021 standartą (Reikalavimai, keliami įstaigoms, atliekančioms auditą ir sertifikuojančioms vadybos sistemas) arba EN ISO/IEC 17065 standartą (Atitikties įvertinimas. Reikalavimai, keliami gaminių, procesų ir paslaugų sertifikavimo įstaigoms). Jas gali akredituoti tik nacionalinė akreditacijos įstaiga valstybėje narėje pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 765/2008 (21).
3. Valstybinės arba privačios sertifikavimo įstaigos paskyrimas panaikinamas, jei ji neatitinka 2 dalyje išdėstytų sąlygų.
39 straipsnis
Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 28 straipsnio 6 dalyje nurodytos sumos apskaičiavimas
1. Jei kaip lygiavertę praktiką pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 43 straipsnio 3 dalies a punktą ūkininkai nusprendžia taikyti to reglamento IX priedo I skirsnio 3 bei 4 punktuose ir III skirsnio 7 punkte nurodytų rūšių praktiką ir bet kurią kitą lygiavertę praktiką, kuri vėliau įrašoma į tą priedą, dėl kurių reikia atlikti specialius skaičiavimus siekiant išvengti dvigubo finansavimo, valstybės narės iš kiekvienos žalinimo praktikos, kuriai pasirinktoji praktika yra lygiavertė, paramos sumos už hektarą, apskaičiuotos pagal Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 28 straipsnio 6 dalį, atima trečdalį vidutinės žalinimo išmokos už hektarą toje valstybėje narėje arba regione.
Vidutinė žalinimo išmoka už hektarą atitinkamoje valstybėje narėje arba regione apskaičiuojama pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 II priede nurodytų 2015-2019 m. nacionalinių viršutinių ribų vidurkio procentinę dalį, nurodytą to reglamento 47 straipsnio 1 dalyje, ir taip pat pagal reikalavimus atitinkančių hektarų, deklaruotų 2015 m. pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 33 arba 36 straipsnį, skaičių. Valstybės narės, kurios nusprendžia šios dalies pirmoje pastraipoje nurodytų rūšių praktiką taikyti jau 2015 m., gali 2015 m. deklaruotų reikalavimus atitinkančių hektarų skaičių apytikriai nustatyti pagal deklaracijas, pateiktas 2014 m. pagal Reglamento (EB) Nr. 73/2009 34 straipsnio 2 dalį.
2. Nukrypdamos nuo 1 dalies, valstybės narės, kurios nusprendžia taikyti Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 43 straipsnio 9 dalies trečią pastraipą, gali nuspręsti išskaitymą, nurodytą šio straipsnio 1 dalyje, taikyti kiekvienu konkrečiu atveju: jis sudarytų vieną trečdalį konkrečiam ūkininkui mokamos vidutinės žalinimo išmokos už hektarą.
Vidutinė ūkininkui tenkanti žalinimo išmoka apskaičiuojama remiantis vidutine 2015-2019 m. individualia išmoka, kuri apskaičiuojama pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 43 straipsnio 9 dalies trečią ir ketvirtą pastraipas, ir reikalavimus atitinkančių hektarų, kuriuos ūkininkas 2015 m. deklaravo pagal to reglamento 33 straipsnį, skaičiumi.
2 SKIRSNIS
Pasėlių įvairinimas
40 straipsnis
Pasėliams įvairinti naudojamų skirtingų pasėlių dalių apskaičiavimas
1. Apskaičiuojant skirtingų pasėlių dalis, kaip numatyta Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 44 straipsnio 1 dalyje, laikotarpis, į kurį turi būti atsižvelgta, yra svarbiausia auginimo laikotarpio dalis, atsižvelgiant į konkrečios šalies tradicinę auginimo praktiką.
Valstybės narės laiku informuoja ūkininkus apie tą laikotarpį. Apskaičiuojant skirtingų pasėlių dalis, į kiekvieną valdos visos ariamosios žemės hektarą vienais paraiškų teikimo metais atsižvelgiama tik vieną kartą.
2. Apskaičiuojant skirtingų pasėlių dalis, į plotą, kurį užima pasėliai, gali būti įtraukti kraštovaizdžio elementai, kurie yra reikalavimus atitinkančio ploto dalis pagal Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 640/2014 9 straipsnį.
3. Mišrių pasėlių plote, kuriame dviejų ar daugiau rūšių pasėliai vienu metu auginami atskirose eilėse, kiekvienos rūšies pasėlis laikomas atskiru pasėliu, jei jis užima bent 25 % to ploto. Plotas, kurį užima atskiri pasėliai, apskaičiuojamas mišrių pasėlių plotą padalijant iš pasėlių, užimančių bent 25 % to ploto, skaičiaus, neatsižvelgiant į faktinę pasėlių dalį tame plote.
Mišrių pasėlių plotas, kuriame auginamas pagrindinis pasėlis, į kurį įsėtas kitos rūšies pasėlis, laikomas tik pagrindiniu pasėliu užsėtu plotu.
Plotai, užsėti sėklų mišiniu, nepaisant to, kokių rūšių pasėliai sudaro mišinį, laikomi vienu pasėliu užsėtais plotais. Nepažeidžiant Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 44 straipsnio 4 dalies d punkto, toks vienas pasėlis vadinamas mišriąja kultūra. Jeigu galima nustatyti, kad skirtingus sėklų mišinius sudarančios rūšys skiriasi viena nuo kitos, valstybės narės tuos skirtingus sėklų mišinius gali laikyti atskirais pasėliais, jeigu tie skirtingi sėklų mišiniai nenaudojami Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 44 straipsnio 4 dalies d punkte nurodytiems pasėliams.
3 SKIRSNIS
Daugiamečiai žolynai
41 straipsnis
Papildomų aplinkosaugos požiūriu pažeidžiamų daugiamečių žolynų, esančių už tinklo „Natura 2000“ vietovių ribų, nustatymas
Aplinkosaugos požiūriu pažeidžiami daugiamečiai žolynai, esantys už vietovių, kurioms taikoma Direktyva 92/43/EEB arba Direktyva 2009/147/EB, ribų, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 45 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje, nustatomi remiantis vienu ar keliais iš šių kriterijų:
a)
jie yra organiniai dirvožemiai, kuriuose yra daug organinės anglies, pavyzdžiui, durpynai ar šlapynės;
b)
juose yra į Direktyvos 92/43/EEB I priedą įtrauktų arba pagal nacionalinės teisės aktus saugomų buveinių;
c)
juose auga į Direktyvos 92/43/EEB II priedą įtrauktų arba pagal nacionalinės teisės aktus saugomų rūšių augalai;
d)
jie yra labai svarbūs į Direktyvos 2009/147/EB I priedą įtrauktų rūšių laukiniams paukščiams;
e)
jie yra labai svarbūs pagal Direktyvą 92/43/EEB arba nacionalinės teisės aktus saugomų rūšių laukiniams gyvūnams;
f)
jie yra didelės gamtinės vertės daugiamečiai žolynai, kaip apibrėžta remiantis objektyviais kriterijais, kuriuos turi nustatyti valstybės narės;
g)
jie yra dirvožemiai, kuriems itin gresia erozija;
h)
jie yra pažeidžiamoje vietovėje, nustatytoje upių baseinų valdymo planuose pagal Direktyvą 2000/60/EB.
Valstybės narės gali nuspręsti kasmet nustatyti naujų vietovių ir laiku informuoja su tuo sprendimu susijusius ūkininkus.
42 straipsnis
Žemės pertvarkymas, jeigu nesilaikoma pareigos dėl aplinkosaugos požiūriu pažeidžiamų daugiamečių žolynų
Nepažeidžiant Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/35/EB (22), jeigu ūkininkas pakeitė daugiamečio žolyno, kuriam taikoma Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 45 straipsnio 1 dalies trečioje pastraipoje nurodyta pareiga, paskirtį ar jį suarė, atitinkama valstybė narė nustato pareigą pertvarkyti tą plotą į daugiametį žolyną ir kiekvienu konkrečiu atveju gali paskelbti tikslius nurodymus, kurių turi laikytis atitinkamas ūkininkas, kaip ištaisyti aplinkai padarytą žalą, kad būtų atkurta buvusioji aplinkosaugos požiūriu pažeidžiamos vietovės būklė.
Nustačius, kad nesilaikoma pareigos, ūkininkas nedelsiant informuojamas apie pareigą pertvarkyti žemę į daugiametį žolyną ir apie datą, iki kada ta pareiga turi būti įvykdyta. Ta data turi būti ne vėlesnė kaip kitų metų bendrosios paraiškos pateikimo data, o Švedijoje ir Suomijoje - kitų metų birželio 30 d.
Nukrypstant nuo Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 4 straipsnio 1 dalies h punkto, į daugiametį žolyną pertvarkyta žemė daugiamečiu žolynu laikoma nuo pirmos pertvarkymo dienos ir jai taikoma Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 45 straipsnio 1 dalies trečioje pastraipoje nurodyta pareiga.
43 straipsnis
Santykinės daugiamečių žolynų dalies apskaičiavimas
1. Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 V antraštinėje dalyje nurodytoje smulkiųjų ūkininkų sistemoje dalyvaujančių ūkininkų deklaruoti plotai, taip pat valdos vienetai, kuriuose pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 834/2007 (23) 11 straipsnį vykdoma ekologinė gamyba, neįtraukiami į Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 45 straipsnio 2 dalyje nurodytą daugiamečių žolynų plotų ir bendro žemės ūkio paskirties žemės ploto santykį ir referencinę santykinę dalį.
2. Apskaičiuojant daugiamečių žolynų plotus pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 45 straipsnio 2 dalies antros pastraipos a punktą galima atimti 2012 m. ūkininkų kaip daugiametės ganyklos žemę deklaruotus plotus, kurie buvo paversti kitos paskirties žeme, neviršijant hektarų, kuriuos tie ūkininkai paskyrė daugiametėms ganykloms arba daugiamečiams žolynams po 2012 m. ir deklaravo 2015 m. nacionaliniu, regionų, paregionių ar valdos lygmeniu, skaičiaus, jeigu buvo laikomasi galiojančių daugiamečių ganyklų išlaikymo taisyklių, nustatytų Reglamento (EB) Nr. 73/2009 6 straipsnio 2 dalyje ir Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 93 straipsnio 3 dalyje.
Apskaičiuojant po 2012 m. daugiametėms ganykloms arba daugiamečiams žolynams skirtų hektarų skaičių, nurodytą pirmoje pastraipoje, atsižvelgiama tik į tuos žemės ūkio paskirties žemės plote esančių daugiamečių ganyklų arba daugiamečių žolynų hektarus, kurie 2012, 2013 arba 2014 m. deklaruoti pagal Reglamento (EB) Nr. 73/2009 34 straipsnio 2 dalį.
3. Valstybės narės patikslina referencinę santykinę dalį, jeigu nustato, kad santykinės dalies kitimui didelės įtakos turi visų pirma ploto, kuriame vykdoma ekologinė gamyba, pokyčiai arba smulkiųjų ūkininkų sistemos dalyvių skaičiaus kaita. Tokiomis aplinkybėmis valstybės narės nedelsdamos praneša Komisijai apie padarytus pakeitimus ir pateikia keitimo motyvus.
44 straipsnis
Santykinės daugiamečių žolynų dalies išlaikymas
1. Valstybės narės gali įpareigoti konkrečius ūkininkus nekeisti daugiamečių žolynų plotų paskirties prieš tai negavus atskiro leidimo. Apie tą pareigą ūkininkai informuojami nedelsiant ir bet kuriuo atveju iki tų metų, kuriais atitinkama valstybė narė tokią pareigą numato, lapkričio 15 d. Ta pareiga taikoma tik tiems ūkininkams, kuriems pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 III antraštinės dalies 3 skyrių tenka pareigos, susijusios su daugiamečių žolynų plotais, kuriems netaikoma Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 45 straipsnio 1 dalis.
Suteikiant leidimą galima taikyti objektyvius ir nediskriminacinius kriterijus, įskaitant aplinkosaugos kriterijus. Jeigu pirmoje pastraipoje nurodytas leidimas suteikiamas su sąlyga, kad daugiamečiam žolynui būtų skirtas kitas atitinkamo hektarų skaičiaus plotas, tas plotas, nukrypstant nuo Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 4 straipsnio 1 dalies h punkto, daugiamečiu žolynu laikomas nuo pirmos jo pavertimo daugiamečiu žolynu dienos. Tokie plotai nuo jų pavertimo daugiamečiu žolynu dienos bent penkerius metus iš eilės naudojami žolei ar kitokiems žoliniams pašarams auginti arba, jei taip nusprendžia valstybė narė, jeigu ūkininkai daugiamečiais žolynais paverčia plotus, kurie jau buvo naudojami žolei ir kitokiems žoliniams pašarams auginti, - likusį skaičių metų, kad susidarytų penkeri metai iš eilės.
2. Jeigu nustatoma, kad Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 45 straipsnio 2 dalies pirmoje pastraipoje nurodytas santykis sumažėjo daugiau kaip 5 %, palyginti su tame straipsnyje nurodyta referencine santykine dalimi, atitinkama valstybė narė numato pareigą pertvarkyti plotus į daugiamečius žolynus ir nustato taisykles, kad toliau nebūtų keičiama daugiamečių žolynų paskirtis.
Valstybės narės nustato ūkininkų, kurie privalo pertvarkyti žemę, grupę, sudarytą iš ūkininkų:
a)
kuriems pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 III antraštinės dalies 3 skyrių tenka pareigos, susijusios su daugiamečių žolynų plotais, kuriems netaikoma to reglamento 45 straipsnio 1 dalis, ir
b)
kurie, remiantis per ankstesnius dvejus kalendorinius metus, o 2015 m. - per ankstesnius trejus kalendorinius metus, pagal Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 72 straipsnį arba Reglamento (EB) Nr. 73/2009 19 straipsnį pateiktomis paraiškomis, disponuoja žemės ūkio paskirties žemės plotais, kurie iš daugiamečių žolynų arba daugiametės ganyklos žemės buvo paversti kitos paskirties plotais.
Jeigu antros pastraipos b punkte nurodytas laikotarpis apima kalendorinius metus prieš 2015 m., į daugiamečius žolynus pertvarkyti privaloma ir tuos plotus, kurie kitos paskirties plotais buvo paversti iš daugiametės ganyklos žemės, kuriai buvo taikoma Reglamento (EB) Nr. 73/2009 6 straipsnio 2 dalyje ir Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 93 straipsnio 3 dalyje nurodyta pareiga.
Nustatydamos, kurie ūkininkai turi pertvarkyti žemę į daugiamečius žolynus, valstybės narės pirmiausia įpareigoja ūkininkus, disponuojančius plotais, kurie iš daugiamečių žolynų ar daugiametės ganyklos žemės kitos paskirties plotais buvo paversti pažeidus, jeigu taikoma, leidimo reikalavimą, nurodytą šio straipsnio 1 dalyje arba Reglamento (EB) Nr. 1122/2009 4 straipsnio 1 dalyje. Tokie ūkininkai pertvarko visą kitos paskirties plotu paverstą plotą.
3. Jeigu pritaikius 2 dalies ketvirtą pastraipą Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 45 straipsnio 2 dalies pirmoje pastraipoje nurodytas santykis nepadidėja virš 5 % ribos, valstybės narės numato, kad ūkininkai, disponuojantys plotais, kurie iš daugiamečių žolynų ar daugiametės ganyklos žemės kitos paskirties plotais buvo paversti šio straipsnio 2 dalies antros pastraipos b punkte nurodytais laikotarpiais, į daugiametį žolyną pertvarkytų procentinę to kitos paskirties plotu paversto ploto dalį arba daugiamečiam žolynui skirtų kitą tą procentinę dalį atitinkantį plotą. Minėta procentinė dalis apskaičiuojama pagal šio straipsnio 2 dalies antros pastraipos b punkte nurodytais laikotarpiais ūkininko kitos paskirties plotu paverstą plotą ir plotą, kurio reikia, kad Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 45 straipsnio 2 dalyje nurodytas santykis padidėtų virš 5 % ribos.
Valstybės narės, apskaičiuodamos pirmoje pastraipoje nurodytą procentinę dalį, gali į ūkininko kitos paskirties plotu paverstą plotą neįtraukti tų plotų, kurie daugiamečiais žolynais pavirto po 2015 m. gruodžio 31 d., su sąlyga, kad jos atlieka administracines kryžmines patikras, kasmet geoerdvinėje paraiškoje deklaruojamus daugiamečius žolynus erdviniu atžvilgiu sugretindamos su 2015 m. kaip daugiametės ganyklos žemė deklaruotu ir sklypų identifikavimo sistemoje registruotu plotu, ir jeigu tie plotai daugiamečiams žolynams nebuvo skirti vykdant pareigą pertvarkyti žemę į daugiametį žolyną arba daugiamečiam žolynui skirti tam tikrą plotą pagal 2 arba šią dalį. Tačiau jeigu dėl neįtrauktų plotų negalima padidinti Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 45 straipsnio 2 dalies pirmoje pastraipoje nurodyto santykio virš 5 % ribos, valstybės narės tuos plotus įtraukia.
Apskaičiuojant pirmoje pastraipoje nurodytą procentinę dalį, į ūkininko kitos paskirties plotu paverstą plotą neįskaičiuojami daugiamečių žolynų plotai ar daugiametės ganyklos žemė, kuriuos ūkininkai įrengė laikydamiesi įsipareigojimų pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1698/2005 (24) ir Reglamentą (ES) Nr. 1305/2013.
Ūkininkai apie individualią pareigą pertvarkyti žemę į daugiamečius žolynus ir apie taisykles, kuriomis siekiama, kad toliau nebūtų keičiama daugiamečių žolynų paskirtis, informuojami nedelsiant ir bet kuriuo atveju iki tų metų, kuriais nustatytas sumažėjimas daugiau kaip 5 %, gruodžio 31 d. Pareiga pertvarkyti žemę į daugiamečius žolynus turi būti įvykdyta iki kitų metų bendrosios paraiškos pateikimo dienos, o Švedijoje ir Suomijoje - kitų metų birželio 30 d.
Nukrypstant nuo Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 4 straipsnio 1 dalies h punkto, į daugiamečius žolynus pertvarkyti plotai arba jiems paskirti plotai laikomi daugiamečiais žolynais nuo pirmos jų pertvarkymo arba paskyrimo dienos. Tie plotai nuo jų pavertimo daugiamečiu žolynu dienos bent penkerius metus iš eilės naudojami žolei ar kitokiems žoliniams pašarams auginti arba, jei taip nusprendžia valstybė narė, jeigu ūkininkai daugiamečiais žolynais paverčia plotus, kurie jau buvo naudojami žolei ir kitokiems žoliniams pašarams auginti, - likusį skaičių metų, kad susidarytų penkeri metai iš eilės.
4 SKIRSNIS
Ekologiniu požiūriu svarbios vietovės
45 straipsnis
Papildomi su ekologiniu požiūriu svarbių vietovių rūšimis susiję kriterijai
1. Norint Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 46 straipsnio 2 dalies pirmoje pastraipoje išvardytas vietovių rūšis priskirti ekologiniu požiūriu svarbioms vietovėms, taikomos šio straipsnio 2-11 dalys.
2. Pūdymui paliktoje žemėje nevykdoma jokia žemės ūkio gamyba. Nukrypstant nuo Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 4 straipsnio 1 dalies h punkto, ekologiniu požiūriu svarbios vietovės kriterijus atitinkanti daugiau kaip penkerius metus pūdymui palikta žemė išlieka ariamoji žemė.
3. Žemės pylimai - pagal 7 GAAB, nurodytą Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 II priede, saugomi ir kitokie žemės pylimai. Valstybės narės gali nuspręsti ekologiniu požiūriu svarbiomis vietovėmis laikyti tik pagal 7 GAAB saugomus žemės pylimus. Valstybės narės, nusprendusios ekologiniu požiūriu svarbiomis vietovėmis laikyti ir kitokius žemės pylimus, nustato tiems pylimams taikomus kriterijus, įskaitant mažiausią aukštį, grindžiamą nacionalinėmis ar regionų ypatybėmis.
4. Kraštovaizdžio elementai turi priklausyti ūkininkui; tai pagal 7 GAAB, 2 VR arba 3 VR, nurodytus Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 II priede, saugomi ir šie elementai:
a)
gyvatvorės arba medžių juostos, kurių plotis yra ne daugiau kaip 10 metrai;
b)
pavieniai medžiai, kurių vainiko skersmuo yra ne mažesnis kaip 4 metrai;
c)
medžių, kurių vainiko skersmuo yra ne mažesnis kaip 4 metrai, eilė. Atstumas tarp vainikų turi neviršyti 5 metrų;
d)
medžių grupė, kurioje jų vainikai persidengę, ir laukuose augantys atžalynai; abiem atvejais jie turi užimti ne didesnį kaip 0,3 ha plotą;
e)
1-20 metrų pločio lauko paribiai, kuriuose nevykdoma jokia žemės ūkio gamyba;
f)
iki 0,1 ha ploto tvenkiniai. Iš betono arba plastiko padaryti rezervuarai nelaikomi ekologiniu požiūriu svarbiomis vietovėmis;
g)
grioviai, kurių plotis iki 6 metrų, įskaitant atvirus vandentakius, skirtus drėkinimo ar drenažo reikmėms. Kanalai betoninėmis sienomis nelaikomi ekologiniu požiūriu svarbiomis vietovėmis;
h)
tradicinės akmeninės tvoros.
Valstybės narės tinkamai pagrįstais atvejais gali nuspręsti kraštovaizdžio elementų rinkinį sudaryti tik iš tų elementų, kurie saugomi pagal 7 GAAB, 2 VR arba 3 VR, nurodytus Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 II priede, ir (arba) vieno ar kelių elementų, pateiktų pirmos pastraipos a-h punktuose.
Taikydamos pirmos pastraipos b ir c punktus, valstybės narės gali įtraukti ir medžius, kurių vainiko skersmuo nesiekia 4 metrų, jei jos mano, kad jie yra vertingi kraštovaizdžio elementai.
Taikydamos pirmos pastraipos e punktą valstybės narės gali nustatyti mažesnį didžiausią plotį.
Taikydamos pirmos pastraipos f punktą valstybės narės gali nustatyti mažiausią tvenkinių dydį ir nuspręsti į tvenkinio dydį įtraukti iki 10 metrų pločio pakrantės augmenijos juostą Siekdamos užtikrinti, kad tvenkiniai turėtų gamtinės vertės, jos gali nustatyti kriterijus, atsižvelgdamos į natūralių tvenkinių reikšmę buveinių ir rūšių išsaugojimui.
Taikydamos pirmos pastraipos h punktą, valstybės narės nustato nacionalinėmis ar regionų ypatybėmis pagrįstus minimaliuosius kriterijus, įskaitant aukščio ir pločio matmenų ribas.
5. Apsauginės juostos apima apsaugines juostas palei vandentakius, kaip reikalaujama pagal 1 GAAB, 1 VR arba 10 VR, nurodytus Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 II priede, ir kitas apsauginių juostų rūšis. Kitų apsauginių juostų mažiausią plotį nustato valstybės narės, bet jis turi būti ne mažesnis kaip 1 metras. Juostos turi būti išsidėsčiusios ant ariamosios žemės arba šalia jos taip, kad jų ilgoji kraštinė būtų lygiagreti vandentakiui ar vandens telkiniui. Palei vandentakius esančiose apsauginėse juostose ne plačiau kaip 10 metrų gali augti pakrančių augmenija. Apsauginėse juostose negali būti vykdoma jokia žemės ūkio gamyba. Nukrypdamos nuo šio reikalavimo valstybės narės gali leisti apsauginėse juostose ganyti gyvulius arba jas šienauti, tačiau apsauginė juosta turi išlikti aiškiai atskiriama nuo greta esančios žemės ūkio paskirties žemės.
6. Žemės ūkio ir miškininkystės sistemų hektarai turi būti ariamoji žemė, atitinkanti bazinės išmokos sistemos arba vienkartinės išmokos už plotus sistemos, nurodytos Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 III antraštinės dalies 1 skyriuje, reikalavimus, ir atitikti sąlygas, kuriomis buvo arba yra teikiama parama pagal Reglamento (EB) Nr. 1698/2005 44 straipsnį arba Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 23 straipsnį.
7. Valstybės narės gali nuspręsti prie miško pakraščių esančiose reikalavimus atitinkančių hektarų juostose leisti vykdyti žemės ūkio gamybą arba nustatyti reikalavimą, kad jose negalima vykdyti žemės ūkio gamybos, arba numatyti ūkininkams abi galimybes. Jeigu valstybės narės nusprendžia neleisti tose juostose vykdyti žemės ūkio gamybos, nukrypdamos nuo šio reikalavimo, jos gali leisti jose ganyti gyvulius arba jas šienauti, su sąlyga, kad juosta išliktų aiškiai atskiriama nuo greta esančios žemės ūkio paskirties žemės. Mažiausią tų juostų plotį nustato valstybės narės, bet jis turi būti ne mažesnis kaip 1 metras. Didžiausias jų plotis - 10 metrų.
8. Valstybės narės pateikia sąrašą rūšių, kurios gali būti naudojamos vietovėms apželdinti trumpos rotacijos želdiniais nenaudojant mineralinių trąšų ir (arba) augalų apsaugos produktų; savo sąrašą valstybės narės sudaro remdamosi pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 4 straipsnio 2 dalies c punktą nustatytu sąrašu, iš jo pasirinkdamos rūšis, kurios yra tinkamiausios ekologiniu atžvilgiu, taigi nesirinkdamos akivaizdžiai nevietinių rūšių. Valstybės narės, atsižvelgdamos į ekologiniu požiūriu svarbių vietovių nustatymo tikslą, visų pirma į tikslą saugoti ir didinti biologinę įvairovę, taip pat nustato mineralinių trąšų ir augalų apsaugos produktų naudojimo reikalavimus.
9. Tarpinių pasėlių arba žaliosios dangos plotai apima tokius plotus, įveistus pagal 1 VR reikalavimus, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 II priede, taip pat kitus tarpinių pasėlių arba žaliosios dangos plotus, su sąlyga, kad jie įveisti pasėjant pasėlių rūšių sėklų mišinį arba į pagrindinį pasėlį įsėjant žolę. Valstybės narės sudaro naudotinų pasėlių rūšių mišinių sąrašą, nustato tarpinių pasėlių ar žaliosios dangos sėjos laikotarpį ir gali nustatyti papildomas sąlygas, visų pirma susijusias su gamybos metodais. Laikotarpis, kurį nustato valstybės narės, turi baigtis iki spalio 1 d.
Tarpinių pasėlių arba žaliosios dangos plotai neapima plotų, apsėtų žieminiais pasėliais, kurie sėjami rudenį paprastai derliaus arba ganymo tikslu. Jie taip pat neapima vietovių, kuriose vykdoma lygiavertė praktika, nurodyta Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 IX priedo I dalies 3 ir 4 punktuose ir įgyvendinama prisiimant to reglamento 43 straipsnio 3 dalies a punkte minimus įsipareigojimus.
10. Azotą fiksuojančių pasėlių plotuose ūkininkai gali auginti tuos azotą fiksuojančius pasėlius, kurie yra įtraukti į valstybės narės nustatytą sąrašą. Tą sąrašą sudaro azotą fiksuojantys pasėliai, kuriuos valstybė narės laiko padedančiais siekti biologinės įvairovės didinimo tikslo. Tokie pasėliai turi augti augimo sezonu. Valstybės narės nustato taisykles, kur gali būti auginami azotą fiksuojantys pasėliai, kad tas plotas būtų laikomas ekologiniu požiūriu svarbia vietove. Tose taisyklėse atsižvelgiama į tai, kad turi būti įgyvendinti Direktyvos 91/676/EEB ir Direktyvos 2000/60/EB tikslai, nes dėl azotą fiksuojančių pasėlių rudenį gali padidėti azoto išplovimo grėsmė. Valstybės narės gali nustatyti papildomas sąlygas, visų pirma susijusias su gamybos metodais.
Azotą fiksuojančių pasėlių plotai neapima vietovių, kuriose laikomasi lygiavertės praktikos, nurodytos Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 IX priedo I dalies 3 ir 4 punktuose ir įgyvendinamos prisiimant to reglamento 43 straipsnio 3 dalies a punkte minimus įsipareigojimus.
11. Ūkininkas, užtikrindamas atitiktį ekologiniu požiūriu svarbios vietovės turėjimo reikalavimui, tais pačiais paraiškų teikimo metais tą pačią vietovę arba kraštovaizdžio elementą gali deklaruoti tik vieną kartą.
46 straipsnis
Ekologiniu požiūriu svarbių vietovių nustatymo regionų lygmeniu taisyklės
1. Valstybės narės, pasirinkusios ekologiniu požiūriu svarbių vietovių nustatymo reikalavimą vykdyti regionų lygmeniu, kaip numatyta Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 46 straipsnio 5 dalyje, taikydamos tą straipsnį apibrėžia regionus. Apibrėžiamus regionus turi sudaryti viena homogeniška geografinė vietovė, kuriai būdingos panašios žemės ūkio ir aplinkos sąlygos. Čia homogeniškumas suprantamas kaip dirvožemio tipo, aukščio virš jūros lygio ir regione esančių gamtinių bei pusiau gamtinių vietovių homogeniškumas.
2. Apibrėžtuose regionuose valstybės narės nustato vietoves, kuriose turi būti įgyvendinta iki pusės procentinių punktų ekologiniu požiūriu svarbios vietovės nustatymo reikalavimo.
3. Valstybės narės nustato konkrečias su apibrėžtomis vietovėmis susijusias dalyvaujančių ūkininkų arba ūkininkų grupių pareigas. Nustatant pareigas užtikrinama, kad greta esančios ekologiniu požiūriu svarbios vietovės sudarytų vientisą struktūrą. Viena iš dalyvaujančių ūkininkų arba ūkininkų grupių pareigų turi būti reikalavimas, kad bent 50 % kiekvieno dalyvaujančio ūkininko ploto, kuriam taikoma Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 46 straipsnio 1 dalyje nustatyta pareiga, būtų jų valdose tame regione ir atitiktų to reglamento 46 straipsnio 2 dalies antros pastraipos nuostatas.
4. Nustatant dalyvaujančių ūkininkų arba ūkininkų grupių pareigas užtikrinama, kad 3 dalyje minimos greta esančios ekologiniu požiūriu svarbios vietovės būtų sudarytos iš vienos ar daugiau vietovių, nurodytų Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 46 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos a, c, d ir h punktuose.
5. Nustatydamos vietoves ir pareigas, kaip nurodyta atitinkamai 2 ir 3 dalyse, valstybės narės atsižvelgia į esamas nacionalines arba regionines biologinės įvairovės apsaugos ir (arba) klimato kaitos švelninimo bei prisitaikymo prie jos strategijas, upių baseinų valdymo planus arba poreikį užtikrinti Direktyvos 92/43/EEB 10 straipsnyje nurodyto „Natura 2000“ tinklo ekologinę darną arba prisidėti prie Žaliosios infrastruktūros strategijos įgyvendinimo.
6. Prieš nustatydamos ūkininkų pareigas, valstybės narės konsultuojasi su atitinkamais ūkininkais arba ūkininkų grupėmis ir kitomis susijusiomis suinteresuotosiomis šalimis. Po tokių konsultacijų valstybės narės sudaro išsamų regioninio įgyvendinimo planą ir konsultacijose dalyvavusias suinteresuotąsias šalis, su tuo planu susijusius ūkininkus ar ūkininkų grupes informuoja apie tą planą, visų pirma, apie vietovių nustatymą ir dalyvaujančių ūkininkų ar ūkininkų grupių pareigas, o svarbiausia - kokią tikslią vietovės procentinę dalį kiekvienas ūkininkas turės turėti savo valdoje. Valstybės narės tokią informaciją ūkininkams pateikia iki metų, einančių prieš tuos metus, kuriais ekologiniu požiūriu svarbios vietovės nustatymo reikalavimas bus įgyvendinamas regionų lygmeniu, birželio 30 d. arba pirmaisiais šio reglamento taikymo metais, palikdamos pakankamai laiko ūkininkui pateikti atitinkamą paraišką.
Nekeisdamos Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 43 straipsnio 9 dalyje ūkininkams numatytų išmokų, valstybės narės užtikrina, kad būtų nustatyta ūkininkų savitarpio finansinės kompensacijos ir administracinių nuobaudų tvarka, taikoma, jei būtų nesilaikoma greta esančioms ekologiniu požiūriu svarbioms vietovėms taikomų reikalavimų.
47 straipsnis
Bendro įgyvendinimo taisyklės ir kriterijai, kuriuos turi atitikti valdos, kad būtų laikomos esančiomis greta
1. Valstybės narės, kurios nusprendžia leisti ekologiniu požiūriu svarbios vietovės turėjimo pareigą vykdyti bendrai, kaip nustatyta Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 46 straipsnio 6 dalyje, pasinaudodamos bet kuriuo iš toliau pateiktų kriterijų, nustato kriterijus, kuriuos turi atitikti valdos, kad būtų laikomos esančiomis greta:
a)
jos turi priklausyti ūkininkams, kurių 80 % valdos yra toje pačioje savivaldybėje;
b)
jos turi priklausyti ūkininkams, kurių 80 % valdos yra vietovėje, kurios spindulį (ne didesnį nei 15 km) turi nustatyti valstybės narės.
2. Valstybės narės, kurios nusprendžia nustatyti vietoves, kuriose leidžiama bendrai vykdyti reikalavimus, ir pasirenka nustatyti dalyvaujančių ūkininkų ar ūkininkų grupių pareigas, turi atsižvelgti į nacionalines arba regionines biologinės įvairovės apsaugos ir (arba) klimato kaitos švelninimo bei prisitaikymo prie jos strategijas, upių baseinų valdymo planus arba poreikius, nustatytus siekiant užtikrinti Direktyvos 92/43/EEB 10 straipsnyje nurodyto „Natura 2000“ tinklo ekologinę darną arba prisidėti prie žaliosios infrastruktūros plėtros.
3. 2 dalyje nurodytos dalyvaujančių ūkininkų arba ūkininkų grupių pareigos apima sąlygą, kad greta esančios ekologiniu požiūriu svarbios vietovės turi būti sudarytos iš vienos ar daugiau vietovių, nurodytų Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 46 straipsnio 2 dalies antros pastraipos a, c, d ir h punktuose.
4. Pareigą bendrai vykdantys ūkininkai sudaro rašytinį susitarimą, kuriame išsamiai nustato finansinės kompensacijos ir administracinių nuobaudų vidaus taisykles, taikytinas, jei nesilaikoma reikalavimų dėl bendros ekologiniu požiūriu svarbios vietovės.
48 straipsnis
Miško ir žemės ūkio paskirties žemės santykio nustatymas
1. Valstybės narės, nusprendusios įgyvendinti Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 46 straipsnio 7 dalį, remdamosi Eurostato duomenimis, nustato, kokią bendro žemės paviršiaus ploto, nurodyto tos dalies pirmoje pastraipoje, procentinę dalį sudaro miškai. Apskaičiuojant miško duomenis, remiamasi Jungtinių Tautų Maisto ir žemės ūkio organizacijos taikoma apibrėžtimi ir neįskaičiuojama kita miškinga žemė. Į bendrą žemės paviršiaus plotą neįskaičiuojamas vidaus vandens telkinių, įskaitant upes ir ežerus, plotas.
2. Miško ir žemės ūkio paskirties žemės santykis, nurodytas Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 46 straipsnio 7 dalyje, apskaičiuojamas naudojant Eurostato duomenis. Jei Eurostatas neturi tinkamo mastelio duomenų apie mišku padengtą žemę ir žemės ūkio paskirties žemę, kad būtų galima apskaičiuoti miško procentinę dalį vietovės lygmeniu, atitinkančiu LAU2 lygmenį, arba aiškiai apibrėžtos vietos vieneto, apimančio vieną aiškią gretimą geografinę vietovę, kuriai būdingos panašios žemės ūkio sąlygos, lygmeniu, galima naudoti kitų šaltinių duomenis.
Valstybės narės turi įrodyti, kad jos naudojosi naujausiais ir nuosekliais mišku padengtos žemės ir žemės ūkio paskirties žemės ploto duomenimis, kuo labiau atspindinčiais faktinę padėtį.
3. 1 ir 2 dalyse nurodyti duomenys ir skaičiavimai galioja trejus metus. Pasibaigus šiam laikotarpiui, tos valstybės narės, kurios nusprendžia toliau taikyti Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 46 straipsnio 7 dalyje numatytą išimtį ir atnaujinti tą trejų metų laikotarpį, naudodamos naujausius turimus duomenis perskaičiuoja santykius taip, kaip nustatyta šio straipsnio 1 ir 2 dalyse.
Jei administracinių ribų pakeitimas turi poveikio 2 dalyje nurodytam santykiui, duomenys ir skaičiavimai įvertinami iš naujo, ir jei išimties taikymo sąlygos yra pasikeitusios, apie tai pranešama Komisijai.
4 SKYRIUS
IŠMOKA JAUNIESIEMS ŪKININKAMS
49 straipsnis
Juridinių asmenų galimybės pasinaudoti išmoka jauniesiems ūkininkams
1. Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 50 straipsnio 1 dalyje nurodyta metinė išmoka jauniesiems ūkininkams juridiniam asmeniui skiriama nepriklausomai nuo jo teisinės formos, jei laikomasi šių sąlygų:
a)
juridinis asmuo turi teisę gauti Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 III antraštinės dalies 1 skyriuje nurodytą išmoką pagal bazinės išmokos sistemą arba vienkartinės išmokos už plotus sistemą ir paprašė leisti pasinaudoti teisėmis į išmokas arba deklaravo reikalavimus atitinkančius hektarus, kaip nurodyta to reglamento 50 straipsnio 4 dalyje;
b)
jaunasis ūkininkas, apibrėžtas Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 50 straipsnio 2 dalyje, pirmais metais, kuriais juridinis asmuo teikia paraišką skirti išmoką pagal jaunųjų ūkininkų sistemą, veiksmingai ilgą laiką kontroliuoja juridinį asmenį - priima su valdymu, nauda ir finansine rizika susijusius sprendimus. Jei juridinio asmens kapitalą valdo arba juridiniam asmeniui vadovauja keli fiziniai asmenys, įskaitant asmenį (-is), kuris (-ie) nėra jaunasis (-ieji) ūkininkas (-ai), jaunasis ūkininkas turi būti pajėgus vykdyti nurodytą veiksmingą ilgalaikę kontrolę vienas arba kartu su kitais ūkininkais;
c)
bent vienas iš jaunųjų ūkininkų, atitinkančių b punkte nustatytą sąlygą, atitinka valstybių narių pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 50 straipsnio 3 dalį nustatytus atitikties reikalavimams kriterijus (jei jie buvo nustatyti), nebent valstybės narės nuspręstų, kad tie kriterijai taikomi visiems tiems jauniesiems ūkininkams.
Jei juridinį asmenį vienas arba kartu su kitais kontroliuoja kitas juridinis asmuo, pirmos pastraipos b punkte nustatyta sąlyga taikoma bet kuriam fiziniam asmeniui, kontroliuojančiam tą kitą juridinį asmenį.
2. Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 50 straipsnio 1 dalyje nurodyta išmoka nebeskiriama, jeigu visi jaunieji ūkininkai, atitinkantys 1 dalies pirmos pastraipos b punkte ir, atitinkamais atvejais, 1 dalies pirmos pastraipos c punkte nustatytus kriterijus, liovėsi kontroliuoti juridinį asmenį.
3. Šiame straipsnyje:
a)
bet kokia Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 50 straipsnio 4-10 dalyse pateikiama nuoroda į ūkininką laikoma nuoroda į šiame straipsnyje nurodytą juridinį asmenį;
b)
Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 50 straipsnio 2 dalies a punkte pateikiama nuoroda į pirmąją pagal bazinės išmokos sistemą arba vienkartinės išmokos už plotus sistemą teikiamą paraišką laikoma nuoroda į juridinio asmens pirmąją paraišką skirti išmoką pagal jaunųjų ūkininkų sistemą;
c)
nepažeidžiant šio straipsnio 4 dalies, Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 50 straipsnio 5 dalies antro sakinio nuoroda į įsikūrimą laikoma nuoroda į juridinį asmenį pagal šio straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos b punktą kontroliuojančių jaunųjų ūkininkų įsikūrimą.
4. Jeigu 1 dalies pirmos pastraipos b punkte nurodyti keli jaunieji ūkininkai juridinį asmenį pradėjo kontroliuoti skirtingu metu, Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 50 straipsnio 5 dalies antrame sakinyje nurodytu įsikūrimu laikomas anksčiausias kontrolės įgijimas.
50 straipsnis
Fizinių asmenų grupės galimybės pasinaudoti išmoka jauniesiems ūkininkams
49 straipsnis mutatis mutandis taikomas fizinių asmenų grupei, nurodytai Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 4 straipsnio 1 dalies a punkte, kurios visi nariai atitinka šio reglamento 49 straipsnio 1 dalies a punkte nustatytus reikalavimus.
5 SKYRIUS
SUSIETOJI PARAMA
1 SKIRSNIS
Savanoriška susietoji parama
51 straipsnis
Apibrėžtys
Šiame skirsnyje susietosios paramos priemonės - Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 52 straipsnio 1 dalyje nurodytos savanoriškos susietosios paramos priemonės.
52 straipsnis
Bendrieji principai
1. Valstybės narės nustato Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 52 straipsnio 3 dalyje nurodytus regionus, remdamosi objektyviais ir nediskriminaciniais kriterijais, kaip antai, agronominiais ir socialiniais bei ekonominiais ypatumais, regioniniu žemės ūkio potencialu arba institucine ar administracine struktūra. Tokie regionai gali skirtis nuo regionų, nustatytų pagal kitas Reglamente (ES) Nr. 1307/2013 numatytas paramos sistemas.
2. Pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 52 straipsnio 3 dalį nustatydamos konkrečius ūkininkavimo būdus arba konkrečius žemės ūkio sektorius, valstybės narės visų pirma atsižvelgia į atitinkamas konkretaus regiono arba sektoriaus gamybos struktūras ir sąlygas.
3. Taikant Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 52 straipsnio 3 dalį, konkretūs ūkininkavimo būdai arba konkretūs žemės ūkio sektoriai laikomi patiriančiais sunkumų, jei kyla rizika, kad gamyba juose gali būti nutraukta arba sumažėti dėl, inter alia, menko vykdomos veiklos pelningumo, ir jei tai daro neigiamą poveikį atitinkamo regiono arba sektoriaus ekonominei, socialinei ir aplinkosaugos pusiausvyrai.
53 straipsnis
Paramos teikimo sąlygos
1. Remdamosi Reglamente (ES) Nr. 1307/2013 nustatyta sistema ir šiame reglamente išdėstytomis sąlygomis, valstybės narės nustato atitikties susietosios paramos priemonių reikalavimams kriterijus.
2. Valstybės narės regiono arba sektoriaus lygmeniu nustato Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 52 straipsnio 6 dalyje nurodytus plotus ir derlių bei gyvulių skaičių. Nurodomas regione arba sektoriuje, kuriam teikiama parama, per bent vienus iš penkerių metų, einančių prieš to reglamento 53 straipsnio 1 dalyje nurodyto sprendimo priėmimo metus, turėtas didžiausias derlius, dirbamas plotas arba gyvulių skaičius.
Metinė išmoka nurodoma kaip paramos už vienetą suma. Ją sudaro sumos, nustatytos priemonei, apie kurią pranešta pagal šio reglamento I priedo 3 punkto i papunktį, finansuoti, ir ploto ar gyvulių, už kuriuos tais metais gali būti skiriama parama, skaičiaus arba ploto ar gyvulių skaičiaus, nustatyto kaip nurodyta šios dalies pirmoje pastraipoje, santykis.
3. Jeigu susietosios paramos priemonė susijusi su aliejinių kultūrų sėklomis, nurodytomis pagal GATT sudaryto Europos ekonominės bendrijos ir Jungtinių Amerikos Valstijų susitarimo memorandumo dėl aliejinių kultūrų sėklų priede, bendras didžiausias plotas, už kurį turi būti skiriama parama ir apie kurį pranešė valstybės narės, turi neviršyti didžiausio visos Sąjungos ploto, kad būtų užtikrinta, jog Sąjunga laikosi savo tarptautinių įsipareigojimų.
Jei viršijamas pirmoje pastraipoje nurodytas didžiausias plotas, atitinkamos valstybės narės patikslina plotą, apie kurį pranešė, taikydamos sumažinimo koeficientą, kuris apskaičiuojamas kaip didžiausio ploto ir bendro ploto, apie kurį pranešta siekiant gauti su pirmoje pastraipoje nurodytų aliejinių kultūrų sėklomis susijusią paramą, santykis.
Komisija nustato antroje pastraipoje nurodytą koeficientą įgyvendinimo aktuose, kuriuos ji priima netaikydama Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 71 straipsnio 2 arba 3 dalyje nurodytos procedūros.
4. Jeigu susietosios paramos priemonė susijusi su galvijais ir (arba) avimis ir ožkomis, valstybės narės nustato paramos skyrimo sąlygą - reikalavimą identifikuoti ir registruoti gyvulius, kaip nustatyta atitinkamai Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 1760/2000 (25) arba Tarybos reglamente (EB) Nr. 21/2004 (26).
5. Valstybės narės negali teikti su plotu susijusios susietosios paramos už plotus, kurie nėra reikalavimus atitinkantys plotai, apibrėžti Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 32 straipsnio 2, 3 ir 4 dalyse. Jeigu valstybės narės teikia susietąją paramą už kanapes, taikoma Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 32 straipsnio 6 dalyje ir šio reglamento 9 straipsnyje nurodyta sąlyga.
54 straipsnis
Paramos suderinamumas ir sumavimas
1. Taikant Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 52 straipsnio 8 dalį, Reglamente (ES) Nr. 1305/2013 ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 1308/2013 (27) nustatytos priemonės laikomos kitomis Sąjungos priemonėmis ir politikos sritimis.
2. Valstybės narės užtikrina, kad:
a)
susietosios paramos priemonės būtų suderintos su kitomis Sąjungos priemonėmis ir politikos sritimis;
b)
skirtingos susietosios paramos priemonės būtų suderintos tarpusavyje;
c)
susietosios paramos priemonės būtų suderintos su valstybės pagalbos lėšomis finansuojamomis priemonėmis.
Valstybės narės užtikrina, kad susietosios paramos priemonės netrukdytų tinkamai taikyti pirmoje pastraipoje minimų kitų priemonių.
3. Jeigu parama, teikiama pagal tam tikrą susietosios paramos priemonę, gali būti suteikta ir pagal kitą susietosios paramos priemonę arba pagal priemonę, įgyvendinamą pagal kitas Sąjungos priemones ir politikos sritis, valstybės narės užtikrina, kad paramą, kuria siekiama Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 52 straipsnio 5 dalyje nurodyto tikslo, atitinkamas ūkininkas gautų tik pagal vieną iš šių priemonių.
55 straipsnis
Komisijos taikomi patvirtinimo kriterijai
1. Taikant Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 55 straipsnio 1 dalies a punktą laikoma, kad esama pasirinkimo galimybių stygiaus, jei:
a)
regione ar sektoriuje, kuriam teikiama parama, neįmanoma vykdyti kitos gamybos nei ta, kuriai taikoma susietosios paramos priemonė, arba jei norint tęsti tokią gamybą reikia atlikti didelių gamybos struktūrų pakeitimų, arba
b)
perėjimo prie kitos gamybos galimybės yra labai ribotos dėl to, jog nėra tokiai gamybai pritaikytos žemės arba infrastruktūros, jei dėl to labai sumažėjo valdų skaičius arba investicijos, reikalingos pakeitus veiklos pobūdį, arba dėl panašių priežasčių.
2. Taikant Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 55 straipsnio 1 dalies b punktą būtina užtikrinti nuolatinį tiekimą vietos gamybos pramonei, kai gamybos sustabdymas arba sumažinimas regione arba sektoriuje, kuriam teikiama parama, galėtų turėti neigiamų padarinių tolesnės gamybos grandies įmonių, labai priklausančių nuo tos gamybos (pvz., žaliavų perdirbėjų, skerdyklų arba maisto pramonės įmonių), veiklai ir susijusiam ekonominiam gyvybingumui arba užimtumui. Tokios tolesnės gamybos grandies įmonės turi būti įsikūrusios atitinkamame regione arba jų veiklos tęstinumas turi būti labai priklausomas nuo to sektoriaus.
3. Taikant Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 55 straipsnio 1 dalies c punktą nuolatiniais susijusios rinkos sutrikimais laikomi atvejai, kai regiono arba sektoriaus, kuriam teikiama parama, ūkininkai patiria ekonominių nuostolių, visų pirma dėl taršos, užteršimo arba aplinkos kokybės pablogėjimo, kurie yra susiję su konkrečiu ribotos geografinės aprėpties įvykiu.
4. Vertindama susietosios paramos dydį pagal priemones, apie kurias praneša valstybė narė ir kurias reikia patvirtinti, Komisija atsižvelgia į susietųjų tiesioginių išmokų, skirtų ne mažiau kaip per vienus ataskaitinio 2010-2014 m. laikotarpio metus, dydį, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 53 straipsnio 4 dalyje.
2 SKIRSNIS
Specialioji išmoka už medvilnę
56 straipsnis
Leidimas žemės ūkio paskirties žemėje auginti medvilnę
Pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 57 straipsnio 2 dalį valstybės narės nustato objektyvius kriterijus, kuriais remiantis žemės ūkio paskirties žemėje leidžiama auginti medvilnę.
Šie kriterijai grindžiami vienu ar keliais iš šių elementų:
a)
regionų, kuriuose medvilnė yra viena iš svarbiausių auginamų kultūrų, žemės ūkio ekonomika;
b)
konkrečių plotų dirvožemio ir klimato sąlygos;
c)
drėkinimo vandens tvarkymas;
d)
aplinkai nežalingos sėjomainos sistemos ir auginimo būdai.
57 straipsnis
Sėjai skirtų veislių patvirtinimas
Taikydamos Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 57 straipsnio 2 dalį valstybės narės leidžia naudoti Direktyva 2002/53/EB numatytame bendrajame žemės ūkio augalų rūšių veislių kataloge įregistruotas veisles, kurios pritaikomos prie rinkos poreikių.
58 straipsnis
Atitikties reikalavimai
Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 57 straipsnio 1 dalyje nurodyti plotai apsėjami laikantis mažiausio augalų tankumo reikalavimo, kurį valstybė narė nustato atsižvelgdama į dirvožemio ir klimato sąlygas, o prireikus - į regioninius ypatumus.
59 straipsnis
Agronominiai metodai
Valstybės narės gali nustatyti konkrečias augalų priežiūros ir derliaus nuėmimo įprastomis auginimo sąlygomis agronominių metodų taisykles.
60 straipsnis
Tarpšakinių organizacijų patvirtinimas
1. Kiekvienais metais valstybės narės vienų metų trukmės laikotarpiui, prasidedančiam ne vėliau kaip kovo 1 d., patvirtina bet kurią iš Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 59 straipsnio 1 dalyje nurodytų tarpšakinių organizacijų, kuri pateikė patvirtinimo prašymą ir:
a)
veikia valstybės narės nustatytame ne mažesniame nei 4 000 ha plote, atitinkančiame šio reglamento 56 straipsnyje nustatytus leidimo reikalavimus,
b)
kuriai priklauso bent viena medvilnės valymo įmonė ir
c)
kuri pagal nacionalines ir Sąjungos taisykles yra priėmusi vidaus darbo tvarkos taisykles, visų pirma susijusias su narystės sąlygomis ir mokesčiais.
2. Jeigu nustatoma, kad patvirtinta tarpšakinė organizacija neatitinka 1 dalyje numatytų patvirtinimo kriterijų, valstybė narė panaikina patvirtinimą, nebent ta organizacija vėl ima laikytis atitinkamų kriterijų. Jei ketinama panaikinti patvirtinimą, apie šį ketinimą valstybė narė praneša tarpšakinei organizacijai ir nurodo patvirtinimo panaikinimo priežastis. Valstybė narė leidžia tarpšakinei organizacijai per nustatytą laikotarpį pateikti pastabas.
Patvirtintai tarpšakinei organizacijai, kuriai suteiktas patvirtinimas panaikinamas pagal šios dalies pirmą pastraipą, priklausantys ūkininkai praranda teisę į Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 60 straipsnio 2 dalyje numatytą pagalbos padidinimą.
61 straipsnis
Augintojų pareigos
1. Augintojai negali priklausyti daugiau kaip vienai patvirtintai tarpšakinei organizacijai, nurodytai Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 59 straipsnio 1 dalyje.
2. Patvirtintai tarpšakinei organizacijai priklausantis augintojas savo užaugintą medvilnę tiekia tik tai pačiai organizacijai priklausančiai medvilnės valymo įmonei.
3. Patvirtintos tarpšakinės organizacijos nariais augintojai tampa savanoriškai.
6 SKYRIUS
PRANEŠIMAI
62 straipsnis
Su apibrėžtimis ir atitinkamomis nuostatomis susiję pranešimai
Valstybės narės iki 2015 m. sausio 31 d. Komisijai praneša apie visus pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 4 straipsnio 2 dalį priimtus sprendimus. Pranešimuose pateikiama išsami informacija apie tuos sprendimus, pagrindžiamosios aplinkybės ir objektyvūs kriterijai, kuriais remiantis sprendimai buvo priimti.
63 straipsnis
Su sumažinimo koeficientu, taikomu pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 32 straipsnio 5 dalį, susiję pranešimai
Valstybės narės iki 2015 m. sausio 31 d. Komisijai praneša apie visus pagal 8 straipsnį priimtus sprendimus. Pranešimuose pateikiama išsami informacija apie tuos sprendimus, pagrindžiamosios aplinkybės ir objektyvūs kriterijai, kuriais remiantis sprendimai buvo priimti.
64 straipsnis
Su bazine išmoka susiję pranešimai
1. Jeigu valstybė narė Komisijai praneša apie savo sprendimus pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 22 straipsnio 2 ir 3 dalis, 24 straipsnio 10 dalį, 29 straipsnį ir 40 straipsnio 4 dalį, pranešimuose pateikiama išsami informacija apie tuos sprendimus. Be to, prireikus pateikiamos pagal to reglamento 24 straipsnio 10 dalį, 29 straipsnį ir 40 straipsnio 4 dalį priimtų sprendimų pagrindžiamosios aplinkybės.
Jeigu valstybė narė Komisijai praneša apie savo sprendimus pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 23 straipsnio 6 dalį, pranešimuose pateikiama išsami informacija apie sprendimus, pagrindžiamosios aplinkybės ir objektyvūs kriterijai, kuriais remiantis sprendimai buvo priimti, visų pirma kriterijai, kuriais remiantis pagal to reglamento 23 straipsnio 1 dalį apibrėžti regionai, kriterijai, kuriais remiantis pagal to reglamento 23 straipsnio 2 dalį regionams paskirstytos nacionalinės viršutinės ribos, ir kriterijai, kuriais remiantis pagal to reglamento 23 straipsnio 3 dalį kasmet laipsniškai keičiamos regioninės viršutinės ribos.
2. Jei valstybė narė nusprendžia pasinaudoti Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 30 straipsnio 7 dalyje ir 11 dalies b punkte, 32 straipsnio 3 dalies b punkte ir 5 dalyje bei 36 straipsnio 3 dalyje numatytomis galimybėmis, ji iki pirmųjų tokių sprendimų taikymo metų sausio 31 d. Komisijai pateikia išsamią informaciją apie tuos sprendimus, pagrindžiamąsias aplinkybes ir objektyvius kriterijus, kuriais remiantis sprendimai buvo priimti.
Jeigu persvarstomas Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 30 straipsnio 7 dalyje nurodytas sprendimas, šios dalies pirmoje pastraipoje nurodyta informacija Komisijai pateikiama iki pirmųjų tokio persvarstyto sprendimo taikymo metų sausio 31 d.
3. Jei valstybė narė nusprendžia pasinaudoti Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 34 straipsnio 3 ir 4 dalyse numatyta galimybe, ji apie savo sprendimą Komisijai praneša iki pirmųjų tokio sprendimo taikymo metų sausio 31 d.
4. Jei valstybė narė nusprendžia pasinaudoti Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 39 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje ir 40 straipsnio 2 ir 5 dalyse numatytomis galimybėmis, ji iki metų, einančių prieš pirmuosius tokių sprendimų taikymo metus, liepos 31 d. Komisijai pateikia išsamią informaciją apie tuos sprendimus, pagrindžiamąsias aplinkybes ir, jeigu reikia, objektyvius kriterijus, kuriais remiantis sprendimai buvo priimti.
5. Jeigu valstybė narė nusprendžia taikyti vienkartinės išmokos už plotus sistemą pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 36 straipsnio 1 dalį, ji iki kiekvienų metų rugsėjo 1 d. Komisijai pateikia atitinkamų paraiškos teikimo metų bendrą hektarų, kuriuos ūkininkai deklaravo pagal to reglamento 36 straipsnio 2 dalį, skaičių.
65 straipsnis
Su žalinimu susiję pranešimai
1. Valstybės narės Komisijai:
a)
iki 2014 m. gruodžio 15 d. praneša:
i)
jei taikoma, apie savo sprendimą Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 43 straipsnio 9 dalyje nurodytą išmoką apskaičiuoti pagal tos dalies trečią pastraipą;
ii)
jei taikoma, apie savo sprendimą nustatyti papildomus pažeidžiamus daugiamečius žolynus, nurodytus Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 45 straipsnio 1 dalies antrojoje pastraipoje;
iii)
jei taikoma, apie savo sprendimą Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 43 straipsnio 9 dalyje nurodytą išmoką taikyti regionų lygmeniu, kaip numatyta to reglamento 47 straipsnio 2 dalies antroje pastraipoje;
b)
iki atitinkamų metų gruodžio 15 d. jos praneša apie sprendimą iš naujo nustatyti aplinkosaugos požiūriu pažeidžiamus daugiamečius žolynus, kaip nurodyta šio reglamento 41 straipsnio antroje pastraipoje;
c)
iki kiekvienų metų gruodžio 15 d. pateikia tokius paraiškos teikimo metų duomenis:
i)
bendrą skaičių ūkininkų, kurie turi laikytis bent vienos žalinimo pareigos, nurodytos Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 43 straipsnio 2 ir 3 dalyse, ir bendrą tokių ūkininkų deklaruotų hektarų skaičių;
ii)
bendrą skaičių ūkininkų, kurie atleidžiami nuo vienos ar daugiau žalinimo praktikos rūšių taikymo, ir bendrą tokių ūkininkų deklaruotų hektarų skaičių, taip pat bendrą skaičių ūkininkų, kurie atleidžiami nuo visų rūšių praktikos taikymo, nes jie atitinka Reglamento (EB) Nr. 834/2007 reikalavimus, taip pat skaičių ūkininkų, kurie atleidžiami nuo pasėlių įvairinimo pareigos, ir skaičių ūkininkų, kurie atleidžiami nuo ekologiniu požiūriu svarbios vietovės turėjimo savo valdoje pareigos, bei atitinkamą tokių ūkininkų deklaruotų hektarų skaičių. Į tuos skaičius neįskaičiuojami ūkininkai, dalyvaujantys smulkiųjų ūkininkų sistemoje;
iii)
bendrą skaičių ūkininkų, taikančių lygiavertes priemones, išskiriant tuos ūkininkus, kurie taiko lygiavertę praktiką pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 43 straipsnio 3 dalies a arba b punktą, ir atitinkamą tokių ūkininkų deklaruotų hektarų skaičių;
iv)
bendrą skaičių ūkininkų, kuriems taikoma pasėlių įvairinimo pareiga, atskirai nurodant ūkininkus, kurie turi auginti bent dviejų rūšių pasėlius, ir tuos, kurie turi auginti bent trijų rūšių pasėlius, įskaitant atitinkamą tokių ūkininkų deklaruotos ariamosios žemės hektarų skaičių;
v)
bendrą skaičių ūkininkų, į kuriuos atsižvelgta apskaičiuojant daugiamečių žolynų ir bendro žemės ūkio paskirties žemės ploto santykį, taip pat bendrą tokių ūkininkų deklaruotų daugiamečių žolynų hektarų skaičių;
vi)
bendrą skaičių ūkininkų, kurie deklaruoja aplinkosaugos požiūriu pažeidžiamus daugiamečius žolynus, ir bendrą tokių ūkininkų deklaruotų aplinkosaugos požiūriu pažeidžiamų daugiamečių žolynų hektarų skaičių, taip pat bendrą nustatytų aplinkosaugos požiūriu pažeidžiamų daugiamečių žolynų hektarų skaičių;
vii)
bendrą skaičių ūkininkų, kuriems taikoma ekologiniu požiūriu svarbios vietovės turėjimo savo valdoje pareiga, bendrą tokių ūkininkų deklaruotos ariamosios žemės hektarų skaičių ir bendrą hektarų, deklaruotų kaip ekologiniu požiūriu svarbios vietovės prieš pritaikant svorinį koeficientą, skaičių, išskaidant jį pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 46 straipsnio 2 dalies pirmoje pastraipoje išvardytas ekologiniu požiūriu svarbių vietovių rūšis;
viii)
bendrą skaičių ūkininkų, kurie ekologiniu požiūriu svarbios vietovės turėjimo savo valdoje pareigą vykdo regionų lygmeniu arba bendrai su kitais ūkininkais, ir bendrą tokių ūkininkų deklaruotą ariamosios žemės hektarų skaičių.
d)
iki kiekvienų metų gruodžio 15 d. nurodo daugiamečių žolynų ir bendro žemės ūkio paskirties žemės ploto referencinį santykį ir kasmet apskaičiuojamą santykį, taip pat pateikia informaciją, susijusią su valdos lygmeniu nustatytomis pareigomis pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 45 straipsnio 2 dalies penktą pastraipą ir šio reglamento 44 straipsnį.
2. Savo pranešime, kuris pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 46 straipsnio 8 dalį turi būti pateiktas Komisijai iki 2014 m. rugpjūčio 1 d., valstybės narės nurodo tokią informaciją:
a)
kurias iš Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 46 straipsnio 2 dalies pirmoje pastraipoje išvardytų ekologiniu požiūriu svarbių vietovių rūšių jos nusprendė laikyti ekologiniu požiūriu svarbiomis vietovėmis; iki 2014 m. spalio 1 d. pateikiama išsami informacija apie tokius sprendimus, įskaitant tai, kokios sąlygos taikomos toms vietovėms dėl minėtų valstybių narių sprendimų.
b)
išsamią informaciją apie perskaičiavimo ir svorinių koeficientų, nurodytų Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 46 straipsnio 3 dalyje, taikymą.
3. Savo pranešime, kurį pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 46 straipsnio 8 dalį valstybės narės turi Komisijai pateikti iki metų, einančių prieš tuos metus, kuriais pradedamas taikyti atitinkamas sprendimas, rugpjūčio 1 d. valstybės narės pateikia tokią informaciją:
a)
jei valstybės narės nusprendžia su ekologiniu požiūriu svarbių vietovių nustatymu susijusį reikalavimą vykdyti regionų lygmeniu, kaip numatyta Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 46 straipsnio 5 dalyje, jos pateikia informaciją apie tai, kaip apibrėžiami regionai, kaip nustatomos vietovės, informaciją apie taikant šio reglamento 46 straipsnio 4 dalį pasirinktas vietoves ir informaciją apie tai, kaip vykdant reikalavimą regionų lygmeniu prisidedama prie Sąjungos aplinkos, klimato ir biologinės įvairovės politikos įgyvendinimo;
b)
jei valstybės narės nusprendžia leisti ūkininkams pareigas vykdyti bendrai, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 46 straipsnio 6 dalyje, jos pateikia informaciją apie vietovių nustatymą ir, atitinkamais atvejais, taikant šio reglamento 47 straipsnio 3 dalį pasirinktas vietoves.
4. Savo pranešime, kurį valstybės narės pateikia iki metų, einančių prieš tuos metus, kuriais pradedamas taikyti atitinkamas sprendimas pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 46 straipsnio 8 dalį, rugpjūčio 1 d., valstybės narės, atitinkančios to reglamento 46 straipsnio 7 dalyje nurodytą sąlygą ir nusprendusios taikyti toje nuostatoje numatytą išimtį, Komisijai pateikia išsamią informaciją apie tą sprendimą, įskaitant duomenis ir skaičiavimus, kuriais įrodoma, kad laikomasi visų Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 46 straipsnio 7 dalyje nurodytų išimties taikymo sąlygų.
Pirma pastraipa mutatis mutandis taikoma sprendimams toliau taikyti Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 46 straipsnio 7 dalyje numatytą išimtį ir atnaujinti trejų metų laikotarpį, nurodytą šio reglamento 48 straipsnio 3 dalyje.
Valstybės narės nedelsdamos informuoja Komisiją apie visus pasikeitimus, susijusius su Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 46 straipsnio 7 dalyje numatytos išimties taikymu.
66 straipsnis
Su išmoka jauniesiems ūkininkams susiję pranešimai
1. Jei apskaičiuodama išmokas jauniesiems ūkininkams valstybė narė nusprendžia taikyti Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 50 straipsnio 6 dalį, ji iki 2015 m. sausio 31 d. praneša Komisijai apie pasirinktą išmokų apskaičiavimo metodą ir didžiausią ribą, nustatytą pagal to reglamento 50 straipsnio 9 dalį.
2. Jei valstybė narė nusprendžia nustatyti atitikties reikalavimams kriterijus pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 50 straipsnio 3 dalį arba taikyti to reglamento 50 straipsnio 10 dalyje nurodytą apskaičiavimo metodą, ji iki 2015 m. sausio 31 d. praneša Komisijai apie tokį sprendimą.
3. Jei valstybė narė nusprendžia pasinaudoti Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 50 straipsnio 10 dalies trečioje pastraipoje numatyta galimybe perskaičiuoti nustatytą hektarų skaičių, ji iki tų metų, kuriais būtų taikomas toks perskaičiavimas, rugpjūčio 1 d. praneša Komisijai apie tokį sprendimą ir nurodo pagrindžiamąsias aplinkybes ir objektyvius kriterijus, kuriais remiantis buvo priimtas sprendimas.
67 straipsnis
Su savanoriška susietąja parama susiję pranešimai
1. Į Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 54 straipsnio 1 dalyje nurodytus pranešimus įtraukiami šio reglamento I priede išvardyti punktai.
2. Valstybė narė pateikia Komisijai bendrą paramos gavėjų skaičių ir išmokų, skirtų pagal kiekvieną susietosios paramos priemonę ir kiekvieną konkretų ūkininkavimo būdą arba kiekvienam konkrečiam žemės ūkio sektoriui, sumą, taip pat bendrą plotą ir bendrą gyvulių skaičių, už kuriuos faktiškai išmokėta tokia parama. Šie pranešimai teikiami iki metų, einančių po išmokų skyrimo metų, rugsėjo 15 d.
68 straipsnis
Su būtiniausiais reikalavimais tiesioginėms išmokoms gauti susiję pranešimai
Valstybės narės iki 2014 m. rugpjūčio 1 d. praneša Komisijai apie visus pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 10 straipsnį priimtus sprendimus.
69 straipsnis
Su perskirstymo išmoka susiję pranešimai
Jei valstybė narė nusprendžia skirti perskirstymo išmoką pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 III antraštinės dalies 2 skyrių, Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 41 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje nurodytame pranešime pateikiama išsami informacija apie tokį sprendimo turinys, įskaitant išsamią informaciją apie perskirstymo išmokos apskaičiavimą ir jos pagrindimą, ir prireikus informaciją apie taikymą regionų lygmeniu pagal to reglamento 41 straipsnio 2 dalį ir apie hektarų skaičiaus gradaciją pagal to reglamento 41 straipsnio 5 dalį.
70 straipsnis
Su išmoka už vietoves, kuriose esama gamtinių kliūčių, susiję pranešimai
Jei valstybė narė nusprendžia skirti išmokas už vietoves, kuriose esama gamtinių kliūčių, pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 III antraštinės dalies 4 skyrių, ji iki 2014 m. rugpjūčio 1 d. praneša Komisijai apie visus sprendimus, priimtus pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 48 straipsnį. Panešime pateikiama išsami informacija apie tokį sprendimą, įskaitant, jei reikia, informaciją apie išmokų ribojimą ir skyrimą tik už tam tikras vietoves pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 48 straipsnio 2 dalį, apie to reglamento 48 straipsnio 4 dalyje nurodytų didžiausių ribų taikymą ir taikymą regionų lygmeniu pagal to reglamento 48 straipsnio 5 dalį.
71 straipsnis
Su smulkiųjų ūkininkų sistema susiję pranešimai
Jei valstybė narė nusprendžia taikyti smulkiųjų ūkininkų sistemą pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 V antraštinę dalį, ji iki 2014 m. rugpjūčio 1 d. praneša Komisijai apie visus pagal tą antraštinę dalį priimtus sprendimus.
Pranešime pateikiama išsami informacija apie tokį sprendimą, įskaitant informaciją apie galimą automatinį ūkininkų įtraukimą į sistemą pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 62 straipsnio 2 dalį ir išmokos apskaičiavimą pagal to reglamento 63 straipsnį.
Valstybės narės nedelsdamos ir ne vėliau kaip kalendorinių metų, su kuriais susijusi išmoka, gruodžio 1 d. informuoja Komisiją apie sprendimą dėl finansavimo, nurodytą Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 65 straipsnio 2 dalyje.
72 straipsnis
Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 8 straipsnio 1 dalies, 41 straipsnio 4 dalies arba 52 straipsnio 6 dalies taikymas juridinių asmenų ar grupių nariams
Jei valstybė narė nusprendžia taikyti Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 8 straipsnio 4 dalį, 41 straipsnio 8 dalį arba 52 straipsnio 7 dalį, ji iki 2014 m. rugpjūčio 1 d. pateikia Komisijai išsamią informaciją apie apie tuos sprendimus.
73 straipsnis
Išmokų linijinis sumažinimas
Taikydamos Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 7 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje, 51 straipsnio 2 dalyje arba 65 straipsnio 2 dalies c punkte nurodytą linijinį sumažinimą, valstybės narės nedelsdamos ir ne vėliau kaip metų, einančių po kalendorinių metų, kuriais buvo prašyta skirti linijiniu būdu sumažintą tiesioginę išmoką, birželio 30 d. informuoja Komisiją apie taikytą sumažinimo procentinę dalį.
74 straipsnis
Prašymas pateikti informacijos apie priemones, kurių ėmėsi valstybės narės
Siekdama užtikrinti tinkamą Reglamente (ES) Nr. 1307/2013 arba šiame reglamente nustatytų taisyklių taikymą, Komisija gali paprašyti, kad valstybės narės pateiktų išsamią informaciją apie bet kurią priemonę, kurios imtasi, kad būtų įgyvendintas Reglamentas (ES) Nr. 1307/2013 arba taisyklės, kurias Komisija priėmė remdamasi tuo reglamentu.
75 straipsnis
Ataskaitos
1. Jei Bulgarija ir Rumunija nusprendžia skirti papildomas nacionalines tiesiogines išmokas pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 18 straipsnį, jos iki 2016 m. birželio 30 d. pateikia Komisijai ataskaitą. Atsiskaitant už kiekvieną papildomą nacionalinę tiesioginę išmoką nurodomas paramos gavėjų skaičius, visa skirtos papildomos nacionalinės tiesioginės išmokos suma, hektarų, už kuriuos skirta išmoka, skaičius ir, jei taikoma, išmokos norma.
2. Jei valstybė narė nusprendžia skirti pereinamojo laikotarpio nacionalinę pagalbą pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 37 straipsnio 1 dalį, ji iki metų, einančių po tos pereinamojo laikotarpio nacionalinės pagalbos įgyvendinimo, rugsėjo 15 d. pateikia Komisijai metinę ataskaitą. Ataskaitoje nurodomas kiekvieno sektoriaus pagalbos gavėjų skaičius, skirtos pereinamojo laikotarpio nacionalinės pagalbos suma, hektarų, gyvulių arba kitų vienetų, už kuriuos skirta ta pagalba, skaičius ir, jei taikoma, tos pagalbos norma.
76 straipsnis
Pranešimai apie persvarstytus sprendimus
Jei sprendimą, apie kurį pranešta Komisijai pagal Reglamentą (ES) Nr. 1307/2013 arba šį reglamentą, galima persvarstyti, Komisijai apie persvarstytą sprendimą pranešama per keturias savaites nuo tokio sprendimo priėmimo, išskyrus atvejus, kai Reglamente (ES) Nr. 1307/2013 nustatytas kitoks tokio pranešimo pateikimo terminas.
Pranešime pateikiama išsami informacija apie sprendimą ir, jei taikoma, pagrindžiamosios aplinkybės ir objektyvūs kriterijai, kuriais remiantis buvo priimtas sprendimas.
7 SKYRIUS.
PAKEITIMAI, PANAIKINIMAS IR ĮSIGALIOJIMAS
77 straipsnis
Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 pakeitimai
Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 X priedas keičiamas šio reglamento II priedo tekstu.
78 straipsnis
Panaikinimas
Reglamentai (EB) Nr. 1120/2009 ir (EB) Nr. 1121/2009 panaikinami.
Tačiau jie ir toliau taikomi su ankstesniais nei 2015 kalendoriniai metai susijusioms paramos paraiškoms.
79 straipsnis
Įsigaliojimas ir taikymas
Šis reglamentas įsigalioja septintą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas su vėlesniais nei 2014 kalendoriniai metai susijusioms paramos paraiškoms.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2014 m. kovo 11 d.