ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 342/2014 НА КОМИСИЯТА
от 21 януари 2014 година
за допълване на Директива 2002/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета, по отношение на регулаторните технически стандарти за приложение на методите за изчисляване на изискванията за капиталова адекватност на финансовите конгломерати
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници и за изменение на Регламент (ЕС) № 648/2012 (1), и по-специално член 49, параграф 6 от него,
като взе предвид Директива 2002/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2002 година относно допълнителния надзор на кредитните институции, застрахователните предприятия и на инвестиционните посредници към един финансов конгломерат и за изменение на Директиви 73/239/ЕИО, 79/267/ЕИО, 92/49/ЕИО, 92/96/ЕИО, 93/6/ЕИО и 93/22/ЕИО на Съвета и Директиви 98/78/ЕО и 2000/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (2), и по-специално член 21а, параграф 3 от нея,
като има предвид, че:
(1)
Следва да бъдат премахнати възможностите финансовите конгломерати със значителна банкова или инвестиционна и застрахователна дейност да използват многократно капиталови елементи, т.е. допустими при изчисляването на собствените средства, на равнище финансов конгломерат, както и да създават неправомерно собствен капитал в рамките на групата, за да се получи точна картина на собствените средства на конгломерата за покриване на загуби и да се осигури допълнителна капиталова адекватност на равнище финансов конгломерат.
(2)
Важно е да се гарантира, че собствените средства над изискуемите според изискванията за платежоспособност на равнище сектор се включват на равнище финансов конгломерат само ако не съществуват пречки за прехвърлянето на активи и изплащането на задължения между различните субекти в него, включително между различните сектори.
(3)
При изчислението на собствените си средства финансовият конгломерат следва да включва собствените средства над изискуемите според изискванията за платежоспособност на равнище сектор само ако тези средства са прехвърлими между субектите в неговите рамки.
(4)
Фактът, че специфичните за сектора капиталови изисквания са изготвени съобразно рисковете, свързани с дадения сектор, а не с оглед покриването на рискове извън него, следва да бъде взет предвид посредством подходящи правила.
(5)
С оглед осигуряването на последователен подход при изчисляването на допълнителната капиталова адекватност следва да бъдат изброени секторните изисквания, които включват изисквания за платежоспособност за тази цел. Тези изисквания следва да не засягат разпоредбите относно необходимите мерки при нарушаване на изискванията за платежоспособност на равнище сектор. По-специално при недостиг на равнище финансов конгломерат, породен от нарушаване на комбинираното изискване за буфер по дял VII, глава 4 от Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (3), необходимите мерки следва да произтичат от посочените в тази глава.
(6)
При изчисляването на допълнителните изисквания за капиталова адекватност на даден финансов конгломерат следва да се изчислява изискването както за платежоспособност по дефиниция, така и за собствени средства по дефиниция за неговите нерегламентирани финансови дружества.
(7)
В приложение I, част II от Директива 2002/87/ЕО са посочени три метода за изчисляване на изискванията за капиталова адекватност на равнище финансов конгломерат: „счетоводно консолидиране“ (метод 1), „дедукция и агрегация“ (метод 2) и метод, комбиниращ методи 1 и 2 (метод 3). С оглед последователното прилагане на методи 1 и 2 те следва да бъдат уточнени. Същото се отнася и за условията за използването на метод 3, като следва да се гарантира, че компетентните органи разрешават използването на този метод при сходни обстоятелства, прилагат общи критерии и изискват еднообразното му прилагане при всички финансови конгломерати. Компетентните органи следва да разрешават прилагане на метод 3 само когато даден финансов конгломерат може да докаже, че самостоятелното прилагане на метод 1 или 2 не би било разумно осъществимо. Използването на метод 3 следва да бъде последователно във времето, така че да се осигурят равностойни условия. Изчислителните методи са в съответствие с посочените в приложение I, част I от Директива 2002/87/ЕО принципи, поради което последните следва също да бъдат уточнени.
(8)
Метод 1 за изчисляване на платежоспособността на група в Директива 2009/138/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4) и метод 1 за изчисляване на допълнителните изисквания за капиталова адекватност в Директива 2002/87/ЕО следва да се приемат за равностойни, тъй като и двата са в съответствие с основните цели на допълнителния надзор. И двата метода изключват, от една страна, създаването в рамките на групата на собствени средства, а от друга - осигуряват изчисляване на собствените средства, което е в съответствие с определенията и ограниченията съобразно съответните секторни правила.
(9)
Предоставеното по член 49, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 575/2013 право за приемане на регулаторни технически стандарти е тясно свързано с правото по член 21а, параграф 3 от Директива 2002/87/ЕО, тъй като и двата случая се отнасят за последователното прилагане на посочените в приложението към директивата изчислителни методи. Постигането на последователност при посочените методи за целите на тези законодателни актове и улесняване постигането на цялостен поглед и компактен достъп до тях от подотчетните лица прави желателно определянето на породените от посочените правомощия регулаторни технически стандарти в един единствен регламент.
(10)
Настоящият регламент следва да се основава на новите режими за платежоспособност на равнище сектор, установени в Съюза с оглед постигането на възможно най-последователно прилагане на изчислителните методи. Поради това настоящият регламент следва да се прилага не по-рано от датата на прилагане на Регламент (ЕС) № 575/2013. Правилата, чието прилагане е свързано с прилагането на Директива 2009/138/ЕО, следва да се прилагат от датата на нейното прилагане. В областите, останали нехармонизирани от настоящия регламент преди пълното му влизане в сила, следва да продължи използването на действащите национални практики на изчисляване на допълнителните изисквания за капиталова адекватност, като съответните основани на правилата за застрахователния сектор изчисления ще се основават на тези от тях, които се прилагат към момента на изчисляването.
(11)
Настоящият регламент е изготвен въз основа на проектите на регулаторни технически стандарти, представени на Комисията съвместно от Европейските надзорни органи - Европейски банков орган (ЕБО), Европейски орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване (ЕОЗППО) и Европейски орган за ценни книжа и пазари (ЕОЦКП).
(12)
ЕБО, ЕОЗППО и ЕОЦКП проведоха открити обществени консултации във връзка със залегналите в основата на настоящия регламент проекти на регулаторни технически стандарти и анализираха потенциалните разходи и ползи в съответствие с член 10 от Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета (5), член 10 от Регламент (ЕС) № 1094/2010 на Европейския парламент и на Съвета (6) и член 10 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета (7), като също така потърсиха становището на създадената по силата на член 37 от Регламент (ЕС) № 1093/2010 Група на участниците от банковия сектор, създадената по силата на член 37 от Регламент (ЕС) № 1094/2010 Група на участниците от застрахователния сектор и създадената по силата на член 37 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 Група на участниците от сектора на ценните книжа и пазарите,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се определят посочените в приложение I към Директива 2002/87/ЕО принципи и изчислителни методи за целите на алтернативи на изискването за приспадане по член 49, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013, както и с оглед изчисляването на собствените средства и на допълнителните изисквания за капиталова адекватност по член 6, параграф 2 от Директива 2002/87/ЕО.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„принципно застрахователен финансов конгломерат“ е финансов конгломерат, чийто най-съществен финансов сектор е секторът на застрахователната дейност - в съответствие с посоченото в член 3, параграф 2 от Директива 2002/87/ЕО;
2)
„принципно банков или инвестиционен финансов конгломерат“ е финансов конгломерат, чийто най-съществен финансов сектор е секторът на инвестиционни или на банкови услуги - в съответствие с посоченото в член 3, параграф 2 от Директива 2002/87/ЕО.
ГЛАВА II
ПРИНЦИПИ
Член 3
Изключване на многократното използване на капиталови елементи и на създаването в рамките на групата на собствени средства
Собствените средства в резултат, пряко или непряко, от операции в рамките на групата, не се включват при изчисляването на допълнителните изисквания за капиталова адекватност на равнище финансов конгломерат.
Член 4
Прехвърлимост и достъпност на собствените средства
1. Собствените средства, признати на равнище регламентиран субект, които надхвърлят необходимите според изискванията по член 9 за платежоспособност на равнище сектор, не се включват в изчисляването на собствените средства на даден финансов конгломерат, нито в сбора на собствените средства на всички регламентирани и нерегламентирани субекти от финансовия сектор, принадлежащи към такъв конгломерат, освен ако съществува настояща пречка от практическо или правно естество - или се очаква такава - за прехвърлянето на средства между субекти от конгломерата.
2. Когато в съответствие с член 6, параграф 2, пета алинея от Директива 2002/87/ЕО регламентиран субект по същата алинея представя на координатора резултатите от изчислението и съответните данни, на които то се основава, той потвърждава пред координатора, предоставяйки му необходимите доказателства, че параграф 1 е спазен.
Член 5
Собствени средства, специфични за даден сектор
1. Собствените средства по параграф 2, които са налични на равнище регламентиран субект, са допустими за покриването на рисковете в сектор, който признава тези собствени средства. Те не са допустими за покриването на рискове в други финансови сектори.
2. Собствените средства по параграф 1 са собствените средства, които не са елементи на:
а)
базовия собствен капитал от първи ред, допълнителния капитал от първи ред или капитала от втори ред по смисъла на Регламент (ЕС) № 575/2013;
б)
основните собствени средства на предприятията, обхванати от Директива 2009/138/ЕО, когато тези елементи са причислени, в съответствие с член 94, параграфи 1 и 2 от нея, към капитала от първи или втори ред.
Член 6
Недостиг на собствени средства на равнище финансов конгломерат
1. Недостигът на собствени средства на равнище финансов конгломерат се запълва само със собствените средства, които са допустими според правилата както за банковия, така и за застрахователния сектор.
2. Собствените средства по параграф 1 са:
а)
базовият собствен капитал от първи ред по член 50 от Регламент (ЕС) № 575/2013;
б)
елементите на основните собствени средства, когато, в съответствие с член 94, параграф 1 от Директива 2009/138/ЕО, са причислени към капитала от първи ред без ограничение, наложено от приет в съответствие с член 99 от нея делегиран акт;
в)
допълнителният собствен капитал от първи ред по член 61 от Регламент (ЕС) № 575/2013;
г)
елементите на основните собствени средства, когато, в съответствие с член 94, параграф 1 от Директива 2009/138/ЕО, са причислени към капитала от първи ред, като причисляването е ограничено от приет в съответствие с член 99 от нея делегиран акт;
д)
капиталът от втори ред по член 71 от Регламент (ЕС) № 575/2013; както и
е)
елементите на основните собствени средства, когато, в съответствие с член 94, параграф 2 от Директива 2009/138/ЕО, са причислени към капитала от втори ред.
3. Използването на елементи на собствените средства за запълване на недостига е съобразено с член 4, параграф 1.
Член 7
Последователност
Регулираните субекти или смесеният финансов холдинг, принадлежащи към финансов конгломерат, прилагат изчислителния метод последователно във времето.
Член 8
Консолидиране
По отношение на принципно застрахователните финансови конгломерати, ако обхватът на груповия надзор по дял III от Директива 2009/138/ЕО не се различава съществено от този на допълнителния надзор по глава II от Директива 2002/87/ЕО, метод 1 за изчисляване на груповата платежоспособност на застрахователните и презастрахователните предприятия, както е посочено в членове 230, 231 и 232 от Директива 2009/138/ЕО, се приема за равностоен на метод 1 за изчисляване на допълнителните изисквания за капиталова адекватност на регламентираните субекти във финансов конгломерат, както е посочено в приложение I към Директива 2002/87/ЕО.
Член 9
Изискване за платежоспособност
1. За целите на изчисляването на допълнителните изисквания за капиталова адекватност при прилагането на правилата за застрахователния сектор, за изискване за платежоспособност се приема капиталовото изискване за платежоспособност по членове 100 и 218 от Директива 2009/138/ЕО, включително всяко добавяне на капитал в съответствие с член 37 от нея в резултат на член 216, параграф 4, член 231, параграф 7, член 232, член 233, параграф 6 и член 238, параграфи 2 и 3 от нея.
2. За целите на изчисляването на допълнителните изисквания за капиталова адекватност при прилагането на правилата за банковия или инвестиционния сектор, за изисквания за платежоспособност се приемат капиталовите изисквания в трета част, дял I, глава 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013 и задълженията, по силата на посочения регламент или Директива 2013/36/ЕС, за наличие на собствени средства в допълнение към тези изисквания, включително задължението в резултат на вътрешна оценка на капиталовата адекватност по член 73 от посочената директива, евентуално наложеното от компетентен орган задължение по член 104, параграф 1, буква а) от нея, комбинираното изискване за буфер по член 128, параграф 6 от нея и мерките, приети по силата на членове 458 или 459 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
Член 10
Капиталови изисквания и изисквания за платежоспособност по отношение на финансов конгломерат
1. В съответствие с член 14, параграфи 7-9 капиталовите изисквания и изискванията за платежоспособност по отношение на финансов конгломерат се изчисляват съобразно границите и определенията в съответните секторни правила.
2. Собствените средства на дружествата за управление на активи се изчисляват в съответствие с член 2, параграф 1, буква л) от Директива 2009/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (8). Изискванията за платежоспособност на дружествата за управление на активи са упоменатите в член 7, параграф 1, буква а) от посочената директива.
3. Собствените средства на алтернативните инвестиционни фондове се изчисляват в съответствие с член 4, параграф 1, буква аг) от Директива 2011/61/ЕС (9). Изискванията за платежоспособност на алтернативните инвестиционни фондове са упоменатите в член 9 от посочената директива.
Член 11
Третиране на междусекторни позиции
1. Когато субект в принципно банков или инвестиционен финансов конгломерат има позиция в принадлежащо към застрахователния сектор финансово дружество, приспадната в съответствие с член 14, параграф 3 или член 15, параграф 3, тази позиция не поражда допълнително изискване за капиталова адекватност на равнището на конгломерата.
2. Когато прилагането на параграф 1 непосредствено изменя размера на очакваната загуба при вътрешнорейтинговия подход по трета част, дял II, глава 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013, към собствените средства на финансовия конгломерат се добавя сума, равна на това изменение.
Член 12
Собствени средства по дефиниция и изисквания за платежоспособност по дефиниция за нерегламентирани субекти от финансовия сектор
1. Когато смесен финансов холдинг има позиция в нерегламентиран субект от финансовия сектор, собствените средства по дефиниция и изискванията за платежоспособност по дефиниция на този субект се изчисляват в съответствие със секторните правила, приложими към най-съществения сектор във финансовия конгломерат.
2. За нерегламентиран субект от финансовия сектор, различен от посочения в параграф 1, собствените средства по дефиниция и изискванията за платежоспособност по дефиниция се изчисляват в съответствие със секторните правила, приложими към най-близкия до този субект финансов сектор. Най-близкият финансовия сектор се определя въз основа на обхвата на дейността на съответния субект и степента, в която той я упражнява. Ако не е възможно ясно да се определи най-близкият финансов сектор, се прибягва до секторните правила, приложими към най-съществения сектор във финансовия конгломерат.
Член 13
Приложими на секторно равнище преходни разпоредби и разпоредби във връзка със заварено положение
Приложимите при изчисляването на допълнителните изисквания за капиталова адекватност на равнище сектор правила включват приложимите на същото равнище преходни разпоредби или такива във връзка със заварено положение.
ГЛАВА III
ИЗЧИСЛИТЕЛНИ МЕТОДИ
Член 14
Уточняване на изчисляването при метод 1 по Директива 2002/87/ЕО
1. Собствените средства на финансов конгломерат се изчисляват въз основа на консолидираните отчети, изготвени според приложимите с оглед допълнителния надзор по Директива 2002/87/ЕО счетоводни норми, като, където е приложимо, се взима предвид параграф 5.
2. При изчисляването на собствените средства на финансов конгломерат, неконсолидираните инвестиции на принципно банков или инвестиционен такъв конгломерат се третират по следния начин:
а)
значителните неконсолидирани инвестиции в субект от финансовия сектор по смисъла на член 43 от Регламент (ЕС) № 575/2013 се приспадат изцяло от собствените средства на конгломерата, когато субектът принадлежи към застрахователния сектор;
б)
в съответствие с член 46 от Регламент (ЕС) № 575/2013 неконсолидираните инвестиции, различни от посочените в буква а), в субект от финансовия сектор, който принадлежи към застрахователния сектор, се приспадат изцяло от собствените средства на конгломерата.
3. При спазване на параграф 2, собствените средства, емитирани от субект от финансов конгломерат и държани от друг субект от същия конгломерат, се приспадат от собствените средства на конгломерата, ако вече не са били премахнати при счетоводното консолидиране.
4. Предприятие, което е съвместно контролирано предприятие за целите на съответната нормативна уредба на счетоводното отчитане, се третира в съответствие със секторните правила за пропорционална консолидация или включване на пропорционален дял.
5. Когато обхванат от Директива 2009/138/ЕО субект принадлежи към финансов конгломерат, изчисляването на допълнителните изисквания за капиталова адекватност на равнището на конгломерата се основава на активите и пасивите, остойностени в съответствие с дял I, глава VI, раздели 1 и 2 от посочената директива.
6. Когато по отношение на стойността на актив или пасив се прилагат пруденциални филтри и приспадания в съответствие с втора част, дял I от Регламент (ЕС) № 575/2013, използваната за изчисляване на допълнителните изисквания за капиталова адекватност стойност е относимата към съответния субект, обхванат от настоящия регламент, като се изключват активите и пасивите, относими към останалите субекти от конгломерата.
7. Когато секторните правила налагат изчисляването на праг или ограничение, прагът или ограничението на равнище конгломерат се изчислява въз основа на консолидираните данни на финансовия конгломерат и след приспаданията, изисквани от параграфи 2 и 3.
8. При изчисляването на праговете и ограниченията регламентираните субекти във финансов конгломерат, които са включени в консолидираната основа по първа част, дял II, глава 2, раздел 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013, се разглеждат заедно.
9. При изчисляването на праговете и ограниченията регламентираните субекти във финансов конгломерат, които са включени в надзора на равнище група по дял III от Директива 2009/138/ЕО, се разглеждат заедно.
10. При изчисляването на праговете и ограниченията на равнище регламентиран субект, регламентираните субекти във финансов конгломерат, за които параграфи 8 и 9 не се прилагат, ги изчисляват на индивидуална основа в съответствие с приложимите секторни правила.
11. При сумирането на съответните изисквания за платежоспособност на равнище сектор се извършва единствено корекцията по член 11 или породената в резултат от корекциите на секторните прагове и ограничения по силата на параграф 7.
Член 15
Уточняване на изчисляването при метод 2 по Директива 2002/87/ЕО
1. Когато приложимите секторни правила налагат пруденциален филтър на собствените средства на регламентиран субект, се използва някое от следните третирания:
а)
ако филтрираният размер, т.е. нетният размер, който се взима при изчисляването на собствените средства на участията, увеличава изискуемия капитал, той се добавя към балансовата стойност на участията в съответствие с член 6, параграф 4, втора алинея от Директива 2002/87/ЕО;
б)
ако филтрираният размер по буква а) намалява изискуемия капитал, той се приспада от балансовата стойност на участията в съответствие с член 6, параграф 4, втора алинея от Директива 2002/87/ЕО.
2. За принципно банковите или инвестиционни финансови конгломерати съществените инвестиции, които не са участия, в субекти от финансовия сектор по смисъла на член 43 от Регламент (ЕС) № 575/2013, които принадлежат към застрахователния сектор, се приспадат изцяло от собствените средства на субекта, който държи инвестицията, в съответствие с приложимите секторни правила.
3. Вътрешногруповите инвестиции в капиталови инструменти, които според секторните правила могат да бъдат елементи на собствените средства, се приспадат или изключват, като се вземат предвид съответните секторни граници, от изчисляването на собствените средства.
4. Изчисляването на допълнителните капиталови изисквания се извършва по формулата в приложението.
Член 16
Уточняване на обстоятелствата, при които се използва метод 3 по Директива 2002/87/ЕО
1. Компетентните органи могат да разрешат използването на метод 3 по приложение I към Директива 2002/87/ЕО при наличието на някое от следните обстоятелства:
а)
не е разумно осъществимо прилагането към всички регламентирани субекти във финансов конгломерат на методи 1 или 2 по приложение I към Директива 2002/87/ЕО, по-специално поради факта, че метод 1 е неприложим за един или повече от тях, тъй като някой е извън консолидацията или е установен в трета държава, което прави невъзможно получаването на достатъчно информация за прилагането към него на метод 1;
б)
субектите, които ще прилагат някой от методите, представляват, взети заедно, незначителен интерес за целите на надзора на регламентираните субекти във финансов конгломерат.
2. Метод 1 или 2 се използват от всички регламентирани субекти във финансов конгломерат, които не са посочени в параграф 1.
3. Финансовият конгломерат прилага разрешения му от компетентния орган метод 3 последователно във времето.
ГЛАВА IV
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 17
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 5, член 6, параграф 2, член 8, член 9, параграф 1 и член 14, параграфи 5 и 9 се прилагат от посочената в член 309, параграф 1 от Директива 2009/138/ЕО дата.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 21 януари 2014 година.
KOMISIJOS DELEGUOTASIS REGLAMENTAS (ES) Nr. 342/2014
2014 m. sausio 21 d.
kuriuo papildomos Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/87/EB ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 575/2013 nuostatos dėl techninių reguliavimo standartų, pagal kuriuos taikomi finansinių konglomeratų kapitalo pakankamumo reikalavimų skaičiavimo metodai
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 575/2013 dėl prudencinių reikalavimų kredito įstaigoms ir investicinėms įmonėms ir kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 648/2012 (1), ypač į jo 49 straipsnio 6 dalį,
atsižvelgdama į 2002 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2002/87/EB dėl finansiniam konglomeratui priklausančių kredito įstaigų, draudimo įmonių ir investicinių firmų papildomos priežiūros ir iš dalies keičiančią Tarybos direktyvas 73/239/EEB, 79/267/EEB, 92/49/EEB, 92/96/EEB, 93/6/EEB ir 93/22/EEB bei Europos Parlamento ir Tarybos direktyvas 98/78/EB ir 2000/12/EB (2), ypač į jos 21a straipsnio 3 dalį,
kadangi:
(1)
finansiniams konglomeratams, kuriuos sudaro reikšminga bankininkystės arba investicinė ir draudimo veikla, reikėtų panaikinti galimybę elementus, kuriuos galima naudoti nuosavoms lėšoms finansinio konglomerato lygmeniu apskaičiuoti, panaudoti keletą kartų, tai yra daugybinio panaudojimo galimybę, ir galimybę grupės viduje nepagrįstai sukurti nuosavas lėšas, siekiant tiksliai atspindėti tai, ar konglomeratai turi tiek nuosavų lėšų, kad galėtų padengti nuostolius, ir siekiant užtikrinti papildomus kapitalo pakankamumo reikalavimus finansinio konglomerato lygmeniu;
(2)
svarbu užtikrinti, kad sektoriaus mokumo reikalavimus viršijančios nuosavos lėšos būtų įskaitomos konglomerato lygmeniu tik tada, jeigu nėra kliūčių pervesti turtą arba apmokėti įsipareigojimus tarp skirtingų konglomeratui priklausančių įmonių, taip pat tarp skirtingų sektorių;
(3)
finansinis konglomeratas, apskaičiuodamas savo nuosavas lėšas, sektoriaus mokumo reikalavimus viršijančias nuosavas lėšas turėtų įskaičiuoti tik tada, kai jas leidžiama pervesti tarp finansiniam konglomeratui priklausančių įmonių;
(4)
atitinkamose taisyklėse reikėtų atsižvelgti į tai, kad konkrečiam sektoriui taikomi nuosavų lėšų reikalavimai yra skirti su tuo sektoriumi susijusiai rizikai, o ne kitai, ne to sektoriaus, rizikai padengti;
(5)
siekiant užtikrinti, kad papildomo kapitalo pakankamumas būtų skaičiuojamas nuosekliai, reikėtų išvardyti sektoriaus reikalavimus, kuriuose išdėstyti mokumo reikalavimai. Šie reikalavimai turėtų neprieštarauti sektoriui taikomoms nuostatoms dėl priemonių, kurių reikia imtis, jeigu sektoriaus mokumo reikalavimai yra pažeidžiami. Visų pirma, jeigu finansinio konglomerato lygmeniu dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2013/36/ES (3) VII antraštinės dalies 4 skyriuje nustatyto jungtinio rezervo reikalavimo pažeidimo susidaro deficitas, reikiamos priemonės turėtų būti grindžiamos tame skyriuje nustatytomis priemonėmis;
(6)
apskaičiuojant finansinio konglomerato papildomą kapitalo pakankamumo reikalavimą, finansiniam konglomeratui priklausančios nekontroliuojamos finansų įmonės atveju turėtų būti įskaičiuojamas ir santykinis mokumo reikalavimas, ir santykinis nuosavų lėšų lygis;
(7)
Direktyvos 2002/87/EB I priedo II dalyje yra nurodyti trys techniniai kapitalo pakankamumo reikalavimų skaičiavimo finansinio konglomerato lygmeniu metodai: apskaitos konsolidavimo metodas (1 metodas), išskaitymo ir susumavimo metodas (2 metodas) ir metodų derinys (3 metodas), pagal kurį leidžiama taikyti 1 ir 2 metodų derinį. Siekiant užtikrinti nuoseklų 1 ir 2 techninių skaičiavimo metodų taikymą, juos reikėtų patikslinti. Be to, reikėtų patikslinti aplinkybes, kada taikomas 3 metodas, ir užtikrinti, kad kompetentingos institucijos leistų taikyti tą metodą panašiomis aplinkybėmis, taikytų bendrus kriterijus ir reikalautų, kad tas metodas būtų nuosekliai taikomas visuose finansiniuose konglomeratuose. Kompetentingos institucijos turėtų leisti taikyti 3 metodą tik tada, kai finansinis konglomeratas gali įrodyti, kad dėl pagrįstų priežasčių negali taikyti vien 1 arba vien 2 metodo. 3 metodas turėtų būti taikomas nuosekliai visą laiką, siekiant užtikrinti lygiavertes sąlygas. Kadangi techniniai skaičiavimo metodai yra taikomi pagal Direktyvos 2002/87/EB I priedo I dalyje nurodytus techninius principus, šiuos principus taip pat reikia patikslinti;
(8)
Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2009/138/EB (4) nurodytas 1 metodas grupės mokumui apskaičiuoti ir Direktyvoje 2002/87/EB nurodytas 1 metodas papildomiems kapitalo pakankamumo reikalavimams apskaičiuoti turėtų būti laikomi lygiaverčiais, nes jie abu atitinka pagrindinius papildomos priežiūros tikslus. Abiem metodais užtikrinama, kad būtų panaikinta galimybė grupės viduje sukurti nuosavas lėšas ir kad nuosavos lėšos būtų apskaičiuojamos pagal atitinkamose sektoriaus taisyklėse pateiktas apibrėžtis ir nustatytus apribojimus;
(9)
Reglamento (ES) Nr. 575/2013 49 straipsnio 6 dalyje numatytas įgaliojimas priimti techninius reguliavimo standartus yra glaudžiai susijęs su Direktyvos 2002/87/EB 21a straipsnio 3 dalyje numatytu įgaliojimu, nes jie abu yra susiję su nuosekliu tos direktyvos priede išdėstytų skaičiavimo metodų taikymu. Siekiant užtikrinti, kad šiuose teisėkūros procedūra priimtuose aktuose nurodyti skaičiavimo metodai derėtų ir kad asmenys, kurie turi laikytis juose nustatytų įpareigojimų, galėtų visapusiškai juos apžvelgti ir su jais susipažinti vienoje vietoje, pageidautina techninius reguliavimo standartus, priimtus remiantis tais įgaliojimais, išdėstyti viename reglamente;
(10)
šis reglamentas turėtų būti grindžiamas naujais konkretiems sektoriams Sąjungoje nustatytais mokumo režimais, siekiant užtikrinti, kad skaičiavimo metodai būtų taikomi kuo nuosekliau. Todėl šis reglamentas neturėtų būti taikomas tol, kol nebus pradėtas taikyti Reglamentas (ES) Nr. 575/2013. Taisyklės, kurios priklauso nuo Direktyvos 2009/138/EB taikymo, turėtų būti pradėtos taikyti nuo tos direktyvos taikymo pradžios. Todėl dabartinė nacionalinė tvarka, kuria apskaičiuojami papildomi kapitalo pakankamumo reikalavimai, tose srityse, kurios šiuo reglamentu nebuvo suvienodintos, ir toliau bus taikoma tol, kol jis bus pradėtas taikyti visas; atitinkami skaičiavimai, atliekami pagal draudimo sektoriaus taisykles, turėtų būti atliekami pagal tas draudimo sektoriaus taisykles, kurios galios skaičiavimo metu;
(11)
šis reglamentas parengtas remiantis techniniais reguliavimo standartais, kuriuos Europos priežiūros institucija (Europos bankininkystės institucija, EBI), Europos priežiūros institucija (Europos draudimo ir profesinių pensijų institucija, EDPPI) ir Europos priežiūros institucija (Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija, EVPRI) kartu pateikė Komisijai;
(12)
EBI, EDPPI ir EVPRI surengė atviras viešas konsultacijas dėl techninių reguliavimo standartų projektų, kuriais grindžiamas šis reglamentas, pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1093/2010 (5) 10 straipsnį, Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1094/2010 (6) 10 straipsnį ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1095/2010 (7) 10 straipsnį išanalizavo su jais susijusias galimas sąnaudas ir naudą ir paprašė, kad savo nuomonę pateiktų Bankininkystės suinteresuotųjų subjektų grupė, įsteigta pagal Reglamento (ES) Nr. 1093/2010 37 straipsnį, Draudimo ir perdraudimo suinteresuotųjų subjektų grupė, įsteigta pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 37 straipsnį, ir Vertybinių popierių ir rinkų suinteresuotųjų subjektų grupė, įsteigta pagal Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 37 straipsnį,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
DALYKAS IR SĄVOKŲ APIBRĖŽTYS
1 straipsnis
Dalykas
Šiame reglamente patikslinami Direktyvos 2002/87/EB I priede nurodyti techniniai principai ir techniniai skaičiavimo metodai, kuriais galima remtis, kai taikomos Reglamento (ES) Nr. 575/2013 49 straipsnio 1 dalyje nurodyto atskaitymo alternatyvos ir norima apskaičiuoti nuosavas lėšas ir papildomą kapitalo pakankamumo reikalavimą, kaip numatyta Direktyvos 2002/87/EB 6 straipsnio 2 dalyje.
2 straipsnis
Apibrėžtys
Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys:
1. finansinis konglomeratas, kurio dominuojanti veikla yra draudimas, - finansinis konglomeratas, kurio veikloje pagal Direktyvos 2002/87/EB 3 straipsnio 2 dalį pagrindinis finansų sektorius yra draudimas;
2. finansinis konglomeratas, kurio dominuojanti veikla yra bankininkystė arba investicinės paslaugos, - finansinis konglomeratas, kurio veikloje pagal Direktyvos 2002/87/EB 3 straipsnio 2 dalį pagrindinis finansų sektorius yra bankininkystė arba investicinės paslaugos.
II SKYRIUS
TECHNINIAI PRINCIPAI
3 straipsnis
Daugybinio panaudojimo ir nuosavų lėšų sukūrimo grupės viduje galimybės panaikinimas
Nuosavos lėšos, kurios tiesiogiai arba netiesiogiai susidarė dėl grupės vidaus sandorių, apskaičiuojant papildomus kapitalo pakankamumo reikalavimus finansinio konglomerato lygmeniu neįskaičiuojamos.
4 straipsnis
Galimybė pervesti ir gauti nuosavas lėšas
1. Kontroliuojamos įmonės lygmeniu pripažintos nuosavos lėšos, viršijančios sumą, kurios reikia 9 straipsnyje nurodytiems sektoriaus mokumo reikalavimams įvykdyti, nėra įskaitomos apskaičiuojant finansinio konglomerato nuosavas lėšas arba kiekvienos finansiniam konglomeratui priklausančios kontroliuojamos ir nekontroliuojamos finansų sektoriaus įmonės nuosavų lėšų sumą, nebent šiuo metu nėra jokių praktinių arba teisinių kliūčių tas lėšas pervesti tarp finansiniam konglomeratui priklausančių įmonių ir tokių kliūčių nenumatoma.
2. Direktyvos 2002/87/EB 6 straipsnio 2 dalies penktoje pastraipoje nurodyta įmonė, koordinatoriui pateikdama skaičiavimo rezultatus ir atitinkamus toje pastraipoje nurodytus skaičiavimui atlikti reikalingus duomenis, koordinatoriui patvirtina ir įrodo, kad laikosi 1 dalies.
5 straipsnis
Konkretaus sektoriaus nuosavos lėšos
1. 2 dalyje nurodytas kontroliuojamos įmonės lygmeniu turimas nuosavas lėšas galima panaudoti tame sektoriuje, kuriame jos yra pripažįstamos, kylančiai rizikai padengti, bet negalima priskirti prie nuosavų lėšų, kuriomis galima padengti kituose finansų sektoriuose kylančią riziką.
2. 1 dalyje nurodytos nuosavos lėšos - nuosavos lėšos, kurios nėra:
a)
bendro 1 lygio nuosavo kapitalo, papildomo 1 arba 2 lygio kapitalo straipsniai, kaip apibrėžta Reglamente (ES) Nr. 575/2013;
b)
įmonių, kurioms taikomi Direktyvos 2009/138/EB reikalavimai, pagrindinių nuosavų lėšų straipsniai, kai tie straipsniai pagal tos direktyvos 94 straipsnio 1 ir 2 dalis yra priskiriami 1 arba 2 pakopai.
6 straipsnis
Nuosavų lėšų deficitas finansinio konglomerato lygmeniu
1. Jeigu finansinio konglomerato lygmeniu susidaro nuosavų lėšų deficitas, tam deficitui padengti naudojami tik tie nuosavų lėšų straipsniai, kurie atitinka ir bankininkystės, ir draudimo sektoriaus taisykles.
2. 1 dalyje nurodytos nuosavos lėšos yra:
a)
bendras 1 lygio nuosavas kapitalas, apibrėžtas Reglamento (ES) Nr. 575/2013 50 straipsnyje;
b)
pagrindinių nuosavų lėšų straipsniai, kai jie pagal Direktyvos 2009/138/EB 94 straipsnio 1 dalį yra priskiriami 1 pakopai ir kai šių straipsnių įtraukimas neribojamas pagal tos direktyvos 99 straipsnį priimtais deleguotaisiais aktais;
c)
papildomas 1 lygio kapitalas, apibrėžtas Reglamento (ES) Nr. 575/2013 61 straipsnyje;
d)
pagrindinių nuosavų lėšų straipsniai, kai jie pagal Direktyvos 2009/138/EB 94 straipsnio 1 dalį yra priskiriami 1 pakopai ir kai šių straipsnių įtraukimas yra ribojamas pagal tos direktyvos 99 straipsnį priimtais deleguotaisiais aktais;
e)
2 lygio kapitalas, apibrėžtas Reglamento (ES) Nr. 575/2013 71 straipsnyje, ir
f)
pagrindinių nuosavų lėšų straipsniai, kai jie pagal Direktyvos 2009/138/EB 94 straipsnio 2 dalį yra priskiriami 2 pakopai.
3. Nuosavų lėšų straipsniai, kurie panaudojami deficitui padengti, turi atitikti 4 straipsnio 1 dalį.
7 straipsnis
Nuoseklumas
Finansiniam konglomeratui priklausančios kontroliuojamos įmonės arba mišrią veiklą vykdančios finansų kontroliuojančiosios bendrovės skaičiavimo metodą nuosekliai taiko visą laiką.
8 straipsnis
Konsolidavimas
Finansiniuose konglomeratuose su dominuojančia draudimo veikla Direktyvos 2009/138/EB 230, 231 ir 232 straipsniuose apibrėžtas 1 metodas draudimo ir perdraudimo įmonių grupės mokumui apskaičiuoti yra laikomas lygiaverčiu Direktyvos 2002/87/EB I priede apibrėžtam 1 metodui finansiniam konglomeratui priklausančių kontroliuojamų įmonių papildomiems kapitalo pakankamumo reikalavimams apskaičiuoti, jeigu grupės priežiūros pagal Direktyvos 2009/138/EB III antraštinę dalį taikymo sritis ir papildomos priežiūros pagal Direktyvos 2002/87/EB II skyrių taikymo sritis reikšmingai nesiskiria.
9 straipsnis
Mokumo reikalavimas
1. Jeigu taikytinos draudimo sektoriaus taisyklės, Direktyvos 2009/138/EB 100 ir 218 straipsniuose nurodytas mokumo kapitalo reikalavimas, įskaitant visą tos direktyvos 37 straipsnyje nurodytą papildomą kapitalą, remiantis tos direktyvos 216 straipsnio 4 dalimi, 231 straipsnio 7 dalimi, 232 straipsniu, 233 straipsnio 6 dalimi, 238 straipsnio 2 ir 3 dalimis, yra laikomas mokumo reikalavimais papildomiems kapitalo pakankamumo reikalavimams apskaičiuoti.
2. Jeigu taikytinos bankininkystės arba investicinių paslaugų sektoriaus taisyklės, Reglamento (ES) Nr. 575/2013 trečios dalies I antraštinės dalies 1 skyriuje nustatyti nuosavų lėšų reikalavimai ir reikalavimai pagal tą reglamentą arba Direktyvą 2013/36/ES turėti tuos reikalavimus viršijančių nuosavų lėšų, taip pat reikalavimas, kylantis pagal tos direktyvos 73 straipsnį atlikus vidaus kapitalo pakankamumo vertinimą, visi reikalavimai, kuriuos pagal tos direktyvos 104 straipsnio 1 dalies a punktą nustato kompetentinga institucija, tos direktyvos 128 straipsnio 6 dalyje apibrėžtas jungtinio rezervo reikalavimas ir pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 arba 459 straipsnį patvirtintos priemonės yra laikomi mokumo reikalavimais papildomiems kapitalo pakankamumo reikalavimams apskaičiuoti.
10 straipsnis
Finansinio konglomerato nuosavos lėšos ir mokumo reikalavimai
1. Pagal 14 straipsnio 7, 8 ir 9 dalis finansinio konglomerato nuosavos lėšos ir mokumo reikalavimai apskaičiuojami laikantis atitinkamose sektoriaus taisyklėse nustatytų apibrėžčių ir apribojimų.
2. Turto valdymo bendrovių nuosavos lėšos apskaičiuojamos pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/65/EB (8) 2 straipsnio 1 dalies l punktą. Turto valdymo bendrovių mokumo reikalavimai - tos direktyvos 7 straipsnio 1 dalies a punkte nustatyti reikalavimai.
3. Alternatyvaus investavimo fondų valdytojų nuosavos lėšos apskaičiuojamos pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2011/61/ES (9) 4 straipsnio 1 dalies ad punktą. Alternatyvaus investavimo fondų valdytojų mokumo reikalavimai - tos direktyvos 9 straipsnyje nustatyti reikalavimai.
11 straipsnis
Tarp sektorių naudojamoms kapitalo dalims taikoma tvarka
1. Jeigu finansiniam konglomeratui su dominuojančia bankininkystės arba investicine veikla priklausanti įmonė turi kapitalo dalį finansų sektoriaus įmonėje, kuri priklauso draudimo sektoriui, kuri yra atskaitoma pagal 14 straipsnio 3 dalį arba pagal 15 straipsnio 3 dalį, tai kapitalo daliai finansinio konglomerato lygmeniu netaikomas joks papildomas kapitalo pakankamumo reikalavimas.
2. Jeigu tiesiogiai dėl 1 dalies taikymo tikėtino nuostolio suma pagal vidaus reitingais pagrįstą metodą, apibrėžtą Reglamento (ES) Nr. 575/2013 trečios dalies II antraštinės dalies 3 skyriuje, pakinta, tą pokytį atitinkanti suma pridedama prie finansinio konglomerato nuosavų lėšų.
12 straipsnis
Nekontroliuojamų finansų sektoriaus įmonių santykinės nuosavos lėšos ir santykiniai mokumo reikalavimai
1. Jeigu mišrią veiklą vykdanti finansų kontroliuojančioji bendrovė turi kapitalo dalį nekontroliuojamoje finansų sektoriaus įmonėje, tos įmonės santykinės nuosavos lėšos ir santykiniai mokumo reikalavimai apskaičiuojami pagal to sektoriaus, kuris finansiniame konglomerate yra pagrindinis, taisykles.
2. Kitokiai, negu nurodyta 1 dalyje, nekontroliuojamai finansų sektoriaus įmonei santykinės nuosavos lėšos ir santykiniai mokumo reikalavimai apskaičiuojami pagal to finansų sektoriaus, kuris yra artimiausias nekontroliuojamai finansų sektoriaus įmonei, taisykles. Artimiausias finansų sektorius nustatomas pagal atitinkamos įmonės veiklos rūšis ir tų rūšių veiklos vykdymo mastą. Jeigu artimiausio finansų sektoriaus aiškiai nustatyti neįmanoma, taikomos to sektoriaus, kuris finansiniame konglomerate yra pagrindinis, taisyklės.
13 straipsnis
Sektoriaus pereinamojo laikotarpio ir tęstinumo principo taikymo nuostatos
Į sektoriaus taisykles, taikomas skaičiuojant papildomus kapitalo pakankamumo reikalavimus, yra įtraukiamos visos pereinamojo laikotarpio arba tęstinumo principo taikymo sektoriaus lygmeniu taikomos nuostatos.
III SKYRIUS
TECHNINIAI SKAIČIAVIMO METODAI
14 straipsnis
Techninio skaičiavimo pagal Direktyvos 2002/87/EB 1 metodą patikslinimas
1. Finansinio konglomerato nuosavos lėšos apskaičiuojamos remiantis konsoliduotosiomis ataskaitomis pagal atitinkamą apskaitos sistemą, taikomą papildomos priežiūros taikymo sričiai pagal Direktyvą 2002/87/EB ir, jei reikia, atsižvelgiant į 5 dalį.
2. Finansinių konglomeratų su dominuojančia bankininkystės arba investicine veikla atveju apskaičiuojant finansinio konglomerato nuosavas lėšas nekonsoliduotoms investicijoms taikoma tokia tvarka:
a)
finansų sektoriaus subjekte, kuris priklauso draudimo sektoriui, turimos nekonsoliduotos reikšmingos investicijos, apibrėžtos Reglamento (ES) Nr. 575/2013 43 straipsnyje, visiškai atskaitomos iš konglomerato nuosavų lėšų;
b)
finansų sektoriaus subjekte, kuris priklauso draudimo sektoriui, turimos kitos, negu nurodyta a punkte, nekonsoliduotos investicijos visiškai atskaitomos iš konglomerato nuosavų lėšų pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 46 straipsnį.
3. Remiantis 2 dalimi visos vienos finansiniam konglomeratui priklausančios įmonės išleistos ir kitos tam finansiniam konglomeratui priklausančios įmonės turimos nuosavos lėšos yra atskaitomos iš konglomerato nuosavų lėšų, jeigu dar nebuvo eliminuotos apskaitos konsolidavimo procese.
4. Įmonei, kuri pagal atitinkamą apskaitos sistemą yra laikoma bendrai kontroliuojama įmone, taikomos sektoriaus taisyklės dėl proporcingo konsolidavimo arba proporcingos dalies įskaitymo.
5. Jeigu įmonė, kuriai taikoma Direktyva 2009/138/EB, sudaro finansinio konglomerato dalį, finansinio konglomerato lygmeniu papildomi kapitalo pakankamumo reikalavimai apskaičiuojami remiantis turto ir įsipareigojimų įvertinimu pagal Direktyvos 2009/138/EB I antraštinės dalies VI skyriaus 1 ir 2 skirsnius.
6. Jeigu turto arba įsipareigojimų vertei yra taikomi rizikos ribojimo filtrai ir atskaitymai pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 2 dalies I antraštinę dalį, papildomiems kapitalo pakankamumo reikalavimams apskaičiuoti imama turto arba įsipareigojimų vertė - turto arba įsipareigojimų vertė, kuri pagal tą reglamentą priskiriama atitinkamoms įmonėms, išskyrus turtą ir įsipareigojimus, priskiriamus kitoms finansinio konglomerato įmonėms.
7. Jeigu pagal sektoriaus taisykles reikia apskaičiuoti apatinę ribą arba ribinę vertę, apatinė riba arba ribinė vertė konglomerato lygmeniu apskaičiuojama remiantis konsoliduotais finansinio konglomerato duomenimis, padarius 2 ir 3 dalyje reikalaujamus atskaitymus.
8. Apskaičiuojant apatines ribas arba ribines vertes, finansiniam konglomeratui priklausančios kontroliuojamos įmonės, pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 pirmos dalies II antraštinės dalies 2 skyriaus 1 skirsnį įtraukiamos į įstaigos konsoliduotus duomenis, įskaitomos kartu.
9. Apskaičiuojant apatines ribas arba ribines vertes, finansiniam konglomeratui priklausančios kontroliuojamos įmonės, kurioms pagal Direktyvos 2009/138/EB III antraštinę dalį taikoma grupės priežiūra, įskaitomos kartu.
10. Apskaičiuojant apatines ribas arba ribines vertes kontroliuojamos įmonės lygmeniu, finansiniam konglomeratui priklausančios kontroliuojamos įmonės, kurioms netaikoma nei 8, nei 9 dalis, atitinkamas savo apatines ribas ir ribines vertes apskaičiuoja kiekviena atskirai, remdamasi tai kontroliuojamai įmonei taikomomis sektoriaus taisyklėmis.
11. Sumuojant atitinkamo sektoriaus mokumo reikalavimus jokie kiti koregavimai, išskyrus nurodytuosius 11 straipsnyje arba daromus dėl koregavimų pagal sektoriaus apatines ribas arba ribines vertes pagal 7 dalį, nedaromi.
15 straipsnis
Techninio skaičiavimo pagal Direktyvos 2002/87/EB 2 metodą patikslinimas
1. Jeigu kontroliuojamos įmonės nuosavoms lėšoms pagal atitinkamas sektoriaus taisykles yra taikomas rizikos ribojimo filtras, taikoma viename iš šių punktų nustatyta tvarka:
a)
filtruojama suma, kuri yra apskaičiuojant kapitalo dalių nuosavas lėšas imama grynoji suma, yra pridedama prie buhalterinės kapitalo dalių vertės pagal Direktyvos 2002/87/EB 6 straipsnio 4 dalies 2 pastraipą, jeigu filtruojama suma didina reguliuojamąjį kapitalą;
b)
a punkte nurodyta filtruojama suma yra atskaitoma iš buhalterinės kapitalo dalių vertės pagal Direktyvos 2002/87/EB 6 straipsnio 4 dalies 2 pastraipą, jeigu filtruojama suma mažina reguliuojamąjį kapitalą.
2. Finansinių konglomeratų su dominuojančia bankininkystės arba investicine veikla atveju Reglamento (ES) Nr. 575/2013 43 straipsnyje apibrėžta reikšminga investicija į finansų sektoriaus subjektą, kuris priklauso draudimo sektoriui, kai ši investicija nėra kapitalo dalis (dalyvavimas), visiškai atskaitoma iš tą priemonę turinčio subjekto nuosavų lėšų straipsnių, remiantis tam subjektui taikomomis sektoriaus taisyklėmis.
3. Grupės vidaus investicijos į kapitalo priemones, kurios pagal sektoriaus taisykles gali būti laikomos nuosavomis lėšomis, atsižvelgiant į atitinkamas sektoriaus ribines vertes, yra atskaitomos iš apskaičiuotų nuosavų lėšų arba skaičiuojant į jas neįtraukiamos.
4. Papildomi kapitalo reikalavimai apskaičiuojami pagal priede pateiktą formulę.
16 straipsnis
3 metodo taikymo pagal Direktyvą 2002/87/EB aplinkybių patikslinimas
1. Kompetentingos institucijos gali leisti taikyti Direktyvos 2002/87/EB I priede nurodytą 3 metodą tik jeigu yra susiklosčiusios kurios nors iš šių aplinkybių:
a)
dėl pagrįstų priežasčių nei Direktyvos 2002/87/EB I priede nurodyto 1 metodo, nei Direktyvos 2002/87/EB I priede nurodyto 2 metodo neįmanoma taikyti visoms finansiniam konglomeratui priklausančioms įmonėms, visų pirma dėl to, kad vienai arba kelioms įmonėms negalima taikyti 1 metodo, nes jos nėra konsoliduojamos, arba dėl to, kad kontroliuojama įmonė yra įsteigta trečiojoje valstybėje ir nėra įmanoma gauti pakankamai informacijos, kad tai įmonei būtų galima taikyti vieną iš metodų;
b)
įmonės, kurios taikytų vieną iš metodų, kartu paėmus yra nereikšmingos turint omenyje finansiniam konglomeratui priklausančių kontroliuojamų įmonių priežiūros tikslus.
2. Visos kontroliuojamos finansiniam konglomeratui priklausančios, bet 1 dalyje nepaminėtos įmonės taiko 1 arba 2 metodą.
3. Kompetentingos institucijos finansiniam konglomeratui leistas taikyti 3 metodas yra nuosekliai taikomas visą laiką.
IV SKYRIUS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
17 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
5 straipsnis, 6 straipsnio 2 dalis, 8 straipsnis, 9 straipsnio 1 dalis, 14 straipsnio 5 ir 9 dalys taikomos nuo Direktyvos 2009/138/EB 309 straipsnio 1 dalyje nurodytos taikymo datos.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2014 m. sausio 21 d.