РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 702/2014 НА КОМИСИЯТА
от 25 юни 2014 година
относно деклариране на някои категории помощи в секторите на селското и горското стопанство и в селските райони за съвместими с вътрешния пазар в приложение на членове 107 и 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз и за отмяна на Регламент (ЕС) № 1857/2006 на Комисията
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 4 от него,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 994/98 на Съвета от 7 май 1998 г. по прилагането на членове 107 и 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз към някои категории хоризонтална държавна помощ (1), и по-специално член 1, параграф 1, букви а) и б) от него,
след като публикува проект на настоящия регламент в съответствие с член 6 и член 8, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 994/98,
след консултации с Консултативния комитет по държавните помощи,
като има предвид, че:
(1)
Финансова подкрепа от държавата, която отговаря на критериите, определени в член 107, параграф 1 от Договора, представлява държавна помощ и се изисква Комисията да бъде уведомена за нея в съответствие с член 108, параграф 3 от него. Независимо от това, съгласно член 109 от Договора Съветът може да определи някои категории помощи, които са освободени от това задължение за уведомяване. В съответствие с член 108, параграф 4 от Договора Комисията може да приема регламенти относно тези категории помощи. Регламент (ЕО) № 994/98 оправомощава Комисията да декларира в съответствие с член 109 от Договора, че определени категории помощи могат са бъдат освободени от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора. Въз основа на посочения регламент беше приет Регламент (ЕО) № 1857/2006 на Комисията, който се прилага до 30 юни 2014 г. (2).
(2)
На 22 юли 2013 г. Регламент (ЕО) № 994/98 беше изменен с Регламент (ЕС) № 733/2013 на Съвета (3), оправомощаващ Комисията да разшири приложното поле на груповото освобождаване и да включи нови категории помощи, във връзка с които може да се определят ясни условия за съвместимост. Тези нови категории помощи в сектора на селското и горското стопанство следва да включват: помощи в полза на опазване на наследството, помощи за отстраняване и компенсиране на щетите, причинени от природни бедствия, и помощи в полза на горското стопанство, които при определени условия могат да бъдат освободени от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора.
(3)
В член 42 от Договора се определя, че правилата за конкуренцията се прилагат по отношение на производството и търговията със селскостопански продукти само доколкото това е решено от Европейския парламент и Съвета. В член 211, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета (4) се предвижда правилата за държавната помощ да се прилагат за помощи за производството и търговията със селскостопански продукти, като има специфични дерогации. Съгласно член 211, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 правилата за държавна помощ не се прилагат по отношение на плащанията, извършени от държавите членки за мерките, предвидени в посочения регламент, които се финансират изцяло или частично от Съюза, и за мерките, включени в членове 213-218 от посочения регламент. Освен това правилата за държавната помощ не се прилагат по отношение на плащанията, извършвани от държавите членки съгласно Регламент (ЕС) № 1305/2013 на Европейския парламент и на Съвета (5), нито по отношение на допълнителното национално финансиране, попадащо в обхвата на член 42 от Договора. Такива плащания, предоставящи допълнително национално финансиране в обхвата на член 42 от Договора, трябва да съответстват на критериите по Регламент (ЕС) № 1305/2013, за да бъдат одобрени от Комисията като част от програмата за развитие на селските райони на дадена държава членка. Правилата за държавната помощ се прилагат обаче както за частта, съфинансирана от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР), така и за допълнителното национално финансиране на мерките, попадащи извън обхвата на член 42 от Договора.
(4)
Тъй като икономическият ефект от помощта не се променя в зависимост от това дали тя се финансира частично от Съюза или не, или се финансира напълно от държава членка, следва да съществува последователност и съгласуваност между политиката на Комисията по отношение на контрола на държавните помощи и подпомагането, предоставяно в рамките на общата политика на Съюза в областта на селското стопанство и развитието на селските райони.
(5)
От посоченото следва, че е необходимо обхватът на настоящия регламент да се приведе в съответствие с този на Регламент (ЕС) № 1305/2013, по-специално по отношение на помощта в полза на сектора на горското стопанство и помощта в полза на микро-, малките и средните предприятия (МСП), извършващи дейност в селските райони. Настоящият регламент следва да се прилага по отношение на мерките за помощ в полза на горското стопанство и в полза на МСП, извършващи дейност в селските райони, които попадат извън обхвата на член 42 от Договора и са обхванати от Регламент (ЕС) № 1305/2013, само когато и доколкото тези мерки са включени в програмите за развитие на селските райони и са съфинансирани от ЕЗФРСР. От друга страна, настоящият регламент не следва да се прилага по отношение на помощта за предприятия в селските райони за дейности, попадащи извън обхвата на член 42 от Договора, нито за сектора на горското стопанство, когато няма пряка връзка с програмите за развитие на селските райони и няма съфинансиране от ЕЗФРСР. Необходимо е обаче да се осигури възможност за предоставяне на помощи за трансфер на знания и информационни дейности в сектора на горското стопанство и помощи за консултантски услуги в сектора на горското стопанство извън програмите за развитие на селските райони, финансирани изцяло от държавите членки, при условие че тези помощи отговарят на предвидените в настоящия регламент условия за съвместимост.
(6)
В съответствие с член 81, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1305/2013 на държавите членки следва да се предостави опростена процедура в случаите, когато се налага да получат разрешение за държавна помощ както за съфинансираната част, така и за допълнителното финансиране на националните си програми за развитие на селските райони. Тази помощ следва съответно да бъде освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, при условие че отговаря на съответните условия за съвместимост, предвидени в настоящия регламент
(7)
С публикуваното на 8 май 2012 г. Съобщение от Комисията до Европейския парламент, до Съвета, до Европейския икономически и социален комитет и до Комитета на регионите, озаглавено „Модернизиране на държавната помощ на ЕС“ (6), Комисията започна по-широко преразглеждане на правилата за държавната помощ. Основните цели на това модернизиране са: i) постигането на устойчив, интелигентен и приобщаващ растеж в рамките на конкурентен вътрешен пазар, като същевременно се допринася за усилията на държавите членки за по-ефикасно използване на публичните финанси; ii) съсредоточаването на предварителния контрол на Комисията върху случаите с най-голямо въздействие върху вътрешния пазар, като същевременно се укрепва сътрудничеството между държавите членки в прилагането на държавните помощи; iii) опростяването на правилата и предоставянето на по-бързи, по-добре информирани и по-стабилни решения въз основа на ясна икономическа обосновка, общ подход и ясни задължения.
(8)
С настоящия регламент следва да се подобри определянето на приоритетите на дейностите по правоприлагането на държавната помощ, да се постигне опростяване, да се поощрят прозрачността, ефективното оценяване и контролът на спазването на правилата за държавните помощи на национално равнище и на равнището на Европейския съюз, като в същото време се съхранят институционалните области на компетентност на Комисията и държавите членки. В съответствие с принципа на пропорционалност настоящият регламент не надхвърля това, което е необходимо за постигането на тези цели.
(9)
Комисията е прилагала членове 107 и 108 от Договора към МСП, извършващи дейност в областта на производството, преработката и търговията със селскостопански продукти в редица случаи - по конкретно в рамките на Регламент (ЕО) № 1857/2006 на Комисията, Регламент (ЕО) № 800/2008 на Комисията (7), както и Насоките на Общността за държавната помощ в секторите на селското и горското стопанство за 2007-2013 г. (8). По този начин тя е натрупала значителен опит в тази област. Опитът на Комисията ѝ даде възможност, от една страна, да определи по-добре условията, при които някои категории помощи могат да бъдат считани за съвместими с вътрешния пазар, и да разшири обхвата на груповото освобождаване и, от друга страна, да демонстрира нуждата от подобряване на прозрачността, както и наблюдението, и нуждата да се създадат условия за правилно оценяване на големи схеми с оглед на техния ефект върху конкуренцията на вътрешния пазар.
(10)
Общите условия за прилагането на настоящия регламент следва да бъдат определени въз основа на набор от общи принципи, с които се гарантира, че помощта подпомага изпълнението на цел от общ интерес, има ясен стимулиращ ефект, че е уместна и пропорционална, предоставя се при пълна прозрачност, че е предмет на контролен механизъм и редовна оценка и не засяга по неблагоприятен начин условията на търговия до степен, която противоречи на общия интерес.
(11)
Помощта, която отговаря на всички условия, определени в настоящия регламент, а именно на общите условия и на специалните условия за отделните категории помощи, следва да бъде освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора. За целите на ефикасния надзор и опростеното управление, но без да се допуска отслабване на наблюдението от страна на Комисията, освободените помощи (схеми за помощ и индивидуални помощи) следва да съдържат изрично позоваване на настоящия регламент.
(12)
За държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора, която не попада в обхвата на настоящия регламент, продължава да се прилага задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора. Настоящият регламент не засяга възможността държавите членки да уведомяват за помощи, чиито цели съответстват на целите, обхванати от настоящия регламент.
(13)
С оглед на по-голямото потенциално въздействие на мащабните схеми върху търговията и конкуренцията схемите за помощ, чиито среден годишен бюджет за държавни помощи надхвърля прага, основаващ се на абсолютна стойност, по-принцип би следвало да подлежат на оценка на държавната помощ. С оценката следва да се провери дали са се осъществили хипотезите и условията, върху които се основава съвместимостта на схемата, и каква е ефективността на мярката за помощ с оглед на нейните общи и конкретни цели; необходимо е също така оценката да предоставя ориентировъчна информация по отношение на въздействието на схемата върху конкуренцията и търговията. С цел гарантирането на равно третиране оценката на държавната помощ следва да се извърши въз основа на план за оценка, одобрен от Комисията. Въпреки че обикновено този план следва да бъде съставен към момента на изготвянето на схемата и да бъде одобрен своевременно, за да се позволи привеждането на схемата в действие, това невинаги е възможно. Поради това, за да не се забави влизането в сила на тези схеми, настоящият регламент ще се прилага за тях за максимален период от шест месеца. След одобрението на плана за оценка Комисията може да реши да удължи този период. За тази цел Комисията следва да бъде уведомена за плана за оценка в срок до 20 работни дни след влизане в сила на схемата. В изключителни случаи Комисията може също така да реши, че в конкретната ситуация оценка не е необходима. Комисията следва да получи от държавата членка необходимата информация, за да може да разгледа плана за оценка и да поиска своевременно допълнителна информация, за да даде възможност на държавата членка да попълни липсващите елементи, което ще позволи на Комисията да вземе решение. Тъй като този процес е нов, Комисията ще предостави в отделен документ подробни насоки относно процедурата, която ще се прилага през шестмесечния период за одобряване на плана за оценка, и съответните формуляри за предаване на плановете за оценка. Измененията на подлежащите на оценка схеми, различни от изменения, които не могат да повлияят съвместимостта на схемите за помощ по смисъла на настоящия регламент или не могат съществено да повлияят съдържанието на одобрения план за оценка, следва да се оценяват предвид резултата от посочената оценка и да бъдат изключени от обхвата на настоящия регламент. Следва да се счита, че по принцип измененията с чисто формален или административен характер и измененията, извършени в рамките на мерки, които са съфинансирани от ЕС, не влияят съществено на съдържанието на одобрения план за оценка.
(14)
Настоящият регламент следва да не се прилага за помощи, обвързани с условието за използване на местни продукти за сметка на вносни такива, както и за помощи за дейности, свързани с износ. В частност той не следва да се прилага към помощите за финансиране на създаването и функционирането на дистрибуторска мрежа в друга държава членка или в трета държава. Помощите за покриване на разходи по участие в търговски панаири или за проучвания или консултантски услуги, необходими за пускането на нов или на вече съществуващ продукт на нов пазар в друга държава членка или трета държава, обикновено не следва да представляват помощи за дейности, свързани с износ.
(15)
Комисията следва да гарантира, че разрешените помощи не засяга по неблагоприятен начин условията на търговия до степен, която противоречи на общия интерес. Следователно помощта в полза на бенефициер - обект на неизпълнено разпореждане за възстановяване вследствие на предходно решение на Комисията, с което помощта се обявява за неправомерна и несъвместима с вътрешния пазар, следва да бъде изключена от обхвата на настоящия регламент, с изключение на помощта за отстраняване и компенсиране на щетите, причинени от някои природни бедствия.
(16)
Помощите, предоставени на предприятия в затруднено положение, следва да бъдат изключени от обхвата на настоящия регламент, тъй като те следва да бъдат оценявани съгласно насоките на Общността за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднено положение (9) или съгласно последващите ги насоки, за да се предотврати заобикалянето на тези насоки, с изключение - при определени условия - на помощите, предоставени за компенсиране на щетите, причинени от природни бедствия, от неблагоприятно климатично събитие, което може да бъде приравнено на природно бедствие, от болест по животните или вредители по растенията, и помощите за възстановяване на щети по горите от пожари, природни бедствия, неблагоприятни климатични събития, нашествия на вредители, болести, катастрофични събития и събития, свързани с изменението на климата, както е предвидено в настоящия регламент. Освен това, поради съображения за опазване на общественото здраве и предвид спешността на ситуацията, при предоставянето на помощ за разходите за ликвидиране на болести по животните и помощ за унищожаването и отстраняването на мъртви животни не следва да се прави разграничение - при определени условия - по отношение на икономическото положение на предприятията. С цел да се осигури правна сигурност е целесъобразно да се определят ясни критерии, които не изискват оценка на всички особености на положението на дадено предприятие, за да се определи дали то се намира в затруднено положение за целите на настоящия регламент.
(17)
Ако дадена държавна помощ или свързаните с нея условия, включително методът за финансирането ѝ, когато той представлява неразделна част от мярката, води до неотделимо нарушение на законодателството на ЕС, помощта не може да бъде обявена за съвместима с вътрешния пазар. Поради това настоящият регламент следва да не се прилага за помощи, които водят до неотделимо нарушение на законодателството на Съюза.
(18)
Прилагането на разпоредбите за държавните помощи зависи до голяма степен от сътрудничеството между държавите членки. Затова държавите членки следва да предприемат всички необходими мерки, за да гарантират спазването на настоящия регламент, включително съответствието на индивидуалните помощи, опуснати по схеми за групово освобождаване.
(19)
Поради големия риск от неблагоприятно отражение върху условията за търговия помощите с голям размер, предоставени поотделно или кумулативно, подлежат на задължение за уведомяване и на оценка от страна на Комисията. Във връзка с това за определени категории инвестиционни помощи, които попадат в обхвата на настоящия регламент, праговете за максимален размер на помощта следва да бъдат определени на равнища, при които се взема предвид категорията на съответната помощ и вероятното ѝ отражение върху условията за търговия. За всяка помощ, предоставена над посочените прагове, следва да продължава да се прилага задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора. Определените в настоящия регламент прагове не бива да се заобикалят чрез изкуствено разделяне на схеми или проекти за помощ - например в няколко схеми или проекти за помощ със сходни характеристики, цели или бенефициери. За други категории помощи - доколкото се спазват определените в настоящия регламент условия за съвместимост, максимален интензитет на помощта или максимален размер на помощта - следва да се счита, че не крият голям риск от неблагоприятно отражение върху условията за търговия.
(20)
За осигуряване на прозрачност, равно третиране и ефективен мониторинг настоящият регламент следва да се прилага само за помощи, за които е възможно предварително да се изчисли с точност брутният еквивалент на безвъзмездна помощ, без да се налага извършването на оценка на риска („прозрачни помощи“).
(21)
За някои специфични инструменти за помощ като заеми, гаранции, данъчни мерки и, по-специално, възстановяеми аванси, в настоящия регламент следва да се определят условията, при които те могат да се считат за прозрачни. Помощите под формата на гаранции следва да се считат за прозрачни, ако брутният еквивалент на безвъзмездна помощ е изчислен въз основа на годишните минимални премии, посочени за съответния вид предприятие. Например в Известието на Комисията относно прилагането на членове 87 и 88 от Договора за ЕО по отношение на държавните помощи под формата на гаранции (10) са посочени нивата на годишната премия за МСП, над които се смята, че държавната гаранция не представлява помощ. Помощите следва също така да се приемат за прозрачни, ако, преди прилагането на мярката, Комисията е била уведомена за методиката, използвана за изчисляване интензитета на помощта на държавната гаранция, и я е одобрила в съответствие с Известието на Комисията относно прилагането на членове 87 и 88 от Договора за ЕО по отношение на държавните помощи под формата на гаранции. За целите на настоящия регламент помощите, включени в мерки за рисково финансиране и вливане на капитал, следва да не се считат за прозрачна помощ.
(22)
За помощите, които в противен случай биха попаднали в обхвата на настоящия регламент, но не са прозрачни, във всички случаи следва да се изпращат уведомления до Комисията. Уведомленията за непрозрачни помощи следва да се оценяват от Комисията по-специално в светлината на критериите, установени в Насоките на Европейския съюз относно държавните помощи в секторите на селското и горското стопанство и в селските райони за периода 2014-2020 година (11) или в другите съответни рамки, насоки, съобщения и известия.
(23)
За да се гарантира, че помощта е необходима и представлява стимул за по-нататъшното развитие на дейности и проекти, в обхвата на настоящия регламент не следва да бъдат включени помощите за дейности или проекти, които бенефициерът би предприел при всички случаи дори и без помощта. Следва да не се предоставя помощ с обратно действие за дейности или проекти, които вече са предприети от бенефициера. В съответствие с настоящия регламент помощта следва да се освобождава от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора само в случаите, когато дейността или работата по подпомагания проект е започнала, след като бенефициерът е подал писмено заявление за помощта.
(24)
Що се отнася до обхванатите от настоящия регламент помощи ad hoc,, предоставяни на бенефициер, представляващ голямо предприятие, държавата членка следва да прилага не само условията за стимулиращ ефект за МСП, но и да гарантира, че бенефициерът в свой вътрешен документ е анализирал жизнеспособността на подпомагания проект или дейност с помощта и без нея. Държавата членка следва да провери дали този вътрешен документ потвърждава наличието на съществено нарастване на обхвата на проекта или дейността, съществено увеличение на общата сума, изразходвана от бенефициера за подпомагания проект или подпомаганата дейност, или съществено ускорение в изпълнението на съответния проект или съответната дейност. Наличието на стимулиращ ефект следва да може да се установи и въз основа на факта, че при липсата на помощ инвестиционният проект или дейността не биха били осъществени в този вид в съответния селски район.
(25)
Автоматичните схеми за помощ под формата на данъчни предимства следва и в бъдеще да подлежат на специфично условие за стимулиращия ефект с оглед на факта, че помощта, произтичаща от тези схеми за помощ, се предоставя по процедури, различни от процедурите за други категории помощи. Това специално условие означава, че посочените схеми за помощ следва да са били приети преди започването на дейността или работата по подпомагания(ата) проект/дейност. Това условие обаче не следва да се прилага в случай на последващи фискални схеми, при условие че дейността вече е била включена в предходните фискални схеми под формата на данъчни предимства. За оценката на стимулиращия ефект на тези схеми за помощ решаващ е моментът, в който данъчната мярка е била посочена за първи път в оригиналната схема, която впоследствие е заменена с последващата схема.
(26)
По отношение на помощта за комасация на земята, за мерки за насърчаване под формата на публикации, насочени към повишаване на осведомеността на широката общественост относно селскостопанските продукти, помощта за компенсиране на загубите, причинени от неблагоприятно климатично събитие, което може да бъде приравнено на природно бедствие, помощта за компенсиране на разходите за ликвидиране на болести по животните и вредители по растенията и на загубите, причинени от тези болести по животните или вредители по растенията, помощта за покриване на разходите за отстраняване и унищожаване на мъртви животни, помощта за научноизследователска и развойна дейност, помощта за отстраняване и компенсиране на щетите, причинени от природно бедствие, и помощта за инвестиции в полза на опазването на културното и природното наследство в земеделското стопанство наличието на стимулиращ ефект следва да не се изисква или следва да се счита за съществуващо, ако са изпълнени специфичните условия, предвидени за тези категории помощи в настоящия регламент.
(27)
За да се гарантира, че помощта е пропорционална и ограничена до необходимия размер, при всяка възможност максималните размери на помощта следва да бъдат изразявани като интензитети на помощта по отношение на съвкупност от допустими разходи. В случаите, в които максималният интензитет на помощта не може да се определи, защото не могат да бъдат установени допустимите разходи, или с цел предоставяне на по-опростени инструменти за малки суми, за да се осигури пропорционалността на помощта, следва да се определят номинални максимални размери на помощта. В съответствие с опита на Комисията интензитетът на помощта и максималните размери на помощта следва да бъдат определени на равнища, при които се свежда до минимум нарушаването на конкуренцията в подпомагания сектор, като в същото време по подходящ начин се преследва целта за улесняване развитието на стопанските дейности на бенефициерите в селското стопанство, в селските райони и в горското стопанство. В интерес на съгласуваността с финансираните от Съюза мерки за развитие на селските райони следва таваните да бъдат хармонизирани с таваните, определени в Регламент (ЕС) № 1305/2013, доколкото това е в съответствие с принципите за държавните помощи.
(28)
При изчисляването на интензитета на помощта се включват само допустимите разходи. По смисъла на регламента от задължението за уведомяване не следва да бъдат освободени помощи, надхвърлящи съответния интензитет на помощта в резултат на включването на недопустими разходи. Определянето на допустимите разходи следва да бъде подкрепено с ясни, конкретни и актуални документни доказателства. Всички използвани данни следва да бъдат събрани преди приспадането на данъци или други такси. Помощта, платима на няколко вноски, следва да се сконтира до нейната стойност към датата на предоставянето на помощта. Допустимите разходи следва също така да бъдат сконтирани до тяхната стойност към датата на предоставянето на помощта. Лихвеният процент, използван за сконтиране и за изчисляване на размера на помощта за помощи, които не са под формата на безвъзмездни средства, следва да бъде сконтовият процент и съответно референтният процент към датата на предоставяне на помощта, както е посочено в Съобщението на Комисията относно преразглеждането на метода за определяне на референтните и сконтовите лихвени проценти (12). Когато помощта се предоставя под форма, различна от безвъзмездни средства, нейният размер следва да бъде изразен като брутен еквивалент на безвъзмездна помощ. Когато помощта се предоставя чрез данъчни предимства, сконтирането на отделните траншове помощ следва да се извърши въз основа на сконтовите проценти, приложими към датите, на които данъчните предимства влизат в сила. Следва да бъде насърчавано използването на помощи под формата на възстановяеми аванси, тъй като тези инструменти за споделяне на риска благоприятстват засилването на стимулиращия ефект на помощта. Във връзка с това е уместно да се постанови, че когато помощта се предоставя под формата на възстановяеми аванси, приложимите интензитети на помощта, определени в настоящия регламент, могат да бъдат увеличени.
(29)
В случай на данъчни предимства върху бъдещи данъци приложимият сконтов процент и точният размер на траншовете от помощта могат да не са предварително известни. В такъв случай държавите членки следва предварително да определят лимит на сконтираната стойност на помощта в съответствие с приложимия интензитет на помощта. Впоследствие, когато размерът на транша от помощта стане известен на определена дата, сконтирането може да се извърши въз основа на сконтовия процент, приложим към тази дата. Сконтираната стойност на всеки транш от помощта следва да се приспадне от общия размер на лимита (лимитиран размер).
(30)
За да се установи дали са спазени индивидуалните прагове за уведомяване и максималните интензитети на помощта или максималните размери на помощта, определени в настоящия регламент, следва да се вземе предвид общият размер на държавната помощ за подпомаганата дейност или проект. В настоящия регламент следва също да бъдат посочени обстоятелствата, при които могат да се натрупват различни категории помощи. Помощите, освободени от задължението за уведомяване в съответствие с настоящия регламент, и всички други съвместими помощи, освободени в съответствие с друг регламент или одобрени от Комисията, могат да се натрупват, доколкото тези мерки са свързани с различни установими допустими разходи. Когато различни източници на помощ са свързани със същите - напълно или частично съвпадащи - установими допустими разходи, натрупването следва да се разрешава до най-високия интензитет или размер на помощта, приложими за тази помощ съгласно настоящия регламент. Настоящият регламент следва да съдържа също така специални разпоредби за натрупване на помощи със и без установими допустими разходи, както и за натрупване с помощ de minimis. Често пъти помощите de minimis не се предоставят или не са свързани със специфични установими допустими разходи. В такъв случай следва да се предвиди възможност за свободно натрупване на помощи de minimis и държавна помощ, освободена по настоящия регламент. Когато обаче помощ de minimis се предоставя за същите установими допустими разходи, както и държавната помощ, освободена по силата на настоящия регламент, натрупването следва да бъде позволено единствено до максималния интензитет на помощта, определен в глава III от настоящия регламент.
(31)
Финансирането от Съюза, което се управлява централно от институции, агенции, съвместни предприятия или други органи на Съюза и което не се намира пряко или непряко под контрола на държавите членки, не представлява държавна помощ. Когато такова финансиране от Съюза е съчетано с държавна помощ, само последната следва да се взема предвид за установяването на това дали са спазени праговете за уведомяване и максималните интензитети на помощ или максималните размери на помощ, при условие че общият размер на публичното финансиране, предоставено във връзка с едни и същи допустими разходи, не превишава най-благоприятния процент на финансиране, установен с приложимите правила на законодателството на Съюза.
(32)
С оглед на принципната забрана за държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора, от важно значение е всички страни да имат възможност да проверят дали дадена помощ е предоставена в съответствие с приложимите разпоредби. От това следва, че прозрачността на държавната помощ е от изключително важно значение за правилното прилагане на разпоредбите на Договора и води до по-добро спазване, по-добра отчетност, партньорски проверки и в крайна сметка - до по-ефективни публични разходи. За да се гарантира прозрачността, от държавите членки следва да се изисква да създадат подробни уебсайтове за държавна помощ на регионално или национално равнище, в които да бъде представена обобщена информация за всяка мярка за помощ, освободена по силата на настоящия регламент. Това задължение следва да бъде условие за съвместимостта на индивидуалната помощ с вътрешния пазар. Съгласно стандартната практика относно публикуването на информация, описана в Директива 2013/37/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (13), следва да се използва стандартен формат, който позволява търсенето, изтеглянето и лесното публикуване на информацията. Връзките към уебсайтовете за държавните помощи на всички държави членки следва да бъдат публикувани на уебсайта на Комисията. В съответствие с член 3, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 994/98, изменен с Регламент (ЕС) № 733/2013, обобщената информация за всяка мярка за помощ, освободена от задължението за уведомяване съгласно настоящия регламент, следва да се публикува на уебсайта на Комисията.
(33)
Що се отнася до публикуването на информация за индивидуалните помощи, целесъобразно е да се определят прагове, над които това публикуване може да се счита за пропорционално, като се има предвид значимостта на помощта. Въз основа на оценката на схеми за инвестиционни помощи в първичното производство на селскостопански продукти с най-високи годишни разходи, отчитани в рамките на годишния доклад за 2013 г., за които може да се счита, че са по-нарушаващи конкуренцията от другите категории помощи, Комисията установи среден размер на помощта от 59 596 евро за всеки бенефициер. С цел да се ограничи административната тежест за държавите членки, е целесъобразно да се определи праг за публикуване на информация за индивидуалните помощи, предоставени на производителите на първични селскостопански продукти, в размер на 60 000 евро. Като се вземе предвид, че преработката на селскостопански продукти и търговията със селскостопански продукти са подобни на тези на промишлени продукти, е целесъобразно прагът за публикуването на информация за индивидуалните помощи, предоставени на бенефициерите в посочените подсектори, както и в сектора на горското стопанство и за дейности, които попадат извън обхвата на член 42 от Договора, да бъде изравнен с този, определен в Регламент (ЕС) № 651/2014 на Комисията (14).
(34)
За да се осигури ефективното наблюдение е целесъобразно в съответствие с член 3, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 994/98 да се установи стандартизиран формат, в който държавите членки да предоставят на Комисията обобщена информация във всички случаи, когато в съответствие с настоящия регламент се въвежда дадена схема за помощ или се предоставя индивидуална помощ извън схема за помощ. Освен това е целесъобразно в съответствие с член 5 от Регламент (ЕО) № 794/2004 на Комисията (15) и член 3, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 994/98 да се определят разпоредби относно годишното докладване на Комисията от страна на държавите членки относно помощта, освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, в съответствие с условията, определени в настоящия регламент, включително специфични изисквания за някои категории помощи.
(35)
С оглед на това, че необходимата технология е широко достъпна, обобщената информация и годишният доклад следва да бъдат в електронен формат и да се предават на Комисията чрез електронните системи на Комисията.
(36)
Освен това е целесъобразно, в съответствие с член 3, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 994/98, да бъдат установени разпоредби във връзка с информацията, която държавите членки следва да съхраняват по отношение на помощите, освободени с настоящия регламент от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, в светлината на давностния срок, установен с член 15 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета (16).
(37)
За да се подобри ефективността на условията за съвместимост, определени в настоящия регламент, Комисията следва да има възможност да отменя груповото освобождаване за бъдещите мерки за помощ в случай на неспазване на тези изисквания. Комисията следва да може да ограничи отмяната на груповото освобождаване до определени видове помощ, някои бенефициери или мерки за помощ, приети от някои органи, когато несъответствието с настоящия регламент засяга само ограничена група от мерки или някои органи. Тази целенасочена отмяна следва да предостави съразмерна корективна мярка, пряко свързана с установените с настоящия регламент несъответствия. В случай че не са спазени условията за съвместимост, посочени в глави I и III, предоставената помощ не попада в обхвата на настоящия регламент и следователно представлява незаконосъобразна помощ, която ще бъде проверена от Комисията в рамките на съответната процедура, определена в Регламент (ЕО) № 659/1999. При неспазване на изискванията на глава II отмяната на груповото освобождаване по отношение на бъдещите мерки за помощ не засяга факта, че предходните мерки, съответстващи на настоящия регламент, са били групово освободени.
(38)
Предвид разпоредбите на член 107, параграф 3, буква в) от Договора помощта не следва да има за единствен резултат постоянното или периодичното намаляване на оперативните разходи, които бенефициерът обикновено трябва да понесе, и следва да е пропорционална на затрудненията, които трябва да бъдат преодолени, за да се гарантират социално-икономическите ползи, за които се счита, че са в интерес на Съюза. Едностранната държавна помощ, която има за цел само да подобри финансовото състояние на производителите, но по никакъв начин не допринася за развитието на сектора, и по-специално помощта, предоставяна единствено на база цени, количество, единица продукция или единица производствени мощности, следва да се счита за оперативна помощ, която е несъвместима с вътрешния пазар. Освен това, ако такава помощ се предоставя в селскостопанския сектор, тя вероятно може да предизвика и смущения в механизмите за общите организации на пазарите. Следователно е уместно обхвата на настоящия регламент да бъде ограничено до определени видове помощ.
(39)
МСП имат важна роля за създаването на работни места и като цяло представляват фактор за социална стабилност и двигател за икономиката. Въпреки това тяхното развитие може да бъде възпрепятствано от пазарна неефективност, което изправя МСП пред типични затруднения. За МСП често е трудно да получат капитал или заеми поради нежеланието на някои финансови пазари да поемат рискове и предполагаемия малък размер на гаранциите, които тези предприятия могат да предложат. Техните ограничени ресурси също могат да ограничат достъпа им до информация, по-специално що се отнася до нови технологии и потенциални пазари. Следователно, с цел да се улесни развитието на стопанските дейности на МСП, някои категории помощи в полза на МСП следва да бъдат освободени от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора съгласно настоящия регламент.
(40)
С цел премахване на различията, които могат да доведат до нарушаване на конкуренцията, и за улесняване на координацията между различните инициативи на Европейския съюз и национални инициативи, отнасящи се за МСП, както и за постигането на по-голяма административна яснота и правна сигурност, определението за МСП, използвано за целите на настоящия регламент, следва да се основава на определенията от Препоръка 2003/361/ЕО на Комисията (17).
(41)
За да се гарантира съгласуваност с политиката за развитие на селските райони и да се постигне опростяване на правилата въз основа на вече натрупания от Комисията опит в светлината на прилагането на Регламент (ЕС) № 1857/2006 и Регламент (ЕС) № 800/2008, е целесъобразно да бъдат освободени от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора различни категории помощи в полза на МСП, извършващи дейност в първичното селскостопанско производство, преработката на селскостопански продукти и търговията със селскостопански продукти.
(42)
Тези категории помощи следва по-специално да обхващат инвестиционни помощи, като например инвестиции в материални активи или нематериални активи или за преместването на селскостопански сгради, помощи, свързани със започване на стопанска дейност и с търговски възможности, като например помощ за млади земеделски стопани и малки стопанства, помощ за групи производители, както и помощ за участие в схеми за качество, помощи за улесняване на разработването на стопанска дейност, като например помощ за трансфер на знания и информационни дейности, помощ за консултантски услуги, помощ за дейности по насърчаване, помощ за услуги по заместване в стопанствата, помощ за управление на рискове и кризи, като например помощ за компенсиране на загубите, причинени от неблагоприятни климатични събития, които могат да бъдат приравнени на природно бедствие, помощ за разходите за предотвратяване и ликвидиране на болести по животните и вредители по растенията и помощ за заплащане на застрахователни премии, както и помощи за животновъдния сектор, преследващи общи обществени цели, като например опазването на генетичното качество и защитата на здравето на животните и общественото здраве. По-конкретно тези помощи следва да са насочени към укрепване на конкурентоспособността и жизнеспособността на целия селскостопански сектор.
(43)
Освен това помощите, предоставени в полза на МСП, извършващи дейност в селските райони, следва също да бъдат освободени от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора съгласно настоящия регламент. С оглед на това и с цел да се гарантира съгласуваност между мерките за развитие на селските райони, съфинансирани в рамките на ЕЗФРСР, и мерките, финансирани от допълнителни национални ресурси, определените в настоящия регламент правила следва да са съгласувани, доколкото това е възможно, с правилата, определени в Регламент (ЕС) № 1305/2013 и в делегираните актове и актовете за изпълнение, приети на основание на посочения регламент.
(44)
Други категории помощи като помощта за научноизследователска и развойна дейност в секторите на селското и горското стопанство, помощта за отстраняване и компенсиране на щетите, причинени от природни бедствия в селскостопанския сектор, помощта за инвестиции в полза на опазването на културното и природното наследство, разположено в земеделски стопанства, и помощта в полза на горския сектор, предоставяна на МСП и големи предприятия, следва да бъдат освободени от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора. По-специално по отношение на помощта в полза на горския сектор и с цел да се гарантира съгласуваност между мерките за развитие на селските райони, съфинансирани в рамките на ЕЗФРСР, и мерките, финансирани от допълнителни национални ресурси, или мерките, финансирани изцяло чрез държавна помощ, правилата, определени в настоящия регламент, следва да са съгласувани, доколкото това е възможно, с правилата, определени в Регламент (ЕС) № 1305/2013 и в делегираните актове и актовете за изпълнение.
(45)
Помощта, предоставена на МСП, извършващи дейност в първичното селскостопанско производство, в преработката на селскостопански продукти и в търговията със селскостопански продукти в селските райони, помощта за научноизследователска и развойна дейност, помощта в полза на сектора на горското стопанство или помощта в полза на МСП в селските райони за дейности, които попадат извън обхвата на член 42 от Договора, могат също да бъдат освободени от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора в съответствие с условията, посочени в Регламент (ЕС) № 651/2014. Когато държавите членки сметнат за по-подходящо, те могат като алтернатива да решат да предоставят помощ, попадаща в горепосочените категории, в съответствие с условията, посочени в Регламент (ЕС) № 651/2014. По-специално държавите членки могат да решат да отпуснат на МСП, извършващи дейност в първичното селскостопанско производство, регионална оперативна помощ за компенсиране на допълнителни разходи, различни от транспортните, в най-отдалечените региони, помощ за консултантски услуги в полза на МСП, помощ за рисково финансиране, помощ за научноизследователска и развойна дейност, помощ за иновации за МСП, помощ за защита на околната среда, помощ за обучения и помощ за работници в неравностойно положение, в съответствие с условията, посочени в Регламент (ЕС) № 651/2014. В този контекст и с цел да се изясни връзката между обхвана на настоящия регламент и Регламент (ЕС) № 651/2014, следва да се отбележи, че целите, категориите помощ и условията за предоставяне на помощ, предвидени в двата регламента, са различни, въпреки че може да са насочени към един и същ тип бенефициери.
(46)
За подобряване на икономическите и екологичните показатели и ефикасността на МСП, извършващи дейност в селскостопанския сектор, и за осигуряване на необходимата инфраструктура за развитие на селското стопанство и за подкрепа на невъзвращаемите инвестиции, необходими за постигането на екологични цели, следва да се предвиди помощ за инвестиции в материални или нематериални активи, допринасящи за постигането на тези цели. Тези инвестиции следва да отговарят на изискванията на законодателството на Съюза и на националното законодателство на съответните държави членки относно защитата на околната среда. Освен това за инвестициите, за които е необходима оценка на въздействието върху околната среда съгласно Директива 2011/92/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (18), условие за помощта следва да бъде извършването на оценката и издаването на разрешението за изпълнение на съответния инвестиционен проект преди датата на предоставяне на индивидуалната помощ.
(47)
Поради рисковете от нарушаване на конкуренцията, които произтичат от целевата инвестиционна помощ в сектора на първичното селскостопанско производство, инвестиционната помощ, освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора съгласно настоящия регламент, не следва да е ограничена до определен селскостопански продукт. Това условие не следва да възпрепятства държавата членка да изключва определени селскостопански продукти от обхвата на конкретна помощ, по-специално когато не може да се намери нормална пазарна реализация. Освен това помощта за някои видове инвестиции следва сама по себе си да не бъде допустима за освобождаване от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора съгласно настоящия регламент.
(48)
За да се осигури подходящ баланс между свеждането до минимум на нарушаването на конкуренцията и насърчаването на енергийната ефективност и ефикасното използване на ресурсите, в случай на инвестиции в земеделски стопанства, свързани с първичното селскостопанско производство, в настоящия регламент следва да се предвиди, че помощта следва да се предоставя само за инвестиции, свързани с производството на биогорива или енергия от възобновяеми източници на равнище земеделско стопанство, и само когато посоченото производство не надхвърля средногодишното потребление на гориво или енергия на стопанството. В такъв случай помощите за биогорива следва да бъдат обхванати само дотолкова, доколкото те се предоставят за устойчиви биогорива в съответствие с Директива 2009/28/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (19).
(49)
С цел да се стимулира преминаването към производство на по-усъвършенствани форми на биогоривата, както е предвидено от хоризонталните правила за държавна помощ в областта на околната среда и енергетиката, помощта за биогорива от хранителни култури следва да бъде изключена от настоящия регламент в случай на помощ за инвестиции, свързани с преработката на селскостопански продукти.
(50)
За да се насърчи и улесни първоначалното установяване на младите земеделски стопани и развитието на малки земеделски стопанства, които са потенциално жизнеспособни от икономическа гледна точка, е целесъобразно да се освободи от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора помощта за започване на дейност. С оглед да се гарантира жизнеспособността на новосъздадените земеделски дейности, помощта следва да се предоставя само при представянето на финансово-икономически план. Помощта за започване на дейност следва да обхваща единствено първоначалния период от съществуването на дадено предприятие и да не се превръща в оперативна помощ.
(51)
С цел да се помогне на селскостопанския сектор да посрещне предизвикателствата, свързани с нарастващата конкуренция и с консолидирането на пазарите надолу по веригата във връзка с търговията със селскостопански продукти, включително на местните пазари, следва да бъде насърчавано създаването на групи производители и организации на производители. Следователно е уместно помощта за започване на дейност от групи производители и организации на производители да бъде освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора. Единствено групите производители и организациите на производители, които отговарят на критериите за МСП, следва да могат да се възползват от помощта. За да се гарантира, че групата производители и организацията на производители ще се превърне в жизнеспособен субект, на компетентния орган следва да бъде представен финансово-икономически план като условие за официалното признаване на групата производители от държавите членки. С оглед да се избегне предоставянето на оперативна помощ и да се запази стимулиращата роля на помощта, нейната максимална продължителност следва да бъде ограничена до пет години.
(52)
С цел подобряване на пазарните възможности и добавяне на стойност за съответните селскостопански продукти, е целесъобразно да се насърчават МСП да участват в схеми за качество на равнището на Съюза или на национално равнище и следователно помощите за участие в схеми за качество следва да бъдат освободени от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора. С оглед на факта, че именно в момента на включване в такива схеми за качество и през първите години на участието им в тях МСП трябва да поемат допълнителни разходи и задължения вследствие на участието си, които не се компенсират изцяло от пазара, пряката помощ за бенефициера трябва да се ограничи до новото участие и да обхваща период, който не превишава пет години. Освен това следва да се предоставя помощ под формата на субсидирани услуги за разходите по задължителни мерки за контрол във връзка със схемите за качество или за разходите за дейностите по пазарни проучвания или за изготвяне на заявления за признаване на схема за качество на Съюза.
(53)
С цел увеличаване на конкурентоспособността и ефикасността на използване на ресурсите и за подобряване на екологичните показатели, устойчивото управление и общите показатели на МСП е целесъобразно да се освободят от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора помощите за трансфер на знания, информационни дейности и консултантски услуги в селското стопанство, както и мерките за насърчаване.
(54)
Доброто управление на рискове и кризи е ключов инструмент за устойчив и конкурентоспособен селскостопански сектор. Първичното селскостопанско производство е изложено на специфични природни, климатични и свързани със здравето рискове и кризи. Поради това помощта за управление на рискове и кризи и помощта за животновъдния сектор следва да се ограничат до МСП, извършващи дейност в първичното селскостопанско производство. Държавните помощи за отстраняване и компенсиране на щети, причинени от неблагоприятни климатични събития, които могат да бъдат приравнени на природни бедствия, помощта за борба с болести по животните и вредители по растенията и помощта за заплащане на застрахователни премии следва да бъдат ограничени до подпомагането на бенефициери, които са изправени пред особени трудности, въпреки че са положили разумни усилия за свеждане до минимум на такива рискове. Държавната помощ не трябва да има като ефект насърчаването на бенефициерите да поемат ненужни рискове. МСП, извършващи дейност в първичното селскостопанско производство, следва сами да поемат отговорността за последиците от неблагоразумен избор на производствени методи или продукти.
(55)
Комисията е прилагала членове 107 и 108 от Договора за помощи в полза на опазването на на културното и природното наследство в множество случаи, по-специално в контекста на прилагането на Насоките на Общността за държавната помощ в селскостопанския и горския сектор 2007-2013 г. и на Регламент (ЕО) № 1857/2006. В периода 2007-2013 г. инвестиционната помощ в полза на МСП за съхраняване на традиционен ландшафт и сгради бе освободена от задължението за уведомяване съгласно Регламент (ЕО) № 1857/2006, докато инвестиционната помощ в полза на големи предприятия за съхраняване на традиционен ландшафт и сгради беше обект на задължението за уведомяване и се одобряваше от Комисията в съответствие с Насоките на Общността за държавната помощ в селскостопанския и горския сектор 2007-2013 г. През този период Комисията оцени над 87 помощи за инвестиции за съхраняване на традиционен ландшафт и сгради, намиращи се в земеделски стопанства. Проектите за опазване на наследството, дори осъществявани от големи предприятия, обикновено не водят до значително нарушаване на конкуренцията. Поради това е целесъобразно по отношение на помощ в полза на опазване на културното и природното наследство Комисията да използва правомощията, които са ѝ предоставени с Регламент (ЕО) № 994/98.
(56)
За да може дадена помощ в полза на опазване на културното и природното наследство да бъде освободена от задължението за уведомяване съгласно настоящия регламент, тя следва да се предоставя за инвестиции в материални активи или капитално строителство, насочени към опазването на културното или природното наследство. Културното или природното наследство следва да бъдат разположени в земеделското стопанство на бенефициера и следва да бъдат официално признати като такова наследство от компетентния публичен орган в държавата членка. Предвид определения в настоящия регламент праг за уведомяване за тези помощи, който е 500 000 евро за всеки отделен инвестиционен проект, считан за дребна по мащаби инфраструктура съгласно Насоките на Европейския съюз относно държавните помощи в сектора на селското и горското стопанство и в селските райони за периода 2014-2020 г., е целесъобразно в настоящия регламент да се определи интензитетът на помощта до 100 % от допустимите разходи.
(57)
Извънредните ситуации, причинени от природни бедствия, изискват спешни действия от страна на предоставящите помощ органи. Следователно е важно да се гарантира бързото прилагане на предвидената помощ. Комисията е прилагала членове 107 и 108 от Договора в значителен брой решения, отнасящи се до компенсирането на щетите, причинени от природни бедствия в селскостопанския сектор. В Насоките на Общността за държавната помощ в секторите на селското и горското стопанство 2007-2013 г. вече беше включена възможността да бъдат разрешавани схеми за помощ за компенсиране на щетите, причинени от природни бедствия. В периода 2007-2012 г. и по силата на Насоките на Общността за държавната помощ в секторите на селското и горското стопанство 2007-2013 г. Комисията е одобрила повече от 25 мерки за помощ, отнасящи се до компенсирането на щетите, причинени от природни бедствия в селскостопанския сектор. Опитът на Комисията показа, че такива мерки следва да се прилагат бързо, за да бъдат ефективни. Съответно е необходимо да се опрости процедурата за уведомяване за такива помощи. Освен това те не водят до значимо нарушаване на конкуренцията на вътрешния пазар поради естеството им на компенсация и поради съществуването на ясни критерии за съвместимост с вътрешния пазар. Следователно също така е целесъобразно Комисията да използва правомощията, които са ѝ предоставени с Регламент (ЕО) № 994/98, по отношение на помощите за компенсиране на щетите, причинени от природни бедствия в селскостопанския сектор.
(58)
Следователно предприятията в целия селскостопански сектор следва да имат достъп до помощ за отстраняване и компенсиране на щетите, причинени от природни бедствия, и тази помощ следва да се предоставя както на МСП, така и на големи предприятия. Условията за освобождаване на помощта за отстраняване и компенсиране на щетите, причинени от природни бедствия, следват вече установената практика и са свързани с официалното признаване от страна на компетентните органи на държавите членки на характера на събитието като природно бедствие, със съществуването на пряка причинно-следствена връзка между природното бедствие и щетите, понесени от бенефициера, и следва да гарантират, че не се допуска свръхкомпенсация. В частност, държавите членки следва да не допускат свръхкомпенсация в резултат на комбиниране на такава помощ с други компенсации, получени от бенефициерите, включително плащания, получени по застрахователна схема.
(59)
Помощта за научноизследователска и развойна дейност може да допринесе за устойчив икономически растеж и за подобряване на конкурентоспособността. Въз основа на опита на Комисията при прилагане на Насоките на Общността за държавната помощ в секторите на селското и горското стопанство 2007-2013 г., рамката на Общността за държавна помощ за научни изследвания, развитие и иновации (20) и Регламент (ЕО) № 800/2008 на Комисията към помощи за научноизследователска и развойна дейност в секторите на селското и горското стопанство е целесъобразно да се освободи от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора помощта за научноизследователска и развойна дейност, която изпълнява условията, посочени в настоящия регламент. Тъй като насърчаването на научноизследователската и развойната дейност е важна цел от общ интерес, в настоящия регламент следва да се изисква научноизследователският проект да е от интерес за всички предприятия, извършващи дейност в конкретен сектор или подсектор на селското или горското стопанство. До информацията за научноизследователския проект и резултатите от него трябва да бъде даден обществен достъп по интернет. Освен това резултатите от научните изследвания следва да бъдат предоставени на разположение на заинтересованите предприятия, без това да е свързано с разходи.
(60)
Горското стопанство е неразделна част от развитието на селските райони. Комисията е прилагала членове 107 и 108 от Договора по отношение на предприятията, извършващи дейност в сектора на горското стопанство, в много решения, по-специално в контекста на прилагането на Насоките на Общността за държавната помощ в секторите на селското и горското стопанство 2007-2013 г. В периода 2007-2012 г. в съответствие със същите Насоки Комисията е одобрила 140 мерки за помощ в полза на сектора на горското стопанство. В светлината на значителния опит, придобит от Комисията в контекста на прилагане на тези насоки по отношение на предприятия, извършващи дейност в сектора на горското стопанство, е целесъобразно, с оглед опростяване на процедурите, но в същото време за гарантиране на ефикасен надзор и наблюдение от страна на Комисията, същата да използва правомощията, които са ѝ предоставени с Регламент (ЕО) № 994/98, по отношение на помощта в полза на сектора на горското стопанство. Според опита на Комисията помощта, предоставяна в сектора на горското стопанство за мерки, които са част от програмите за развитие на селските райони, и която е съфинансирана от ЕЗФРСР или се предоставя като допълнително национално финансиране към такива съфинансирани мерки, не нарушава значително конкуренцията на вътрешния пазар. Освен това помощта за трансфер на знания в сектора на горското стопанство и помощта за консултантски услуги в сектора на горското стопанство не нарушават значително конкуренцията на вътрешния пазар, макар че се предоставят извън програмите за развитие на селските райони. В настоящия регламент следва да бъдат определени ясни условия за съвместимостта на такива мерки с вътрешния пазар. Тези условия следва да са съгласувани, доколкото това е възможно, с правилата, определени в Регламент (ЕС) № 1305/2013 и в делегираните актове и актовете за изпълнение.
(61)
Посочените категории помощи следва да обхванат в частност помощи за залесяване и създаване на гористи местности, помощ за агро-лесовъдни системи, помощ за предотвратяване и възстановяване на щети по горите, причинени от горски пожари, природни бедствия, неблагоприятни климатични събития, вредители по растенията или катастрофични събития, помощ за инвестиции за подобряване на устойчивостта и екологичната стойност на горските екосистеми, помощ за неизгодно положение, свързано с горските райони по „Натура 2000“ съгласно определението в член 3 от Директива 92/43/ЕИО на Съвета (21) и в член 3 от Директива 2009/147/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (22), помощ за екологични услуги и услуги във връзка с климата в горското стопанство и за опазване на горите, помощ за трансфер на знания и информационни дейности, помощ за консултантски услуги, помощ за инвестиции в инфраструктура и помощи за инвестиции в нови лесовъдни технологии и в преработката, мобилизирането и търговията с горски продукти. При помощта за сектора на горското стопанство следва да се избягва нарушаването на конкуренцията и да се постигне пазарен неутралитет.
(62)
С цел да се гарантира съгласуваност с Регламент (ЕС) № 1305/2013 и да се постигне опростяване на правилата за получаване на разрешение за държавна помощ за съфинансираната част и за допълнителното финансиране на националните програми за развитие на селските райони, помощта в полза на сектора на горското стопанство, освободена по силата на настоящия регламент от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, следва да бъде идентична с основните мерки за развитие на селските райони и освободената помощ следва да се предоставя единствено съгласно и в съответствие с програмата за развитие на селските райони на съответната държава членка. Интензитетът на помощта и допустимите разходи трябва обаче да бъдат в съответствие и с общите принципи за държавните помощи и с правилата за държавните помощи, приложими в селскостопанския сектор. Следователно разходи, като например оборотен капитал, който е допълнителен и свързан с нови инвестиции, не бива да бъдат допустими за помощи по силата на настоящия регламент. В съответствие със съответните програми за развитие на селските райони, одобрени от Комисията, инвестиционните операции, включени в мерките в областта на горското стопанство, биха могли да обхванат и еднократни третирания в горския сектор, необходими за подготовка на инвестицията в случаите, в които целта на съответната разпоредба за развитие на селските райони позволява това. Следва да бъде възможно да се предоставят помощ за трансфер на знания, помощ за консултантски услуги и помощ за комасация на горската земя, независимо от това дали тя е включена в програмите за развитие на селските райони или не.
(63)
Икономическата диверсификация и създаването на нови икономически дейности са от съществено значение за развитието и конкурентоспособността на селските райони и по-специално за МСП, които са гръбнакът на икономиката в селските райони на ЕС. Регламент (ЕС) № 1305/2013 предвижда мерки за подпомагане на развитието на неселскостопанска дейност в селските райони, насочени към насърчаване на заетостта, разкриването на качествени работни места в селските райони, запазването на вече съществуващите работни места, намаляване на сезонните колебания в заетостта, развитие на неселскостопанските сектори извън селското стопанство и хранително-вкусовата промишленост, като същевременно се насърчават бизнес интеграцията и местните междуотраслови връзки.
(64)
За да се гарантира съгласуваност с Регламент (ЕС) № 1305/2013 и за да се постигне опростяване на разпоредбите за получаване на разрешение за държавна помощ за съфинансираната част и за допълнителното национално финансиране на програмите за развитие на селските райони, настоящият регламент следва да освобождава от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора различни категории помощи за МСП, извършващи дейност в селските райони. Посочените категории помощи следва да обхванат в частност помощ за инвестиции, засягащи преработката на селскостопански в неселскостопански продукти или производството на памук, помощ за започване на стопанска дейност за неселскостопански дейности, помощ за консултантски услуги, помощ за трансфер на знания и информационни дейности и помощ за ново участие на земеделски производители в схеми за качество за памук и храни, както и мерки за насърчаване в полза на хранителните продукти. Помощите, които да бъдат освободени от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, следва да бъдат идентични с основните мерки за развитие на селските райони и освободената помощ следва да се предоставя единствено съгласно и в съответствие с програмата за развитие на селските райони на съответната държава членка. Интензитетът на помощта и допустимите разходи трябва обаче да бъдат в съответствие и с общите принципи на Европейския съюз за държавните помощи и с хоризонталните правила за държавна помощ. Следователно разходи, като например оборотен капитал, който е допълнителен и свързан с нови инвестиции, не бива да бъдат допустими за помощи по силата на настоящия регламент.
(65)
По отношение на помощта за инвестиции, свързани с преработката на селскостопански в неселскостопански продукти, следва да се уточни, че инвестициите, свързани с производството на биогорива или енергия от възобновяеми източници следва да не бъдат допустими за помощи по силата на настоящия регламент. По принцип за такива инвестиции следва да се прилагат хоризонталните правила за държавна помощ в областта на околната среда и енергетиката следва да се прилагат.
(66)
В случай на няколко категории помощи, като например: а) помощ за разходите за дейностите по пазарни проучвания, разработване на концепция и технически проект за продукта и за изготвяне на заявления за признаване на схеми за качество; б) помощ за разходите по задължителни мерки за контрол във връзка със схеми за качество; в) помощ за трансфер на знания и информационни дейности; г) помощ за консултантски услуги; д) помощ за услуги по заместване в стопанството; е) помощ за мерки за насърчаване; ж) помощ за компенсиране на разходите по предотвратяване и ликвидиране на болести по животните и вредители по растенията и з) помощ за животновъдния сектор, помощта се предоставя на крайните бенефициери на помощта непряко, в натура, чрез субсидирани услуги. В такива случаи помощта следва да се изплаща на доставчика на въпросната услуга или дейност. При подбора на доставчик следва надлежно да се отчитат съответните приложими правила за възлагане на обществени поръчки и принципите на прозрачност, откритост и недискриминация при процедурата на подбор.
(67)
С оглед на опита на Комисията в тази област по принцип е необходимо политиката за държавна помощ да се преразглежда периодично. Ето защо срокът на прилагане на настоящия регламент следва да бъде ограничен. Поради това за освободени схеми за помощ е целесъобразно да се предвидят преходни разпоредби, а именно правила, предвиждащи период за адаптиране при изтичането на срока на действие на настоящия регламент. Тези правила следва да оставят на държавите членки време да се адаптират към евентуалния нов режим,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
СЪДЪРЖАНИЕ
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ 13
ГЛАВА II
ПРОЦЕДУРНИ ИЗИСКВАНИЯ 25
ГЛАВА III
КАТЕГОРИИ ПОМОЩИ 26
Раздел 1
Помощ в полза на МСП, извършващи дейност в първичното селскостопанско производство, преработката на селскостопански продукти и търговията със селскостопански продукти 26
Раздел 2
Помощ за инвестиции в полза на опазването на културното и природното наследство, разположено в земеделски стопанства 43
Раздел 3
Помощ за отстраняване и компенсиране на щетите, причинени от природни бедствия в селскостопанския сектор 44
Раздел 4
Помощ за научноизследователска и развойна дейност в секторите на селското и горското стопанство 45
Раздел 5
Помощ в полза на горското стопанство 46
Раздел 6
Помощ в полза на МСП в селските райони, съфинансирана от ЕЗФРСР или предоставяна като допълнително национално финансиране към такива съфинансирани мерки 59
ГЛАВА IV
ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ 65
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Обхват
1. Настоящият регламент се прилага за следните категории помощи:
а)
помощ в полза на микро-, малки и средни предприятия (МСП):
i)
извършващи дейност в селскостопанския сектор, по-специално първично селскостопанско производство, преработка на селскостопански продукти и търговия със селскостопански продукти, с изключение на членове 14, 15, 16, 18 и 23 и членове 25-28, които се прилагат само за МСП, извършващи дейност в първичното селскостопанско производство;
ii)
за дейностите, които попадат извън обхвата на член 42 от Договора, доколкото такава помощ се предоставя в съответствие с Регламент (ЕС) № 1305/2013 и е съфинансирана от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) или се предоставя като допълнително национално финансиране за такива съфинансирани мерки;
б)
помощ за инвестиции за опазването на културното и природното наследство, разположено в земеделските стопанства;
в)
помощ в полза на отстраняване и компенсиране на щетите, причинени от природни бедствия в селскостопанския сектор;
г)
помощ за научноизследователска и развойна дейност в секторите на селското и горското стопанство;
д)
помощ в полза на горския сектор.
2. Когато държавите членки сметнат за подходящо, те могат да решат да предоставят помощта, посочена в параграф 1, букви а), г) и д), съгласно условията и в съответствие с Регламент (ЕС) № 651/2014.
3. Настоящият регламент не се прилага за помощ в полза на:
а)
сектора на горското стопанство, която не е съфинансирана от ЕЗФРСР или не се предоставя като допълнително национално финансиране за такава съфинансирана мярка, с изключение на членове 38, 39 и 43;
б)
МСП за дейности, които попадат извън обхвата на член 42 от Договора, която не е съфинансирана от ЕЗФРСР или не се предоставя като допълнително национално финансиране за такава съфинансирана мярка.
4. Настоящият регламент не се прилага за:
а)
схемите за помощи, предвидени в членове 17, 32 и 33, член 34, параграф 5, букви а)-в), както и членове 35, 40, 41 и 44 от настоящия регламент, ако средният годишен бюджет за държавната помощ надхвърля 150 млн. евро, от шест месеца след влизането им в сила. Комисията може да реши настоящият регламент да продължи да се прилага за по-дълъг период от време за всяка такава схема за помощ, след като разгледа съответния план за оценка, който държавата членка ѝ представя в срок от 20 работни дни от влизането в сила на схемата;
б)
всички изменения на схемите, посочени в параграф 4, буква а) от настоящия член, с изключение на измененията, които не могат да повлияят на съвместимостта на схемата за помощ по смисъла на настоящия регламент или които не могат съществено да повлияят на съдържанието на одобрения план за оценка;
в)
помощта за дейности, свързана с износ за трети държави или държави членки, по-конкретно помощ, която е пряко свързана с изнасяните количества, със създаването и функционирането на дистрибуторска мрежа или с други текущи разходи по износната дейност;
г)
помощта, обвързана с условие за преференциално използване на местни продукти за сметка на вносни такива.
5. С изключение на член 30 настоящият регламент не се прилага за:
а)
схемите за помощ, които не изключват изрично плащането на индивидуална помощ в полза на предприятие - обект на неизпълнено разпореждане за възстановяване вследствие на предходно решение на Комисията, с което дадена помощ се обявява за неправомерна и несъвместима с вътрешния пазар;
б)
помощта ad hoc в полза на предприятие - обект на неизпълнено разпореждане за възстановяване вследствие на предходно решение на Комисията, с което дадена помощ се обявява за неправомерна и несъвместима с вътрешния пазар.
6. Настоящият регламент не се прилага за помощи за предприятия в затруднено положение, с изключение на:
а)
помощ за отстраняване и компенсиране на щетите, причинени от природни бедствия, в съответствие с член 30, помощ за ликвидиране на болести по животните в съответствие с член 26, параграф 8, както и помощ за отстраняване и унищожаване на мъртви животни в съответствие с член 27, параграф 1, букви в), г) и д);
б)
помощ за следните събития, при условие че предприятието е станало предприятие в затруднено положение поради загубите или щетите, причинени от въпросното събитие:
i)
помощ за компенсиране на загуби, причинени от неблагоприятно климатично събитие, което може да бъде приравнено на природно бедствие в съответствие с член 25;
ii)
помощ за разходите за ликвидиране на вредители по растенията и за отстраняване и компенсиране на щетите, причинени от болести по животните и вредители по растенията, в съответствие с член 26, параграфи 8 и 9;
iii)
помощ за възстановяване на щети по горите от пожари, природни бедствия, неблагоприятни климатични събития, които могат да бъдат приравнени на природни бедствия, други неблагоприятни климатични събития, вредители по растенията, катастрофични събития и събития, свързани с изменението на климата, в съответствие с член 34, параграф 5, буква г).
7. Настоящият регламент не се прилага за помощи, които - поради своето естество, поради придружаващите ги условия или поради метода на тяхното финансиране - водят до неотделимо нарушение на законодателството на Съюза, по-специално:
а)
помощи, чието предоставяне е свързано със задължението седалището на бенефициера или основното му място на установяван да се намира в съответната държава членка;
б)
помощи, чието предоставяне е свързано със задължението бенефициерът да използва местно произведени стоки или услуги;
в)
помощи, които ограничават възможността бенефициерите да се възползват от резултатите от научноизследователска и развойна дейност и иновации в други държави членки.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
(1)
„помощ“ означава всяка мярка, която отговаря на всички критерии, посочени в член 107, параграф 1 от Договора;
(2)
„МСП“ или „микро-, малки и средни предприятия“ означава предприятия, които отговарят на критериите, определени в приложение I;
(3)
„селскостопански сектор“ означава всички предприятия, извършващи дейност в първичното селскостопанско производство, преработка и търговия със селскостопански продукти;
(4)
„селскостопански продукт“ означава продуктите, изброени в приложение I към Договора, с изключение на продуктите от риболов и аквакултури, изброени в приложение I към Регламент (ЕС) № 1379/2013 на Европейския парламент и на Съвета (23);
(5)
„първично селскостопанско производство“ означава производството на растителните и животинските продукти, изброени в приложение I към Договора, без да се извършват никакви по-нататъшни операции, с които се променя естеството на тези продукти;
(6)
„преработка на селскостопански продукти“ означава всяко обработване на селскостопански продукт, в резултат на което се получава продукт, който също е селскостопански продукт, с изключение на дейностите, извършвани в стопанството, нужни за приготвяне на животински или растителен продукт за първа продажба;
(7)
„търговия със селскостопански продукти“ означава притежаването или излагането с цел продажба, предлагането за продажба, доставка или всеки друг начин за пускане на пазара, с изключение на първата продажба от първичен производител на прекупвачи или преработватели, както и всяка дейност по подготвяне на продукта за тази първа продажба; продажбата от първичен производител на крайни потребители се счита за търговия със селскостопански продукти, ако се осъществява в самостоятелни помещения, предвидени за тази цел;
(8)
„земеделско стопанство“ означава единица, състояща се от земя, помещения и съоръжения, използвани за първично селскостопанско производство;
(9)
„природни бедствия“ означава земетресения, лавини, свлачища и наводнения, смерчове, урагани, вулканични изригвания и горски пожари, възникнали по естествен път;
(10)
„схема за помощ“ означава всеки акт, на основата на който и без да се изискват допълнителни мерки за прилагане, може да се предостави индивидуална помощ на предприятията, определени в този акт по общ и абстрактен начин, и всеки акт, на основата на който на едно или няколко предприятия може да се предостави помощ, която не е свързана с конкретен проект, за неопределен период от време и в неопределен размер;
(11)
„план за оценка“ означава документ, който съдържа следните минимални елементи: целите на схемата за помощ, която е предмет на оценяване, въпросите за оценяване, показателите за резултати, предвидената методика за оценяване, изискванията, свързани със събирането на данни, предложения график за оценяване (включително датата на предаване на окончателния доклад за оценка), описанието на независимия орган, който извършва оценката, или критериите, които ще бъдат използвани за неговото избиране, и вариантите за осигуряване на публичността на оценката;
(12)
„индивидуална помощ“ означава:
а)
помощ ad hoc; и
б)
предоставяне на помощи на индивидуални бенефициери въз основа на схема за помощ;
(13)
„помощ ad hoc“ означава помощ, която не е предоставена въз основа на схема за помощ;
(14)
„предприятие в затруднено положение“ означава предприятие, по отношение на което е налице поне едно от следните обстоятелства:
а)
в случай на дружество с ограничена отговорност (различни от МСП, което съществува от по-малко от три години), когато записаният му акционерен капитал е намалял с повече от половината поради натрупани загуби. Такъв е случаят, когато приспадането на натрупаните загуби от резервите (и всички други елементи, които по принцип се считат за част от собствения капитал на дружеството) води до отрицателен кумулативен резултат, който надхвърля половината от записания акционерен капитал. За целите на настоящата разпоредба „дружество с ограничена отговорност“ се отнася по-специално до видовете дружества, упоменати в приложение I към Директива 2013/34/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (24), а „акционерен капитал“ включва, ако е уместно, всякакви премии от емисии;
б)
в случай на дружество (различно от МСП, което съществува от по-малко от три години), при което поне някои съдружници носят неограничена отговорност за задълженията на дружеството, когато капиталът, посочен в баланса на дружеството, е намалял с повече от половината поради натрупани загуби. За целите на настоящата разпоредба под понятието „дружество, при което поне някои съдружници носят неограничена отговорност за задълженията на дружеството“, се разбира по-специално типовете дружества, посочени в приложение II към Директива 2013/34/ЕС;
в)
когато предприятието е в процедура по колективна несъстоятелност или отговаря на критериите на своето вътрешно право, за да бъде обект на процедура по колективна несъстоятелност по искане на неговите кредитори;
г)
когато предприятието е получило помощ за оздравяване и все още не е възстановило заема или не е прекратило гаранцията, или е получило помощ за преструктуриране и все още е обект на план за преструктуриране;
д)
когато предприятието не е МСП и през последните две години:
i)
съотношението задължения/собствен капитал на предприятието е било по-голямо от 7,5 и
ii)
съотношението за лихвено покритие на предприятието, изчислено на основата на EBITDA, е било под 1,0;
(15)
„мъртви животни“ означава животни, които са умъртвени чрез евтаназия със или без установена диагноза, или са умрели, включително мъртвородени и неродени животни, в земеделско стопанство или в помещение, или при транспорт, но които не са заклани за консумация от човека;
(16)
„неблагоприятно климатично събитие, което може да бъде приравнено на природно бедствие“ означава неблагоприятни метеорологични условия като слана, бури и градушка, заледяване, силен или проливен дъжд или тежка суша, които унищожават повече от 30 % от средната продукция, изчислена на базата на:
а)
предходния тригодишен период; или
б)
средното количество за три години, базирано на предходния петгодишен период, като от него се изключат най-високата и най-ниската стойност;
(17)
„неблагоприятни климатични условия“ означава неблагоприятни метеорологични условия, които не отговарят на условията, предвидени в член 2, параграф 16 от настоящия регламент;
(18)
„вредители по растенията“ означава вредители съгласно определението в член 2, параграф 1, буква д) от Директива 2000/29/ЕО на Съвета (25);
(19)
„катастрофично събитие“ означава непредвидено събитие, свързано с живата или неживата природа, което е предизвикано от човешка дейност, води до съществени нарушения на горските структури и евентуално причинява сериозни икономически щети на горския сектор;
(20)
„брутен еквивалент на безвъзмездна помощ“ означава размерът на помощта, ако тя е била предоставена на бенефициера под формата на безвъзмездни средства, преди приспадането на данъци или други такси;
(21)
„материални активи“ означава активи, състоящи се от земя, сгради, съоръжения, машини и оборудване;
(22)
„нематериални активи“ означава активи, които нямат физически или финансов израз, като патенти, лицензи, ноу-хау или друга интелектуална собственост;
(23)
„агро-лесовъдни системи“ означава системи за използване на земята, при които се отглеждат дървесни видове, в съчетание със земеделие на една и съща площ;
(24)
„възстановяем аванс“ означава заем за проект, който се изплаща на една или повече вноски, като условията за погасяване зависят от изхода на проекта;
(25)
„начало на работата по проекта или дейността“ означава началото на свързаните с инвестицията дейности или строителни работи, или първият правнообвързващ ангажимент за поръчка на оборудване или услуги, или всеки друг ангажимент, който прави проекта или дейността необратими, в зависимост от това кое от двете събития настъпва по-рано; купуването на земя и подготвителните дейности като получаването на разрешения и провеждането на проучвания за осъществимост не се считат за начало на работата или дейността;
(26)
„големи предприятия“ означава предприятия, които не отговарят критериите, определени в приложение I;
(27)
„последваща фискална схема“ означава схема под формата на данъчни предимства, която представлява изменена версия на вече съществуваща фискална схема под формата на данъчно предимство и която я заменя;
(28)
„интензитет на помощ“ означава брутният размер на помощта, изразен като процент от допустимите разходи преди приспадането на данъци или други такси;
(29)
„дата на предоставяне на помощта“ означава датата, на която на бенефициера е предоставено законовото право за получаване на помощта съгласно приложимото национално законодателство;
(30)
„стандарт на Съюза“ означава задължителен стандарт, който е посочен в правото на Съюза и определя стандарта, който отделните предприятия трябва да постигнат, по-специално по отношение на околната среда, хигиената и хуманното отношение към животните; независимо от това определените на равнището на Съюза стандарти или цели, които са задължителни за държавите членки, но не и за индивидуални предприятия, не се считат за стандарти на Съюза;
(31)
„програма за развитие на селските райони“ означава програмата за развитие на селските райони, предвидена в член 6, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1305/2013;
(32)
„инвестиции в непроизводствени дейности“ означава инвестиции, които не водят до съществено увеличение на стойността или рентабилността на земеделското стопанство;
(33)
„инвестиции за привеждане в съответствие със стандарт на Съюза“ означава инвестиции, целящи привеждането в съответствие със стандарт на Съюза след изтичането на преходния период, предвиден в законодателството на Съюза;
(34)
„млад земеделски стопанин“ означава лице на възраст не повече от 40 години към датата на подаване на заявлението за помощ, което притежава съответни професионални умения и знания и за пръв път се установява в земеделско стопанство като ръководител;
(35)
„най-отдалечени региони“ означава регионите, посочени в член 349, първа алинея от Договора;
(36)
„малки острови в Егейско море“ означава малките острови, посочени в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 229/2013 на Европейския парламент и на Съвета (26);
(37)
„по-слабо развити региони“ означава региони, в които брутният вътрешен продукт (БВП) на глава от населението е по-малък от 75 % от средния БВП на ЕС-27;
(38)
„ЕС-25“ са 25-те държави - членки на Съюза, които са били негови държави членки през май 2005 г.;
(39)
„ЕС-27“ са 27-те държави - членки на Съюза, които са били негови държави членки през януари 2007 г.;
(40)
„капитално строителство“ означава работа, предприета лично от земеделския стопанин или от негови работници, с която се създава актив;
(41)
„биогориво от хранителни култури“ означава биогориво, произведено от зърнени култури и други култури, богати на скорбяла, захар и маслодайни култури, съгласно определението в Предложението на Комисията за Директива на Европейския парламент и на Съвета за изменение на Директива 98/70/ЕО относно качеството на бензиновите и дизеловите горива и за изменение на Директива 2009/28/ЕО за насърчаване използването на енергия от възобновяеми източници (27);
(42)
„активен земеделски стопанин“ означава активен земеделски стопанин по смисъла на член 9 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 на Европейския парламент и на Съвета (28);
(43)
„група производители и организация на производители“ означава група или организация, създадена за целите на:
а)
адаптиране към пазарните изисквания на продукцията и производството на производителите, които са членове на такива групи производители или организации на производители; или
б)
съвместно пускане на стоки на пазара, включително подготовка за продажба, централизиране на продажбите и доставка до купувачите на едро; или
в)
установяване на общи правила за информация относно продукцията, в частност относно прибирането на реколтата и наличностите; или
г)
други дейности, които могат да се извършват от групи производители или организации на производители, като изграждане на умения и организация за стопанска и търговска дейност и улесняване на иновационните процеси;
(44)
„постоянни разходи, произтичащи от участие в схема за качество“ означава разходите, възникнали от присъединяването към подпомагана схема за качество, и годишната вноска за участие в такава схема за качество, включително, когато е необходимо, разходите за проверки, които се изискват за удостоверяване спазването на спецификациите на схемата за качество;
(45)
„консултация“ означава пълна консултация, предоставена в рамките на един и същ договор;
(46)
„член на земеделско домакинство“ означава физическо или юридическо лице или група физически или юридически лица, независимо от статута на групата и нейните членове по силата на националното законодателство, с изключение на селскостопанските работници;
(47)
„разходи за изпитвания за трансмисивна спонгиформна енцефалопатия (ТСЕ) и спонгиформна енцефалопатия по говедата (СЕГ)“ означава всички разходи, включително за комплекти за изпитвания и за събиране, транспортиране, изпитване, съхраняване и унищожаване на проби, необходими за пробовземане и лабораторни изпитвания в съответствие с глава В от приложение X към Регламент (ЕО) № 999/2001 на Европейския парламент и на Съвета (29);
(48)
„родословна книга“ означава всяка книга, регистър, досие или носител на данни:
а)
който се поддържа от организация или сдружение на животновъди, официално признати от държавата членка, в която са били учредени, и
б)
в която се вписват или регистрират чистопородните разплодни животни от определена порода, като се посочват и техните прародители;
(49)
„защитено животно“ означава всяко животно, което е защитено от законодателството на Съюза или от националното законодателство;
(50)
„организация за научни изследвания и разпространение на знания“ означава субект (например университети или научноизследователски институти, агенции за технологичен трансфер, иновационни посредници, ориентирани към изследователска дейност физически или виртуални организации за сътрудничество), независимо от неговия правен статут (дали е учреден съгласно публичното или частното право) или начин на финансиране, чиято основна цел е да извършва независими фундаментални научни изследвания, индустриални научни изследвания или експериментално развитие или да разпространява в широк мащаб резултатите от тези дейности посредством преподаване, публикации или трансфер на знания. Когато такъв субект упражнява и стопански дейности, финансирането, разходите и приходите от тези стопански дейности трябва да се отчитат отделно. Предприятията, които в качеството си например на акционери или съдружници могат да упражняват влияние върху такъв субект, не могат да се ползват с преференциален достъп до неговия научноизследователски капацитет или до постигнатите от него резултати;
(51)
„сделка между несвързани лица“ означава, че условията на трансакцията между договарящите се страни не се различават от условията, които биха били договорени между независими предприятия, и които не съдържат елемент на противоречие. Всяка трансакция, която е резултат от открита, прозрачна и безусловна процедура, се разглежда като съответстваща на принципа на сделката между несвързани лица;
(52)
„бързорастящи дървета“ означава гора с кратка ротация, където минималното време преди отсичане е не по-малко от 8 години, а максималното - не повече от 20 години;
(53)
„дървета за засаждане на дървесни видове с кратък цикъл на ротация“ означава дървесни видове с код по КН 06 02 9041, определени от държавите членки, които се състоят от дървесни многогодишни култури, чиито корени или дънери остават в почвата след прибиране на реколтата, като през следващия сезон се появяват нови издънки, а максималният цикъл на реколтиране се определя от държавите членки;
(54)
„разходи по трансакции“ означава допълнителни разходи, свързани с изпълнението на ангажимент, които обаче не произтичат непосредствено от изпълнението му или които не са включени в директно компенсираните разходи или пропуснати доходи; и които могат да бъдат изчислени въз основа на стандартни разходи;
(55)
„друг управител на земя“ означава предприятие, което управлява земи, различно от предприятие, извършващо дейност в селскостопанския сектор;
(56)
„преработка на селскостопански в неселскостопански продукти“ означава всяко обработване на селскостопански продукти, в резултат на което се получава продукт, който не е обхванат от приложение I към Договора;
(57)
„а региони“ означава регионите, определени в одобрена карта на регионалните помощи за периода от 1 юли 2014 г. до 31 декември 2020 г. в изпълнение на разпоредбите на член 107, параграф 3, буква а) от Договора;
(58)
„в региони“ означава регионите, определени в одобрена карта на регионалните помощи за периода от 1 юли 2014 г. до 31 декември 2020 г. в изпълнение на разпоредбите на член 107, параграф 3, буква в) от Договора;
(59)
„слабонаселени региони“ са регионите, приети като такива от Комисията в индивидуалните решения относно карти на регионалните помощи за периода от 1 юли 2014 до 31 декември 2020 г.;
(60)
„регион на ниво NUTS 3“ означава регион, определен на ниво 3 от общата класификация на териториалните единици за статистически цели в съответствие с Регламент (ЕО) № 1059/2003 на Европейския парламент и на Съвета (30);
(61)
„в региони, които не са предварително определени“ означава региони, които дадена държава членка определя по своя преценка като региони от тип „в“, ако докаже, че те отговарят на определени социално-икономически критерии и че са определени в одобрена карта на регионалните помощи за периода от 1 юли 2014 г. до 31 декември 2020 г. в изпълнение на разпоредбите на член 107, параграф 3, буква в) от Договора;
(62)
„бивши „а“ региони“ означава регионите, определени за „а“ региони в одобрена карта на регионалните помощи за периода от 1 януари 2011 г. до 30 юни 2014 г.
(63)
„храни“ означава храни, които не са селскостопански продукти и които са изброени в приложение I към Регламент (ЕС) № 1151/2012 на Европейския парламент и на Съвета (31).
Член 3
Условия за освобождаване
Схемите за помощ, индивидуалните помощи, отпуснати по схеми за помощ, и помощите ad hoc са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграфи 2 или 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, при условие че отговарят на всички условия, определени в глава I от настоящия регламент, както и на специфичните условия за съответната категория помощи, посочени в глава III от настоящия регламент.
Член 4
Прагове за уведомяване
1. Настоящият регламент не се прилага по отношение на индивидуалните помощи, чийто брутен еквивалент на безвъзмездна помощ надхвърля следните прагове:
а)
помощ за инвестиции в материални активи или нематериални активи в земеделски стопанства във връзка с първичното селскостопанско производство съгласно член 14: 500 000 EUR на предприятие за инвестиционен проект;
б)
помощ за инвестиции, свързани с преместването на селскостопанска сграда, водещо до модернизиране на съоръжения или до увеличаване на производствения капацитет, посочена в член 16, параграф 4: 500 000 EUR на предприятие за инвестиционен проект;
в)
помощ за инвестиции във връзка с преработката на селскостопански продукти и търговията със селскостопански продукти, посочена в член 17: 7,5 млн. евро на предприятие за инвестиционен проект;
г)
помощ за инвестиции в полза на опазването на културното и природното наследство, разположено в земеделското стопанство, посочена в член 29: 500 000 EUR на предприятие за инвестиционен проект;
д)
помощ за научноизследователска и развойна дейност в селскостопанския и горския сектор, посочена в член 31: 7,5 млн. евро на проект;
е)
помощ за залесяване и създаване на гористи местности, посочена в член 32: 7,5 млн. евро на проект за залесяване или създаване на гористи местности;
ж)
помощ за агро-лесовъдни системи, посочена в член 33: 7,5 млн. eвро на проект за създаване на агро-лесовъдна система;
з)
помощ за инвестиции за подобряване на устойчивостта и екологичната стойност на горските екосистеми, посочена в член 35: 7,5 млн. евро на инвестиционен проект;
и)
помощ за инвестиции в инфраструктура, свързана с развитието, модернизирането или адаптирането на сектора на горското стопанство, посочена в член 40: 7,5 млн. евро на инвестиционен проект;
й)
помощ за инвестиции в лесовъдни технологии и в преработката, мобилизирането и търговията с горски продукти, посочена в член 41: 7,5 млн. евро на инвестиционен проект;
к)
помощ за инвестиции, свързани с преработката на селскостопански в неселскостопански продукти или с производството на памук, посочена в член 44: 7,5 млн. евро на инвестиционен проект.
2. Определените в параграф 1 прагове не бива да се заобикалят чрез изкуствено разделяне на схемите или проектите за помощ.
Член 5
Прозрачност на помощта
1. Настоящият регламент се прилага само към помощите, независимо от вида им, за които е възможно предварително и точно да бъде изчислен еквивалентът безвъзмездни средства, без да е необходим анализ на риска („прозрачни помощи“).
2. За прозрачни се приемат следните категории помощи:
а)
помощи, представляващи безвъзмездни средства и лихвени субсидии;
б)
помощи, представляващи заеми, когато брутният еквивалент на безвъзмездна помощ е изчислен въз основа на референтния лихвен процент, действащ към момента на предоставяне на безвъзмездните средства;
в)
помощ под формата на гаранции:
i)
когато брутният еквивалент на безвъзмездна помощ е изчислен въз основа на годишните минимални премии, посочени в известие на Комисията; или
ii)
когато преди помощта да бъде въведена в действие, методиката за изчисляване на брутния еквивалент на безвъзмездна помощ на гаранцията е одобрена въз основа на Известието на Комисията относно прилагането на членове 87 и 88 от Договора за ЕО по отношение на държавните помощи под формата на гаранции или въз основа на последващо известие, след като Комисията е получила уведомление за нея в съответствие с регламент, приет от Комисията в областта на държавните помощи, приложим към въпросния момент, и в одобрената методика изрично се обръща внимание на вида на гаранцията и на трансакцията, за която е издадена, в контекста на прилагането на настоящия регламент;
г)
помощи под формата на данъчни предимства, когато в мярката е предвиден таван, с който се гарантира, че приложимият праг няма да бъде надхвърлен;
д)
помощи под формата на възстановяеми аванси, ако общият номинален размер на възстановяемия аванс не надхвърля приложимите прагове по настоящия регламент или ако след като Комисията е била уведомена за методиката за изчисляване на брутния еквивалент на безвъзмездна помощ на възстановимия аванс, тя е одобрила тази методика преди изпълнението на мярката.
3. За целите на настоящия регламент следните категории помощи не се считат за прозрачна помощ:
а)
помощ под формата на вливане на капитал;
б)
помощи, включени в мерки за рисково финансиране.
Член 6
Стимулиращ ефект
1. Настоящият регламент се прилага само по отношение на помощите, които имат стимулиращ ефект.
2. Приема се, че дадена помощ има стимулиращ ефект, ако получателят е подал писмено заявление за нея до съответната държава членка, преди работата по проекта или дейността да е започнала. Заявлението за помощ съдържа поне следната информация:
а)
наименованието и размера на предприятието;
б)
описание на проекта или дейността, включително съответната начална и крайна дата;
в)
местонахождението на проекта или дейността;
г)
списък с допустимите разходи;
д)
вида (безвъзмездна помощ, заем, гаранция, възстановяем аванс или друг вид) и размера на публичното финансиране, необходимо за проекта/дейността.
3. Счита се, че помощите ad hoc за големи предприятия имат стимулиращ ефект, когато преди нейното предоставяне държавата членка не само е гарантирала изпълнението на условието попараграф 2, но също така се е уверила, че чрез подготвената от бенефициера документация се установява, че с помощта ще се постигне една или повече от следните цели:
а)
съществено увеличаване на обхвата на проекта или дейността в резултат на помощта;
б)
съществено увеличаване на общата сума, изразходвана от бенефициера за проекта или дейността в резултат на помощта;
в)
съществено увеличаване на скоростта на изпълнение на съответния проект или дейност;
г)
в случай на инвестиционна помощ ad hoc: че без помощта проектът или дейността не биха били осъществени в съответния селски район по този начин или не биха били достатъчно рентабилни за бенефициера в съответния селски райони.
4. Чрез дерогация от параграфи 2 и 3 се счита, че мерки под формата на данъчни предимства имат стимулиращ ефект, ако са изпълнени следните условия:
а)
мярката предвижда право на помощ в съответствие с обективни критерии и без свобода на преценка от страна на държавата членка, и
б)
мярката е приета и е била в сила преди започване на работата по подпомагания проект или подпомаганата дейност, освен в случай на последващи фискални схеми, когато дейността вече е била обхваната от предходни схеми под формата на данъчни предимства.
5. Чрез дерогация от параграфи 2, 3 и 4 се приема, че за следните категории помощи не се изисква стимулиращ ефект или се допуска, че те притежават такъв:
а)
схеми за помощ за комасация на земята, когато са изпълнени условията, определени в член 15 или член 43 и когато:
i)
схемата за помощ предвижда право на помощ в съответствие с обективни критерии и без свобода на преценка от страна на държавата членка; и
ii)
схемата за помощ е приета и е в сила преди бенефициерът да е направил допустими разходи съгласно член 15 или член 43;
б)
помощ за мерки за насърчаване под формата на публикации, насочени към повишаване на осведомеността на широката общественост относно селскостопанските продукти, когато са изпълнени условията, определени в член 24, параграф 2, буква б);
в)
помощ за компенсиране на загубите, причинени от неблагоприятно климатично събитие, което може да бъде приравнено на природно бедствие, когато са изпълнени условията, определени в член 25;
г)
помощ за компенсиране на разходите за ликвидиране на болести по животните и вредители по растенията и на загубите, причинени от тези болести по животните или вредители по растенията, когато са изпълнени условията, определени в член 26, параграфи 9 и 10;
д)
помощ за покриване на разходите за отстраняване и унищожаване на мъртви животни, когато са изпълнени условията, определени в член 27, параграф 1, букви в), г) и д);
е)
помощ за инвестиции в полза на опазването на културното и природното наследство, разположено в земеделски стопанства в съответствие с член 29;
ж)
помощ за отстраняване и компенсиране на щетите, причинени от природни бедствия, когато са изпълнени условията, определени в член 30;
з)
помощ за научноизследователска и развойна дейност в селскостопанския и горския сектор, когато са изпълнени условията, определени в член 31;
и)
помощ за възстановяване на щети по горите от пожари, природни бедствия, неблагоприятни климатични условия, вредители по растенията, болести по животните, катастрофични събития и събития, свързани с изменението на климата, в съответствие с член 34, параграф 5, буква г), когато са изпълнени условията, определени в член 34.
Член 7
Интензитет на помощта и допустими разходи
1. За целите на изчисляването на интензитета на помощта и допустимите разходи всички данни се използват преди приспадането на данъци и други такси. Допустимите разходи се подкрепят с документни доказателства, които са ясни, конкретни и актуални.
2. Данъкът върху добавената стойност (ДДС) не е допустим за подпомагане, освен в случаите, когато не подлежи на възстановяване съгласно националното законодателство в областта на ДДС.
3. В случаите, в които помощта се предоставя под форма, различна от безвъзмездна помощ, размерът на помощта е брутният еквивалент на безвъзмездна помощ.
4. Помощта, платима на няколко вноски, се сконтира до нейната стойност към датата на предоставянето на помощта. Допустимите разходи се сконтират до тяхната стойност към датата на предоставянето на помощта. Лихвеният процент, който се използва за сконтиране, следва да е сконтовият процент, приложим към датата на предоставяне на помощта.
5. Когато помощите се предоставят чрез данъчни предимства, сконтирането на отделните траншове помощ се извършва въз основа на сконтовите проценти, приложими към отделните дати, на които влиза в сила данъчното предимство.
6. Когато помощта е предоставена под формата на възстановяеми аванси, които - при отсъствието на общоприета методика за изчисляване на техния брутен еквивалент на безвъзмездна помощ - са изразени като процент от допустимите разходи и мярката предвижда, че при успешен резултат от проекта, определен въз основа на разумна и предпазлива хипотеза, авансовите плащания се възстановяват с лихвен процент, равен поне на сконтовия процент, приложим към датата на предоставяне на помощта, максималните интензитети на помощта, посочени в глава III, могат да бъдат увеличени с 10 процентни пункта.
Член 8
Натрупване
1. Когато се определя дали са спазени предвидените в член 4 прагове за уведомяване и определените в глава III максимални интензитети на помощта и максимални размери на помощта, се взема предвид общият размер на държавната помощ за подпомаганата дейност или проект или предприятие.
2. Когато финансиране от Съюза, управлявано централно от институциите, агенциите, съвместни предприятия или други органи на Съюза, което не е пряко или косвено под контрола на държавата членка, е съчетано с държавна помощ, само тази държавна помощ се взема предвид с цел да се установи дали са спазени праговете за уведомяване и максималните интензитети и таваните на помощта, при условие че общият размер на публично финансиране, предоставено във връзка със същите допустими разходи, не надхвърля най-благоприятните проценти на финансиране, установени в приложимите правила на законодателството на Съюза.
3. Помощ с установими допустими разходи, освободена по силата на настоящия регламент от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, може да се натрупва със:
а)
всякаква друга държавна помощ, доколкото тези мерки се отнасят до различни установими допустими разходи;
б)
всякаква друга държавна помощ във връзка със същите допустими разходи, които частично или напълно се припокриват, само ако това натрупване не води до надвишаване на най-високия интензитет на помощта или размер на помощта, приложими за тази помощ по силата на настоящия регламент.
4. Помощта без установими допустими разходи, освободена съгласно членове 18 и 45 от настоящия регламент, може да се натрупва с всяка друга държавна помощ с установими допустими разходи.
Помощта без установими допустими разходи може да се натрупва с друга държавна помощ без установими допустими разходи до най-високия общ праг за финансиране, определен в конкретните обстоятелства за всеки отделен случай с този или друг регламент или решение за групово освобождаване, приети от Комисията.
5. Държавна помощ, освободена по силата на раздели 1, 2 и 3 на глава III от настоящия регламент, не може да се натрупва с плащанията, упоменати в член 81, параграф 2 и член 82 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, по отношение на същите допустими разходи, ако такова натрупване би довело до интензитет на помощта или размер на помощта, надвишаващи предвидените в настоящия регламент.
6. Държавната помощ, която е освободена по силата на настоящия регламент, не може да се натрупва с помощ de minimis за едни и същи допустими разходи, ако в резултат на това натрупване интензитетът на помощта или размерът на помощта превишава стойностите, определени в глава III.
7. Помощта за инвестиции, целящи възстановяване на селскостопански производствен потенциал съгласно член 14, параграф 3, буква д), не може да се натрупва с помощта за обезщетение за материални щети по членове 25, 26 и 30 от настоящия регламент.
8. Помощта за започване на дейност от групи производители и организации на производители в селскостопанския сектор, посочена в член 19 от настоящия регламент, не може да се натрупва с помощта за учредяване на групи производители и организации на производители в селскостопанския сектор, посочена в член 27 от Регламент (ЕС) № 1305/2013.
Помощта за започване на дейност за млади земеделски стопани и помощ за започване на дейност за развитието на малки земеделски стопанства, посочена в член 18 от настоящия регламент, не може да се натрупва с помощта за започване на стопанска дейност за млади земеделски стопани или за развитието на малки земеделски стопанства, посочена в член 19, параграф 1, буква а), подточки i) и iii) от Регламент (ЕС) № 1305/20013, ако такова натрупване би довело до размер на помощта, надвишаващ предвидения в настоящия регламент.
Член 9
Публикуване и информация
1. Най-късно 10 работни дни преди влизането в сила на схема за помощ, освободена по силата на настоящия регламент от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, или преди предоставянето на помощ ad hoc, освободена по силата на настоящия регламент, държавите членки предават на Комисията - чрез уебприложението за уведомяване на Комисията в съответствие с член 3 от Регламент (ЕО) № 794/2004 - обобщена информация за тази помощ в стандартизирания формат, определен в приложение II към настоящия регламент.
До 10 работни дни след получаване на обобщената информация Комисията изпраща на държавата членка разписка за получаване с идентификационен номер на помощта.
2. Съответната държава членка осигурява публикуването на подробен уебсайт за държавна помощ, на национално или регионално равнище, на следното:
а)
обобщената информация, посочена в параграф 1, или връзка към нея;
б)
пълния текст на всяка посочена в параграф 1 помощ, включително измененията в нея, или връзка, осигуряваща достъп до пълния текст;
в)
информацията, посочена в приложение III към настоящия регламент, за всяка отпусната индивидуална помощ, надхвърляща:
i)
60 000 EUR за бенефициери, извършващи дейност в първичното селскостопанско производство;
ii)
500 000 EUR за бенефициери, извършващи дейност в отраслите на преработката на селскостопански продукти, търговията със селскостопански продукти, горското стопанство или дейностите извън обхвата на член 42 от Договора.
3. При схемите за помощ под формата на данъчни предимства тези условия се считат за изпълнени, ако държавите членки публикуват необходимата информация за размера на индивидуалните помощи в следните диапазони (в милиони евро):
а)
0,06-0,5 само за първичното селскостопанско производство;
б)
0,5-1;
в)
1-2;
г)
2-5;
д)
5-10;
е)
10-30; и
ж)
30 и повече.
4. Информацията, посочена в параграф 2, буква в) по-горе, се организира и е достъпна по стандартизирания начин, описан в приложение III, и дава възможност за ефективно търсене и изтегляне. Посочената в параграф 2 информация се публикува в срок от шест месеца, считано от датата, на която бе предоставена помощта, или - за помощ под формата на данъчно предимство - в рамките на една година от датата, на която трябва да се представи данъчната декларация, и е на разположение за период от най-малко 10 години, считано от датата на предоставянето на помощта.
5. Пълният текст на схемата за помощ или помощта ad hoc, посочени в параграф 1, включва по-специално изрично позоваване на настоящия регламент чрез цитиране на неговото заглавие и данни за публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз и позоваване на специфичните разпоредби на глава III, засегнати от посочения акт, или, където е приложимо, позоваване на националното законодателство, което гарантира спазването на съответните разпоредби на настоящия регламент. Текстът се придружава от разпоредбите за прилагането му и от внесените в него изменения.
6. Комисията публикува на своя уебсайт:
а)
обобщената информация, посочена в параграф 1;
б)
връзките към посочените в параграф 2 уебсайтове за държавна помощ на всички държави членки.
7. Държавите членки предприемат необходимите мерки, за да изпълнят разпоредбите на параграфи 2, 3 и 4 най-късно до две години от датата на влизане в сила на настоящия регламент.
Член 10
Избягване на двойно публикуване
Ако отпуснатата индивидуална помощ попада в обхвата на Регламент (ЕС) № 1305/2013 и е съфинансирана от ЕЗФРСР или се предоставя като допълнително национално финансиране за такива съфинансирани мерки, държавата членка може да реши да не я публикува на уебсайта за държавна помощ, посочен в член 9, параграф 2 от настоящия регламент, при условие че отпуснатата индивидуална помощ вече е била публикувана в съответствие с членове 111, 112 и 113 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета (32). В този случай на уебсайта за държавна помощ, посочен в член 9, параграф 2 от настоящия регламент, държавата членка прави препратка към уебсайта, посочен в член 111 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
ГЛАВА II
ПРОЦЕДУРНИ ИЗИСКВАНИЯ
Член 11
Отмяна на ползването на груповото освобождаване
Когато държавата членка предоставя помощ, която съгласно настоящия регламент е предполагаемо освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, без да са изпълнени условията в глави I, II и III, след като предостави на съответната държава членка възможността да изложи своите аргументи, Комисията може да приеме решение, съгласно което в съответствие с член 108, параграф 3 от Договора тя трябва да бъде уведомена за всички или за някои бъдещи мерки за помощ, приети от съответната държава членка, които иначе биха изпълнили изискванията на настоящия регламент. Помощите, за които трябва да се изпрати уведомление, могат да бъдат ограничени до определени видове помощ, до помощ, предоставяна в полза на определени бенефициери, или помощ, приета от определени органи на съответната държава членка.
Член 12
Докладване
1. Държавите членки изпращат на Комисията в електронен формат годишен доклад (в съответствие с глава III от Регламент (ЕО) № 794/2004) за прилагането на настоящия регламент за всяка цяла година или всяка част от годината, през която се прилага настоящият регламент.
2. Годишният доклад съдържа също така информацията относно:
а)
болестите по животните или вредителите на растенията, посочени в член 26;
б)
метеорологична информация относно вида, времето, относителната сила и местоположението на климатичните събития, които могат да бъдат приравнени на природно бедствие, посочени в член 25, или на природните бедствия в селскостопанския сектор, посочени в член 30.
Член 13
Наблюдение
Държавите членки поддържат подробни записи с информация и подкрепяща документация, чрез които може да се установи изпълнението на всички условия, определени в настоящия регламент. Такива записи се съхраняват за период от 10 години от датата на предоставяне на помощта ad hoc или от датата на предоставяне на последната помощ по схема за помощ. Съответната държава членка предоставя на Комисията в срок от 20 работни дни - като в искането може да бъде определен по-дълъг срок - цялата информация и подкрепяща документация, която по преценка на Комисията е необходима, за да се наблюдава прилагането на настоящия регламент.
ГЛАВА III
КАТЕГОРИИ ПОМОЩИ
РАЗДЕЛ 1
Помощ в полза на МСП, извършващи дейност в първичното селскостопанско производство, преработката на селскостопански продукти и търговията със селскостопански продукти
Член 14
Помощ за инвестиции в материални активи или нематериални активи в земеделски стопанства, свързани с първичното селскостопанско производство
1. Помощта за инвестиции в материални активи или нематериални активи в земеделски стопанства във връзка с първичното селскостопанско производство е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2-14 от настоящия член и в глава I.
2. Инвестицията може да се извършва от един или повече бенефициери или да се отнася за материален или нематериален актив, използван от един или повече бенефициери.
3. С инвестициите се преследва най-малко една от следните цели:
а)
подобряване на общата производителност и устойчивост на земеделското стопанство, по-специално чрез намаляване на производствените разходи или подобряване и пренасочване на производството;
б)
подобряване на природната среда, хигиенните условия или стандартите за хуманно отношение към животните, при условие че въпросната инвестиция надхвърля изискванията на действащите стандарти на Съюза;
в)
създаване и подобряване на инфраструктурата, свързана с развитието, приспособяването и модернизирането на селското стопанство (включително достъп до земеделска земя, комасация и мелиорация на земята), доставката и спестяването на енергия и вода;
г)
изпълнение на целите в областта на агроекологията и климата, включително природозащитния статус на видовете и местообитанията, свързан с биологичното разнообразие, както и увеличаване на привлекателността на зоните по „Натура 2000“ или други системи с висока природна стойност, определени в националните или регионалните програми за развитие на селските райони на държавите членки, доколкото инвестициите са непроизводствени;
д)
възстановяване на производствения потенциал, засегнат от природни бедствия, неблагоприятни климатични събития, които могат да бъдат приравнени на природни бедствия, болести по животните и вредители по растенията и предотвратяване на щетите, причинени от горепосочените събития.
4. Инвестицията може да бъде свързана с производството на биогорива или енергия от възобновяеми източници в стопанствата, при условие че това производство не превишава средното годишно потребление на горива или енергия на съответното стопанство.
Когато инвестицията е извършена за производството на биогорива, производственият капацитет на производствените съоръжения не надвишава еквивалента на средното годишно потребление на транспортно гориво на земеделското стопанство и произвежданото биогориво не се продава на пазара.
Когато инвестициите са в полза на производството на топлинна енергия и електроенергия от възобновяеми източници в земеделски стопанства, производствените съоръжения служат само на собствените нужди от енергия на бенефициера и производственият им капацитет не надвишава еквивалента на комбинираното средногодишно потребление на топлинна енергия и електроенергия от земеделското стопанство, включително от домакинството на земеделското стопанство. Продажбата на електроенергия и подаването ѝ към електроенергийната мрежа е разрешено, при условие че е спазен годишният лимит за лично потребление.
Когато инвестицията е извършена от повече бенефициери с оглед на собствените им потребности от биогорива и енергия, средногодишното потребление трябва да се натрупва до размера, равен на средногодишното потребление на всички бенефициери.
При инвестиции в инфраструктура за енергия от възобновяеми източници, която потребява или произвежда енергия, се изпълняват минималните стандарти за енергийна ефективност, ако такива стандарти съществуват на национално равнище.
Инвестициите в инсталации, чиято основна цел е производството на електроенергия от биомаса, не са допустими за помощ, освен ако не се използва минимален процент на топлинна енергия, който се определя от държавите членки.
Държавите членки установяват прагове за максималното процентно съотношение на зърнени храни или други богати на скорбяла култури, захарни и маслодайни култури, използвани за производството на биоенергия, включително биогорива, за различните видове инсталации. Помощта за инвестиционни проекти в областта на биоенергетиката се ограничава до производството на биоенергия, която отговаря на приложимите критерии за устойчивост, установени в законодателството на Съюза, включително в член 17, параграфи 2-6 на Директива 2009/28/ЕО.
5. Инвестициите трябва да съответстват на законодателството на Съюза и на националното законодателство на съответната държава членка в областта на защитата на околната среда. За инвестиции, които изискват оценка на въздействието върху околната среда съгласно Директива 2011/92/ЕС, по отношение на помощта се прилага изискването тази оценка да е извършена и разрешението за изпълнение на съответния инвестиционен проект да е издадено преди датата на предоставяне на индивидуалната помощ.
6. Помощта обхваща следните допустими разходи:
а)
разходите за изграждането, придобиването (включително на лизинг), или подобренията на недвижимо имущество, като разходите за земя са допустими само в размер, ненадхвърлящ 10 % от общите допустими разходи за съответното действие;
б)
закупуването или покупката на лизинг на машини и оборудване до пазарната стойност на актива;
в)
общите разходи, свързани с разходите, посочени в букви а) и б), като хонорари на архитекти, инженери и консултанти, такси за консултации относно екологичната и икономическата устойчивост, включително проучвания за осъществимост; проучванията за осъществимост остават допустими разходи дори когато въз основа на резултатите от тях не са извършени разходи по букви а) и б);
г)
придобиването или разработването на компютърен софтуер и придобиването на патенти, лицензи, авторски права и търговски марки;
д)
разходите за непроизводствени инвестиции, свързани с целите, посочени в параграф 3, буква г);
е)
в случай на напояване - разходите за инвестиции, които отговарят на следните условия:
i)
Комисията е била уведомена, както се изисква с член 13 от Директива 2000/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (33), за план за управление на речен басейн за целия район, за който е предвидена инвестицията, както и за всички други райони, чиято околна среда може да бъде засегната от инвестицията. Мерките, които се въвеждат по плана за управление на речния басейн в съответствие с член 11 от посочената директива и които са от значение за селскостопанския сектор, трябва да са определени в съответната програма от мерки. Трябва да са налице съоръжения, позволяващи да се измерва потреблението на вода на равнището на подпомаганата инвестиция, или такива трябва да бъдат монтирани като част от инвестицията;
ii)
инвестицията води до съкращаване на предишното потребление на вода с най-малко 25 %;
що се отнася обаче до буква е), за помощ съгласно настоящия член не се допускат инвестициите, които засягат басейни на подпочвени или повърхностни води, чието състояние попада в категория, по-ниска от „добро състояние“ в съответния план за управление на речен басейн, по причини, свързани с количеството на водата, както и инвестициите, които водят до нетно увеличение на поливните площи, оказващи въздействие върху даден басейн на подпочвени или повърхностни води.
Условията в буква е), подточки i) и ii) по-горе не се прилагат за инвестициите в съществуващо съоръжение, които засягат единствено енергийната ефективност, нито за инвестициите за създаване на резервоар и инвестиция за използване на рециклирана вода, които не засягат басейн от подпочвени или повърхностни води;
ж)
в случай на инвестиции, целящи възстановяване на селскостопанския производствен потенциал, засегнат от природни бедствия, неблагоприятни климатични събития, които могат да бъдат приравнени на природни бедствия, болести по животните или вредители по растенията, допустимите разходи могат да включват разходите, направени за възстановяване на селскостопанския производствен потенциал до нивото, на което е бил преди настъпването на посочените събития;
з)
в случай на инвестиции, целящи предотвратяване на щетите, причинени от природни бедствия, неблагоприятни климатични събития, които могат да бъдат приравнени на природни бедствия, болести по животните или вредители по растенията, допустимите разходи могат да включват разходите за конкретни превантивни действия.
7. Разходите, различни от посочените в параграф 6, букви а) и б), които са свързани с договори за лизинг (например марж на лизингодателя), разходите за рефинансиране на лихви, административните разходи и разходите за застраховка не се считат за допустими разходи.
Оборотният капитал не се счита за допустим разход.
8. От 1 януари 2017 г. в случай на напояване помощ се плаща само от държавите членки, които гарантират, че в района на речен басейн, в който се извършва инвестицията, различните потребители на вода допринасят за възстановяването от страна на селскостопанския сектор на разходите за водни услуги съгласно член 9, параграф 1, първо тире от Директива 2000/60/ЕО, като при необходимост се вземат предвид социалните, екологичните и икономическите последици от възстановяването, както и географските и климатичните условия на засегнатия регион или региони.
9. Помощ не се предоставя по отношение на следното:
а)
закупуване на права за производство, права на плащане и едногодишни растения;
б)
засаждане на едногодишни растения;
в)
дренажни съоръжения;
г)
инвестиции за привеждане в съответствие със стандартите на Съюза, с изключение на помощта, предоставяна на млади земеделски стопани в рамките на 24 месеца от датата на започване на дейността;
д)
закупуване на животни, с изключение на помощта, предоставяна за инвестиции съгласно параграф 3, буква д).
10. Тъй като помощта не се ограничава до конкретни селскостопански продукти, тя трябва да е достъпна или за всички сектори на първичното селскостопанско производство, или за целия сектор на растениевъдството, или за целия сектор на животновъдството. Въпреки това държавите членки могат да изключат определени продукти поради свръхкапацитет на вътрешния пазар или поради липса на пазари.
11. Помощта, посочена в параграф 1, не се предоставя в нарушение на забрани или ограничения, установени в Регламент (ЕС) № 1308/2013, дори ако тези забрани и ограничения се отнасят само за подпомагането от Съюза, предвидено в посочения регламент.
12. Интензитетът на помощта е ограничен до:
а)
75 % от размера на допустимите разходи в най-отдалечените региони;
б)
75 % от размера на допустимите разходи в малките острови в Егейско море;
в)
50 % от размера на допустимите разходи в по-слабо развитите региони и във всички региони, чийто БВП на глава от населението за периода от 1 януари 2007 г. до 31 декември 2013 г. е бил под 75 % от средния за ЕС-25 през референтния период, но чийто БВП на глава от населението е над 75 % от средния БВП за ЕС-27;
г)
40 % от размера на допустимите разходи в други региони.
13. Ставките, предвидени в параграф 12, могат да бъдат увеличени с 20 процентни пункта, ако максималният интензитет на помощта не надхвърля 90 %, за:
а)
млади земеделски стопани или земеделски стопани, които са установени през петте години преди датата на заявлението за помощ;
б)
колективни инвестиции, като например складови съоръжения, които се използват от група земеделски стопани, или съоръжения за подготовка на земеделските продукти преди търговията с тях, и интегрирани проекти, обхващащи няколко мерки, посочени в Регламент (ЕС) № 1305/2013, включително мерки, които са свързани със сливане на организации на производители;
в)
инвестиции в райони с природни и други специфични ограничения;
г)
действия, подпомагани в рамките на Европейското партньорство за иновации (ЕПИ), като например инвестицията за нов обор, позволяваща изпитване на нова практика за подслоняване на животни, която е била разработена от оперативна група, съставена от земеделски стопани, учени и неправителствена организация в областта на хуманното отношение към животните;
д)
инвестиции за подобряване на природната среда, хигиенните условия или стандартите за хуманно отношение към животните, както е посочено в параграф 3, буква б); в този случай увеличената ставка, предвидена в настоящия параграф, се прилага само за допълнителните разходи, които са необходими за постигане на ниво, надхвърлящо действащите стандарти на Съюза, и които не водят до увеличаване на производствения капацитет.
14. По отношение на непроизводствените инвестиции, посочени в параграф 3, буква г), и инвестициите за възстановяване на производствения потенциал, посочени в параграф 3, буква д), максималният интензитет на помощта не превишава 100 %.
За инвестиции, свързани с мерките за предотвратяване на щети, посочени в параграф 3, буква д), максималният интензитет на помощта не превишава 80 %. Той може обаче да бъде увеличен до 100 %, ако инвестицията се извършва колективно от повече от един бенефициер.
Член 15
Помощ за комасация на селскостопанска земя
Помощта за комасация на селскостопанска земя е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако отговаря на условията, определени в глава I, и се предоставя за правните и административните разходи, включително разходите за геодезически услуги, и е ограничена до тях, в размер до 100 % от реално извършените разходи.
Член 16
Помощ за инвестиции, свързани с преместването на селскостопански сгради
1. Помощта за инвестиции, свързани с преместването на селскостопански сгради, е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2-5 от настоящия член и в глава I.
2. Преместването на селскостопанската сграда трябва да преследва цел от обществен интерес.
Общественият интерес, с който се обосновава предоставянето на помощ по настоящия член, е определен в относимите разпоредби на съответната държава членка.
3. Когато преместването на селскостопанска сграда се състои от разглобяване, пренасяне и повторно изграждане на съществуващи съоръжения, интензитетът на помощта е ограничен до 100 % от действително извършените разходи за такива дейности.
4. Когато в допълнение към разглобяването, пренасянето и повторното изграждане на съществуващи съоръжения, както е посочено в параграф 3, преместването води до модернизиране на тези съоръжения или до увеличаване на производствения капацитет, се прилагат интензитетите на помощта за инвестициите, определени в член 14, параграфи 11 и 12, по отношение на разходите, свързани с модернизирането на съоръженията или увеличението на производствения капацитет.
За целите на настоящия параграф обикновената замяна на съществуваща сграда или съоръжения с нова съвременна сграда или съоръжения, без фундаментална промяна на производството или на използваната технология, не се счита за свързана с модернизирането.
5. Максималният интензитет на помощта може да достигне до 100 % от допустимите разходи, ако преместването се отнася до дейности в близост до населени места от селски тип, с оглед подобряване на качеството на живот или подобряване на екологичните показатели на населеното място от селски тип.
Член 17
Помощ за инвестиции, свързани с преработката на селскостопански продукти и търговията със селскостопански продукти
1. Помощта за инвестиции в материални активи или нематериални активи във връзка с преработката на селскостопански продукти и търговията със селскостопански продукти е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2-10 от настоящия член и в глава I.
2. Инвестициите трябва да засягат преработката на селскостопански продукти или търговията със селскостопански продукти.
3. Инвестициите във връзка с производството на биогорива от хранителни култури не са допустими за помощ съгласно настоящия член.
4. Инвестициите трябва да съответстват на законодателството на Съюза и на националното законодателство на съответната държава членка в областта на защитата на околната среда. За инвестиции, които изискват оценка на въздействието върху околната среда съгласно Директива 2011/92/ЕС, по отношение на помощта се прилага изискването, че тази оценка трябва да е извършена и разрешението за изпълнение на съответния инвестиционен проект трябва да е издадено преди датата на предоставяне на индивидуалната помощ.
5. Помощта обхваща следните допустими разходи:
а)
изграждането, придобиването (включително на лизинг) или подобренията на недвижимо имущество, като разходите за земя са допустими само в размер, ненадхвърлящ 10 % от общите допустими разходи за съответното действие;
б)
закупуването или покупката на лизинг на машини и оборудване до пазарната стойност на актива;
в)
общи разходи, свързани с разходите, посочени в букви а) и б), като хонорари на архитекти, инженери и консултанти, такси за консултации относно екологичната и икономическата устойчивост, включително проучвания за осъществимост; проучванията за осъществимост остават допустими разходи дори когато въз основа на резултатите от тях не са извършени разходи по букви а) и б);
г)
придобиването или разработването на компютърен софтуер и придобиването на патенти, лицензи, авторски права, търговски марки.
6. Разходи, различни от посочените в параграф 5, букви а) и б), свързани с договори за лизинг, например марж на лизингодателя, разходи за рефинансиране на лихви, административни разходи и разходи за застраховка, не се считат за допустими разходи.
Оборотният капитал не се счита за допустим разход.
7. Не се предоставя помощ по отношение на инвестиции за привеждане в съответствие с действащи стандарти на Съюза.
8. Не се предоставя помощ в нарушение на забрани или ограничения, установени в Регламент (ЕС) № 1308/2013, дори ако тези забрани и ограничения се отнасят само за подпомагане от Съюза, предвидено в посочения регламент.
9. Интензитетът на помощта не превишава:
а)
75 % от размера на допустимите разходи в най-отдалечените региони;
б)
75 % от размера на допустимите разходи в малките острови в Егейско море;
в)
50 % от размера на допустимите разходи в по-слабо развитите региони и във всички региони, чийто БВП на глава от населението за периода 2007-2013 г. е бил под 75 % от средния за ЕС-25 през референтния период, но чийто БВП на глава от населението е над 75 % от средния БВП за ЕС-27;
г)
40 % от размера на допустимите разходи в други региони.
10. Ставките, предвидени в параграф 9, могат да бъдат увеличени с 20 процентни пункта, ако максималният интензитет на помощта не надхвърля 90 %, за:
а)
свързани със сливане на организации на производители; или
б)
подпомагани в рамките на Европейското партньорство за иновации (ЕПИ).
Член 18
Помощ за започване на дейност от млади земеделски стопани и за развитието на малки земеделски стопанства
1. Помощта за започване на дейност от млади земеделски стопани и помощта за започване на дейност за развитието на малки земеделски стопанства е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2-7 от настоящия член и в глава I.
2. Помощта се предоставя на млади земеделски стопани съгласно определението в член 2, параграф 34 от настоящия регламент или на малки земеделски стопанства, определени от държавите членки.
Определението за малки земеделски стопанства от страна на държавите членки е определението, включено в съответните програми за развитие на селските райони и одобрено от Комисията.
Държавите членки определят горни и долни прагове за достъп до помощта за започване на дейност за млади земеделски стопани и помощта за развитие на малки земеделски стопанства по отношение на производствения потенциал на земеделското стопанство, измерен в стандартния производствен обем, определен в член 5 от Регламент (ЕО) № 1242/2008 на Комисията (34), или в еквивалент. Долният праг за достъп до помощта за започване на дейност за млади земеделски стопани е по-висок от горния праг за достъп до помощта за развитие на малки земеделски стопанства.
Помощта е ограничена до микро- и малки предприятия.
3. Когато помощта се предоставя на млад земеделски стопанин, който създава стопанство под формата на юридическо лице, младият земеделски стопанин упражнява ефективен и дългосрочен контрол над юридическото лице по отношение на решенията, свързани с управлението, ползите и финансовите рискове. Когато в капитала или управлението на юридическото лице участват няколко физически лица, включително лица, които не са млади земеделски стопани, младият земеделски стопанин е в състояние да упражнява такъв ефективен и дългосрочен контрол самостоятелно или съвместно с други лица. Когато юридическо лице е изключително или съвместно контролирано от друго юридическо лице, тези изисквания се прилагат към всяко физическо лице, което упражнява контрол върху посоченото друго юридическо лице.
4. Условие за предоставяне на помощта е представянето на финансово-икономически план на компетентния орган на съответната държава членка, чието изпълнение трябва да започне в срок от девет месеца от датата на приемане на решението за предоставяне на помощта.
Във финансово-икономическия план се съдържа описание най-малко на следното:
а)
в случай на помощ за започване на дейност за млади земеделски стопани:
i)
първоначалното състояние на земеделското стопанство;
ii)
етапите и целите за развитие на дейностите на земеделското стопанство;
iii)
сведения за дейностите (включително такива, свързани с екологичната устойчивост и ресурсната ефективност), необходими за развитие на дейностите на земеделското стопанство - например инвестиции, обучение, консултации;
б)
в случай на помощ за започване на дейност за развитието на малки земеделски стопанства:
i)
първоначалното състояние на земеделското стопанство;
ii)
сведения за дейностите (включително такива, свързани с екологичната устойчивост и ресурсната ефективност), които биха спомогнали за постигане на икономическа жизнеспособност - например инвестиции, обучение, сътрудничество.
5. За млади земеделски стопани във финансово-икономическия план, посочен в параграф 4, буква а) от настоящия член, се предвижда, че в срок от 18 месеца от датата на започване на дейността бенефициерът трябва да попада в определението за активен земеделски стопанин, предвидено в член 2, параграф 42. Когато обаче бенефициерът не притежава съответните професионални умения и знания, за да попадне в посоченото определение, той има право да получи помощ, при условие че поеме ангажимент да придобие тези професионални умения и знания в срок от 36 месеца от датата на приемане на решението за предоставяне на помощта. Този ангажимент трябва да бъде включен във финансово-икономическия план.
6. Помощта се предоставя или се изплаща най-малко на две вноски или два транша за максимален период от пет години.
За млади земеделски стопани последната вноска или последният транш от помощта зависи от правилното изпълнение на финансово-икономическия план, посочен в параграф 4, буква а).
7. Размерът на помощта за млади земеделски стопани се основава на социално-икономическото положение на съответната държава членка и е ограничен до 70 000 EUR.
Размерът на помощта за малко земеделско стопанство е ограничен до 15 000 EUR.
Член 19
Помощ за започване на дейност за групи производители и организации на производители в селскостопанския сектор
1. Помощта за започване на дейност за групи производители и организации на производители е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2-9 от настоящия член и в глава I.
2. Допустими за помощ са единствено групи производители или организации на производители, които са официално признати от компетентния орган на съответната държава членка въз основа на представянето на финансово-икономически план.
3. Предоставянето на помощта е обвързано със задължението на съответната държава членка да провери дали целите на финансово-икономическия план, посочен в параграф 2, са били достигнати в рамките на пет години след официалното признаване на групата производители или организацията на производители.
4. Споразуменията, решенията и съгласуваните практики, сключени в рамките на групата производители или организацията на производители, трябва да отговарят на правилата за конкуренция, които се прилагат по силата на членове 206-210 от Регламент (ЕС) № 1308/2013.
5. Не се предоставя помощ на:
а)
производствени организации, субекти или органи като например дружества или кооперативи, чиято цел е управлението на едно или повече земеделски стопанства и които по тази причина на практика представляват отделни производители;
б)
земеделски сдружения, които изпълняват задачи, като например взаимно подпомагане и услуги по заместване и управление на стопанствата в стопанствата на членовете, без да участват в съвместното адаптиране на предлагането за пазара;
в)
групи производители, организации или сдружения на производители, чиито цели са несъвместими с член 152, параграф 1, буква в) и параграф 3, както и член 156 от Регламент (ЕС) № 1308/2013.
6. Помощта обхваща следните допустими разходи: разходи за наеми на подходящи помещения, придобиване на офис оборудване, включително компютърен хардуер и софтуер, разходи за административен персонал, административни разходи и такси за правни и административни услуги.
При закупуване на помещения допустимите разходи за тази цел се ограничават до разходите за наем по пазарни цени.
7. Помощта се изплаща под формата на фиксирана сума на годишни вноски през първите пет години от датата, на която групата производители или организацията на производители е била официално призната от компетентния орган въз основа на финансово-икономическия план, посочен в параграф 2.
Държавите членки изплащат последната вноска само след като са проверили правилното изпълнение на посочения финансово-икономически план.
Помощта е прогресивно намаляваща.
8. Интензитетът на помощта е ограничен до 100 % от допустимите разходи.
9. Размерът на помощта е ограничен до 500 000 EUR.
Член 20
Помощ за участието на производители на селскостопански продукти в схеми за качество
1. Следните категории помощи за производители на селскостопански продукти са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора и са освободени от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него:
а)
помощ за ново участие в схеми за качество, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2-6 от настоящия член и в глава I;
б)
помощ за разходите по задължителни мерки за контрол във връзка със схемите за качество, предприети съгласно законодателството на Съюза или националното законодателство от компетентния орган или от негово име, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2, 4, 6, 7 и 8 от настоящия член и в глава I;
в)
помощ за разходите за пазарни проучвания, за разработване на концепция и технически проект за продукта и за изготвяне на заявления за признаване на схеми за качество, когато тя изпълнява условията, определени в параграфи 2, 6, 7 и 8 от настоящия член и в глава I.
2. Помощта, посочена в параграф 1, се предоставя по отношение на следните схеми за качество:
а)
схемите за качество, установени по силата на следните регламенти и разпоредби:
i)
част II, дял II, глава I, раздел 2 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Съвета по отношение на виното;
ii)
Регламент (ЕС) № 1151/2012
iii)
Регламент (ЕО) № 834/2007 на Съвета (35);
iv)
Регламент (ЕО) № 110/2008 на Европейския парламент и на Съвета (36);
v)
Регламент (ЕС) № 251/2014 на Европейския парламент и на Съвета (37);
б)
схемите за качество, включително схемите за сертифициране на земеделски стопанства, по отношение на селскостопански продуктите, които държавите членки признават като отговарящи на следните критерии:
i)
спецификата на крайния продукт, произведен по такива схеми за качество, трябва да произтича от ясни задължения, с които да се гарантират:
-
специфични характеристики на продукта, или
-
специфични селскостопански или производствени методи, или
-
качеството на крайния продукт, което значително надхвърля пазарните стокови стандарти по отношение на общественото здраве, здравето на животните или растенията, хуманното отношение към животните или опазването на околната среда;
ii)
схемата за качество трябва да е отворена за всички производители;
iii)
схемата за качество трябва да включва задължителни спецификации за крайния продукт, като спазването на тези спецификации трябва да се удостоверява от публични органи или от независим орган за инспекции;
iv)
схемата за качество трябва да е прозрачна и да осигурява пълна проследимост на селскостопанските продукти;
в)
схемите за доброволно сертифициране на селскостопански продукти, които съответната държава членка признава като отговарящи на изискванията, посочени в съобщението на Комисията, озаглавено „Насоки за най-добри практики на ЕС за схемите за доброволно сертифициране на селскостопански продукти и храни“ (38).
3. Помощта, посочена в параграф 1, буква а), се предоставя на производителите на селскостопански продукти като годишен стимул под формата на плащане, чийто размер се определя в съответствие с размера на постоянните разходи, възникващи от участието в схемите за качество.
4. Помощта, посочена в параграф 1, букви а) и б), не се предоставя за покриване на разходите за контрола, осъществяван от самия бенефициер, или когато законодателството на Съюза предвижда разходите за контрол да бъдат поети от производителите на селскостопански продукти и групите такива производители, без да посочва реалния размер на таксите.
5. Помощта, посочена в параграф 1, буква а), се предоставя за максимален период от пет години и е ограничена до 3000 EUR на бенефициер годишно.
6. Помощта е достъпна за всички отговарящи на критериите предприятия в съответната област въз основа на обективно определени условия.
7. Помощта, посочена в параграф 1, букви б) и в), не включва директни плащания към бенефициерите.
Помощта, посочена в параграф 1, букви б) и в), се изплаща на органа, отговарящ за мерките за контрол, доставчика на научни изследвания или доставчика на консултантски услуги.
8. Помощта, посочена в параграф 1, букви б) и в), се ограничава до 100 % от реално извършените разходи.
Член 21
Помощ за трансфер на знания и информационни дейности
1. Помощта за трансфер на знания и информационни дейности е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2-8 от настоящия член и в глава I.
2. Помощта обхваща дейности за професионално обучение и придобиване на умения, включително курсове за обучение, семинари и индивидуално обучение, демонстрационни дейности и информационни дейности.
Помощта може да обхваща и краткосрочен обмен на опит в управлението на стопанства и посещения на стопанства.
Помощта за демонстрационни дейности може да обхваща съответните разходи за инвестиции.
3. Помощта обхваща следните допустими разходи:
а)
разходите за организиране на професионално обучение, дейности за придобиване на умения (включително курсове за обучение, семинари и индивидуално обучение), демонстрационни дейности или информационни дейности;
б)
разходите за път, настаняване и дневните командировъчни на участниците;
в)
разходите за осигуряване на услуги за заместване по време на отсъствието на участниците;
г)
в случай на демонстрационни проекти по отношение на инвестициите:
i)
изграждането, придобиването (включително на лизинг) или подобренията на недвижимо имущество, като разходите за земя са допустими само в размер, ненадхвърлящ 10 % от общите допустими разходи за съответното действие;
ii)
закупуването или покупката на лизинг на машини и оборудване до пазарната стойност на актива;
iii)
общите разходи, свързани с разходите, посочени в подточки i) и ii), като хонорари на архитекти, инженери и консултанти, такси за консултации относно екологичната и икономическата устойчивост, включително проучвания за осъществимост; проучванията за осъществимост продължават да бъдат допустими разходи дори когато въз основа на резултатите от тях не са извършени разходи по подточки i) и ii);
iv)
придобиването или разработването на компютърен софтуер и придобиването на патенти, лицензи, авторски права и търговски марки;
4. Разходите, посочени в параграф 3, буква г), са допустими само доколкото се използват за демонстрационния проект и за периода на демонстрационния проект.
За допустими се считат само амортизационните разходи, съответстващи на продължителността на демонстрационния проект, изчислени въз основа на общоприетите счетоводни принципи.
5. Помощта, посочена в параграф 3, букви а) и в), не включва директни плащания към бенефициерите.
Помощта, посочена в параграф 3, букви а) и в), се изплаща на доставчика на трансфера на знания и информационните дейности.
6. Органите, предоставящи трансфер на знания и информационни дейности, разполагат с необходимия капацитет под формата на квалификации на персонала и редовно обучение за изпълнение на посочените задачи.
Предоставянето на дейностите, посочени в параграф 2, може да се извършва от групи производители или други организации независимо от техния размер.
7. Помощта е достъпна за всички отговарящи на критериите предприятия в съответната област въз основа на обективно определени условия.
Ако предоставянето на дейностите, посочени в параграф 2, се извършва от групи производители и организации на производители, членството в такива групи или организации не трябва да е условие за достъп до дейностите.
Участието на нечленуващи лица в административните разходи на съответната група производители или организация на производители е ограничено до разходите за предоставяне на дейностите, посочени в параграф 2.
8. Интензитетът на помощта е ограничен до 100 % от допустимите разходи.
В случай на демонстрационните проекти, посочени в параграф 3, буква г), максималният размер на помощта е ограничен до 100 000 EUR за период от 3 бюджетни години.
Член 22
Помощ за консултантски услуги
1. Помощта за консултантски услуги е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2-8 от настоящия член и в глава I.
2. Помощта се разработва с оглед да се помогне на предприятията, извършващи дейност в селскостопанския сектор, и на младите земеделски стопани да се възползват от консултантските услуги за подобряване на икономическите и екологичните показатели, както и на климатичната съобразеност и устойчивостта на изменението на климата на техните предприятия или инвестиции.
3. Консултациите са свързани с поне един приоритет на Съюза за развитие на селските райони в съответствие с член 5 от Регламент (ЕС) № 1305/2013 и обхващат най-малко един от следните елементи:
а)
задълженията, произтичащи от законоустановените изисквания за управление или стандартите за добро земеделско и екологично състояние, предвидени в дял VI, глава I от Регламент (ЕС) № 1306/2013;
б)
където е приложимо, селскостопанските практики, благоприятни за климата и за околната среда, установени в дял III, глава 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, и поддържането на земеделските площи съгласно член 4, параграф 1, буква в) от посочения регламент;
в)
мерките, насочени към модернизиране, изграждане на конкурентоспособност, секторна интеграция, иновации, пазарна ориентация и насърчаване на предприемачеството;
г)
изискванията, определени от държавите членки, за прилагането на член 11, параграф 3 от Директива 2000/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета;
д)
изискванията, определени от държавите членки за прилагането на член 55 от Регламент (ЕО) № 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета (39), и по-специално спазването на общите принципи на интегрираното управление на вредителите, както е посочено в член 14 от Директива 2009/128/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (40);
е)
когато е приложимо, стандартите за безопасност на труда или стандартите за безопасност, свързани със земеделското стопанство;
ж)
конкретни консултации за земеделски стопани, които за първи път се установяват, включително съвети относно икономическата и екологичната устойчивост.
4. Консултациите може да включват и въпроси, различни от посочените в параграф 3 от настоящия член, които са свързани със смекчаването и приспособяването към изменението на климата, биологичното разнообразие и опазването на водите, както е предвидено в приложение I към Регламент (ЕС) № 1307/2013, или свързани с икономическите и екологичните показатели на земеделското стопанство, включително аспекти, свързани с конкурентоспособността. Това може да включва консултации относно развитието на късите вериги на доставки, биологичното земеделие и здравните аспекти на животновъдството.
5. Помощта не може да включва директни плащания към бенефициерите. Помощта се изплаща на доставчика на консултантски услуги.
6. Субектите, избрани да предоставят консултантската услуга, следва да разполагат с подходящи ресурси от редовно обучен и квалифициран персонал и консултантски опит и надеждност по отношение на сферите, в които дават консултации.
Предоставянето на консултантски услуги може да се извършва от групи производители или други организации независимо от техния размер.
При предоставянето на консултации доставчикът на консултантските услуги спазва задълженията за поверителност на информацията съгласно член 13, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
7. Помощта е достъпна за всички отговарящи на критериите предприятия в съответната област въз основа на обективно определени условия.
Ако предоставянето на консултантски услуги се извършва от групи производители и организации на производители, членството в тези групи или организации не е условие за достъп до услугата.
Всяко участие на нечленуващи лица в административните разходи на съответната група или организация е ограничено до разходите за предоставяне на консултантската услуга.
8. Размерът на помощта е ограничен до 1500 EUR на консултация.
Член 23
Помощ за услуги по заместване в стопанството
1. Помощта за услуги по заместване в стопанството е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2-5 от настоящия член и в глава I.
2. Помощта обхваща действителните разходи за заместване на земеделски стопанин, физическо лице, което е член на земеделското домакинство, или селскостопански работник по време на тяхното отсъствие от работа поради болест, включително заболяване на децата им, годишен отпуск, отпуск по майчинство и родителски отпуск или в случай на смърт.
3. Общата продължителност на заместването е ограничена до 3 месеца годишно на бенефициер, с изключение на заместване поради отпуск по майчинство и родителски отпуск, който е ограничен до 6 месеца във всеки отделен случай.
4. Помощта не може да включва директни плащания към бенефициерите.
Помощта се изплаща на доставчика на услугата по заместване в стопанството.
Предоставянето на услуги по заместване в стопанството може да се извършва от групи производители и организации на производители независимо от техния размер. В такъв случай членството в тези групи или организации не е условие за достъп до услугата.
5. Интензитетът на помощта е ограничен до 100 % от действително извършените разходи.
Член 24
Помощ за мерки за насърчаване в полза на селскостопанските продукти
1. Помощта за мерки за насърчаване в полза на селскостопанските продукти е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2-8 от настоящия член и в глава I.
2. Помощта покрива разходите за:
а)
организирането на конкурси, търговски панаири и изложения, както и участието в тях;
б)
публикации, насочени към повишаване на осведомеността на широката общественост относно селскостопанските продукти.
3. В публикациите, посочени в параграф 2, буква б), не се споменават конкретни предприятия, марки или произход.
Посоченото ограничение не се прилага обаче при посочване на произхода на селскостопански продукти, обхванати от:
а)
схемите за качество, посочени в член 20, параграф 2, буква а), при условие че позоваването съответства стриктно на защитеното от Съюза;
б)
схемите за качество, посочени в член 20, параграф 2, букви б) и в), при условие че позоваването е с второстепенно значение спрямо основното послание.
4. Помощта обхваща следните допустими разходи за организирането на и участието в конкурси, търговски панаири и изложения, посочени в параграф 2, буква а):
а)
такси за участие;
б)
разходи за път и разходи за транспортиране на животни;
в)
разходи за публикации и уебсайтове за обявяване на събитието;
г)
наем за изложбени помещения и щандове и разходите за тяхното монтиране и демонтиране;
д)
символични награди на стойност до 1000 EUR за една награда и един победител в конкурс.
5. Помощта обхваща следните допустими разходи за посочените в параграф 2, буква б) публикации, насочени към повишаване на осведомеността на широката общественост относно селскостопанските продукти:
а)
разходи за публикации в печатни и електронни медии, уебсайтове, клипове в електронни медии, по радио или телевизия, насочени към представяне на фактическа информация относно бенефициери от определен район или произвеждащи определен селскостопански продукт, при условие че информацията е неутрална и че всички заинтересовани бенефициери разполагат с еднакви възможности да бъдат представени в публикацията;
б)
разходи за разпространение на научни познания и фактическа информация относно:
i)
схемите за качество, посочени в член 20, параграф 2, които са отворени за селскостопански продукти от други държави членки и трети държави;
ii)
генерични селскостопански продукти и техните хранителни предимства и предлаганите приложения на такива продукти.
6. Помощта се предоставя:
а)
в натура; или
б)
въз основа на възстановяване на действителните разходи, извършени от бенефициера.
Когато помощта се предоставя в натура, тя не включва директни плащания към бенефициерите, а се изплаща на доставчика на мерките за насърчаване.
Предоставянето на мерки за насърчаване може да се извършва от групи производители или други организации независимо от техния размер.
Помощта за символичните награди, посочени в параграф 4, буква д), се изплаща на доставчика на мерките за насърчаване само ако наградата е била действително присъдена и при представяне на доказателство за присъждането.
7. Помощта за мерките за насърчаване е достъпна за всички отговарящи на критериите предприятия в съответната област въз основа на обективно определени условия.
Когато мярката за насърчаване е предприета от групи производители и организации на производители, членството в такива групи или организации не следва да е условие за участие, като участието в административните разходи на съответната група или организация се ограничава до разходите за предоставяне на мерките за насърчаване.
8. Интензитетът на помощта е ограничен до 100 % от допустимите разходи.
Член 25
Помощ за компенсиране на щети, причинени от неблагоприятни климатични събития, които могат да бъдат приравнени на природно бедствие
1. Помощта за компенсиране на извършващи дейност в първичното селскостопанско производство МСП за щети, причинени от неблагоприятно климатично събитие, което може да бъде приравнено на природно бедствие, е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2-10 от настоящия член и в глава I.
2. Помощта, предоставена по силата на настоящия член, зависи от следните условия:
а)
компетентният орган на държавата членка официално е признал характера на събитието като неблагоприятно климатично събитие, което може да бъде приравнено на природно бедствие; и
б)
налице е пряка причинно-следствена връзка между неблагоприятното климатично събитие, което може да бъде приравнено на природно бедствие, и щетите, понесени от предприятието.
3. Помощта се изплаща пряко на съответното предприятие или на групата производители или организацията на производители, в която членува предприятието.
Ако помощта се изплаща на група производители или организация на производители, размерът на помощта не надвишава размера на помощта, допустим за предоставяне на въпросното предприятие.
4. Схемите за помощ се създават в срок от три години от датата на настъпването на неблагоприятното климатично събитие, което може да бъде приравнено на природно бедствие.
Помощта се изплаща в срок от четири години от посочената дата.
5. Допустимите разходи са щетите, възникнали като пряко последствие от неблагоприятното климатично събитие, което може да бъде приравнено на природно бедствие, оценено или от публичен орган, или от независим експерт, признат от предоставящия помощта орган, или от застрахователно предприятие.
Тези щети включват:
а)
загубата на приходи от пълното или частичното унищожаване на селскостопанската продукция и средствата за производство, както е посочено в параграф 6;
б)
материалните щети, посочени в параграф 7.
6. Загубата на доходи се изчислява чрез изваждане на:
а)
резултата от умножението на количеството селскостопански продукти, произведено през годината, когато е настъпило неблагоприятното климатично събитие, което може да бъде приравнено на природно бедствие, или всяка следваща година, засегната от пълното или частичното унищожаване на средствата за производство, по средната продажна цена, получена през същата година
от
б)
резултата от умножаването на средногодишното количество селскостопански продукти, произведени през тригодишния период, предхождащ неблагоприятното климатично събитие, което може да бъде приравнено на природно бедствие, или средното количество за три години, което се базира на петгодишния период, предхождащ неблагоприятното климатично събитие, което може да бъде приравнено на природно бедствие, като от него се изключат най-високата и най-ниската стойност, по получената средна продажна цена.
Това намаление може да се изчисли или на равнището на годишната продукция на стопанството, или на равнище култури или животни.
Към сумата може да се прибавят други разходи, извършени от бенефициера в резултат от неблагоприятното климатично събитие, което може да бъде приравнено на природно бедствие.
От сумата се изваждат всички разходи, които не са извършени поради неблагоприятното климатично събитие, което може да бъде приравнено на природно бедствие.
При изчисляването на селскостопанското производство на бенефициера може да се използват индекси, при условие че използваният метод на изчисление позволява да се определи реалната загуба на бенефициера през разглежданата година.
7. Материалните щети на активи, като например селскостопански сгради, оборудване и машини, запаси и средства за производство, причинени от неблагоприятното климатично събитие, което може да бъде приравнено на природно бедствие, се изчисляват въз основа на разходите за ремонт или икономическата стойност на засегнатия актив преди неблагоприятното климатично събитие, което може да бъде приравнено на природно бедствие.
Тези щети не могат да надхвърлят разходите за ремонт или намалението на справедливата пазарна стойност, причинено от бедствието, по-специално разликата между стойността на актива непосредствено преди и непосредствено след неблагоприятното климатично събитие, което може да бъде приравнено на природно бедствие.
Когато посоченото в параграф 6 намаление на доходите на бенефициера се изчислява въз основа на културите или животните, се вземат под внимание само материалните щети, свързани с конкретната култура или конкретните животни.
8. Изчисляването на щетите, понесени вследствие на неблагоприятното климатично събитие, което може да бъде приравнено на природно бедствие, се извършва на равнището на отделния бенефициер.
9. Помощта, предоставяна по настоящия член, се намалява с 50 %, освен ако се предоставя на бенефициери, които са сключили застраховка, покриваща минимум 50 % от тяхното средногодишно производство или свързаните с производството им доходи и статистически най-честите климатични рискове в съответната държава членка или регион, за които се осигурява застрахователното покритие.
10. Помощта и всички други получени плащания за компенсиране на загубите, включително плащанията по други национални или съюзни мерки или застрахователни полици, за щетите, за които се предоставя помощта, са ограничени до 80 % от допустимите разходи.
Интензитетът на помощта може да бъде увеличен до 90 % в районите с природни ограничения.
Член 26
Помощ за разходите по предотвратяване, контрол и ликвидиране на болести по животните и нашествия на вредители по растенията и помощ за отстраняване и компенсиране на загубите, причинени от болести по животните или нашествия на вредители по растенията
1. Помощта за МСП, извършващи дейност в първичното селскостопанско производство, за разходите по предотвратяване, контрол и ликвидиране на болести по животните или нашествия на вредители по растенията, и помощта, предназначена да компенсира такива предприятия за загубите, причинени от тези болести по животните или нашествия на вредители по растенията, е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2-13 от настоящия член и в глава I.
2. Помощта се изплаща само:
а)
във връзка с болести по животните или нашествия на вредители по растенията, за които съществуват разпоредби на Съюза или национални разпоредби, независимо дали са установени със закон, подзаконов акт или административен акт; и
б)
като част от:
i)
публична програма на Съюза или на национално или регионално равнище за предотвратяване, надзор или унищожаване на съответната болест по животните или съответния вредител по растенията; или
ii)
спешна мярка, наложена от компетентен орган; или
iii)
мерки за унищожаване или спиране на разпространението на вредители по растенията, прилагани в съответствие с Директива 2000/29/ЕО на Съвета.
Програмата и мерките, посочени в буква б), съдържат описание на съответните мерки за предотвратяване, контрол или ликвидиране.
3. Помощта не може да е свързана с мерки, за които в законодателството на Съюза е предвидено, че разходите по тези мерки са за сметка на бенефициера, освен ако разходите за тях се покриват изцяло от задължителни такси, наложени на бенефициерите.
4. Що се отнася за болестите по животните, помощта се предоставя само за тези, които са посочени в списъка на болестите по животните, съставен от Световната организация за здравето на животните, или за болестите по животните и зоонозите, изброени в приложения I и II към Регламент (ЕС) № 652 /2014 на Европейския парламент и на Съвета (41).
5. Помощта се изплаща пряко на съответното предприятие или на групата производители или организацията на производители, в която членува предприятието.
Ако помощта се изплаща на група производители или организация на производители, размерът на помощта не надвишава размера на помощта, допустим за предоставяне на въпросното предприятие.
6. Схемите за помощ се въвеждат в срок от три години от датата на възникване на разхода или загубата, причинен(а) от болестта по животните или нашествието на вредители по растенията.
Помощта се изплаща в срок от четири години от посочената дата.
7. В случай на мерки за предотвратяване помощта обхваща следните допустими разходи:
а)
за медицински прегледи;
б)
за анализи, включително диагностика „ин витро“;
в)
за изследвания и други скринингови мерки, включително изпитвания за ТСЕ и СЕГ;
г)
за закупуване, съхраняване, поставяне и разпространяване на ваксини, лекарства, вещества за лечението на животни и продукти за растителна защита;
д)
за превантивно клане или убиване на животни или унищожаване на животински продукти и растения и за почистването и дезинфекцията на стопанството и съоръженията.
8. В случай на мерки за контрол и ликвидиране помощта покрива следните допустими разходи:
а)
за изследвания и други скринингови мерки в случай на болести по животните, включително изпитвания за ТСЕ и СЕГ;
б)
за закупуване, съхраняване, поставяне и разпространяване на ваксини, лекарства, вещества за лечението на животни и продукти за растителна защита;
в)
за клане или убиване и за унищожаване на животни и унищожаване на свързани с тях продукти, или за унищожаване на растения, включително тези, които са умрели или са разрушени в резултат на ваксинации или други мерки, разпоредени от компетентните органи, както и за почистването и дезинфекцията на стопанството и на съоръженията.
9. В случай на помощ за отстраняване и компенсиране на щетите, причинени от болести по животните или вредители по растенията, компенсацията се изчислява само по отношение на:
а)
пазарната стойност на животните, които са заклани или убити или са умрели, или пазарната стойност на свързаните с тях продукти или на растенията, унищожени:
i)
в резултат на болестта по животните или нашествието на вредители по растенията;
ii)
като част от публична програма или мярка, посочени в параграф 2, буква б).
Тази пазарна стойност се определя въз основа на стойността на животните, продуктите и растенията непосредствено преди да е възникнало или да е било потвърдено всяко подозрение за болестта по животните или нашествието на вредители по растенията.
б)
загубата на доходи, свързана с изпълнение на карантинни задължения, с трудности по възстановяване на поголовието или с пренасаждане на площите, и задължителния сеитбооборот, наложен като част от публична програма или мярка, посочена в параграф 2, буква б).
От сумата се изваждат всички разходи, които не са възникнали пряко вследствие на болестта по животните или на вредителите по растенията, които в противен случай биха били извършени от бенефициера.
10. Помощта за отстраняване и компенсиране на щетите, причинени от болести по животните или вредители по растенията, е ограничена до разходите и щетите, причинени от болестите по животните и вредителите по растенията, за които компетентният орган:
а)
официално е признал огнище - в случай на болест по животните; или
б)
официално е удостоверил наличие - в случай на вредители по растенията.
11. Помощта във връзка с допустимите разходи, посочени в параграфи 7 и 8, се предоставя в натура и се изплаща на доставчика на мерки за предотвратяване и ликвидиране.
Чрез дерогация от първа алинея на настоящия параграф помощта във връзка с допустимите разходи, посочена в следващите параграфи, може да бъде предоставяна пряко на бенефициера въз основа на възстановяване на действителните разходи, извършени от него:
а)
параграф 7, буква г) и параграф 8, буква б) - в случай на болести по животните или нашествия на вредители по растенията, и
б)
параграф 7, буква д) и параграф 8, буква в) - в случай на вредители по растенията и за почистване и дезинфекция на стопанството и оборудване.
12. Не се предоставя индивидуална помощ, когато се установи, че болестта по животните или нашествието на вредители по растенията са били причинени умишлено или по небрежност от бенефициера.
13. Помощта и всички други плащания, получени от бенефициера, включително плащанията по други национални или съюзни мерки или застрахователни полици, за същите допустими разходи като посочените в параграфи 7, 8 и 9, са ограничени до 100 % от допустимите разходи.
Член 27
Помощ за животновъдния сектор и помощ за мъртви животни
1. Следната помощ за животновъдите е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2 и 3 от настоящия член и в глава I:
а)
помощ с интензитет до 100 % от административните разходи по създаване и поддържане на родословни книги;
б)
помощ с интензитет до 70 % от разходите по изпитвания, извършвани от трети лица или от името на трети лица, за определяне на генетичното качество или продуктивността на животните, с изключение на помощта, предоставяна за покриване на разходите по мерките за контрол, осъществявани от собственика на животните и рутинния качествен контрол на млякото;
в)
помощ с интензитет до 100 % от разходите по отстраняване на мъртви животни и 75 % от разходите за унищожаване на такива мъртви животни, или помощ до равностоен интензитет на помощта за разходите за премии, заплащани от земеделски стопани по застраховки, които покриват разходите за отстраняване и унищожаване на мъртви животни;
г)
помощ с интензитет до 100 % от разходите за отстраняване и унищожаване на мъртви животни, когато помощта се финансира от такси или задължителни вноски, предназначени за финансиране на унищожаването на такива мъртви животни, при условие че тези такси или вноски са ограничени само до сектора на месото и са наложени директно на този сектор;
д)
помощ с интензитет от 100 % за разходите за отстраняване и унищожаване на мъртви животни, когато въпросните мъртви животни задължително подлежат на изпитвания за ТСЕ или в случай на огнище на болест по животните, посочена в член 26, параграф 4.
2. Условие за предоставянето на помощта, посочена в параграф 1, букви в), г) и д), е наличието на последователна програма за наблюдение, която гарантира безопасното унищожаване на всички мъртви животни в държавата членка.
Помощта за разходите за премии, заплащани от земеделски стопани по застраховки, които покриват разходите за отстраняване и унищожаване на мъртви животни, посочена в параграф 1, буква в) от настоящия член, отговаря на условията, определени в член 28, параграф 2.
3. Помощта се предоставя в натура и не може да включва директни плащания към бенефициерите.
С цел да се улесни управлението на помощта по параграф 1, букви в), г) и д), помощта може да се изплаща на стопанските субекти или лицата, които:
а)
извършват дейност надолу по веригата от предприятията, извършващи дейност в сектора на животновъдството; и
б)
предоставят услуги, свързани с отстраняването и унищожаването на мъртви животни.
Член 28
Помощ за заплащане на застрахователни премии
1. Помощта, предоставяна на МСП, извършващи дейност в първичното селскостопанско производство, за заплащане на застрахователни премии, е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2-6 от настоящия член и в глава I.
2. Помощта не може да:
а)
възпрепятства функционирането на вътрешния пазар на застрахователни услуги;
б)
е ограничена до застраховките, предоставяни от едно застрахователно дружество или от една група дружества;
в)
е обвързана с условие за сключване на застрахователния договор със застрахователно дружество, установено в съответната държава членка.
3. Застраховката е предназначена за покриване на загубите, причинени от едно от следните събития:
а)
природни бедствия;
б)
неблагоприятно климатично събитие, което може да бъде приравнено на природно бедствие, и други неблагоприятни климатични събития;
в)
болести по животните или нашествие на вредители по растенията;
г)
защитени животни.
4. Застраховката:
а)
покрива само разходите за отстраняване и компенсиране на щетите, посочени в параграф 3;
б)
не изисква, нито посочва вида или количеството на бъдещото селскостопанско производство.
5. Държавите членки могат да ограничат размера на застрахователната премия, отговаряща на условията за помощ, като приложат подходящи тавани.
6. Интензитетът на помощта е ограничен до 65 % от разходите за застрахователната премия.
РАЗДЕЛ 2
Помощ за инвестиции в полза на опазването на културното и природното наследство, разположено в земеделски стопанства
Член 29
Помощ за инвестиции в полза на опазването на културното и природното наследство, разположено в земеделски стопанства
1. Помощта за инвестиции, целящи опазването на културното и природното наследство, разположено в земеделското стопанство, е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2-6 от настоящия член и в глава I.
2. Инвестициите трябва да съответстват на законодателството на Съюза и на националното законодателство на съответната държава членка.
3. Помощта се предоставя за културно и природно наследство под формата на природен ландшафт и сгради, което е официално признато като културно или природно наследство от компетентните публични органи на съответната държава членка.
4. Помощта обхваща следните допустими разходи, предназначени за опазване на културното и природното наследство:
а)
разходи за инвестиции в материални активи;
б)
капитално строителство.
5. Интензитетът на помощта е ограничен до 100 % от допустимите разходи.
6. Помощта за капитално строителство е ограничена до 10 000 EUR годишно.
РАЗДЕЛ 3
Помощ за отстраняване и компенсиране на щетите, причинени от природни бедствия в селскостопанския сектор
Член 30
Помощ за отстраняване и компенсиране на щетите, причинени от природни бедствия в селскостопанския сектор
1. Схемите за помощ за отстраняване и компенсиране на щетите, причинени от природни бедствия, са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 2, буква б) от Договора и са освободени от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълняват условията, определени в параграфи 2-8 от настоящия член и в глава I.
2. Помощта, предоставена по силата на настоящия член, зависи от следните условия:
а)
компетентният орган на държавата членка официално е признал характера на събитието като природно бедствие, и
б)
налице е пряка причинно-следствена връзка между природното бедствие и щетите, понесени от предприятието.
3. Помощта се изплаща пряко на съответното предприятие или на групата производители или организацията на производители, в която членува предприятието.
Ако помощта се изплаща на група производители или организация на производители, размерът на помощта не надвишава размера на помощта, допустим за предоставяне на въпросното предприятие.
4. Схемите за помощ, свързани с конкретно природно бедствие, се създават в срок до три години от датата на настъпване на природното бедствие.
Помощта се изплаща в срок от четири години от посочената дата.
5. Допустимите разходи са щетите, възникнали като пряко последствие от природното бедствие, оценени от публичен орган, от независим експерт, признат от предоставящия помощта орган, или от застрахователно предприятие.
Тези щети могат да включват:
а)
материални щети на активи като например сгради, оборудване, машини, запаси и средства на производство;
б)
загуби на доходи, произтичащи от пълното или частичното унищожаване на селскостопанската продукция и средствата за селскостопанско производство.
Щетите се изчисляват на равнището на отделния бенефициер.
6. Изчисляването на материалните щети се основава на разходите за ремонт или икономическата стойност на засегнатия актив преди бедствието. Те не могат да надхвърлят разходите за ремонт или намалението на справедливата пазарна стойност, причинено от бедствието, по-специално разликата между стойността на имуществото непосредствено преди и непосредствено след бедствието.
7. Загубата на доходи се изчислява чрез изваждане на:
а)
резултата от умножението на количеството селскостопански продукти, произведено през годината, когато е настъпило природното бедствие, или през всяка следваща година, засегната от пълното или частичното унищожаване на средствата за производство, по средната продажна цена, получена през същата година,
от
б)
резултата от умножаването на средното годишно количество селскостопански продукти, произведено през тригодишния период, предхождащ природното бедствие, или средното количество за три години, което се базира на петгодишния период, предхождащ природното бедствие, като от него се извадят най-високата и най-ниската стойност, по получената средна продажна цена.
Тази сума може да бъде увеличена с други разходи, извършени от бенефициера в резултат от неблагоприятното климатично събитие, което може да бъде приравнено на природно бедствие.
Тази сума се намалява с разходите, които не са направени поради природното бедствие.
При изчисляването на селскостопанското производство на бенефициера може да се използват индекси, при условие че използваният метод на изчисление позволява да се определи реалната загуба на бенефициера през разглежданата година.
8. Помощта и всички други плащания, получени за компенсиране на щетите, включително плащанията по застрахователни полици, са ограничени до 100 % от допустимите разходи.
РАЗДЕЛ 4
Помощ за научноизследователска и развойна дейност в секторите на селското и горското стопанство
Член 31
Помощ за научноизследователска и развойна дейност в секторите на селското и горското стопанство
1. Помощта за научноизследователска и развойна дейност в секторите на селското и горското стопанство е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2-7 от настоящия член и в глава I.
2. Подпомаганият проект следва да е от интерес за всички предприятия, извършващи дейност в съответния конкретен сектор или подсектор на селското или горското стопанство.
3. Преди датата на започване на подпомагания проект в интернет се публикува следната информация:
а)
че подпомаганият проект предстои да бъде осъществен;
б)
целите на подпомагания проект;
в)
приблизителна дата за публикуването на резултатите, заложени в подпомагания проект;
г)
уебсайтът, на който ще бъдат публикувани резултатите, заложени в подпомагания проект;
д)
потвърждение, че се предоставя безплатен достъп до резултатите от подпомагания проект за всички предприятия, извършващи дейност в съответния конкретен сектор или подсектор на селското или горското стопанство.
4. Резултатите от подпомагания проект се публикуват в интернет от крайната дата на подпомагания проект или от датата, на която на членовете на дадена организация бъде предоставена информация относно тези резултати - в зависимост от това коя от двете дати е по-рано. Тези резултати са на разположение в интернет за период от най-малко 5 години, който започва от крайната дата на подпомагания проект.
5. Помощта се предоставя пряко на научноизследователската и разпространяващата знания организация.
Помощта не може да включва плащания за предприятия, извършващи дейност в селскостопанския сектор, въз основа на цените на селскостопанските продукти.
6. Допустими са следните разходи:
а)
разходи за персонал по отношение на изследователи, специализиран технически персонал и друг помощен персонал, доколкото те са наети за научноизследователския проект;
б)
разходи за инструменти и оборудване, доколкото те се използват, и за периода, през който се използват за проекта; в случаите, в които тези инструменти и оборудване не се използват за проекта през целия период на тяхното използване, за допустими се считат само амортизационните разходи, съответстващи на продължителността на проекта, които се изчисляват въз основа на общоприетите счетоводни принципи;
в)
разходи за сгради и земя, доколкото те се използват, и за периода, през който се използват за проекта. По отношение на сградите за допустими се считат само амортизационните разходи, съответстващи на продължителността на проекта, изчислени въз основа на общоприетите счетоводни принципи. По отношение на земята са допустими разходите за търговски трансфер или реално извършените капиталови разходи;
г)
разходи по договори за възлагане на научни изследвания, знания и патенти, закупени или лицензирани от външни източници на принципа на сделката между несвързани лица, както и разходи за консултантски и еквивалентни услуги, използвани изключително за проекта;
д)
допълнителни режийни разходи и други оперативни разходи, включително разходи за материали, консумативи и други подобни продукти, възникнали пряко в резултат от проекта.
7. Интензитетът на помощта е ограничен до 100 % от допустимите разходи.
РАЗДЕЛ 5
Помощ в полза на горското стопанство
Член 32
Помощ за залесяване и създаване на гористи местности
1. Помощта за залесяване и създаване на гористи местности, предоставяна на публични и частни собственици на земя и техните сдружения, е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2-16 от настоящия член и в глава I.
2. Помощта
а)
се предоставя в рамките на програма за развитие на селските райони в съответствие с Регламент (ЕС) № 1305/2013 и делегираните актове и актовете за изпълнение, приети от Комисията по силата на посочения регламент:
i)
като помощ, съфинансирана от ЕЗФРСР, или
ii)
като допълнително национално финансиране към помощта, посочена в подточка i);
и
б)
е идентична с основната мярка за развитие на селските райони, предвидена в програмата за развитие на селските райони, посочена в буква а).
3. В правното основание за помощта се посочва, че тя не се въвежда в действие преди Комисията да е одобрила съответната програма за развитие на селските райони.
4. В случая на залесяване на държавни земи помощ може да бъде предоставена единствено ако субектът, стопанисващ такава земя, е частен субект или община.
5. Ограниченията на собствеността върху гори, посочени в параграф 4, не се прилагат към тропичните или субтропичните гори и към залесените площи на териториите на Азорските острови, Мадейра, Канарските острови, малките острови в Егейско море и френските отвъдморски департаменти.
6. Помощта се предоставя за залесяване и за създаване на гористи местности на земеделски земи и неземеделски земи.
7. Помощта за залесяване и създаване на гористи местности покрива разходите по установяването и годишна премия за хектар.
Помощта за залесяване и създаване на гористи местности може да обхваща инвестиционни операции.
Помощта за залесяване на земя, притежавана от държавните органи, или за бързорастящи дървета покрива само разходите по установяването.
8. Помощта за залесяване и създаване на гористи местности, свързана с инвестиционни операции, покрива следните допустими разходи:
а)
изграждането, придобиването (включително на лизинг) или подобренията на недвижимо имущество, като разходите за земя са допустими само в размер, ненадхвърлящ 10 % от общите допустими разходи за съответното действие;
б)
закупуването или покупката на лизинг на машини и оборудване до пазарната стойност на актива;
в)
общи разходи, свързани с разходите, посочени в букви а) и б), като хонорари на архитекти, инженери и консултанти, такси за консултации относно екологичната и икономическата устойчивост, включително проучвания за осъществимост; проучванията за осъществимост остават допустими разходи дори когато въз основа на резултатите от тях не възникват разходи по букви а) и б);
г)
придобиването или разработването на компютърен софтуер и придобиването на патенти, лицензи, авторски права, търговски марки;
д)
разходите за изработване на планове за управление на горите или на равностоен инструмент.
Оборотният капитал не се счита за допустим разход.
9. Инвестиционните операции трябва да съответстват на законодателството на Съюза и на националното законодателство на съответната държава членка в областта на защитата на околната среда. За инвестиционни операции, за които е необходима оценка на въздействието върху околната среда съгласно Директива 2011/92/ЕС, помощта подлежи на условието, че тази оценка е извършена и разрешението за изпълнение на съответния инвестиционен проект е издадено преди датата на предоставяне на индивидуалната помощ.
10. Допустими са следните разходи по установяването:
а)
разходите за насажденията и посадъчния материал;
б)
разходите за засаждането и разходите, които са пряко свързани със засаждането;
в)
разходите за други свързани операции, като например съхранението и третирането на разсадите с необходимите материали за превенция и защита;
г)
разходите за презасаждане, необходимо през първата година на залесяването.
11. Годишната премия за хектар покрива разходите за пропуснатите земеделски доходи и за поддръжка, включително ранни и късни прочиствания, и се изплаща в продължение на максимален срок от 12 години от датата на предоставянето ѝ.
12. Не се предоставя помощ за засаждането на следните дървесни видове:
а)
дървесни видове с кратък цикъл на ротация;
б)
коледни елхи, или
в)
бързорастящи дървета за производството на енергия.
13. Засадените растителни видове са пригодени към екологичните и климатичните условия на района и отговарят на минимални екологични изисквания.
14. В районите, където залесяването е трудно поради тежки почвено-климатични условия, помощ може да се предоставя за засаждането на многогодишни дървесни видове като храсти или храстовидна растителност, подходящи за местните условия.
15. Условие за помощта за бенефициери над даден размер, който се определя от държавите членки в програмите за развитие на селските райони, е представянето на съответната информация от план за управление на горите или равностоен инструмент в съответствие с устойчивото управление на горите, определено от Втората министерска конференция за защита на горите в Европа, проведена през 1993 г.
16. Интензитетът на помощта е ограничен до 100 % от допустимите разходи.
Член 33
Помощ за агро-лесовъдни системи
1. Помощта за агро-лесовъдни системи, предоставена на частни собственици на земя, общини и техни сдружения, е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2-11 от настоящия член и в глава I.
2. Помощта
а)
се предоставя в рамките на програма за развитие на селските райони в съответствие с Регламент (ЕС) № 1305/2013 и делегираните актове и актовете за изпълнение, приети от Комисията по силата на посочения регламент:
i)
като помощ, съфинансирана от ЕЗФРСР, или
ii)
като допълнително национално финансиране към помощта, посочена в подточка i);
и
б)
е идентична с основната мярка за развитие на селските райони, предвидена в програмата за развитие на селските райони, посочена в буква а).
3. В правното основание за помощта се посочва, че тя не се въвежда в действие преди Комисията да е одобрила съответната програма за развитие на селските райони.
4. Помощта за агро-лесовъдни системи покрива разходите по установяването и годишна премия за хектар.
Помощта за агро-лесовъдни системи може да обхваща инвестиционни операции.
5. Помощта за агро-лесовъдни системи, свързана с инвестиционни операции, покрива следните допустими разходи:
а)
изграждането, придобиването (включително на лизинг) или подобренията на недвижимо имущество, като разходите за земя са допустими само в размер, ненадхвърлящ 10 % от общите допустими разходи за съответното действие;
б)
закупуването или покупката на лизинг на машини и оборудване до пазарната стойност на актива;
в)
общи разходи, свързани с разходите, посочени в букви а) и б), като хонорари на архитекти, инженери и консултанти, такси за консултации относно екологичната и икономическата устойчивост, включително проучвания за осъществимост; проучванията за осъществимост остават допустими разходи дори когато въз основа на резултатите от тях не възникват разходи по букви а) и б);
г)
придобиването или разработването на компютърен софтуер и придобиването на патенти, лицензи, авторски права, търговски марки;
д)
разходите за изработване на планове за управление на горите или на равностоен инструмент.
Оборотният капитал не се счита за допустим разход.
6. Инвестиционните операции трябва да съответстват на законодателството на Съюза и на националното законодателство на съответната държава членка в областта на защитата на околната среда. За инвестиционни операции, за които е необходима оценка на въздействието върху околната среда съгласно Директива 2011/92/ЕС, помощта подлежи на условието, че тази оценка е извършена и разрешението за изпълнение на съответния инвестиционен проект е издадено преди датата на предоставяне на индивидуалната помощ.
7. Допустими са следните разходи по установяването:
а)
разходите по установяването на агро-лесовъдната система чрез засаждане на дървета, включително разходите за насажденията, засаждането, съхранението и третирането на разсадите с необходимите материали за предотвратяване и защита;
б)
разходите по установяването на агро-лесовъдната система чрез преобразуването на съществуващи гори или други залесени земи, включително и разходите за отсичането на дървета, прореждането и подрязването на дървета, и защита срещу тревопасни животни;
в)
другите разходи, пряко свързани с установяването на агро-лесовъдна система, като например разходите за проучвания за осъществимост, план за залесяване, преглед на почвата, подготовката на почвата и защита;
г)
разходите за напояване и защитни съоръжения на горско-пасищни системи, по-специално горска паша;
д)
разходите за необходимото третиране, свързани с установяването на агро-лесовъдна система, включително напояване и резитба;
е)
разходите за пренасаждане през първата година след установяването на агро-лесовъдна система.
8. Годишната премия за хектар покрива разходите за поддръжката на агро-лесовъдната система и се изплаща в продължение на максимален срок от пет години от датата на предоставянето ѝ.
Допустимите разходи за поддръжката може да се отнасят до създадените дървесни пояси, плевенето, подрязването и прореждането, както и до защитни действия и инвестиции, като например огради или индивидуални защитни тръби.
9. Държавите членки определят максималния брой дървета, които могат да се засаждат на хектар, като вземат предвид следното:
а)
местните почвено-климатични и екологични условия;
б)
горските видове; и
в)
необходимостта от осигуряване на устойчиво земеделско ползване на земята.
10. За бенефициери над даден размер, който се определя от държавите членки в програмите за развитие на селските райони, условие за помощта е представянето на съответната информация от план за управление на горите или равностоен инструмент в съответствие с устойчивото управление на горите, определено от Втората министерска конференция за защита на горите в Европа, проведена през 1993 г.
11. Максималният интензитет на помощта е ограничен до:
а)
80 % от допустимите разходи за инвестиционни операции и от разходите по установяването, посочени в параграфи 5 и 7; и
б)
100 % от годишната премия, посочена в параграф 8.
Член 34
Помощ за предотвратяване и възстановяване на щети по горите от горски пожари, природни бедствия, неблагоприятни климатични събития, които могат да бъдат приравнени на природни бедствия, други неблагоприятни климатични събития, вредители по растенията и катастрофични събития.
1. Помощта за предотвратяване и възстановяване на щети по горите от горски пожари, природни бедствия, неблагоприятни климатични събития, които могат да бъдат приравнени на природни бедствия, други неблагоприятни климатични събития, нашествия на вредители, катастрофични събития и събития, свързани с изменението на климата, съгласно член 24 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, предоставена на частни и публични горски стопани и други частноправни и публични субекти и техните сдружения, е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 2, буква б) или, според случая, член 107, параграф 3, буква в) от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2-12 от настоящия член и в глава I.
2. Помощта
а)
се предоставя в рамките на програма за развитие на селските райони в съответствие с Регламент (ЕС) № 1305/2013 и делегираните актове и актовете за изпълнение, приети от Комисията по силата на посочения регламент:
i)
като помощ, съфинансирана от ЕЗФРСР; или
ii)
като допълнително национално финансиране към помощта, посочена в подточка i);
и
б)
е идентична с основната мярка за развитие на селските райони, предвидена в програмата за развитие на селските райони, посочена в буква а).
3. В правното основание за помощта се посочва, че тя не се въвежда в действие преди Комисията да е одобрила съответната програма за развитие на селските райони.
4. Само горските райони, класифицирани като райони със среден до висок риск от пожари според плана за опазване на горите, установен от държавата членка, са допустими за помощ за предотвратяване на горски пожари.
5. Помощта обхваща следните допустими разходи:
а)
изграждане на защитна инфраструктура;
б)
местни превантивни дейности с малък мащаб за борба с пожарите или други природни бедствия, включително използването на тревопасни животни;
в)
изграждане и усъвършенстване на средства за мониторинг на горски пожари, нашествия на вредители и поява на болести, както и за комуникационна техника;
г)
възстановяване на горския потенциал, повреден вследствие на пожари, природни бедствия, неблагоприятни климатични събития, които могат да бъдат приравнени на природни бедствия, други неблагоприятни климатични събития, вредители по растенията, катастрофични събития и събития, свързани с изменението на климата.
6. Помощта може да покрива разходите за поддръжка в случай на противопожарни просеки.
7. Не се предоставя помощ за свързани селскостопански дейности в райони, обхванати от агроекологични ангажименти.
8. В случай на възстановяване на горски потенциал, посочено в параграф 5, буква г), условие за предоставяне на помощта е официалното признаване от компетентните органи на съответната държава членка, че:
а)
пожарът, природното бедствие, неблагоприятното климатично събитие, което може да бъде приравнено на природно бедствие, другото неблагоприятно климатично събитие, нашествието на вредители по растенията, катастрофичното събитие или събитието, свързано с изменението на климата, са настъпили; и
б)
събитието, посочено в настоящия параграф, буква а), включително мерките, приети в съответствие с Директива 2000/29/ЕО за ликвидиране или ограничаване на разпространението на нашествие на вредители по растенията, е причинило унищожаването на най-малко 20 % от съответния горски потенциал.
9. В случай на помощ за предотвратяване на щети по горите в резултат на вредители по растенията рискът от нашествие на вредители се подкрепя от научни доказателства и се удостоверява от публична научна организация.
Списъкът на видовете вредители, които могат да причинят нашествие, се предоставя в програмата за развитие на селските райони.
10. Подпомаганите мерки или проекти са съгласувани с въведения от държавата членка план за опазване на горите.
Условие за помощта за бенефициери над даден размер, който се определя от държавите членки в програмите за развитие на селските райони, е представянето на съответната информация от план за управление на горите или равностоен инструмент в съответствие с устойчивото управление на горите, определено от Втората министерска конференция за защита на горите в Европа, проведена през 1993 г.
Разходите, различни от посочените в параграф 5, които са свързани с особеностите на сектора на горското стопанство, могат да се считат за допустими разходи.
11. Помощ не се предоставя за загуби на доход, дължащи се на пожари, природни бедствия, неблагоприятни климатични събития, които могат да бъдат приравнени на природни бедствия, други неблагоприятни климатични събития, нашествия на вредители по растенията и катастрофични събития.
12. Интензитетът на помощта е ограничен до 100 % от допустимите разходи.
Помощта, предоставена за допустимите разходи по параграф 5, буква г), и всички други плащания, получени от бенефициера, включително плащанията по други национални или съюзни мерки или застрахователни полици за същите допустими разходи, са ограничени до 100 % от допустимите разходи.
Член 35
Помощ за инвестиции за подобряване на устойчивостта и екологичната стойност на горските екосистеми
1. Помощта за инвестиции за подобряване на устойчивостта и екологичната стойност на горските екосистеми, предоставяна на физически лица, частни и публични горски стопани, частноправни и публични субекти и техните сдружения, е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2-8 от настоящия член и в глава I.
2. Помощта
а)
се предоставя в рамките на програма за развитие на селските райони в съответствие с Регламент (ЕС) № 1305/2013 и делегираните актове и актовете за изпълнение, приети от Комисията по силата на посочения регламент:
i)
като помощ, съфинансирана от ЕЗФРСР; или
ii)
като допълнително национално финансиране към помощта, посочена в подточка i);
и
б)
е идентична с основната мярка за развитие на селските райони, предвидена в програмата за развитие на селските райони, посочена в буква а).
3. В правното основание за помощта се посочва, че тя не се въвежда в действие преди Комисията да е одобрила съответната програма за развитие на селските райони.
4. Инвестициите са насочени към постигането на поетите ангажименти във връзка с екологичните цели, за предоставяне на услугите, предлагани от екосистемите, или за увеличаване на привлекателността на гората и залесената площ за отдих и почивка в съответния район или подобряване на потенциала на екосистемите за смекчаване на последиците от изменението на климата, без да се изключват икономическите ползи в дългосрочен план.
5. Инвестициите трябва да съответстват на законодателството на Съюза и на националното законодателство на съответната държава членка в областта на защитата на околната среда. За инвестиции, които изискват оценка на въздействието върху околната среда съгласно Директива 2011/92/ЕС, по отношение на помощта се прилага изискването тази оценка да е извършена и разрешението за изпълнение на съответния инвестиционен проект да е издадено преди датата на предоставяне на индивидуалната помощ.
6. Помощта покрива следните допустими разходи:
а)
изграждането, придобиването, включително на лизинг, или подобренията на недвижимо имущество, като разходите за земя са допустими само в размер, ненадхвърлящ 10 % от общите допустими разходи за съответното действие;
б)
закупуването или покупката на лизинг на машини и оборудване до пазарната стойност на актива;
в)
общи разходи, свързани с разходите, посочени в букви а) и б), като хонорари на архитекти, инженери и консултанти, такси за съвети относно екологичната и икономическата устойчивост, включително проучвания за осъществимост; проучванията за осъществимост остават допустими разходи дори когато, въз основа на резултатите от тях, не са извършени разходи по букви а) и б);
г)
придобиването или разработването на компютърен софтуер и придобиването на патенти, лицензи, авторски права и търговски марки;
д)
разходите за изработване на планове за управление на горите или на равностоен инструмент.
7. Разходите, различни от посочените в параграф 6, букви а) и б), които са свързани с договори за лизинг (например марж на лизингодателя), разходите за рефинансиране на лихви, административните разходи и разходите за застраховка не се считат за допустими разходи.
Оборотният капитал не се счита за допустим разход.
8. Интензитетът на помощта е ограничен до 100 % от допустимите разходи.
Член 36
Помощ за неблагоприятни условия във връзка с горските райони по „Натура 2000“
1. Помощта за неблагоприятни условия във връзка с горските райони по „Натура 2000“, определени в член 3 от Директива 92/43/ЕИО и в член 3 от Директива 2009/147/ЕО, предоставяна на частни горски стопани и на техни сдружения, е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2-6 от настоящия член и в глава I.
2. Помощта
а)
се предоставя в рамките на програма за развитие на селските райони в съответствие с Регламент (ЕС) № 1305/2013 и делегираните актове и актовете за изпълнение, приети от Комисията по силата на посочения регламент:
i)
като помощ, съфинансирана от ЕЗФРСР, или
ii)
като допълнително национално финансиране към помощта, посочена в подточка i);
и
б)
е идентична с основната мярка за развитие на селските райони, предвидена в програмата за развитие на селските райони, посочена в буква а).
3. В правното основание за помощта се посочва, че помощта не се въвежда в действие преди одобрението на съответната програма за развитие на селските райони от Комисията.
4. Помощта се предоставя годишно и за хектар гора, за да компенсира бенефициерите за допълнителните разходи и пропуснатите доходи, произтичащи от неизгодното положение в горските райони, посочени в настоящия член, параграф 5, свързано с прилагането на Директива 92/43/ЕИО и Директива 2009/147/ЕО.
5. Допустими за помощ са следните горски райони:
а)
горските райони по „Натура 2000“ в съответствие с член 3 от Директива 92/43/ЕИО и член 3 от Директива 2009/147/ЕО;
б)
особеностите на ландшафта, които допринасят за прилагане на член 10 от Директива 92/43/ЕИО; тези райони не надхвърлят 5 % от районите, включени в мрежата „Натура 2000“, които попадат в териториалния обхват на съответната програма за развитие на селските райони.
6. Помощта се ограничава до максималния размер от 500 EUR на хектар годишно през първоначалния период, не по-дълъг от пет години, и от 200 EUR на хектар годишно след това.
Тези размери могат да бъдат увеличени по изключение с оглед на специфични обстоятелства, които следва да бъдат обосновани в програмите за развитие на селските райони.
Държавите членки приспадат от помощта необходимата сума с цел изключване на двойно финансиране на практиките, упоменати в член 29 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Член 37
Помощ за горскоекологични услуги и услуги във връзка с климата в горското стопанство и опазване на горите
1. Помощта за горскоекологични услуги и услуги във връзка с климата в горското стопанство и за опазване на горите, предоставяна на публични или частни горски стопани, частноправни или публични субекти и техните сдружения, е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2-9 от настоящия член и в глава I.
2. Помощта
а)
се предоставя в рамките на програма за развитие на селските райони в съответствие с Регламент (ЕС) № 1305/2013 и делегираните актове и актовете за изпълнение, приети от Комисията по силата на посочения регламент:
i)
като помощ, съфинансирана от ЕЗФРСР, или
ii)
като допълнително национално финансиране към помощта, посочена в подточка i);
и
б)
е идентична с основната мярка за развитие на селските райони, предвидена в програмата за развитие на селските райони, посочена в буква а).
3. В правното основание за помощта се посочва, че тя не се въвежда в действие преди Комисията да е одобрила съответната програма за развитие на селските райони.
4. В случай на екологични услуги и услуги във връзка с климата в горското стопанство и опазване на горите на държавни земи, помощ може да бъде предоставена единствено ако субектът, управляващ такава земя, е частен субект или община.
5. Условие за помощта за бенефициери над даден размер, който се определя от държавите членки в програмите за развитие на селските райони, е представянето на съответната информация от план за управление на горите или равностоен инструмент в съответствие с устойчивото управление на горите, определено от Втората министерска конференция за защита на горите в Европа, проведена през 1993 г.
6. Помощта се предоставя за хектар горска площ.
7. Помощта покрива само ангажиментите, които надхвърлят задължителните изисквания, установени от национален закон за горското стопанство или друго приложимо национално законодателство или законодателство на Съюза. Задължителните национални изисквания следва да бъдат ясно определени.
Ангажиментите се поемат за период между пет и седем години. Държавите членки могат обаче да определят по-дълъг период за определени видове ангажименти, когато това е необходимо и надлежно обосновано.
8. Помощта компенсира изцяло или частично размера на допълнителните разходи и пропуснатите доходи на бенефициерите, произтичащи от поемането на ангажиментите, посочени в параграф 7.
Когато е необходимо, помощта може да покрива разходите по трансакции до стойност, равняваща се на 20 % от помощта.
В надлежно обосновани случаи за операции, които засягат опазването на околната среда, помощта за поети задължения за отказ от търговска употреба на дървета и гори може да бъде предоставяна като плащане на фиксирана сума или като еднократно плащане на единица, изчислено на основата на допълнителни разходи и пропуснати доходи.
9. Помощта се ограничава до максимален размер от 200 EUR за хектар годишно.
Този максимален размер може да бъде увеличен по изключение с оглед на специфични обстоятелства, които следва да бъдат обосновани в програмите за развитие на селските райони.
Член 38
Помощ за трансфер на знания и информационни дейности в сектора на горското стопанство
1. Помощта за трансфер на знания и информационни дейности, предоставена в полза на предприятия, извършващи дейност в сектора на горското стопанство, е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2-6 от настоящия член и в глава I.
2. Помощта обхваща дейности за професионално обучение и придобиване на умения, включително курсове за обучение, семинари и индивидуално обучение, демонстрационни дейности и информационни дейности.
Помощта може да обхваща и краткосрочни обмени на опит в управлението на гори и посещения на гори.
Помощта за демонстрационни дейности може да обхваща съответните разходи за инвестиции.
3. Помощта покрива следните допустими разходи:
а)
разходите за организирането и осъществяването на трансфера на знания или информационната дейност;
б)
в случай на демонстрационни проекти по отношение на инвестициите:
i)
изграждането, придобиването (включително на лизинг) или подобренията на недвижимо имущество, като разходите за земя са допустими само в размер, ненадхвърлящ 10 % от общите допустими разходи за съответното действие;
ii)
закупуването или покупката на лизинг на машини и оборудване до пазарната стойност на актива;
iii)
общи разходи, свързани с разходите, посочени в подточки i) и ii), като хонорари на архитекти, инженери и консултанти, такси за консултации относно екологичната и икономическата устойчивост, включително проучвания за осъществимост; проучванията за осъществимост продължават да бъдат допустими разходи дори когато въз основа на резултатите от тях не са извършени разходи по подточки i) и ii);
iv)
придобиването или разработването на компютърен софтуер и придобиването на патенти, лицензи, авторски права и търговски марки;
в)
разходите за път, настаняване и дневните командировъчни на участниците.
4. Помощта, посочена в параграф 3, букви а) и б), не включва директни плащания към бенефициерите. Помощта се изплаща на доставчика на трансфер на знания и информационни дейности.
5. Органите, предоставящи трансфер на знания и информационни дейности, разполагат с необходимия капацитет под формата на квалификации на персонала и редовно обучение за изпълнение на такива задачи.
6. Интензитетът на помощта е ограничен до 100 % от допустимите разходи.
Член 39
Помощ за консултантски услуги в сектора на горското стопанство
1. Помощта за консултантски услуги, предоставяна в полза на горски стопани и други стопани на земя, е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2-7 от настоящия член и в глава I.
2. Помощта се предоставя, за да се помогне на горските стопани и другите стопани на земя да се възползват от консултантски услуги за подобряване на икономическите и екологичните показатели и на климатичната съобразеност и устойчивостта на изменението на климата на техните стопанства, предприятия или инвестиции.
3. Консултациите обхващат като минимум въпроси, свързани с прилагането на Директива 92/43/ЕИО, Директива 2000/60/ЕО и Директива 2009/147/ЕО.
Консултациите могат да включват и въпроси, свързани с икономическите и екологичните показатели на горските стопанства.
4. Помощта не може да включва директни плащания към бенефициерите. Помощта се изплаща на доставчика на консултантските услуги.
Доставчикът на консултантски услуги разполага с подходящи ресурси от редовно обучен и квалифициран персонал и консултантски опит и надеждност по отношение на сферите, в които дават консултации.
5. При предоставянето на консултации доставчикът на консултантски услуги спазва задълженията за поверителност на информацията съгласно член 13, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
6. Когато това е обосновано и уместно, част от консултациите могат да се предоставят на групи, като същевременно се отчита положението на отделните бенефициери на консултантските услуги.
7. Помощта е ограничена до 1500 EUR на консултация.
Член 40
Помощ за инвестиции в инфраструктура, свързана с развитието, модернизирането или адаптирането на сектора на горското стопанство
1. Помощта за инвестиции в инфраструктура, свързана с развитието, модернизирането или адаптирането на сектора на горското стопанство, предоставяна в полза на предприятия, извършващи дейност в сектора на горското стопанство, е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2-9 от настоящия член и в глава I.
2. Помощта
а)
се предоставя в рамките на програма за развитие на селските райони в съответствие с Регламент (ЕС) № 1305/2013 и делегираните актове и актовете за изпълнение, приети от Комисията по силата на посочения регламент:
i)
като помощ, съфинансирана от ЕЗФРСР; или
ii)
като допълнително национално финансиране към помощта, посочена в подточка i);
и
б)
е идентична с основната мярка за развитие на селските райони, предвидена в програмата за развитие на селските райони, посочена в буква а).
3. В правното основание за помощта се посочва, че тя не се въвежда в действие преди Комисията да е одобрила съответната програма за развитие на селските райони.
4. Инвестициите трябва да съответстват на законодателството на Съюза и на националното законодателство на съответната държава членка в областта на защитата на околната среда. За инвестиции, които изискват оценка на въздействието върху околната среда съгласно Директива 2011/92/ЕС, по отношение на помощта се прилага изискването тази оценка да е извършена и разрешението за изпълнение на съответния инвестиционен проект да е издадено преди датата на предоставяне на индивидуалната помощ.
5. Помощта обхваща инвестициите в материални и нематериални активи, които се отнасят до инфраструктура, свързана с развитието, модернизирането или адаптирането на горите, включително:
а)
достъп до горска земя;
б)
комасация и мелиорация на земята;
в)
енергоснабдяване и водоснабдяване.
6. Помощта обхваща следните допустими разходи:
а)
изграждането, придобиването (включително на лизинг) или подобренията на недвижимо имущество, като разходите за земя са допустими само в размер, ненадхвърлящ 10 % от общите допустими разходи за съответното действие;
б)
закупуването или покупката на лизинг на машини и оборудване до пазарната стойност на актива;
в)
общи разходи, свързани с разходите, посочени в букви а) и б), като хонорари на архитекти, инженери и консултанти, такси за консултации относно екологичната и икономическата устойчивост, включително проучвания за осъществимост; проучванията за осъществимост остават допустими разходи дори когато въз основа на резултатите от тях не са извършени разходи по букви а) и б);
г)
придобиването или разработването на компютърен софтуер и придобиването на патенти, лицензи, авторски права и търговски марки;
д)
разходите за изработване на планове за управление на горите и на техни равностойни инструменти.
7. Разходите, различни от посочените в параграф 6, букви а) и б), които са свързани с договори за лизинг (например марж на лизингодателя), разходите за рефинансиране на лихви, административните разходи и разходите за застраховка не се считат за допустими разходи.
Оборотният капитал не се счита за допустим разход.
8. В случай на непроизводствени инвестиции, инвестиции, насочени изключително към повишаване на екологичната стойност на горите, и инвестиции за горски пътища, които са достъпни безплатно за обществеността и обслужват многофункционалните аспекти на гората, интензитетът на помощта е ограничен до 100 % от допустимите разходи.
9. В случай на инвестиции, които повишават краткосрочния или дългосрочния икономически потенциал на горите, интензитетът на помощта е ограничен до следните ставки:
а)
75 % от размера на допустимите разходи за инвестиции в най-отдалечените райони;
б)
75 % от размера на допустимите разходи за инвестиции в малките острови в Егейско море;
в)
50 % от размера на допустимите разходи за инвестиции в по-слабо развитите региони и във всички региони, чийто БВП на глава от населението за периода от 1 януари 2007 г. до 31 декември 2013 г. е бил под 75 % от средния за ЕС-25 през референтния период, но чийто БВП на глава от населението е над 75 % от средния БВП за ЕС-27;
г)
40 % от размера на допустимите разходи за инвестиции в други райони.
Член 41
Помощ за инвестиции в лесовъдни технологии и в преработката, мобилизирането и търговията с горски продукти
1. Помощта за инвестиции в лесовъдни технологии и в преработката, мобилизирането и търговията с горски продукти, предоставена на частни горски производители, общини и техни сдружения, и на МСП, е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2-11 от настоящия член и в глава I.
2. Помощта
а)
се предоставя в рамките на програма за развитие на селските райони в съответствие с Регламент (ЕС) № 1305/2013 и делегираните актове и актовете за изпълнение, приети от Комисията по силата на посочения регламент:
i)
като помощ, съфинансирана от ЕЗФРСР; или
ii)
като допълнително национално финансиране към помощта, посочена в подточка i);
и
б)
е идентична с основната мярка за развитие на селските райони, предвидена в програмата за развитие на селските райони, посочена в буква а).
3. В правното основание за помощта се посочва, че тя не се въвежда в действие преди Комисията да е одобрила съответната програма за развитие на селските райони.
4. Инвестициите трябва да съответстват на законодателството на Съюза и на националното законодателство на съответната държава членка в областта на защитата на околната среда. За инвестиции, които изискват оценка на въздействието върху околната среда съгласно Директива 2011/92/ЕС, помощта подлежи на условието, че тази оценка трябва да е извършена и разрешението за изпълнение на съответния инвестиционен проект трябва да е издадено преди датата на предоставяне на индивидуалната помощ.
5. За териториите на Азорските острови, Мадейра, Канарските острови, малките острови в Егейско море и френските отвъдморски департаменти помощ може да се предоставя и на предприятия, които не са МСП.
6. Помощта обхваща следните допустими разходи:
а)
изграждането, придобиването, включително на лизинг, или подобренията на недвижимо имущество, като разходите за земя са допустими само в размер, ненадхвърлящ 10 % от общите допустими разходи за съответното действие;
б)
закупуването или покупката на лизинг на машини и оборудване до пазарната стойност на актива;
в)
общи разходи, свързани с разходите, посочени в букви а) и б), като хонорари на архитекти, инженери и консултанти, такси за съвети относно екологичната и икономическата устойчивост, включително проучвания за осъществимост; проучванията за осъществимост остават допустими разходи дори когато, въз основа на резултатите от тях, не са извършени разходи по букви а) и б);
г)
придобиването или разработването на компютърен софтуер и придобиването на патенти, лицензи, авторски права и търговски марки;
д)
разходите за изработване на планове за управление на горите, както и на техен равностоен инструмент.
7. Разходите, различни от посочените в параграф 6, букви а) и б), които са свързани с договори за лизинг (например марж на лизингодателя), разходите за рефинансиране на лихви, административните разходи и разходите за застраховка не се считат за допустими разходи.
Оборотният капитал не се счита за допустим разход.
8. Инвестициите, свързани с подобряване на икономическата стойност на горите, са оправдани във връзка с очакваното подобряване на горите в едно или повече стопанства и може да включват инвестиции за оборудване и практики за прибиране на реколтата, щадящи почвата и ресурсите.
9. Инвестициите, свързани с използването на дървесина като суровина или като източник за производство на енергия, се ограничават до всички стопански операции, предхождащи промишлената преработка.
При инвестиции в инфраструктура за енергия от възобновяеми източници, която потребява или произвежда енергия, трябва да се изпълняват минимални стандарти за енергийна ефективност, ако такива стандарти съществуват на национално равнище.
Инвестициите в инсталации, чиято основна цел е производството на електроенергия от биомаса, не са допустими за помощ, освен ако не се използва минимален процент на топлинна енергия, който се определя от държавите членки.
Помощта за инвестиционни проекти в областта на биоенергетиката се ограничава до производството на биоенергия, която отговаря на приложимите критерии за устойчивост, установени в законодателството на Съюза, включително в член 17, параграфи 2-6 на Директива 2009/28/ЕО.
10. За горски стопанства над даден праг, който се определя от държавите членки, условие за помощта е представянето на съответната информация от план за управление на горите или равностоен инструмент в съответствие с устойчивото управление на горите, определено от Втората министерска конференция за защита на горите в Европа, проведена през 1993 г.
11. Интензитетът на помощта е ограничен до следните ставки:
а)
75 % от размера на допустимите разходи за инвестиции в най-отдалечените райони;
б)
75 % от размера на допустимите разходи за инвестиции в малките острови в Егейско море;
в)
50 % от размера на допустимите разходи за инвестиции в по-слабо развитите региони и във всички региони, чийто БВП на глава от населението за периода от 1 януари 2007 г. до 31 декември 2013 г. е бил под 75 % от средния за ЕС-25 през референтния период, но чийто БВП на глава от населението е над 75 % от средния БВП за ЕС-27;
г)
40 % от размера на допустимите разходи за инвестиции в други райони.
Член 42
Съхранение на генетичните ресурси в горското стопанство
1. Помощта за съхранението на генетичните ресурси в горското стопанство, свързано с горскоекологични услуги и услуги във връзка с климата и опазването на горите, която се предоставя на публични или частни субекти, общини и техни сдружения, е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2-6 от настоящия член и в глава I.
2. Помощта
а)
се предоставя в рамките на програма за развитие на селските райони в съответствие с Регламент (ЕС) № 1305/2013 и делегираните актове и актовете за изпълнение, приети от Комисията по силата на посочения регламент:
i)
като помощ, съфинансирана от ЕЗФРСР; или
ii)
като допълнително национално финансиране към помощта, посочена в подточка i);
и
б)
е идентична с основната мярка за развитие на селските райони, предвидена в програмата за развитие на селските райони, посочена в буква а).
3. В правното основание за помощта се посочва, че тя не се въвежда в действие преди Комисията да е одобрила съответната програма за развитие на селските райони.
4. За целите на настоящия член се прилагат следните определения:
а)
„опазване in situ“ означава опазване на генетичен материал в екосистемите и естествените местообитания, както и поддържането и възстановяването на жизнеспособни популации от видове в тяхното естествено обкръжение;
б)
„опазване в горското стопанство“ означава опазване in situ и развитие на ниво горско стопанство;
в)
„съхранение ex situ“ означава съхранение на генетичен материал за горското стопанство извън естественото му местообитание;
г)
„събиране ex situ“ означава събиране на генетичен материал за горското стопанство, държан извън естественото му местообитание.
5. Помощта покрива разходите за следните операции:
а)
целеви действия: действия, които насърчават съхранението, характеризирането, събирането и използването на генетични ресурси in situ и ex situ в горското стопанство, включително публикувани в интернет описи на понастоящем съхранявани in situ генетични ресурси, в това число съхранение в горско стопанство, както и колекции ex situ и бази данни;
б)
съгласувани действия: действия за насърчаване на обмена между компетентните организации в държавите членки на информация за съхранението, характеризирането, събирането и използването на генетични ресурси в горското стопанство на ЕС;
в)
съпътстващи действия: действия по осведомяване, разпространение на информация и консултиране, в които участват неправителствени организации и други заинтересовани страни, курсове за обучение, както и подготовка на технически доклади.
6. Помощта е ограничена до 100 % от допустимите разходи.
Член 43
Помощ за комасация на горска земя
Помощта за комасацията на горска земя е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълнява условията, определени в глава I, и се предоставя:
а)
на частни горски стопани, които са МСП; и
б)
за правните и административни разходи, включително разходите за проучване, като се ограничава до тях; и
в)
до 100 % от действително извършените разходи.
РАЗДЕЛ 6
Помощ в полза на МСП в селските райони, съфинансирана от ЕЗФРСР или предоставяна като допълнително национално финансиране към такива съфинансирани мерки
Член 44
Помощ за инвестиции, свързани с преработката на селскостопански в неселскостопански продукти или с производството на памук
1. Предоставяната на МСП помощ за инвестиции, свързани с преработката на селскостопански в неселскостопански продукти или с производството на памук, включително дейностите по омаганяване, е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, когато изпълнява условията, определени в параграфи 2-10 от настоящия член и в глава I.
2. Помощта
а)
се предоставя в рамките на програма за развитие на селските райони в съответствие с Регламент (ЕС) № 1305/2013 и делегираните актове и актовете за изпълнение, приети от Комисията по силата на посочения регламент:
i)
като помощ, съфинансирана от ЕЗФРСР; или
ii)
като допълнително национално финансиране към помощта, посочена в подточка i);
и
б)
е идентична с основната мярка за развитие на селските райони, предвидена в програмата за развитие на селските райони, посочена в буква а).
3. В правното основание за помощта се посочва, че тя не се въвежда в действие преди Комисията да е одобрила съответната програма за развитие на селските райони.
4. Инвестициите, свързани с производството на биогориво или или електроенергия от възобновяеми източници, не са допустими за помощ съгласно настоящия член.
5. Инвестициите трябва да съответстват на законодателството на Съюза и на националното законодателство на съответната държава членка в областта на защитата на околната среда. За инвестиции, които изискват оценка на въздействието върху околната среда съгласно Директива 2011/92/ЕС, по отношение на помощта се прилага изискването тази оценка да е извършена и разрешението за изпълнение на съответния инвестиционен проект да е издадено преди датата на предоставяне на индивидуалната помощ.
6. Помощта обхваща инвестициите в материални и нематериални активи.
7. Помощта обхваща следните допустими разходи:
а)
изграждането, придобиването (включително на лизинг) или подобренията на недвижимо имущество, като разходите за земя са допустими само в размер, ненадхвърлящ 10 % от общите допустими разходи за съответното действие;
б)
закупуването или покупката на лизинг на машини и оборудване до пазарната стойност на актива;
в)
общи разходи, свързани с разходите, посочени в букви а) и б), като хонорари на архитекти, инженери и консултанти, такси за консултации относно екологичната и икономическата устойчивост, включително проучвания за осъществимост; проучванията за осъществимост остават допустими разходи дори когато въз основа на резултатите от тях не са извършени разходи по букви а) и б);
г)
придобиването или разработването на компютърен софтуер и придобиването на патенти, лицензи, авторски права и търговски марки.
8. Разходи, различни от посочените в параграф 7, букви а) и б), свързани с договори за лизинг, например марж на лизингодателя, разходи за рефинансиране на лихви, административни разходи и разходи за застраховка, не се считат за допустими разходи.
Оборотният капитал не се счита за допустим разход.
9. Интензитетът на помощта е ограничен до следните ставки:
а)
в най-отдалечените региони:
i)
80 % от размера на допустимите разходи за инвестиции в региони, чийто БВП на глава от населението е по-малък или равен на 45 % от средния за ЕС-27;
ii)
65 % от размера на допустимите разходи за инвестиции в региони, чийто БВП на глава от населението е между или равен на 45 % и 60 % от средния за ЕС-27;
iii)
55 % от размера на допустимите разходи за инвестиции в региони, чийто БВП на глава от населението е между или равен на 60 % и 75 % от средния за ЕС-27;
iv)
45 % от размера на допустимите разходи за инвестиции в други най-отдалечени региони;
б)
в по-слабо развитите региони:
i)
60 % от размера на допустимите разходи за инвестиции в региони, чийто БВП на глава от населението е по-малък или равен на 45 % от средния за ЕС-27;
ii)
45 % от размера на допустимите разходи за инвестиции в региони, чийто БВП на глава от населението е между или равен на 45 % и 60 % от средния за ЕС-27;
iii)
35 % от размера на допустимите разходи за инвестиции в райони, чийто БВП на глава от населението е над 60 % от средния за ЕС-27;
в)
във „в“ регионите:
i)
25 % от размера на допустимите разходи за инвестиции в слабонаселените региони и в региони на ниво NUTS 3 или части от региони на ниво NUTS 3, които имат сухопътна граница с държава извън Европейското икономическо пространство или Европейската асоциация за свободна търговия;
ii)
20 % от размера на допустимите разходи за инвестиции във „в“ региони, които не са предварително определени;
iii)
в бившите „а“ региони интензитетите на помощта могат да бъдат увеличени с до 5 процентни пункта през периода от 1 юли 2014 г. до 31 декември 2017 г.;
iv)
ако „в“ регион е съседен на „а“ регион, максималният интензитет на помощта в регионите на ниво NUTS 3 или в части от регионите на ниво NUTS 3 в рамките на този „в“ регион, които са съседни на „а“ региона, при необходимост може да бъде увеличен, така че разликата в интензитета на помощта между двата региона да не надвишава 15 процентни пункта;
г)
10 % от размера на допустимите разходи за инвестиции във всички други региони.
10. Максималните интензитети на помощта, предвидени в параграф 9, могат да бъдат увеличени с до 10 процентни пункта за микро- и малки предприятия.
Член 45
Помощ за започване на стопанска дейност за неселскостопански дейности в селските райони
1. Предоставяната на МСП помощ за започване на стопанска дейност за неселскостопански дейности в селските райони е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2-9 от настоящия член и в глава I.
2. Помощта
а)
се предоставя в рамките на програма за развитие на селските райони в съответствие с Регламент (ЕС) № 1305/2013 и делегираните актове и актовете за изпълнение, приети от Комисията по силата на посочения регламент:
i)
като помощ, съфинансирана от ЕЗФРСР; или
ii)
като допълнително национално финансиране към помощта, посочена в подточка i);
и
б)
е идентична с основната мярка за развитие на селските райони, предвидена в програмата за развитие на селските райони, посочена в буква а).
3. В правното основание за помощта се посочва, че тя не се въвежда в действие преди Комисията да е одобрила съответната програма за развитие на селските райони.
4. Помощта се предоставя на следните категории бенефициери:
а)
земеделски стопани или членове на земеделско домакинство в селски райони, които стартират неселскостопански дейности;
б)
микро- и малки предприятия в селските райони; и
в)
физически лица в селските райони.
5. Когато членът на земеделско домакинство, посочено в параграф 4, буква а), е юридическо лице или група от юридически лица, той трябва да извършва селскостопанска дейност в земеделското стопанство към момента на подаване на заявлението за помощта.
6. Условие за предоставяне на помощта е представянето на финансово-икономически план на компетентния орган на съответната държава членка. Изпълнението на посочения финансово-икономически план започва в срок от девет месеца от датата на решението за предоставяне на помощта.
Във финансово-икономическия план се съдържа описание на следното:
а)
първоначалното икономическо състояние на бенефициера;
б)
етапите и целите за развитие на новите дейности на бенефициера;
в)
сведения за мерките, необходими за развитие на дейностите на бенефициера, например сведения за инвестиции, обучение, консултации.
7. Помощта се изплаща най-малко на два транша за максимален период от пет години.
Траншовете могат да бъдат прогресивно намаляващи.
Плащането на последния транш зависи от правилното изпълнение на финансово-икономическия план, посочен в параграф 6.
8. Държавите членки определят размера на помощта, като отчитат социално-икономическата ситуация на региона, обхванат от програмата за развитие на селските райони.
9. Помощта е ограничена до 70 000 EUR за един бенефициер.
Член 46
Помощ за консултантски услуги за МСП в селските райони
1. Помощта за консултантски услуги за МСП в селските райони е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2-9 от настоящия член и в глава I.
2. Помощта
а)
се предоставя в рамките на програма за развитие на селските райони в съответствие с Регламент (ЕС) № 1305/2013 и делегираните актове и актовете за изпълнение, приети от Комисията по силата на посочения регламент:
i)
като помощ, съфинансирана от ЕЗФРСР; или
ii)
като допълнително национално финансиране към помощта, посочена в подточка i);
и
б)
е идентична с основната мярка за развитие на селските райони, предвидена в програмата за развитие на селските райони, посочена в буква а).
3. Помощта се предоставя, за да се помогне на МСП в селските райони да се възползват от консултантски услуги за подобряване на икономическите и екологичните показатели, на климатичната съобразеност и устойчивостта на изменението на климата на техните предприятия и инвестиции.
4. Консултациите могат да включват въпроси, свързани с икономическите и екологичните показатели на бенефициера.
5. Помощта не може да включва директно плащане към бенефициерите. Помощта се изплаща на доставчика на консултантски услуги.
6. Доставчикът на консултантските услуги разполага с подходящи ресурси от редовно обучен и квалифициран персонал и консултантски опит и надеждност в сферите, в които дават консултации.
7. При предоставянето на консултации доставчиците на консултантски услуги спазват задълженията за поверителност на информацията, посочени в член 13, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
8. Когато това е уместно, част от консултациите могат да се предоставят на групи, като същевременно се отчита положението на всеки отделен потребител на консултантските услуги.
9. Размерът на помощта е ограничен до 1500 EUR на консултация.
Член 47
Помощ за трансфер на знания и информационни дейности в полза на МСП в селските райони
1. Помощта за трансфер на знания и информационни дейности в полза на МСП в селските райони е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2-7 от настоящия член и в глава I.
2. Помощта
а)
се предоставя в рамките на програма за развитие на селските райони в съответствие с Регламент (ЕС) № 1305/2013 и делегираните актове и актовете за изпълнение, приети от Комисията по силата на посочения регламент:
i)
като помощ, съфинансирана от ЕЗФРСР; или
ii)
като допълнително национално финансиране към помощта, посочена в подточка i);
и
б)
е идентична с основната мярка за развитие на селските райони, предвидена в програмата за развитие на селските райони, посочена в буква а).
3. Помощта обхваща дейности за професионално обучение и придобиване на умения, включително курсове за обучение, семинари и индивидуално обучение, демонстрационни дейности и информационни дейности.
Помощта за демонстрационни дейности може да обхваща съответните разходи за инвестиции.
4. Помощта покрива следните допустими разходи:
а)
разходите за организирането и осъществяването на трансфера на знания или информационната дейност;
б)
в случай на демонстрационни проекти по отношение на инвестициите:
i)
изграждането, придобиването (включително на лизинг) или подобренията на недвижимо имущество, като разходите за земя са допустими само в размер, ненадхвърлящ 10 % от общите допустими разходи за съответното действие;
ii)
закупуването или покупката на лизинг на машини и оборудване до пазарната стойност на актива;
iii)
общи разходи, свързани с разходите, посочени в подточки i) и ii), като хонорари на архитекти, инженери и консултанти, такси за консултации относно екологичната и икономическата устойчивост, включително проучвания за осъществимост; проучванията за осъществимост продължават да бъдат допустими разходи дори когато въз основа на резултатите от тях не са извършени разходи по подточки i) и ii);
iv)
придобиването или разработването на компютърен софтуер и придобиването на патенти, лицензи, авторски права и търговски марки;
в)
разходи за път, настаняване и дневни командировъчни на участниците.
5. Помощта не може да включва директни плащания към бенефициерите.
Посочената помощ се изплаща на доставчика на трансфер на знания и информационни дейности.
Органите, предоставящи трансфер на знания и информационни дейности, разполагат с необходимия капацитет под формата на квалификации на персонала и редовно обучение за изпълнение на посочените задачи.
6. Помощта е достъпна за всички предприятия, отговарящи на критериите за предоставяне на помощта и извършващи дейност в съответните селски райони, въз основа на обективно определени условия.
7. Интензитетът на помощта е ограничен до следните ставки:
а)
60 % от допустимите разходи в случай на средни предприятия;
б)
70 % от допустимите разходи в случай на микро- и малки предприятия.
Член 48
Помощ за ново участие на активни земеделски стопани в схеми за качество на памук и храни
1. Помощта за ново участие на активни земеделски стопани и групи активни земеделски стопани, които са МСП, в схеми за качество на памук и храни е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2-7 от настоящия член и в глава I.
2. Помощта
а)
се предоставя в рамките на програма за развитие на селските райони в съответствие с Регламент (ЕС) № 1305/2013 и делегираните актове и актовете за изпълнение, приети от Комисията по силата на посочения регламент:
i)
като помощ, съфинансирана от ЕЗФРСР; или
ii)
като допълнително национално финансиране към помощта, посочена в подточка i);
и
б)
е идентична с основната мярка за развитие на селските райони, предвидена в програмата за развитие на селските райони, посочена в буква а).
3. В правното основание за помощта се посочва, че тя не се въвежда в действие преди Комисията да е одобрила съответната програма за развитие на селските райони.
4. Помощта се предоставя за ново участие в един от следните видове схеми за качество:
а)
схемите за качество на памук и храни, създадени с Регламент (ЕС) № 1151/2012;
б)
схемите за качество на памук и храни, включително схемите за сертифициране, признати от държавите членки като отговарящи на следните критерии:
i)
спецификата на крайния продукт, произведен по такива схеми за качество, произтича от ясни задължения, с които да се гарантират:
-
специфични характеристики на продукта,
-
специфични селскостопански или производствени методи, или
-
определено качество на крайния продукт, което значително надхвърля пазарните стокови стандарти по отношение на общественото здраве, здравето на животните или растенията, хуманното отношение към животните или опазването на околната среда;
ii)
схемата е отворена за всички производители;
iii)
схемата включва задължителни спецификации за крайния продукт и спазването на тези спецификации се удостоверява от публични органи или от независим орган за инспекции;
iv)
схемата е прозрачна и осигурява пълна проследимост на селскостопанските продукти;
в)
схемите за доброволно сертифициране на храни, които съответната държава членка признава като отговарящи на изискванията, посочени в съобщението на Комисията, озаглавено „Насоки за най-добри практики на ЕС за схемите за доброволно сертифициране на селскостопански продукти и храни“-.
5. Помощта се предоставя като годишно поощрение под формата на плащане, чийто размер се определя в съответствие с размера на постоянните разходи, възникващи от участието в схеми за качество.
6. Помощта се предоставя за максимален период от пет години.
7. Размерът на помощта е ограничен до 3000 EUR на бенефициер годишно.
Член 49
Помощ за дейности за информиране и насърчаване по отношение на памук и храни, обхванати от схема за качество
1. Помощта за дейности за информиране и насърчаване по отношение на памук и храни, обхванати от схема за качество, е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2-11 от настоящия член и в глава I.
2. Помощта
а)
се предоставя в рамките на програма за развитие на селските райони в съответствие с Регламент (ЕС) № 1305/2013 и делегираните актове и актовете за изпълнение, приети от Комисията по силата на посочения регламент:
i)
като помощ, съфинансирана от ЕЗФРСР; или
ii)
като допълнително национално финансиране към помощта, посочена в подточка i);
и
б)
е идентична с основната мярка за развитие на селските райони, предвидена в програмата за развитие на селските райони, посочена в буква а).
3. В правното основание за помощта се посочва, че тя не се въвежда в действие преди Комисията да е одобрила съответната програма за развитие на селските райони.
4. Помощта се предоставя на групи производители, извършващи дейностите за информиране и насърчаване.
5. Допустими за помощ са само дейности по информиране и насърчаване, извършвани в рамките на вътрешния пазар.
6. Помощта се предоставя за дейности за информиране и насърчаване по отношение на памук и храни, които са обхванати от схема за качество и за които се предоставя помощ в съответствие с член 48 от настоящия регламент.
7. Помощта покрива разходите за действия със следните характеристики:
а)
те са разработени с оглед да насърчават потребителите да купуват хранителни продукти или памук, обхванати от схема за качество, посочена в член 48, параграф 4 от настоящия регламент;
б)
те поставят акцент върху специфични особености или преимущества на храната или памука, особено върху качеството, специфичния метод за производство, високите стандарти за хуманно отношение към животните и опазване на околната среда, свързани със съответната схема за качество.
8. Действията, посочени в параграф 6 oт настоящия член, не подтикват потребителите да купуват дадена храна или памук поради конкретния им произход, с изключение на тези, които са включени в схемите за качество, посочени в дял II от Регламент (ЕС) № 1151/2012.
9. Произходът на храната или памука може да бъде указан, при условие че споменаването му е необходимо за изразяване на основното послание.
10. Дейностите по информиране и насърчаване, свързани с отделни предприятия или търговски марки, не се допускат за помощ.
11. Интензитетът на помощта е ограничен до 70 % от допустимите разходи.
ГЛАВА
IV ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 50
Отмяна
1. Регламент (ЕО) № 1857/2006 се отменя.
2. Чрез дерогация от параграф 1 от настоящия член Регламент (ЕО) № 1857/2006 продължава да се прилага до 31 декември 2015 г. по отношение на помощта, предоставена във връзка с Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета (42) и правилата за прилагането му.
Член 51
Преходни разпоредби
1. Настоящият регламент се прилага за индивидуална помощ, предоставена преди датата на неговото влизане в сила, ако въпросната индивидуална помощ изпълнява всички условия, определени в настоящия регламент, с изключение на членове 9 и 10.
2. Всички помощи, които не са освободени от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора по силата на настоящия регламент или на регламенти, приети съгласно член 1 от Регламент 994/98, който е бил в сила преди това, се оценяват от Комисията в съответствие с Насоките на Европейския съюз за държавната помощ в сектора на селското и горското стопанство и в селските райони за периода 2014-2020 г. и с другите относими рамки, насоки, съобщения и известия.
3. Всички индивидуални помощи, предоставени преди 1 януари 2015 г. по силата на който и да било регламент, бил приет съгласно член 1 от Регламент № 994/98 и в сила към момента на предоставяне на помощта, са съвместими с вътрешния пазар и освободени от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора.
4. В края на срока на действие на настоящия регламент всички схеми за помощ, освободени по предвидения в него ред, остават освободени в рамките на период за приспособяване от шест месеца.
Чрез дерогация от първа алинея в края на срока на действие на настоящия регламент схемите за помощ, които попадат в обхвата на Регламент (ЕС) № 1305/2013 и са съфинансирани от ЕЗФРСР или се предоставят като допълнително национално финансиране за такива съфинансирани мерки, остават освободени за времетраенето на програмния период в съответствие с Регламент (ЕС) № 1305/2013 и правилата за прилагането му.
Член 52
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила на 1 юли 2014 г.
Той се прилага до 31 декември 2020 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 25 юни 2014 година.
KOMISIJOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 702/2014
2014 m. birželio 25 d.
kuriuo skelbiama, kad tam tikrų kategorijų pagalba žemės bei miškų ūkio sektoriuose ir kaimo vietovėse yra suderinama su vidaus rinka pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 107 ir 108 straipsnius
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 108 straipsnio 4 dalį,
atsižvelgdama į 1998 m. gegužės 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 994/98 dėl Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 107 ir 108 straipsnių taikymo kai kurioms horizontalios valstybės pagalbos rūšims (1), ypač į jo 1 straipsnio 1 dalies a ir b punktus,
paskelbusi šio reglamento projektą pagal Reglamento (EB) Nr. 994/98 6 straipsnį ir 8 straipsnio 2 dalį,
pasikonsultavusi su Valstybės pagalbos patariamuoju komitetu,
kadangi:
(1)
Sutarties 107 straipsnio 1 dalyje nustatytus kriterijus atitinkantis valstybės teikiamas finansavimas yra valstybės pagalba, apie kurią pagal Sutarties 108 straipsnio 3 dalį turi būti pranešta Komisijai. Tačiau pagal Sutarties 109 straipsnį Taryba gali nustatyti pagalbos kategorijas, kurioms tas reikalavimas pranešti netaikomas. Pagal Sutarties 108 straipsnio 4 dalį Komisija gali priimti reglamentus, susijusius su tų kategorijų valstybės pagalba. Reglamentu (EB) Nr. 994/98 Komisija įgaliojama pagal Sutarties 109 straipsnį paskelbti, kad Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatytas reikalavimas pranešti gali būti netaikomas tam tikrų kategorijų pagalbai. Remdamasi tuo reglamentu, Komisija priėmė Reglamentą (EB) Nr. 1857/2006 (2), kuris taikomas iki 2014 m. birželio 30 d.
(2)
2013 m. liepos 22 d. Reglamentas (EB) Nr. 994/98 buvo iš dalies pakeistas Tarybos reglamentu (ES) Nr. 733/2013 (3) siekiant įgalioti Komisiją išplėsti bendrosios išimties taikymą naujų kategorijų pagalbai, kuriai galima nustatyti aiškias suderinamumo sąlygas. Tokios naujos žemės ir miškų ūkio sektoriams teikiamos pagalbos kategorijos turėtų būti, pavyzdžiui, paveldo išsaugojimo pagalba, gaivalinių nelaimių padarytos žalos kompensavimo pagalba bei pagalba miškų ūkio sektoriui, ir tokiai pagalbai tam tikromis sąlygomis galėtų būti netaikomas Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatytas reikalavimas pranešti;
(3)
Sutarties 42 straipsnyje numatyta, kad konkurencijos taisyklės žemės ūkio produktų gamybai ir prekybai taikomos tik tiek, kiek nustato Europos Parlamentas ir Taryba. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1308/2013 (4) 211 straipsnio 1 dalyje numatyta, kad valstybės pagalbos taisyklės taikomos pagalbai žemės ūkio produktų gamybai ir prekybai laikantis specialių nukrypti leidžiančių nuostatų. Reglamento (ES) Nr. 1308/2013 211 straipsnio 2 dalyje numatyta, kad valstybės pagalbos taisyklės netaikomos išmokoms, valstybių narių mokamoms už tame reglamente numatytas priemones, kurios iš dalies arba visiškai finansuojamos Sąjungos lėšomis, ir to reglamento 213-218 straipsniuose nurodytas priemones. Be to, valstybės pagalbos taisyklės netaikomos išmokoms, kurias valstybės narės moka pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1305/2013 (5), ir į Sutarties 42 straipsnio taikymo sritį patenkančiam papildomam nacionaliniam finansavimui. Kad Komisija patvirtintų, jog išmokos, skiriamos kaip į Sutarties 42 straipsnio taikymo sritį patenkantis papildomas nacionalinis finansavimas, yra mokamos pagal tam tikros valstybės narės kaimo plėtros programą, jos turi atitikti Reglamente (ES) Nr. 1305/2013 nustatytus kriterijus. Vis dėlto, jei priemonės nepatenka į Sutarties 42 straipsnio taikymo sritį, valstybės pagalbos taisyklės taikomos tiek bendram Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) lėšomis teikiamam finansavimui, tiek papildomam nacionaliniam finansavimui;
(4)
nors ekonominis pagalbos poveikis nepriklauso nuo to, ar dalį pagalbos finansuoja Sąjunga, ar ją visą finansuoja tik valstybė narė, Komisijos vykdoma valstybės pagalbos kontrolės politika ir parama, skiriama pagal Sąjungos vykdomą bendrą žemės ūkio ir kaimo plėtros politiką, turėtų būti iš esmės suderintos ir susietos;
(5)
todėl reikėtų suderinti šio reglamento ir Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 taikymo sritis, visų pirma su pagalba miškų ūkio sektoriui ir pagalba kaimo vietovėse veiklą vykdančioms labai mažoms, mažosioms ir vidutinėms įmonėms (MVĮ) susijusias nuostatas. Šis reglamentas turėtų būti taikomas pagalbos miškų ūkio sektoriui priemonėms ir kaimo vietovėse veiklą vykdančioms MVĮ skirtoms pagalbos priemonėms, kurios nepatenka į Sutarties 42 straipsnio taikymo sritį ir kurioms taikomas Reglamentas (ES) Nr. 1305/2013, tik jei tos priemonės yra įtrauktos į kaimo plėtros programas ir bendrai finansuojamos EŽŪFKP lėšomis. Kita vertus, šis reglamentas neturėtų būti taikomas pagalbai įmonėms, kurios kaimo vietovėse vykdo į Sutarties 42 straipsnio taikymo sritį nepatenkančią veiklą, arba pagalbai miškų ūkio sektoriui, jei nėra tiesioginės sąsajos su kaimo plėtros programomis ir jei tokia pagalba bendrai nefinansuojama EŽŪFKP lėšomis. Tačiau pagalbą žinių perdavimo ir informavimo veiklai miškų ūkio sektoriuje ir miškų ūkio sektoriaus konsultavimo paslaugų teikimo pagalbą turėtų būti galima teikti ne pagal kaimo plėtros programas, kurias visiškai finansuoja valstybės narės, jei tokia pagalba atitinka šiame reglamente nustatytas atitinkamas suderinamumo sąlygas;
(6)
kai reikalaujama, jog valstybės narės pagal Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 81 straipsnio 1 dalį gautų patvirtinimą, kad jų nacionalinių kaimo plėtros programų bendrai finansuojama dalis ir papildomas finansavimas yra valstybės pagalba, joms turėtų būti suteikta galimybė naudotis supaprastinta procedūra. Tuo atžvilgiu tokiai pagalbai neturėtų būti taikomas Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatytas reikalavimas pranešti, jeigu ji atitinka šiame reglamente nustatytas atitinkamas suderinamumo sąlygas;
(7)
2012 m. gegužės 8 d. komunikatu Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui ”ES valstybės pagalbos modernizavimas” (6) Komisija pradėjo platesnį valstybės pagalbos taisyklių persvarstymą. Pagrindiniai tokio modernizavimo tikslai: i) pasiekti tvarų, pažangų ir integracinį ekonomikos augimą konkurencingoje vidaus rinkoje ir kartu prisidėti prie valstybių narių pastangų užtikrinti veiksmingesnį viešųjų finansų naudojimą, ii) Komisijai atliekant ex ante nagrinėjimą, daugiausia dėmesio skirti didžiausią poveikį vidaus rinkai turintiems atvejams ir kartu stiprinti valstybių narių bendradarbiavimą užtikrinant valstybės pagalbos teisės aktų vykdymą ir iii) racionalizuoti taisykles ir sudaryti sąlygas, kad sprendimai būtų grindžiami aiškiais ekonominiais argumentais, bendru požiūriu ir aiškiais įsipareigojimais ir būtų greičiau priimami, labiau pagrįsti informacija ir tvirtesni;
(8)
šiuo reglamentu turėtų būti sudaromos sąlygos geriau nustatyti valstybės pagalbos taisyklių vykdymo užtikrinimo veiklos prioritetus, labiau supaprastinti reikalavimus ir padidinti skaidrumą, padėti veiksmingai vertinti ir tikrinti, kaip valstybės pagalbos taisyklių laikomasi nacionaliniu ir Sąjungos lygmenimis, ir kartu išsaugoti Komisijos ir valstybių narių institucijų kompetenciją. Pagal proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina nurodytiems tikslams pasiekti;
(9)
žemės ūkio produktų gamybos, perdirbimo ir prekybos veiklą vykdančioms MVĮ Komisija daugeliu atvejų taikė Sutarties 107 ir 108 straipsnius, ypač remdamasi Reglamentu (EB) Nr. 1857/2006, Komisijos reglamentu (EB) Nr. 800/2008 (7) ir Bendrijos 2007-2013 m. valstybės pagalbos žemės ūkio ir miškų sektoriuose gairėmis (8). Taigi šioje srityje ji įgijo daug patirties. Remdamasi šia patirtimi Komisija, viena vertus, galėjo geriau nustatyti sąlygas, kuriomis tam tikrų kategorijų pagalba gali būti laikoma suderinama su vidaus rinka, ir išplėsti bendrosios išimties taikymo sritį; kita vertus, išaiškėjo būtinybė didinti skaidrumą, gerinti stebėseną ir sudaryti sąlygas tinkamai vertinti plataus masto schemas, atsižvelgiant į jų poveikį konkurencijai vidaus rinkoje;
(10)
bendrosios šio reglamento taikymo sąlygos turėtų būti apibrėžtos remiantis bendrais principais, kuriais užtikrinama, kad pagalba atitiktų bendros svarbos tikslą, turėtų aiškų skatinamąjį poveikį, būtų tinkama ir proporcinga, būtų teikiama visiškai skaidriai ir jai būtų taikomos kontrolės priemonės bei reguliarus vertinimas, kad ji neigiamai nepaveiktų prekybos sąlygų daugiau, nei gali būti priimtina bendros svarbos požiūriu;
(11)
Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatytas reikalavimas pranešti neturėtų būti taikomas pagalbai, kuri tenkina visas bendrąsias ir specialiąsias atitinkamų kategorijų pagalbai taikomas šio reglamento sąlygas; Siekiant užtikrinti veiksmingą priežiūrą ir supaprastinti administravimą, bet nesusilpninti Komisijos vykdomos stebėsenos, skelbiant apie pagalbą (pagalbos schemą ir individualią pagalbą), kuriai taikoma išimtis, turėtų būti pateikiama aiški nuoroda į šį reglamentą;
(12)
valstybės pagalbai pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį, kuriai netaikomas šis reglamentas, toliau taikomas Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatytas reikalavimas pranešti. Šiuo reglamentu neapribojama valstybių narių galimybė pranešti apie pagalbą, kurios tikslai atitinka šio reglamento tikslus;
(13)
atsižvelgiant į didesnį galimą didelių schemų poveikį prekybai ir konkurencijai, iš esmės turėtų būti atliekamas pagalbos schemų, kurių vidutinis metinis valstybės pagalbos biudžetas viršija absoliučia verte grindžiamą ribą, valstybės pagalbos vertinimas. Vertinimu turėtų būti siekiama patikrinti, ar pasitvirtino schemos suderinamumą pagrindžiančios prielaidos ir ar laikomasi suderinamumo sąlygų, taip pat patikrinti pagalbos priemonės veiksmingumą atsižvelgiant į jos bendruosius ir specialiuosius tikslus, ir parodyti schemos poveikį konkurencijai ir prekybai. Siekiant užtikrinti vienodas sąlygas, valstybės pagalbos vertinimas turėtų būti vykdomas pagal Komisijos patvirtintą vertinimo planą. Nors paprastai toks planas turėtų būti parengiamas schemos kūrimo metu ir patvirtinamas laiku, kad schema įsigaliotų, tai gali būti įmanoma ne visais atvejais. Todėl nenorint atidėti schemų įsigaliojimo, šis reglamentas bus taikomas tokioms schemoms ne ilgesnį negu šešių mėnesių laikotarpį. Tvirtindama vertinimo planą, Komisija gali nuspręsti šį laikotarpį pratęsti. Todėl vertinimo planą Komisijai reikėtų pranešti per 20 darbo dienų nuo schemos įsigaliojimo. Komisija taip pat gali išimties tvarka nuspręsti, kad vertinimas nereikalingas dėl atvejo ypatumų. Komisija iš valstybės narės turėtų gauti reikiamą informaciją, kad vertinimo planą galėtų įvertinti ir nepagrįstai nedelsdama paprašyti papildomos informacijos - suteikti galimybę valstybei narei pateikti informaciją, kurios trūksta Komisijos sprendimui priimti. Kadangi šis procesas naujas, Komisija atskirame dokumente pateiks išsamias rekomendacijas dėl procedūros, taikytinos vertinimo planui patvirtinti 6 mėnesių laikotarpį, ir atitinkamus šablonus, pagal kuriuos vertinimo planas turės būti pateikiamas. Vertintinų schemų pakeitimai, išskyrus pakeitimus, kurie negali turėti poveikio pagalbos schemos suderinamumui pagal šį reglamentą ar negali turėti reikšmingo poveikio patvirtinto vertinimo plano turiniui, turėtų būti vertinami atsižvelgiant į tokio vertinimo rezultatus ir atitinkamai neįtraukiami į šio reglamento taikymo sritį. Iš esmės neturėtų būti laikoma, kad pakeitimai, kaip antai grynai formalūs pakeitimai, administraciniai pakeitimai arba pakeitimai, kurie atliekami pagal ES bendro finansavimo priemones, turi reikšmingą poveikį patvirtinto vertinimo plano turiniui;
(14)
šis reglamentas neturėtų būti taikomas pagalbai, kuria remiamas vietinių produktų naudojimas vietoje importuojamų produktų, arba pagalbai su eksportu susijusiai veiklai. Visų pirma jis neturėtų būti taikomas pagalbai, kuria finansuojamas platinimo tinklo kūrimas kitoje valstybėje narėje ar trečiojoje šalyje ir jo veikla. Dalyvavimo prekybos mugėse arba tyrimų ar konsultavimo paslaugų, kurių reikia pateikiant naują arba esamą produktą naujai rinkai kitoje valstybėje narėje ar trečiojoje šalyje, išlaidoms kompensuoti skirta pagalba paprastai neturėtų būti laikoma pagalba su eksportu susijusiai veiklai;
(15)
Komisija turėtų užtikrinti, kad leista pagalba neigiamai nepaveiktų prekybos sąlygų taip, jog tai prieštarautų visuotinės svarbos tikslui. Todėl į šio reglamento taikymo sritį neturėtų būti įtraukta pagalba, teikiama pagalbos gavėjui, kuriam pagal ankstesnį Komisijos sprendimą, kuriuo pagalba skelbiama neteisėta ir nesuderinama su vidaus rinka, išduotas vykdomasis raštas sumoms išieškoti, išskyrus pagalbą, kuria kompensuojama tam tikrų gaivalinių nelaimių padaryta žala;
(16)
sunkumų patiriančioms įmonėms teikiama pagalba, išskyrus, tam tikromis sąlygomis, šiame reglamente numatytą pagalbą, kuria kompensuojama tam tikrų gaivalinių nelaimių, nepalankių klimato reiškinių, kurie prilyginami gaivalinėms nelaimėms, ir gyvūnų ligų ar augalų kenkėjų padaryta žala, taip pat pagalbą, skirtą gaisrų, gaivalinių nelaimių, nepalankių klimato reiškinių, kenkėjų, ligų, katastrofinių įvykių ir klimato kaitos sukeltų įvykių miškams padarytai žalai likviduoti, neturėtų būti įtraukta į šio reglamento taikymo sritį, nes ji turėtų būti vertinama pagal Gaires dėl valstybės pagalbos sunkumus patiriančioms įmonėms sanuoti ir restruktūrizuoti (9) arba jas pakeisiančias gaires, kad būtų išvengta jų nepaisymo. Be to, siekiant apsaugoti visuomenės sveikatą ir atsižvelgiant į ekstremalias situacijas, gyvūnų ligų likvidavimo išlaidų kompensavimo pagalba ir kritusių gyvulių pašalinimo ir sunaikinimo pagalba tam tikromis sąlygomis neturi priklausyti nuo įmonės ekonominės padėties. Siekiant suteikti teisinio tikrumo, reikėtų nustatyti aiškius kriterijus, pagal kuriuos nereikia vertinti visų įmonės padėties ypatybių norint nustatyti, ar taikant šį reglamentą įmonė laikoma patiriančia sunkumų;
(17)
jei valstybės pagalba arba su ja susietos sąlygos, įskaitant jos finansavimo metodą, kuris yra neatsiejama jos dalis, neišvengiamai nulemia Sąjungos teisės aktų pažeidimą, tokia pagalba negali būti paskelbta suderinama su vidaus rinka. Todėl šis reglamentas neturėtų būti taikomas pagalbai, kuri neišvengiamai nulemia Sąjungos teisės aktų pažeidimą;
(18)
valstybės pagalbos teisės vykdymo užtikrinimas labai priklauso nuo valstybių narių bendradarbiavimo. Todėl valstybės narės turėtų imtis visų reikiamų priemonių užtikrinti, kad būtų laikomasi šio reglamento, įskaitant individualios pagalbos, suteiktos pagal schemas, kurioms taikoma bendroji išimtis, atitiktį;
(19)
dėl didelės neigiamo poveikio prekybos sąlygoms rizikos, dideles pagalbos sumas, skirtas arba individualiai, arba sumuojant, Komisija turėtų vertinti gavusi apie jas pranešimą. Todėl atsižvelgiant į atitinkamą pagalbos kategoriją ir tikėtiną poveikį prekybos sąlygoms, reikėtų nustatyti tam tikrų kategorijų pagalbos investicijoms, kuriai taikomas šis reglamentas, ribas, išreikštas didžiausia valstybės pagalbos suma. Tas ribas viršijančiai pagalbai toliau turėtų būti taikomas Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatytas reikalavimas pranešti. Šiame reglamente nustatytos ribos neturėtų būti apeinamos dirbtinai išskaidant pagalbos schemas arba pagalbos projektus, pavyzdžiui, į kelias panašius ypatumus, tikslus arba pagalbos gavėjus turinčias pagalbos schemas arba projektus. Turėtų būti laikoma, kad kitų kategorijų pagalba, kuri atitinka suderinamumo sąlygas ir neviršija šiame reglamente nustatyto didžiausio pagalbos intensyvumo ar didžiausių pagalbos sumų, nekelia didelės neigiamo poveikio prekybos sąlygoms rizikos;
(20)
siekiant užtikrinti skaidrumą, vienodas sąlygas ir veiksmingą kontrolę, šis reglamentas turėtų būti taikomas tik pagalbai, kurios bendrąjį subsidijos ekvivalentą įmanoma tiksliai apskaičiuoti ex ante be rizikos vertinimo (skaidriai pagalbai);
(21)
šiuo reglamentu turėtų būti apibrėžtos sąlygos, kuriomis tam tikros konkrečios pagalbos priemonės, kaip antai paskolos, garantijos, mokesčių priemonės ir ypač grąžintini avansai, gali būti laikomos skaidriomis. Pagalba, kurią sudaro garantijos, turėtų būti laikoma skaidria, jeigu bendrasis subsidijos ekvivalentas apskaičiuotas remiantis saugumo garanto (”saugaus uosto”) priemokomis, kurios nustatytos atitinkamos rūšies įmonėms. Pavyzdžiui, Komisijos pranešime dėl EB sutarties 87 ir 88 straipsnių taikymo garantijomis suteikiamai valstybės pagalbai (10) nurodytos MVĮ taikomos metinių priemokų ribos, kurias viršijus valstybės garantija nebūtų laikoma pagalba. Pagalba taip pat turėtų būti laikoma skaidria, jei prieš įgyvendinant priemonę apie pagalbos, kurią sudaro garantijos, intensyvumo apskaičiavimo metodiką buvo pranešta Komisijai ir ji ją patvirtino laikydamasi Komisijos pranešimo dėl EB sutarties 87 ir 88 straipsnių taikymo garantijomis suteikiamai valstybės pagalbai. Taikant šį reglamentą pagalba, kurią sudaro rizikos finansų priemonės ir kapitalo injekcijos, neturėtų būti laikoma skaidria;
(22)
apie pagalbą, kuri galėtų patekti į šio reglamento taikymo sritį, tačiau nėra skaidri, visada turėtų būti pranešama Komisijai. Pranešimus apie neskaidrią pagalbą Komisija turėtų vertinti, visų pirma, atsižvelgdama į 2014-2020 m. valstybės pagalbos žemės ir miškų ūkio sektoriams bei kaimo vietovėms Europos Sąjungos gairėse (11) ar kitose atitinkamose sistemose, gairėse, komunikatuose ir pranešimuose nustatytus kriterijus;
(23)
siekiant užtikrinti, kad pagalba būtų būtina ir skatintų toliau plėtoti veiklą ar projektus, šis reglamentas neturėtų būti taikomas pagalbai veiklai arba projektams, kuriuos pagalbos gavėjas vykdytų ir tuo atveju, jei pagalba nebūtų suteikta. Pagalba neturėtų būti teikiama atgaline data veiklai arba projektams, kuriuos jau vykdo pagalbos gavėjas. Pagal šį reglamentą Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatytas reikalavimas pranešti neturėtų būti taikomas pagalbai tik tuo atveju, jeigu su remiamu projektu susijusi veikla ar darbai buvo pradėti po to, kai pagalbos gavėjas pateikė rašytinę pagalbos paraišką;
(24)
teikdama bet kokią ad hoc pagalbą, kuriai taikomas šis reglamentas, pagalbos gavėjui, kuris yra didelė įmonė, valstybė narė turėtų įsitikinti, kad ne tik laikomasi MVĮ taikomų su skatinamuoju poveikiu susijusių sąlygų, bet ir kad pagalbos gavėjas vidiniame dokumente išanalizavo remiamo projekto ar veiklos perspektyvumą tuo atveju, jei pagalba bus suteikta, ir tuo atveju, jei pagalba nebus suteikta. Valstybė narė turėtų patikrinti, ar tame vidiniame dokumente patvirtinama, kad iš esmės padidėtų projekto arba veiklos aprėptis, taip pat bendra suma, kurią pagalbos gavėjas išleidžia vykdydamas remiamą projektą arba veiklą, arba kad atitinkamas projektas arba veikla būtų užbaigti daug greičiau. Be to, skatinamąjį poveikį turėtų būti galima nustatyti remiantis tuo, kad be pagalbos toks investicinis projektas arba veikla nebūtų buvę įvykdyti atitinkamoje kaimo vietovėje;
(25)
automatinėms pagalbos, kurią sudaro mokesčių lengvatos, schemoms toliau turėtų būti taikoma speciali skatinamojo poveikio sąlyga dėl to, kad pagalba taikant tokias schemas yra teikiama pagal kitokias nei kitų kategorijų pagalbai taikomas procedūras. Tokia speciali sąlyga reiškia, kad tos pagalbos schemos turėjo būti patvirtintos prieš pradedant su remiamu projektu ar veikla susijusią veiklą ar darbus. Tačiau ši sąlyga neturėtų būti taikoma fiskalinių teisių perėmimo schemoms, jeigu veiklai jau buvo taikomos ankstesnės fiskalinės pagalbos, kurią sudaro mokesčių lengvatos, schemos. Vertinant tokių pagalbos schemų skatinamąjį poveikį labai svarbus yra momentas, kuriuo mokesčių priemonė pirmą kartą buvo nustatyta pirminėje schemoje, kuri vėliau buvo pakeista fiskalinių teisių perėmimo schema;
(26)
jei žemės konsolidavimo pagalba, pagalba, skirta leisti žemės ūkio produktų pardavimo skatinimo leidiniams, kuriais siekiama didinti plačiosios visuomenės informuotumą apie tuos produktus, taip pat nepalankių klimato reiškinių, kurie gali būti prilyginami gaivalinėms nelaimėms, padarytų nuostolių kompensavimo pagalba, gyvūnų ligų ir augalų kenkėjų likvidavimo išlaidų ir tų gyvūnų ligų ar augalų kenkėjų padarytų nuostolių kompensavimo pagalba, kritusių gyvulių pašalinimo ir sunaikinimo išlaidų kompensavimo pagalba, pagalba moksliniams tyrimams ir technologinei plėtrai, gaivalinės nelaimės padarytos žalos kompensavimo pagalba ir pagalba žemės ūkio valdos kultūros ir gamtos paveldo išsaugojimo investicijoms atitinka šiame reglamente tokių kategorijų pagalbai nustatytas specialias sąlygas, jai neturėtų būti taikomas skatinamojo poveikio reikalavimas arba turėtų būti daroma prielaida, kad jai būdingas toks poveikis;
(27)
siekiant užtikrinti, kad pagalba būtų proporcinga ir neviršytų būtinos sumos, didžiausios pagalbos sumos, kai tik įmanoma, turėtų būti išreiškiamos pagalbos intensyvumu pagal nustatytas tinkamas finansuoti išlaidas. Kai didžiausio pagalbos intensyvumo neįmanoma nustatyti, nes negalima nustatyti tinkamų finansuoti išlaidų, arba siekiant nedidelėms sumoms numatyti paprastesnes priemones, turėtų būti nustatytos didžiausios pagalbos sumos, išreikštos nominalia suma, kad būtų užtikrintas pagalbos priemonių proporcingumas. Atsižvelgiant į Komisijos patirtį, turėtų būti nustatytas toks pagalbos intensyvumas ir didžiausios pagalbos sumos, kad remiamame sektoriuje būtų kuo mažiau iškraipoma konkurencija ir kartu būtų tinkamai siekiama palengvinti pagalbos gavėjų ekonominės veiklos plėtrą žemės ūkio sektoriuje, kaimo vietovėse arba miškų ūkio sektoriuje. Siekiant darnos su Sąjungos finansuojamomis kaimo plėtros priemonėmis, viršutinės ribos turėtų būti suderintos su nustatytosiomis Reglamente (ES) Nr. 1305/2013, jei tai neprieštarauja valstybės pagalbos principams;
(28)
apskaičiuojant pagalbos intensyvumą, turėtų būti įtraukiamos tik tinkamos finansuoti išlaidos. Pagal reglamentą išimtis neturėtų būti taikoma pagalbai, kuri viršija atitinkamą pagalbos intensyvumą dėl įtrauktų netinkamų finansuoti išlaidų. Tinkamos finansuoti išlaidos turėtų būti nustatytos remiantis aiškiais, tiksliais ir naujausiais patvirtinamaisiais dokumentais. Visi naudojami skaičiai turėtų būti imami prieš bet kokį mokesčių ar kitokios rinkliavos atskaitymą. Keliomis dalinėmis išmokomis mokama pagalba turėtų būti diskontuojama iki jos vertės pagalbos suteikimo dieną. Tinkamos finansuoti išlaidos taip pat turėtų būti diskontuojamos iki jų vertės pagalbos suteikimo dieną. Palūkanų norma, naudojama diskontuojant ir apskaičiuojant pagalbos sumą tuo atveju, kai pagalba teikiama ne kaip dotacija, turėtų būti atitinkamai diskonto norma, taikoma pagalbos suteikimo dieną, kaip nustatyta Komisijos komunikate dėl orientacinių ir diskonto normų nustatymo metodo pakeitimo (12). Jei pagalba teikiama ne kaip dotacija, pagalbos suma turėtų būti išreikšta bendruoju subsidijos ekvivalentu. Jei pagalba teikiama suteikiant mokesčių lengvatas, pagalbos dalys turėtų būti diskontuojamos remiantis diskonto normomis, taikytinomis įvairiu metu, kai įsigalioja mokesčių lengvatos. Turėtų būti skatinama teikti pagalbą grąžintinais avansais, kadangi tokios rizikos pasidalijimo priemonės leidžia sustiprinti skatinamąjį pagalbos poveikį. Todėl tikslinga nustatyti, kad tais atvejais, kai pagalba teikiama grąžintinais avansais, šiame reglamente nustatytas taikytinas pagalbos intensyvumas gali būti padidintas;
(29)
ateityje mokėtinų mokesčių lengvatų atveju taikytina diskonto norma ir tiksli pagalbos dalių suma gali būti iš anksto nežinoma. Tokiu atveju valstybės narės, neviršydamos taikomo pagalbos intensyvumo, turėtų iš anksto nustatyti diskontuotos pagalbos vertės viršutinę ribą. Vėliau, sužinojus pagalbos dalies sumą tam tikrą konkrečią dieną, diskontuoti galima remiantis tuo metu taikoma diskonto norma. Kiekvienos pagalbos dalies diskontuota vertė turėtų būti atskaityta iš bendros didžiausios sumos (apribotos sumos);
(30)
siekiant nustatyti, ar laikomasi šiame reglamente nustatytų atskirų pranešimo ribų ir didžiausio pagalbos intensyvumo ar didžiausių pagalbos sumų, reikėtų atsižvelgti į bendrą remiamai veiklai ar projektui skiriamos valstybės pagalbos sumą. Be to, šiame reglamente turėtų būti įvardytos aplinkybės, kuriomis galima sumuoti įvairių kategorijų pagalbą. Pagalba, kuriai pagal šį reglamentą netaikomas reikalavimas pranešti, gali būti sumuojama su bet kokia kita suderinama pagalba, kuriai pagal kitą reglamentą taikoma išimtis arba kuri yra patvirtinta Komisijos, jeigu tos priemonės yra susijusios su skirtingomis tinkamomis finansuoti išlaidomis, kurias galima nustatyti. Jeigu skirtingi pagalbos šaltiniai yra susiję su tomis pačiomis iš dalies ar visiškai sutampančiomis tinkamomis finansuoti išlaidomis, kurias galima nustatyti, sumuoti turėtų būti leidžiama iki didžiausio intensyvumo ar pagalbos sumos, pagal šį reglamentą taikomos tokiai pagalbai. Šiame reglamente taip pat turėtų būti nustatytos pagalbos, kurios finansuotinas išlaidas galima nustatyti ir kurios tinkamų finansuoti išlaidų negalima nustatyti, sumavimo ir sumavimo su de minimis pagalba specialiosios taisyklės. De minimis pagalba dažnai nesuteikiama tam tikroms tinkamoms finansuoti išlaidoms, kurias galima nustatyti, arba su jomis nesiejama. Tokiu atveju turėtų būti galima laisvai sumuoti de minimis pagalbą su valstybės pagalba, kuriai pagal šį reglamentą taikoma išimtis. Tačiau jeigu de minimis pagalba suteikiama finansuoti toms pačioms tinkamoms išlaidoms, kurias galima nustatyti, kaip ir valstybės pagalba, kuriai pagal šį reglamentą taikoma išimtis, sumuoti turėtų būti leidžiama tik iki šio reglamento III skyriuje nustatyto didžiausio pagalbos intensyvumo;
(31)
Sąjungos finansavimas, kurį centralizuotai valdo Sąjungos institucijos, agentūros, bendrosios įmonės ar kitos įstaigos ir kurio tiesiogiai ar netiesiogiai nekontroliuoja valstybės narės, nėra valstybės pagalba. Kai toks Sąjungos finansavimas yra derinamas su valstybės pagalba, nustatant, ar laikomasi pranešimo ribų ir didžiausio pagalbos intensyvumo arba didžiausių pagalbos sumų, turėtų būti atsižvelgiama tik į pastarąjį elementą, su sąlyga, kad suteikto viešojo finansavimo, susijusio su tomis pačiomis tinkamomis finansuoti išlaidomis, visa suma neviršija palankiausios finansavimo normos, nustatytos taikomose Sąjungos teisės taisyklėse;
(32)
atsižvelgiant į tai, kad valstybės pagalba, kaip nustatyta Sutarties 107 straipsnio 1 dalyje, iš esmės yra draudžiama, visoms šalims svarbu turėti galimybę patikrinti, ar pagalba yra suteikta laikantis taikytinų taisyklių. Taigi, siekiant teisingai taikyti Sutartyje nustatytas taisykles, labai svarbu užtikrinti valstybės pagalbos skaidrumą, kuris leidžia užtikrinti geresnę atitiktį, geresnę atskaitomybę, tarpusavio peržiūrą ir galiausiai veiksmingesnes viešąsias išlaidas. Siekiant užtikrinti skaidrumą, turėtų būti reikalaujama, kad valstybės narės regioniniu arba nacionaliniu lygmeniu sukurtų išsamias valstybės pagalbos svetaines, kuriose būtų teikiama informacijos apie kiekvieną pagalbos priemonę, kuriai pagal šį reglamentą taikoma išimtis, santrauka. Ši pareiga turėtų būti sąlyga, pagal kurią užtikrinamas individualios pagalbos suderinamumas su vidaus rinka. Laikantis standartinės informacijos skelbimo praktikos pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2013/37/ES (13) turėtų būti naudojama standartinė forma, kuri leidžia vykdyti informacijos paiešką, ją parsisiųsti ir lengvai paskelbti internete. Komisijos svetainėje turėtų būti skelbiamos nuorodos į visų valstybių narių valstybės pagalbos svetaines; Pagal Reglamento (EB) Nr. 994/98 su pakeitimais, padarytais Reglamentu (ES) Nr. 733/2013, 3 straipsnio 2 dalį informacijos apie kiekvieną pagalbos priemonę, kuriai pagal šį reglamentą taikoma išimtis, santrauka turėtų būti skelbiama Komisijos svetainėje;
(33)
reikėtų nustatyti informacijos apie individualios pagalbos skyrimo atvejus skelbimo ribines vertes, kurias viršijus tos informacijos paskelbimas gali būti laikomas proporcingu atsižvelgiant į tos pagalbos svarbą. Remdamasi pirminiam žemės ūkio sektoriui teikiamos pagalbos investicijoms schemų, kurių metinės išlaidos, nurodytos 2013 m. metinėse ataskaitose, yra didžiausios, ir kurios gali būti laikomos labiau iškraipančiomis bendrąją rinką nei kitų kategorijų pagalba, Komisija nustatė vidutinę pagalbos sumą vienam pagalbos gavėjui - 59 596 EUR. Todėl, siekiant sumažinti valstybių narių administracinę naštą, tikslinga nustatyti informacijos apie pirminiams žemės ūkio gamintojams teikiamos individualios pagalbos atvejus skelbimo ribinę vertę - 60 000 EUR. Atsižvelgiant į tai, kad žemės ūkio produktų perdirbimas ir prekyba yra panašūs į pramonės produktų perdirbimą ir prekybą, tikslinga suderinti informacijos apie tų sektorių dalių ir miškų ūkio sektoriaus pagalbos gavėjams bei pagalbos gavėjams, vykdantiems į Sutarties 42 straipsnio taikymo sritį nepatenkančią veiklą, skirtos individualios pagalbos atvejus skelbimo ribinę vertę su Komisijos reglamente (ES) Nr. 651/2014] (14) nustatyta verte;
(34)
siekiant užtikrinti veiksmingą stebėseną, tikslinga pagal Reglamento (EB) Nr. 994/98 3 straipsnio 2 dalį nustatyti standartinę formą, kuria valstybės narės pateiktų Komisijai informacijos santrauką tais atvejais, kai remiantis šiuo reglamentu yra įgyvendinama pagalbos schema arba individuali pagalba teikiama ne pagal pagalbos schemą; be to, tikslinga pagal Komisijos reglamento (EB) Nr. 794/2004 (15) 5 straipsnį ir Reglamento (EB) Nr. 994/98 3 straipsnio 4 dalį nustatyti pagalbos, kuriai netaikomas Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatytas reikalavimas pranešti, metinių ataskaitų, kurias valstybės narės turi pateikti Komisijai, teikimo taisykles, laikantis šiame reglamente nustatytų sąlygų, įskaitant specialiuosius tam tikrų kategorijų pagalbai taikytinus reikalavimus;
(35)
atsižvelgiant į plačias galimybes pasinaudoti būtinomis technologijomis, informacijos santrauka ir metinė ataskaita turėtų būti pateikiamos kompiuteriniu būdu ir perduodamos Komisijai jos elektroninėmis sistemomis;
(36)
be to, tikslinga pagal Reglamento (EB) Nr. 994/98 3 straipsnio 3 dalį nustatyti pagalbos, kuriai netaikomas Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatytas reikalavimas pranešti, duomenų, kuriuos valstybės narės turi saugoti laikydamosi Tarybos reglamento (EB) Nr. 659/1999 (16) 15 straipsnyje nustatyto senaties termino, registravimo taisykles;
(37)
siekiant padidinti šiame reglamente išdėstytų suderinamumo sąlygų veiksmingumą, turėtų būti numatyta galimybė Komisijai atšaukti bendrosios išimties taikymą būsimoms pagalbos priemonėms, jeigu nesilaikoma šių reikalavimų. Turėtų būti numatyta galimybė Komisijai apriboti bendrosios išimties atšaukimo taikymą tam tikrų rūšių pagalbai, tam tikriems pagalbos gavėjams arba pagalbos priemonėms, priimtoms tam tikrų institucijų, kai šio reglamento nesilaikymas paveikia tik ribotą priemonių grupę arba tam tikras institucijas. Toks tikslinis atšaukimas turėtų būti proporcinga taisomoji priemonė, tiesiogiai susijusi su nustatytu šio reglamento nesilaikymo atveju. Nesilaikant I ir III skyriuose nustatytų bendrųjų suderinamumo sąlygų suteiktai pagalbai šis reglamentas netaikomas, todėl tokia pagalba yra neteisėta ir ją Komisija nagrinės pagal Reglamente (EB) Nr. 659/1999 nustatytą atitinkamą procedūrą. Jeigu nesilaikoma II skyriaus reikalavimų, bendrosios išimties taikymo būsimoms pagalbos priemonėms atšaukimas nekeičia fakto, kad ankstesnėms priemonėms, atitinkančioms šį reglamentą, buvo taikoma bendroji išimtis;
(38)
atsižvelgiant į Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punktą, vienintelis pagalbos poveikis neturėtų būti įprastų pagalbos gavėjo veiklos išlaidų nuolatinis arba periodiškas mažinimas ir pagalba turėtų būti proporcinga kliūtims, kurias būtina įveikti norint užtikrinti socialinę ir ekonominę naudą, kuri laikoma atitinkančia Sąjungos interesus. Vienašalė valstybės pagalba, kuria tiesiog siekiama pagerinti finansinę gamintojų padėtį, tačiau visiškai neskatinama sektoriaus plėtra, ypač pagalba, kuri teikiama remiantis tik kaina, kiekiu, gamybos vienetu arba gamybos priemonių vienetu, yra laikoma su vidaus rinka nesuderinama pagalba veiklai. Be to, tikėtina, kad tokia žemės ūkio sektoriui suteikta pagalba kliudytų įgyvendinti bendro rinkų organizavimo priemones. Todėl tikslinga šį reglamentą taikyti tik tam tikrų rūšių pagalbai;
(39)
MVĮ atlieka lemiamą vaidmenį kuriant darbo vietas ir, bendresne prasme, padeda užtikrinti socialinį stabilumą ir ekonominį vystymąsi. Tačiau jų plėtrą gali riboti rinkos nepakankamumas, dėl kurio MVĮ kyla būdingų kliūčių. Dažnai MVĮ sunku gauti kapitalo ar paskolų, atsižvelgiant į tai, kad kai kuriose finansų rinkose vengiama rizikuoti, ir į ribotas užtikrinimo priemones, kurias šios įmonės sugeba pasiūlyti. Be to, dėl ribotų išteklių joms gali būti sunku gauti informacijos, ypač informacijos apie naujas technologijas ir potencialias rinkas. Siekiant palengvinti MVĮ ekonominės veiklos vystymąsi, MVĮ teikiamai tam tikrų kategorijų pagalbai pagal šį reglamentą neturėtų būti taikomas Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatytas reikalavimas pranešti;
(40)
siekiant panaikinti skirtumus, dėl kurių gali būti iškraipyta konkurencija, ir palengvinti MVĮ skirtų įvairių Sąjungos ir nacionalinių iniciatyvų koordinavimą, taip pat siekiant užtikrinti administracinį aiškumą ir teisinį tikrumą, šiame reglamente MVĮ apibrėžtis turėtų būti pagrįsta apibrėžtimi, pateikta Komisijos rekomendacijoje 2003/361/EB (17);
(41)
siekiant darnos su kaimo plėtros politika ir supaprastinti taisykles remiantis Komisijos patirtimi, įgyta taikant Reglamentą (ES) Nr. 1857/2006 ir Reglamentą (ES) Nr. 800/2008, tikslinga Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatyto reikalavimo pranešti netaikyti įvairių kategorijų pagalbai MVĮ, vykdančioms pirminės žemės ūkio produktų gamybos, perdirbimo ir prekybos veiklą;
(42)
tų kategorijų pagalba turėtų, visų pirma, apimti pagalbą investicijoms (į materialųjį ar nematerialųjį turtą arba ūkio pastatų perkėlimą), verslo pradžios ir verslo galimybių kūrimo pagalbą (pvz., pagalbą jauniesiems ūkininkams ir smulkiems ūkiams), pagalbą gamintojų grupėms ir pagalbą naujiems kokybės sistemų dalyviams, pagalbą verslo plėtrai (pvz., pagalbą žinių perdavimo ir informavimo veiklai), konsultavimo paslaugų teikimo pagalbą, pagalbą pardavimo skatinimo veiklai, pavadavimo ūkyje pagalbą, rizikos ir krizių valdymo pagalbą (pvz., nuostolių, patirtų dėl nepalankių klimato reiškinių, kurie gali būti prilyginami gaivalinėms nelaimėms, kompensavimo pagalbą), pagalbą, kurios lėšomis kompensuojama gyvūnų ligų ir augalų kenkėjų prevencija, kontrolė ir likvidavimas ar išnaikinimas, draudimo įmokų mokėjimo pagalbą, taip pat pagalbą gyvulininkystės sektoriui, kuria siekiama bendrų visuomenei naudingų tikslų, pvz., išsaugoti genetinę kokybę ir apsaugoti gyvūnų ir visuomenės sveikatą. Tokia pagalba visų pirma turėtų būti siekiama stiprinti viso žemės ūkio sektoriaus konkurencingumą ir gyvybingumą;
(43)
be to, kaimo vietovėse veiklą vykdančioms MVĮ teikiamos pagalbos priemonėms pagal šį reglamentą taip pat turėtų būti netaikomas Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatytas reikalavimas pranešti. Atsižvelgiant į tai ir siekiant užtikrinti kaimo plėtros priemonių, bendrai finansuojamų EŽŪFKP lėšomis, ir priemonių, finansuojamų iš papildomų nacionalinių išteklių, darną, šiame reglamente nustatytos taisyklės turėtų kuo labiau derėti su Reglamente (ES) Nr. 1305/2013 ir pagal tą reglamentą priimtuose deleguotuosiuose bei įgyvendinimo aktuose nustatytomis taisyklėmis;
(44)
kitų kategorijų pagalbai, pvz., pagalbai žemės ir miškų ūkio moksliniams tyrimams ir technologinei plėtrai, gaivalinės nelaimės žemės ūkio sektoriui padarytos žalos likvidavimo pagalbai, pagalbai žemės ūkio valdose esančio kultūros ar gamtos paveldo išsaugojimo investicijoms ir pagalbai miškų ūkio sektoriui, skiriamai tiek MVĮ, tiek didelėms įmonėms, turėtų būti netaikomas Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatytas reikalavimas pranešti. Visų pirma, teikiant pagalbą miškų ūkio sektoriui ir siekiant užtikrinti EŽŪFKP lėšomis bendrai finansuojamų kaimo plėtros priemonių ir priemonių, finansuojamų iš papildomų nacionalinių išteklių, arba priemonių, finansuojamų tik valstybės pagalbos lėšomis, darną, šiame reglamente nustatytos taisyklės turėtų kuo labiau derėti su Reglamente (ES) Nr. 1305/2013 ir deleguotuosiuose bei įgyvendinimo aktuose nustatytomis taisyklėmis;
(45)
pagalbai, skiriamai pirminės žemės ūkio produktų gamybos, perdirbimo ir prekybos veiklą vykdančioms MVĮ, pagalbai moksliniams tyrimams ir technologinei plėtrai, pagalbai miškų ūkio sektoriui arba pagalbai kaimo vietovėse į Sutarties 42 straipsnio taikymo sritį nepatenkančią veiklą vykdančioms MVĮ taip pat gali būti netaikomas Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatytas reikalavimas pranešti, laikantis Komisijos reglamente (ES) Nr. 651/2014] nustatytų sąlygų. Jei valstybės narės mano, kad taip yra tikslingiau, jos gali pasinaudoti kita galimybe - skirti pirmiau nurodytų kategorijų pagalbą laikydamosi Reglamente (ES) Nr. 651/2014] nustatytų sąlygų. Visų pirma, valstybės narės gali nuspręsti regioninę pagalbą veiklai skirti pirminės žemės ūkio produktų gamybos veiklą vykdančioms MVĮ, siekdamos kompensuoti papildomas išlaidas (išskyrus transporto išlaidas atokiausiuose regionuose), MVĮ skirtą konsultavimo pagalbą, rizikos finansavimo pagalbą, MVĮ skirtą pagalbą moksliniams tyrimams ir technologinei plėtrai, MVĮ skirtą pagalbą inovacijoms, pagalbą aplinkos apsaugai, mokymo pagalbą ir pagalbą nepalankias sąlygas darbo rinkoje turintiems asmenims pagal Reglamente (ES) Nr. 651/2014] nustatytas sąlygas. Atsižvelgiant į tai ir siekiant paaiškinti šio reglamento ir Reglamento (ES) Nr. 651/2014] taikymo sričių sąsają, reikėtų pažymėti, kad šiuose dviejuose reglamentuose nustatyti tikslai, pagalbos kategorijos ir pagalbos sąlygos skiriasi, nors jie gali būti skirti to paties tipo pagalbos gavėjams;
(46)
siekiant pagerinti žemės ūkio veiklą vykdančių MVĮ ekonominės veiklos ir aplinkosaugos rezultatus ir našumą, sukurti žemės ūkio plėtrai reikalingą infrastruktūrą ir remti nerentabilias investicijas, kurios būtinos siekiant aplinkosaugos tikslų, pagalba turėtų būti skiriama investicijoms į materialųjį ar nematerialųjį turtą, kurios padeda siekti šių tikslų. Tokios investicijos turėtų atitikti Sąjungos ir atitinkamų valstybių narių nacionalinius aplinkos apsaugos teisės aktus. Be to, pagalba investicijoms, kurių poveikio aplinkai vertinimą reikia atlikti pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2011/92/ES (18), turėtų būti teikiama su sąlyga, kad toks vertinimas atliktas ir sutikimas dėl atitinkamo investicinio projekto veiklos vykdymo gautas iki dienos, kurią buvo suteikta individuali pagalba;
(47)
dėl rizikos, kad tikslinė pagalba investicijoms pirminės žemės ūkio gamybos sektoriuje gali iškraipyti konkurenciją, pagalba investicijoms, kuriai pagal šį reglamentą netaikomas Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatytas reikalavimas pranešti, neturėtų būti skiriama tik už konkretų žemės ūkio produktą. Ši sąlyga neturėtų kliudyti valstybei narei tam tikros pagalbos neskirti už kai kuriuos žemės ūkio produktus, ypač jei nėra įprastų tų produktų prekybos rinkų. Be to, pagalba tam tikrų rūšių investicijoms neturėtų per se būti laikoma pagalba, kuriai pagal šį reglamentą galima netaikyti Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatyto reikalavimo pranešti;
(48)
siekiant užtikrinti tinkamą kuo mažesnio konkurencijos iškraipymo ir veiksmingo energijos bei išteklių naudojimo skatinimo pusiausvyrą, šiame reglamente turėtų būti numatyta, kad investicijų į žemės ūkio valdas, susijusias su pirmine žemės ūkio gamyba, atveju pagalba turėtų būti skiriama tik investicijoms, susijusioms su biodegalų arba energijos iš atsinaujinančiųjų išteklių gamyba ūkyje, ir tik jei tokia gamyba neviršija to ūkio vidutinio metinio sunaudojamų degalų arba energijos kiekio; Biodegalų gamybos pagalbai šis reglamentas turėtų būti taikomas tik jeigu ji teikiama tvariems biodegalams gaminti pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą (EB) 2009/28/EB (19);
(49)
siekiant paskatinti perėjimą prie pažangesnių biodegalų rūšių, kaip numatyta horizontaliosiose aplinkos apsaugos ir energetikos sričių valstybės pagalbos taisyklėse, pagalba su žemės ūkio produktų perdirbimu susijusioms investicijoms pagal šį reglamentą neturėtų būti skiriama maistinės kilmės biodegalams gaminti;
(50)
kad jaunieji ūkininkai būtų skatinami įsikurti, o potencialiai ekonomiškai perspektyvūs smulkieji ūkiai - plėstis, ir jiems būtų sudarytos palankesnės sąlygos, Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatyto reikalavimo pranešti tikslinga netaikyti veiklos pradžios pagalbai. Siekiant užtikrinti naujos žemės ūkio veiklos gyvybingumą, pagalba turėtų būti teikiama tik tada, kai pateikiamas verslo planas. Veiklos pradžios pagalba turėtų būti skiriama tik pradiniu įmonės egzistavimo laikotarpiu ir neturėtų tapti pagalba veiklai;
(51)
kad žemės ūkio sektoriaus subjektai galėtų įveikti dėl didėjančios konkurencijos ir galutinės grandies rinkų konsolidavimo kylančius sunkumus, susijusius su prekyba žemės ūkio produktais, įskaitant prekybą vietos rinkose, reikėtų skatinti steigti gamintojų grupes ir organizacijas. Todėl Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatyto reikalavimo pranešti tikslinga netaikyti gamintojų grupių ir organizacijų veiklos pradžios pagalbai. Tokia pagalba turėtų būti teikiama tik gamintojų grupėms ir organizacijoms, kurias galima laikyti MVĮ. Siekiant užtikrinti, kad gamintojų grupė ir organizacija taptų ekonomiškai perspektyviu ūkio subjektu, turėtų būti nustatyta sąlyga, kad valstybės narės oficialiai pripažįsta gamintojų grupę tik šiai pateikus verslo planą. Kad nebūtų teikiama pagalba veiklai ir būtų išlaikytas skatinamasis poveikis, tokia pagalba turėtų būti teikiama ne ilgiau kaip penkerius metus;
(52)
siekiant didesnių rinkos galimybių ir sukurti atitinkamų žemės ūkio produktų pridėtinę vertę, reikėtų skatinti MVĮ dalyvauti Sąjungos arba nacionalinėse kokybės sistemose, todėl pagalbai, kuri teikiama kokybės sistemų dalyviams, neturėtų būti taikomas Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatytas reikalavimas pranešti. Kadangi įsitraukiant į tokią kokybės sistemą ir ankstyvaisiais dalyvavimo joje metais MVĮ tenka papildomų su dalyvavimu susijusių išlaidų bei įpareigojimų, kurie yra nevisiškai kompensuojami rinkos, tiesioginė pagalba turėtų būti skiriama tik naujiems dalyviams ne ilgiau kaip penkerius metus. Be to, pagalba, kurią sudaro subsidijuojamos paslaugos, turėtų būti kompensuojamos pagal kokybės sistemas taikomų privalomų kontrolės priemonių išlaidos, rinkos mokslinių tyrimų išlaidos arba Sąjungos kokybės sistemos pripažinimo paraiškos parengimo išlaidos;
(53)
kad MVĮ taptų konkurencingesnės, veiksmingiau naudotų išteklius, pagerėtų jų aplinkosaugos, tvaraus valdymo ir bendrieji veiklos rezultatai, Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatyto reikalavimo pranešti tikslinga netaikyti žinių perdavimo ir informavimo, ūkio konsultavimo paslaugų teikimo bei pardavimo skatinimo priemonių įgyvendinimo pagalbai;
(54)
pagrindinė tvaraus ir konkurencingo žemės ūkio sektoriaus funkcionavimo priemonė - geras rizikos ir krizių valdymas. Pirminiai žemės ūkio gamintojai susiduria su tam tikra gamtos ir klimato reiškinių keliama rizika, pavojais sveikatai ir krizėmis. Todėl rizikos bei krizių valdymo pagalba ir pagalba gyvulininkystės sektoriui turėtų būti teikiama tik pirminę žemės ūkio produktų gamybą vykdančioms MVĮ. Valstybės pagalba, kuria kompensuojami dėl nepalankių klimato reiškinių, kurie gali būti prilyginami gaivalinėms nelaimėms, patirti nuostoliai, pagalba kovai su gyvūnų ligomis bei augalų kenkėjais ir draudimo įmokų mokėjimo pagalba turėtų būti siekiama tik padėti pagalbos gavėjams, kurie susiduria su tam tikrais sunkumais, nors ir ėmėsi pagrįstų tokios rizikos mažinimo pastangų. Valstybės pagalba neturėtų skatinti jos gavėjų be reikalo rizikuoti. Pirminės žemės ūkio produktų gamybos veiklą vykdančios MVĮ turėtų pačios atsakyti už neapgalvoto gamybos metodų ar produktų pasirinkimo pasekmes;
(55)
Komisija daugeliu atvejų Sutarties 107 ir 108 straipsnius taikė pagalbai, kuria siekiama išsaugoti gamtos ir kultūros paveldą, visų pirma pagal Bendrijos 2007-2013 m. valstybės pagalbos žemės ūkio ir miškų sektoriuose gaires ir Reglamentą (EB) Nr. 1857/2006. MVĮ skirtai pagalbai investicijoms, kuriomis siekiama išsaugoti tradicinius kraštovaizdžius ir pastatus, 2007-2013 m. pagal Reglamentą (EB) Nr. 1857/2006 buvo netaikomas reikalavimas pranešti, o didelėms įmonėms skirtai pagalbai investicijoms, kuriomis siekiama išsaugoti tradicinius kraštovaizdžius ir pastatus, reikalavimas pranešti buvo taikomas ir patvirtintas Komisijos pagal Bendrijos 2007-2013 m. valstybės pagalbos žemės ūkio ir miškų sektoriuose gaires. Tuo laikotarpiu Komisija įvertino daugiau kaip 87-ias pagalbos investicijoms, skirtos žemės ūkio valdoje esantiems tradiciniams kraštovaizdžiams ir pastatams išsaugoti, priemones. Paveldo išsaugojimo projektai, net tada, kai juos įgyvendina didelės įmonės, paprastai nesukelia jokio didelio konkurencijos iškraipymo. Todėl reikėtų, kad ir gamtos ir kultūros paveldo išsaugojimo pagalbos atveju Komisija pasinaudotų įgaliojimais, jai suteiktais Reglamentu (EB) Nr. 994/98;
(56)
kad pagal šį reglamentą reikalavimas pranešti nebūtų taikomas kultūros ir gamtos paveldo išsaugojimo pagalbai, tokia pagalba turėtų būti skiriama investicijoms į materialųjį turtą arba į kapitalinius darbus, kuriais siekiama išsaugoti kultūros ar gamtos paveldą. Kultūros ar gamtos paveldas turėtų būti pagalbos gavėjo žemės ūkio valdoje ir turėtų būti oficialiai tokiu pripažintas valstybės narės kompetentingos institucijos. Atsižvelgiant į šiai pagalbai taikomą pranešimo ribą - 500 000 EUR vienam šiame reglamente numatytam investiciniam projektui, kuris pagal 2014-2020 m. valstybės pagalbos žemės ir miškų ūkio sektoriams bei kaimo vietovėms Europos Sąjungos gaires laikomas nedidelio masto infrastruktūra, tikslinga pagal šį reglamentą nustatyti pagalbos intensyvumą, kuris siektų iki 100 % finansuoti tinkamų išlaidų;
(57)
tuo atveju, kai gaivalinės nelaimės sukelia ekstremalias situacijas, pagalbą skiriančios institucijos turi nedelsdamos imtis veiksmų. Todėl svarbu užtikrinti, kad būtų skubiai įgyvendinamos numatytos pagalbos priemonės. Priimdama daugelį sprendimų dėl žemės ūkiui gaivalinių nelaimių padarytos žalos kompensavimo Komisija taikė Sutarties 107 ir 108 straipsnius. Bendrijos 2007-2013 m. valstybės pagalbos žemės ūkio ir miškų sektoriuose gairėse jau numatyta galimybė leisti taikyti pagalbos schemas, kuriomis siekiama kompensuoti gaivalinių nelaimių padarytą žalą. Taikydama Bendrijos 2007-2013 m. valstybės pagalbos žemės ūkio ir miškų sektoriuose gaires, 2007-2012 m. Komisija patvirtino daugiau kaip 25-ias žemės ūkio sektoriui gaivalinių nelaimių padarytos žalos kompensavimo pagalbos priemones. Komisijos patirtis rodo, kad norint, jog tokios pagalbos priemonės būtų veiksmingos, jas reikia įgyvendinti skubiai. Todėl būtina supaprastinti pranešimo apie tokias pagalbos priemones tvarką. Be to, šių priemonių kompensuojamasis pobūdis ir aiškūs suderinamumo su vidaus rinka kriterijai turėtų apsaugoti nuo didelio konkurencijos iškraipymo vidaus rinkoje. Todėl reikėtų, kad įgaliojimais, suteiktais Reglamentu (EB) Nr. 994/98, Komisija pasinaudotų ir pagalbos, kuria siekiama kompensuoti gaivalinių nelaimių žemės ūkio sektoriui padarytą žalą, atveju;
(58)
todėl gaivalinių nelaimių padarytos žalos kompensavimo pagalba turėtų būti teikiama viso žemės ūkio sektoriaus įmonėms - tiek MVĮ, tiek didelėms įmonėms. Sąlygų, kuriomis reikalavimas pranešti netaikomas pagalbai, kuria siekiama kompensuoti gaivalinių nelaimių padarytą žalą, taikymo tvarka jau yra nusistovėjusi ir susijusi su oficialiu valstybių narių institucijų pripažinimu, kad tam tikras įvykis yra gaivalinės nelaimės pobūdžio, ir su tiesioginiu gaivalinės nelaimės ir gavėjo patirtos žalos priežastiniu ryšiu; tos sąlygos turėtų būti tokios, kad būtų išvengta per didelės kompensacijos. Visų pirma, valstybės narės turėtų vengti per didelės kompensacijos, kurią gavėjai galėtų gauti sumuodami tokią pagalbą su kitomis kompensacijomis, įskaitant išmokas pagal draudimo sistemą;
(59)
pagalba moksliniams tyrimams ir technologinei plėtrai gali prisidėti prie tvaraus ekonomikos augimo ir didinti konkurencingumą. Remiantis Komisijos patirtimi, įgyta pagalbai moksliniams tyrimams ir technologinei plėtrai žemės ir miškų ūkio sektoriuose taikant Bendrijos 2007-2013 m. valstybės pagalbos žemės ūkio ir miškų sektoriuose gaires, Bendrijos valstybės pagalbos moksliniams tyrimams, taikomajai veiklai ir naujovių diegimui sistemą (20) ir Reglamentą (EB) Nr. 800/2008, būtų tikslinga Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatyto reikalavimo pranešti netaikyti šiame reglamente nustatytas sąlygas atitinkančiai pagalbai moksliniams tyrimams ir technologinei plėtrai. Kadangi, svarbus bendros svarbos tikslas yra skatinti mokslinius tyrimus ir technologinę plėtrą, šiuo reglamentu turėtų būti reikalaujama, kad mokslinių tyrimų projektas būtų naudingas visoms įmonėms, vykdančioms veiklą tam tikrame žemės ar miškų ūkio sektoriuje ar jo dalyje. Informacija apie mokslinių tyrimų projektą ir jo rezultatus turėtų būti viešai skelbiama internete. Be to, suinteresuotosioms įmonėms turėtų būti sudarytos sąlygos nemokamai susipažinti su mokslinių tyrimų rezultatais;
(60)
miškų ūkis yra neatsiejama kaimo plėtros dalis. Priimdama daugelį sprendimų, visų pirma priimamų pagal Bendrijos 2007-2013 m. valstybės pagalbos žemės ūkio ir miškų sektoriuose gaires, Komisija miškų ūkio sektoriuje veiklą vykdančioms įmonėms taikė Sutarties 107 ir 108 straipsnius. 2007-2012 m. Komisija pagal tas gaires patvirtino 140 pagalbos miškų ūkio sektoriui priemonių. Atsižvelgiant į didelę Komisijos patirtį taikant tas gaires miškų ūkio sektoriuje veiklą vykdančioms įmonėms ir siekiant supaprastinti procedūras, tačiau kartu užtikrinti veiksmingą priežiūrą bei Komisijos vykdomą stebėseną, reikėtų, kad ir pagalbos miškų ūkio sektoriui atveju Komisija pasinaudotų įgaliojimais, jai suteiktais Reglamentu (EB) Nr. 994/98. Komisijos patirtis rodo, kad pagalba, skirta kaimo plėtros programose numatytoms miškų ūkio sektoriaus priemonėms įgyvendinti, bendrai finansuojama EŽŪFKP lėšomis arba teikiama kaip papildomas tokių bendrai finansuojamų priemonių nacionalinis finansavimas, labai neiškreipia konkurencijos vidaus rinkoje. Be to, žinių perdavimo miškų ūkio sektoriuje pagalba ir miškų ūkio sektoriaus konsultavimo paslaugų teikimo pagalba labai neiškraipo konkurencijos vidaus rinkoje net jei ji teikiama ne pagal kaimo plėtros programas. Šiame reglamente turėtų būti apibrėžtos aiškios tokių priemonių suderinamumo su vidaus rinka sąlygos. Tos sąlygos turėtų kuo labiau atitikti Reglamente (ES) Nr. 1305/2013 ir pagal tą reglamentą priimtuose deleguotuosiuose bei įgyvendinimo aktuose nustatytas taisykles;
(61)
šių kategorijų pagalba turėtų, visų pirma, apimti miško veisimo ir miškų plotų kūrimo pagalbą, agrarinės miškininkystės sistemų diegimo pagalbą, miškų gaisrų prevencijos ir gaisrų, gaivalinių nelaimių, nepalankių klimato reiškinių, augalų kenkėjų arba katastrofinių įvykių pažeistų miškų atkūrimo pagalbą, pagalbą investicijoms, kuriomis didinamas miškų ekosistemų atsparumas ir aplinkosauginė vertė, išlaidų, patiriamų dėl sunkumų, susijusių su ”Natura 2000” miško plotais, apibrėžtais Tarybos direktyvos 92/43/EEB (21) 3 straipsnyje ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/147/EB (22) 3 straipsnyje, kompensavimo pagalbą, miškų aplinkosaugos ir klimato srities paslaugų teikimo ir miškų išsaugojimo pagalbą, žinių perdavimo ir informavimo pagalbą, konsultavimo paslaugų teikimo pagalbą, pagalbą investicijoms į infrastruktūrą ir pagalbą investicijoms į miškų ūkio technologijas ir į miškų ūkio produktų perdirbimą, kaupimą bei prekybą. Skiriant pagalbą miškų ūkio sektoriui turėtų būti vengiama konkurencijos iškraipymo, o pagalbos poveikis rinkai turėtų būti neutralus;
(62)
siekiant darnos su Reglamentu (ES) Nr. 1305/2013 ir supaprastinti taisykles, pagal kurias patvirtinama, kad nacionalinių kaimo plėtros programų bendrai finansuojama dalis ir papildomas finansavimas yra valstybės pagalba, miškų ūkio sektoriui skirtos pagalbos, kuriai pagal šį reglamentą netaikomas Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje numatytas reikalavimas pranešti, priemonės turėtų būti identiškos pagrindinėms kaimo plėtros priemonėms, o pagalba, kuriai netaikomas reikalavimas pranešti, turėtų būti skiriama tik pagal atitinkamos valstybės narės kaimo plėtros programą ir ją atitikti; Tačiau pagalbos intensyvumas ir tinkamos finansuoti išlaidos taip pat turėtų atitikti bendruosius Sąjungos valstybės pagalbos principus ir žemės ūkio sektoriui taikomas valstybės pagalbos taisykles. Todėl tokioms išlaidoms kaip apyvartinis kapitalas, kuris papildo naujas investicijas ir yra su jomis susijęs, kompensuoti neturėtų būti skiriama pagalba pagal šį reglamentą. Remiantis atitinkamomis Komisijos patvirtintomis kaimo plėtros programomis, į miškų ūkio priemones įtraukta investavimo veikla taip pat galėtų apimti vienkartines miškų ūkio operacijas, kurių reikia investicijoms parengti, jei tai galima pagal atitinkamos kaimo plėtros nuostatos tikslą. Žinių perdavimo pagalbą, konsultavimo paslaugų teikimo pagalbą ir miškų ūkio paskirties žemės konsolidavimo pagalbą turėtų būti įmanoma skirti neatsižvelgiant į tai, ar tokia pagalba yra įtraukta į nacionalinę kaimo plėtros programą;
(63)
siekiant skatinti kaimo vietovių ir, visų pirma, MVĮ, kurios yra Sąjungos kaimo ekonomikos varomoji jėga, plėtrą ir gerinti jų konkurencingumą, būtina įvairinti ekonomiką ir kurti naują ekonominę veiklą. Reglamente (ES) Nr. 1305/2013 numatytos priemonės, skirtos remti ne žemės ūkio verslo plėtrą kaimo vietovėse, kuriomis siekiama skatinti užimtumą, kurti kokybiškas darbo vietas kaimo vietovėse, išlaikyti jau esamas darbo vietas, mažinti sezoninius užimtumo svyravimus, vystyti su žemės ūkiu nesusijusius ne žemės ūkio sektorius ir maisto produktų perdirbimą, kartu skatinant verslo integraciją ir vietos sektorių sąsajas;
(64)
siekiant darnos su Reglamentu (ES) Nr. 1305/2013 ir supaprastinti taisykles, pagal kurias patvirtinama, kad kaimo plėtros programų bendrai finansuojama dalis ir papildomas nacionalinis finansavimas yra valstybės pagalba, Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatyto reikalavimo pranešti pagal šį reglamentą reikėtų netaikyti įvairių kategorijų pagalbai, kuri teikiama kaimo vietovėse veiklą vykdančioms MVĮ. Šių kategorijų pagalba turėtų, visų pirma, apimti pagalbą su žemės ūkio produktų perdirbimu į ne žemės ūkio produktus susijusioms investicijoms arba pagalbą medvilnės gamybai, ne žemės ūkio verslo pradžios pagalbą, konsultavimo paslaugų teikimo pagalbą, žinių perdavimo ir informavimo pagalbą, pagalbą naujiems medvilnės ir maisto produktų kokybės sistemų dalyviams ir maisto produktų pardavimo skatinimo priemones. Pagalbos priemonės, kurioms pagal šį reglamentą netaikytinas Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatytas reikalavimas pranešti, turėtų būti identiškos pagrindinėms kaimo plėtros priemonėms, o pagalba, kuriai netaikomas reikalavimas pranešti, turėtų būti skiriama tik pagal atitinkamos valstybės narės kaimo plėtros programą ir ją atitikti. Tačiau pagalbos intensyvumas ir tinkamos finansuoti išlaidos taip pat turėtų atitikti bendruosius Sąjungos valstybės pagalbos principus ir horizontaliąsias valstybės pagalbos taisykles. Todėl tokioms išlaidoms kaip apyvartinis kapitalas, kuris papildo naujas investicijas ir yra su jomis susijęs, kompensuoti neturėtų būti skiriama pagalba pagal šį reglamentą;
(65)
reikėtų nurodyti, kad pagalba investicijoms, susijusioms su žemės ūkio produktų perdirbimu į ne žemės ūkio produktus, pagal šį reglamentą neteikiama investicijoms, susijusioms su biodegalų arba energijos iš atsinaujinančiųjų išteklių gamyba, vykdyti. Iš esmės tokioms investicijoms turėtų būti taikomos horizontaliosios aplinkos apsaugos ir energetikos sričių valstybės pagalbos taisyklės;
(66)
tam tikrų kategorijų pagalba, pavyzdžiui: a) pagalba, kuria kompensuojamos rinkos tyrimų veiklos, produkto koncepcijos ir dizaino išlaidos, ir kokybės sistemų pripažinimo paraiškų rengimo pagalba; b) pagalba, kuria kompensuojamos pagal kokybės sistemas taikomų privalomų kontrolės priemonių išlaidos; c) pagalba žinių perdavimo ir informavimo veiklai; d) konsultavimo paslaugų teikimo pagalba; e) pavadavimo ūkyje paslaugų teikimo pagalba; f) pardavimo skatinimo priemonių įgyvendinimo pagalba; g) pagalba, kuria kompensuojamos išlaidos, susijusios su gyvūnų ligų ir augalų kenkėjų prevencija ir likvidavimu, ir h) pagalba gyvulininkystės sektoriui, netiesiogiai teikiama galutiniams pagalbos gavėjams natūra kaip subsidijuojamos paslaugos. Tokiais atvejais pagalba turėtų būti mokama atitinkamos paslaugos teikėjui arba veiklos vykdytojui. Renkantis paslaugų teikėją ar veiklos vykdytoją turėtų būti deramai atsižvelgiama į atitinkamas taikytinas viešųjų pirkimų taisykles, o atrankos procedūra turėtų būti vykdoma laikantis skaidrumo, atvirumo ir nediskriminavimo principų;
(67)
atsižvelgiant į Komisijos patirtį šioje srityje, iš esmės būtina periodiškai persvarstyti valstybės pagalbos politiką. Todėl šio reglamento taikymo laikotarpis turėtų būti ribotas. Taigi tikslinga nustatyti pereinamojo laikotarpio nuostatas, įskaitant taisykles dėl pagalbos schemoms, kurioms taikoma išimtis, skirto suderinimo laikotarpio baigiantis šio reglamento galiojimo laikotarpiui. Tokiomis taisyklėmis valstybėms narėms turėtų būti suteikiama laiko prisitaikyti prie galimos būsimos tvarkos,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
TURINYS
I SKYRIUS.
BENDROSIOS NUOSTATOS 13
II SKYRIUS.
PROCEDŪRINIAI REIKALAVIMAI 25
III SKYRIUS.
PAGALBOS KATEGORIJOS 26
1 skirsnis.
Pagalba MVĮ, vykdančioms pirminės žemės ūkio produktų gamybos, perdirbimo ir prekybos veiklą 26
2 skirsnis.
Pagalba investicijoms, kuriomis siekiama išsaugoti žemės ūkio valdose esantį kultūros ir gamtos paveldą 43
3 skirsnis.
Žemės ūkio sektoriui gaivalinių nelaimių padarytos žalos kompensavimo pagalba 44
4 skirsnis.
Pagalba moksliniams tyrimams ir technologinei plėtrai žemės ir miškų ūkio sektoriuose 45
5 skirsnis.
Pagalba miškų ūkio sektoriui 46
6 skirsnis.
Pagalba kaimo vietovių MVĮ, bendrai finansuojama EŽŪFKP lėšomis arba teikiama kaip papildomas tokių bendrai finansuojamų priemonių nacionalinis finansavimas 59
IV SKYRIUS.
PEREINAMOJO LAIKOTARPIO IR BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS 65
I SKYRIUS
BENDROSIOS NUOSTATOS
1 straipsnis
Taikymo sritis
1. Šis reglamentas taikomas šių kategorijų pagalbai:
a)
Pagalba labai mažoms, mažosioms ir vidutinėms įmonėms (MVĮ).
i)
vykdančioms veiklą žemės ūkio sektoriuje, visų pirma pirminę žemės ūkio produktų gamybą, perdirbimą ir prekybą, išskyrus 14, 15, 16, 18, 23 ir 25-28 straipsnius, kurie taikomi tik pirminės žemės ūkio produktų gamybos veiklą vykdančioms MVĮ;
ii)
į Sutarties 42 straipsnio taikymo sritį nepatenkančiai veiklai vykdyti, jei tokiai pagalbai taikomas Reglamentas (ES) Nr. 1305/2013 ir jei ji bendrai finansuojama Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) lėšomis arba skiriama kaip papildomas tokių bendrai finansuojamų priemonių nacionalinis finansavimas;
b)
pagalbai investicijoms, skirtoms žemės ūkio valdoje esančiam kultūros ir gamtos paveldui išsaugoti;
c)
pagalbai, skirtai žemės ūkio sektoriui gaivalinių nelaimių padarytai žalai kompensuoti;
d)
pagalbai moksliniams tyrimams ir technologinei plėtrai žemės ir miškų ūkio sektoriuose;
e)
pagalbai miškų ūkio sektoriui.
2. Kai valstybės narės mano, kad būtų tikslinga, jos gali nuspręsti teikti šio straipsnio 1 dalies a, d ir e punktuose nurodytą pagalbą Reglamente (ES) Nr. 651/2014 nustatytomis sąlygomis ir laikantis jo nuostatų.
3. Šis reglamentas netaikomas šių rūšių pagalbai:
a)
pagalbai miškų ūkio sektoriui, kuri nėra bendrai finansuojama EŽŪFKP lėšomis arba teikiama kaip papildomas tokių bendrai finansuojamų priemonių nacionalinis finansavimas, išskyrus 31, 38, 39 ir 43 straipsnius;
b)
pagalbai į Sutarties 42 straipsnio taikymo sritį nepatenkančią veiklą vykdančioms MVĮ, kuri nėra bendrai finansuojama EŽŪFKP lėšomis arba teikiama kaip papildomas tokios bendrai finansuojamos priemonės nacionalinis finansavimas.
4. Šis reglamentas netaikomas:
a)
pagalbos schemoms, numatytoms šio reglamento 17, 32 ir 33 straipsniuose, 34 straipsnio 5 dalies a-c punktuose ir 35, 40, 41 ir 44 straipsniuose, valstybės pagalbos, jeigu vidutinis metinis valstybės pagalbos biudžetas viršija 150 mln. EUR, po šešių mėnesių nuo jų įsigaliojimo. Per 20 darbo dienų nuo schemos įsigaliojimo įvertinusi valstybės narės praneštą atitinkamą vertinimo planą, Komisija gali nuspręsti, kad šis reglamentas ir toliau taikomas ilgesniam laikotarpiui bet kuriai iš šių pagalbos schemų;
b)
bet kokiems šio straipsnio 4 dalies a punkte nurodytų schemų pakeitimams, išskyrus pakeitimus, kurie negali turėti poveikio pagalbos schemos pagal šį reglamentą suderinamumui ar negali turėti reikšmingo poveikio patvirtinto vertinimo plano turiniui;
c)
pagalbai su eksportu susijusiai veiklai trečiosiose šalyse arba valstybėse narėse, t. y. pagalbai, tiesiogiai susijusiai su eksportuojamais kiekiais, platinimo tinklo kūrimu bei veikla arba su kitomis einamosiomis išlaidomis, susijusiomis su eksporto veikla;
d)
pagalbai, kuria remiamas vietinių prekių naudojimas vietoje importuojamų prekių.
5. Šis reglamentas, išskyrus 30 straipsnį, netaikomas:
a)
pagalbos schemoms, į kurias nėra aiškiai neįtrauktas individualios pagalbos mokėjimas įmonei, kuriai išduotas vykdomasis raštas sumoms išieškoti pagal ankstesnį Komisijos sprendimą, kuriuo pagalba skelbiama neteisėta ir nesuderinama su vidaus rinka;
b)
ad hoc pagalbai įmonei, kuriai išduotas vykdomasis raštas sumoms išieškoti pagal ankstesnį Komisijos sprendimą, kuriuo pagalba skelbiama neteisėta ir nesuderinama su vidaus rinka.
6. Šis reglamentas netaikomas pagalbai sunkumų patiriančioms įmonėms, išskyrus:
a)
pagalbą, skirtą gaivalinių nelaimių padarytai žalai kompensuoti pagal 30 straipsnį, gyvūnų ligų likvidavimo išlaidų kompensavimo pagalbą pagal 26 straipsnio 8 dalį ir kritusių gyvulių pašalinimo ir sunaikinimo pagalbą pagal 27 straipsnio 1 dalies c, d ir e punktus;
b)
pagalba toliau nurodytais atvejais, jei dėl nurodyto reiškinio įmonė patyrė tokių nuostolių ar žalos, kad tapo sunkumų patiriančia įmone:
i)
pagalba, skirta dėl nepalankaus klimato reiškinio, kuris gali būti prilyginamas gaivalinei nelaimei, patirtiems nuostoliams kompensuoti pagal 25 straipsnį;
ii)
pagalba, skirta augalų kenkėjų išnaikinimo išlaidoms ir dėl gyvūnų ligų ir augalų kenkėjų patirtiems nuostoliams kompensuoti pagal 26 straipsnio 8 ir 9 dalis;
iii)
miškų gaisrų, gaivalinių nelaimių, nepalankių klimato reiškinių, kurie gali būti prilyginami gaivalinėms nelaimėms, kitų nepalankių klimato reiškinių, augalų kenkėjų, katastrofinių įvykių ir klimato kaitos sukeltų įvykių miškams padarytos žalos likvidavimo pagalba pagal 34 straipsnio 5 dalies d punktą.
7. Šis reglamentas netaikomas pagalbai, kuri savaime, dėl su ja susietų sąlygų arba dėl jos finansavimo metodo nulemia neišvengiamą ES teisės pažeidimą, visų pirma:
a)
pagalbai, kurios suteikimas yra susietas su įpareigojimu pagalbos gavėjui turėti būstinę atitinkamoje valstybėje narėje arba būti iš esmės įsisteigusiu toje valstybėje narėje;
b)
pagalbai, kuri teikiama su sąlyga, kad pagalbos gavėjas naudoja nacionalinėje teritorijoje pagamintas prekes arba nacionalines paslaugas;
c)
pagalbai, kuria ribojamos pagalbos gavėjų galimybės naudoti mokslinių tyrimų, technologinės plėtros ir inovacijų rezultatus kitose valstybėse narėse.
2 straipsnis
Apibrėžtys
Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys:
1)
pagalba - visus Sutarties 107 straipsnio 1 dalyje nustatytus kriterijus atitinkanti priemonė;
2)
MVĮ arba labai mažos, mažosios ir vidutinės įmonės - I priede nustatytus kriterijus atitinkančios įmonės;
3)
žemės ūkio sektorius - visos įmonės, kurios vykdo pirminę žemės ūkio produktų gamybos, perdirbimo ir prekybos veiklą;
4)
žemės ūkio produktas - Sutarties I priede išvardyti produktai, išskyrus Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1379/2013 (23) I priede išvardytus žvejybos ir akvakultūros produktus;
5)
pirminė žemės ūkio produktų gamyba - Sutarties I priede išvardytų dirvožemio ir gyvulininkystės produktų gamyba nesiimant tolesnių veiksmų, kuriais keičiamas tokių produktų pobūdis;
6)
žemės ūkio produktų perdirbimas - bet kokia operacija su žemės ūkio produktu, kurią atlikus taip pat gaunamas žemės ūkio produktas, išskyrus ūkyje vykdomą veiklą, susijusią su pasiruošimu pirmą kartą parduoti gyvūninį arba augalinį produktą;
7)
prekyba žemės ūkio produktais - produktų laikymas arba eksponavimas ketinant parduoti, siūlymas pirkti, tiekimas arba kitoks pateikimas rinkai, išskyrus atvejus, kai pirminis gamintojas produkciją pirmą kartą parduoda perpardavėjams arba perdirbėjams, ir bet kokią produkto paruošimo tokiam pirmam pardavimui veiklą; pardavimas, kai pirminis gamintojas produktus parduoda galutiniams vartotojams, laikomas prekyba, jei prekiaujama atskirose tam skirtose patalpose;
8)
žemės ūkio valda - vienetas, kurį sudaro pirminei žemės ūkio produktų gamybai naudojama žemė, patalpos ir įrenginiai;
9)
gaivalinė nelaimė - žemės drebėjimas, griūtis, nuošliauža, potvynis, viesulas, uraganas, ugnikalnio išsiveržimas ar laukinės augmenijos gaisras;
10)
pagalbos schema - kiekvienas aktas, pagal kurį bendrai ir abstrakčiai akte nurodytoms įmonėms galima teikti individualią pagalbą nereikalaujant kitų įgyvendinimo priemonių, ir kiekvienas aktas, pagal kurį vienai arba kelioms įmonėms gali būti neribotą laiką teikiama su konkrečiu projektu nesusijusi neriboto dydžio pagalba;
11)
vertinimo planas - dokumentas, kuriame nurodoma bent tokia informacija: vertinamos pagalbos schemos tikslai; vertinimo klausimai; rezultatų rodikliai; numatyta vertinimo vykdymo metodika; duomenų rinkimo reikalavimai; pasiūlytas vertinimo laikas, įskaitant galutinės vertinimo ataskaitos pateikimo datą; nepriklausomos įstaigos, vykdančios vertinimą arba jos vykdomai atrankai naudosimų kriterijų aprašymas ir vertinimo viešumo užtikrinimo sąlygos;
12)
individuali pagalba:
a)
ad hoc pagalba ir
b)
atskiriems pagalbos gavėjams pagal pagalbos schemą teikiama pagalba;
13)
ad hoc pagalba - ne pagal pagalbos schemą skirta pagalba;
14)
sunkumų patirianti įmonė - įmonė, kuri susiduria su bent jau viena iš šių aplinkybių:
a)
ribotos turtinės atsakomybės bendrovė (kuri nėra MVĮ, veikianti trumpiau nei trejus metus), kurios daugiau nei pusė pasirašytojo akcinio kapitalo buvo prarasta dėl sukauptų nuostolių. Taip yra tuomet, kai sukauptus nuostolius atėmus iš rezervų (ir visų kitų elementų, kurie paprastai laikomi bendrovės nuosavų lėšų dalimi) gaunama bendra neigiama suma, viršijanti pusę pasirašytojo akcinio kapitalo. Šioje nuostatoje ”ribotos turtinės atsakomybės bendrovė” visų pirma yra tokios rūšies bendrovė, kuri nurodyta Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2013/34/ES (24) I priede, o ”akcinis kapitalas”, jeigu taikoma, apima bet kokius akcijų priedus;
b)
bendrovė, kurioje bent keli nariai turi neribotą turtinę atsakomybę už bendrovės (kuri nėra MVĮ, veikianti trumpiau nei trejus metus) skolą, kurios daugiau nei pusė jos kapitalo, kaip parodyta bendrovės apskaitoje, buvo prarasta dėl sukauptų nuostolių. Šioje nuostatoje ”bendrovė, kurioje bent keli nariai turi neribotą turtinę atsakomybę už bendrovės skolą” visų pirma yra tokios rūšies bendrovė, kuri nurodyta Direktyvos 2013/34/ES II priede;
c)
jeigu įmonei taikoma kolektyvinė nemokumo procedūra arba ji atitinka nacionalinės teisės kriterijus, kad jos kreditorių prašymu jai būtų pradėta kolektyvinė nemokumo procedūra;
d)
jeigu įmonė gavo sanavimo pagalbą ir dar negrąžino skolos ar baigėsi jos garantijos galiojimas, arba gavo restruktūrizavimo pagalbą ir vis dar laikosi restruktūrizavimo plano;
e)
įmonė, kuri nėra MVĮ, jeigu per paskutinius dvejus metus:
i)
įmonės balansinis skolos ir nuosavo kapitalo santykis viršija 7,5 ir
ii)
įmonės EBITDA (pajamų neatskaičius palūkanų, mokesčių, nusidėvėjimo, ir amortizacijos) palūkanų padengimo santykis yra mažesnis negu 1,0.
15)
kritę gyvuliai - gyvuliai, kurie nustačius galutinę diagnozę arba jos nenustačius buvo numarinti eutanazijos būdu arba kurie nugaišo (įskaitant gimusius negyvus ir negimusius gyvulius) ūkyje ar bet kokiuose jo statiniuose arba vežant, bet nebuvo paskersti žmonėms vartoti;
16)
nepalankus klimato reiškinys, kuris gali būti prilyginamas gaivalinei nelaimei - nepalankios oro sąlygos, pavyzdžiui, šalna, audra ir kruša, ledėjimas, nepaliaujamas lietus arba didelė sausra, dėl kurių prarandama daugiau kaip 30 % vidutinės produkcijos, apskaičiuotos pagal:
a)
pastarąjį trejų metų laikotarpį arba
b)
trejų metų vidurkį (išskyrus didžiausią ir mažiausią užregistruotą vertę) per pastarąjį penkerių metų laikotarpį;
17)
kiti nepalankūs klimato reiškiniai - nepalankios oro sąlygos, neatitinkančios šio reglamento 2 straipsnio 16 dalies sąlygų;
18)
augalų kenkėjas - Tarybos direktyvos 2000/29/EB (25) 2 straipsnio 1 dalies e punkte apibrėžtas ligų sukėlėjas (kenksmingasis organizmas);
19)
katastrofinis įvykis - žmogaus veiklos sukeltas nenumatytas biotinio arba abiotinio pobūdžio įvykis, dėl kurio labai sutrinka miškų struktūros ir taip ilgainiui padaroma didelės ekonominės žalos miškų ūkio sektoriui;
20)
bendrasis subsidijos ekvivalentas - pagalbos suma, jeigu ta pagalba jos gavėjui buvo suteikta kaip dotacija, prieš bet kokį mokesčių ar kitų rinkliavų atskaitymą;
21)
materialusis turtas - su žeme, pastatais, įranga, mašinomis ir įrenginiais susijęs turtas;
22)
nematerialusis turtas - turtas, kuris nėra fizinis ar finansinis, kaip antai patento teisės, licencijos, praktinė patirtis arba kitas intelektinis turtas;
23)
agrarinės miškininkystės sistema - žemėnaudos sistema, pagal kurią toje pačioje žemėje auginami medžiai ir vystomas žemės ūkis;
24)
grąžintinas avansas - paskola projektui, kuri sumokama iš karto arba dalinėmis išmokomis ir kurios grąžinimo sąlygos priklauso nuo projekto rezultatų;
25)
projekto arba veiklos darbų pradžia - su investicija susijusios veiklos ar statybos darbų pradžia arba pirmasis teisiškai privalomas įsipareigojimas užsakyti įrenginius ar paslaugas, arba bet kuris kitas įsipareigojimas, dėl kurio projektas arba veikla tampa neatšaukiami, atsižvelgiant į tai, kuris įvykis pirmesnis; žemės pirkimas ir parengiamieji darbai, pvz., leidimų gavimas ir galimybių studijų vykdymas, nelaikomi darbų arba veiklos pradžia;
26)
didelės įmonės - įmonės, neatitinkančios I priede nustatytų kriterijų;
27)
fiskalinių teisių perėmimo schema - schema mokesčių lengvatų forma, kuri yra anksčiau galiojusios schemos mokesčių lengvatų forma versija, kuria ta schema keičiama;
28)
pagalbos intensyvumas - bendras pagalbos dydis prieš mokesčių ar kitokios rinkliavos atskaitymą, išreikštas tinkamų finansuoti išlaidų procentine dalimi;
29)
pagalbos suteikimo diena - diena, kurią pagalbos gavėjui pagal taikomą nacionalinį teisinį režimą suteikiama juridinė teisė gauti pagalbą;
30)
Sąjungos standartas - Sąjungos teisės aktuose nustatytas privalomasis standartas, kuriuo reglamentuojamas lygis (visų pirma, aplinkos, higienos ir gyvūnų gerovės), kurio turi siekti atskiros įmonės; Sąjungos standartais nėra laikomi Sąjungos lygmens standartai ar tikslai, kurie privalomi valstybėms narėms, bet neprivalomi atskiroms įmonėms;
31)
kaimo plėtros programa - kaimo plėtros programa, numatyta Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 6 straipsnio 1 dalyje;
32)
negamybinės investicijos - investicijos, dėl kurių labai nedidėja valdos vertė ar pelningumas;
33)
investicijos, kuriomis siekiama atitikties Sąjungos standartui - investicijos, kuriomis, pasibaigus Sąjungos teisės aktuose numatytam pereinamajam laikotarpiui, siekiama atitikties Sąjungos standartui;
34)
jaunasis ūkininkas - asmuo, kuris paraiškos teikimo dieną yra ne vyresnis nei 40 metų, turi pakankamai profesinių įgūdžių bei kompetencijos ir pirmą kartą kuriasi kaip žemės ūkio valdos valdytojas;
35)
atokiausi regionai - Sutarties 349 straipsnio pirmoje pastraipoje nurodyti regionai;
36)
mažosios Egėjo jūros salos - Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 229/2013 (26) 1 straipsnio 2 dalyje nurodytos mažosios salos;
37)
mažiau išsivystę regionai - regionai, kurių bendrasis vidaus produktas (BVP) vienam gyventojui yra mažesnis nei 75 % vidutinio ES-27 BVP;
38)
ES-25-25 Europos Sąjungos valstybės narės, kurios buvo Sąjungos valstybės narės 2005 m. gegužės mėn.;
39)
ES-27-27 Europos Sąjungos valstybės narės, kurios buvo Sąjungos valstybės narės 2007 m. sausio mėn.;
40)
kapitaliniai darbai - paties ūkininko arba jo darbuotojų atliekami darbai, kuriais sukuriamas turtas;
41)
maistinės kilmės biodegalai - biodegalai, gaminami iš javų ir kitų krakmolingų augalų, cukraus ir aliejinių augalų, kaip apibrėžta Komisijos Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos, kuria iš dalies keičiama Direktyva 98/70/EB dėl benzino ir dyzelinių degalų (dyzelino) kokybės ir Direktyva 2009/28/EB dėl skatinimo naudoti atsinaujinančių išteklių energiją, pasiūlyme (27);
42)
aktyvus ūkininkas - aktyvus ūkininkas, kaip apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1307/2013 (28) 9 straipsnyje;
43)
gamintojų grupė ir organizacija - grupė ar organizacija, įkurta siekiant:
a)
priderinti tokioms gamintojų grupėms ar organizacijoms priklausančių gamintojų gamybos procesą ir produkciją prie rinkos reikalavimų; arba
b)
bendrai tiekti rinkai prekes, įskaitant jų paruošimą parduoti, pardavimo centralizavimą ir tiekimą didmenininkams; arba
c)
nustatyti bendrąsias informavimo apie produktus, ypač apie derliaus nuėmimą ir produktų prieinamumą, taisykles; arba
d)
vykdyti kitą gamintojų grupių ar organizacijų veiklą, kaip antai plėtoti verslo ir rinkodaros įgūdžius ir organizuoti bei palengvinti inovacinius procesus;
44)
fiksuotosios dalyvavimo kokybės sistemoje išlaidos - įsitraukimo į remiamą kokybės sistemą ir dalyvavimo joje metinio įnašo išlaidos, įskaitant, jei būtina, patikrų, kurios būtinos atitikčiai tos kokybės sistemos specifikacijoms nustatyti, išlaidas;
45)
konsultacijos - išsamios konsultacijos pagal tą pačią sutartį;
46)
ūkininko namų ūkio narys - fizinis ar juridinis asmuo (išskyrus ūkio darbuotojus) arba tokių asmenų grupė, kad ir koks yra tai grupei ir jos nariams pagal nacionalinę teisę suteiktas teisinis statusas;
47)
užkrečiamosios spongiforminės encefalopatijos (USE) ir galvijų spongiforminės encefalopatijos (GSE) tyrimų išlaidos - visos išlaidos, įskaitant mėginiams imti ir laboratoriniams tyrimams atlikti pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 999/2001 (29) X priedo C skyrių būtinų tyrimų komplektų išlaidas ir tuo tikslu būtinų mėginių ėmimo, vežimo, laikymo ir sunaikinimo išlaidas;
48)
ūkinių gyvūnų kilmės knyga - knyga, registras, kartoteka arba duomenų bazė:
a)
kurią tvarko valstybės narės oficialiai pripažinta joje įsteigta veislininkystės organizacija arba asociacija ir
b)
į kurią įrašomi arba kurioje registruojami konkrečios veislės grynaveisliai ūkiniai gyvūnai ir nurodomi jų protėviai;
49)
saugomas gyvūnas - bet kuris gyvūnas, saugomas Sąjungos arba nacionalinės teisės aktais;
50)
mokslinių tyrimų ir žinių sklaidos organizacija - bet kokio teisinio statuso (kuris reglamentuojamas viešosios arba privatinės teisės) ir bet kokiu būdu finansuojamas subjektas (pavyzdžiui: universitetai arba mokslinių tyrimų institutai, technologijų perdavimo agentūros, inovacijų tarpininkai, mokslinių tyrimų srities fiziniai arba virtualūs bendradarbiavimo subjektai), kurio pagrindinė paskirtis yra vykdyti nepriklausomus fundamentinius tyrimus, pramoninius tyrimus ar bandomąją taikomąją veiklą arba per rengiamus mokymus, leidžiamus leidinius arba perduodamas žinias plačiai skleisti šios veiklos rezultatus. Jeigu toks subjektas taip pat vykdo ekonominę veiklą, tos ekonominės veiklos finansavimo duomenys, išlaidos ir pajamos į apskaitą turi būti įrašomi atskirai. Įmonės, galinčios daryti įtaką tokio subjekto veiklai, pavyzdžiui, per akcininkus arba narius, negali turėti lengvatinės galimybės naudotis tokio subjekto mokslinių tyrimų pajėgumais arba jo sukurtais rezultatais;
51)
įprastos rinkos sąlygos - sutarties šalių sandorio sąlygos, nesiskiriančios nuo sąlygų, kuriomis sandorį būtų sudariusios nepriklausomos įmonės, kuriose nėra slapto susitarimo elementų. Laikoma, kad sandoriui taikant atvirą, skaidrią ir besąlyginio konkurso procedūrą paisoma įprastų rinkos sąlygų principo;
52)
greitai augantys medžiai - trumpos rotacijos miško medžiai, kurių trumpiausias auginimo laikas iki nukirtimo yra ne mažiau nei 8 metai, o ilgiausias auginimo laikas iki nukirtimo neviršija 20 metų;
53)
trumpos rotacijos želdiniams skirti medžiai - KN kodu 06 02 9041 žymimų ir valstybių narių nustatytinų rūšių medžiai, kuriems priskiriami sumedėję daugiamečiai augalai, šakniastiebiai arba atžalos, likę žemėje po derliaus nuėmimo ir kitą sezoną išleidžiantys naujus daigus, ir kuriems būdingas ilgiausias valstybių narių nustatytinas derliaus ciklas;
54)
sandorio išlaidos - papildomos išlaidos, susijusios su įsipareigojimo įvykdymu, bet tiesiogiai nepriskirtinos to įsipareigojimo įgyvendinimo išlaidoms arba neįtrauktos į išlaidas arba prarastas pajamas, kurios kompensuojamos tiesiogiai; tos išlaidos gali būti apskaičiuotos standartinių išlaidų pagrindu;
55)
kitas žemės valdytojas - žemę valdanti įmonė, išskyrus žemės ūkio sektoriuje veiklą vykdančią įmonę;
56)
žemės ūkio produktų perdirbimas į ne žemės ūkio produktus - su žemės ūkio produktu atliekama operacija, kurią atlikus gaunamas produktas, kuriam netaikomas Sutarties I priedas;
57)
a punkto vietovės - vietovės, taikant Sutarties 107 straipsnio 3 dalies a punkto nuostatas nurodytos patvirtintiname 2014 m. liepos 1 d.-2020 m. gruodžio 31 d. laikotarpio regioninės pagalbos žemėlapyje;
58)
c punkto vietovės - vietovės, taikant Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punkto nuostatas nurodytos patvirtintiname 2014 m. liepos 1 d.-2020 m. gruodžio 31 d. laikotarpio regioninės pagalbos žemėlapyje;
59)
retai apgyvendintos vietovės - vietovės, kurias tokiomis pripažįsta Komisija savo individualiuose sprendimuose dėl 2014 m. liepos 1 d.-2020 m. gruodžio 31 d. laikotarpio regioninės pagalbos žemėlapių;
60)
NUTS 3 lygmens vietovė - pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1059/2003 (30) sukurtame bendrame teritorinių statistinių vienetų klasifikatoriuje nurodytas 3 lygmens regionas;
61)
iš anksto nenustatytos c punkto vietovės - vietovės, kurias, taikydama Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punkto nuostatas, valstybė narė savo nuožiūra priskiria prie c punkto vietovių, įrodžiusi, kad šios vietovės atitinka tam tikrus socialinius ir ekonominius kriterijus ir kad jos nurodytos patvirtintame 2014 m. liepos 1 d.-2020 m. gruodžio 31 d. laikotarpio regioninės pagalbos žemėlapyje;
62)
ankstesnės a punkto vietovės - vietovės, nurodytos kaip a punkto vietovės patvirtintiname 2011 m. sausio 1 d.-2014 m. birželio 30 d. laikotarpio regioninės pagalbos žemėlapyje;
63)
maisto produktai - Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1151/2012 (31) I priede nurodyti maisto produktai, kurie nėra žemės ūkio produktai.
3 straipsnis
Išimties taikymo sąlygos
1. Pagalbos schemos, pagal pagalbos schemas teikiama individuali pagalba ir ad hoc pagalba yra suderinamos su vidaus rinka pagal Sutarties 107 straipsnio 2 arba 3 dalį ir joms netaikomas Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatytas reikalavimas pranešti, jeigu tokia pagalba atitinka visas šio reglamento I skyriuje nustatytas sąlygas ir konkrečias šio reglamento III skyriuje atitinkamų kategorijų pagalbai nustatytas sąlygas.
4 straipsnis
Pranešimo ribos
1. Šis reglamentas netaikomas individualiai pagalbai, kurios bendrasis subsidijos ekvivalentas viršija šias ribas:
a)
pagalba investicijoms į materialųjį ar nematerialųjį turtą su pirmine žemės ūkio produktų gamyba susijusioje žemės ūkio valdoje, kaip nurodyta 14 straipsnyje, - 500 000 EUR vienos įmonės vienam investiciniam projektui;
b)
pagalbai su ūkio pastato perkėlimu susijusioms investicijoms, dėl kurių modernizuojami įrenginiai arba padidėja gamybos pajėgumas, kaip nurodyta 16 straipsnio 4 dalyje, - 500 000 EUR vienos įmonės vienam investiciniam projektui;
c)
pagalba su žemės ūkio produktų perdirbimu ir prekyba susijusioms investicijoms, kaip nurodyta 17 straipsnyje, - 7,5 mln. EUR vienos įmonės vienam investiciniam projektui;
d)
pagalba investicijoms, kuriomis siekiama išsaugoti žemės ūkio valdoje esantį kultūros ir gamtos paveldą, kaip nurodyta 29 straipsnyje: 500 000 EUR vienos įmonės vienam investiciniam projektui;
e)
pagalba moksliniams tyrimams ir technologinei plėtrai žemės ir miškų ūkio sektoriuose, kaip nurodyta 31 straipsnyje, - 7,5 mln. EUR vienam projektui;
f)
miško veisimo ir miško plotų kūrimo pagalba, kaip nurodyta 32 straipsnyje, - 7,5 mln. EUR vienam kūrimo projektui;
g)
agrarinės miškininkystės sistemų diegimo pagalba, kaip nurodyta 33 straipsnyje, - 7,5 mln. EUR vienam agrarinės miškininkystės sistemos diegimo projektui;
h)
pagalba investicijoms, kuriomis didinamas miškų ekosistemų atsparumas ir aplinkosauginė vertė, kaip nurodyta 35 straipsnyje, - 7,5 mln. EUR vienam investiciniam projektui;
i)
pagalba investicijoms į infrastruktūrą, susijusią su miškų ūkio sektoriaus plėtra, modernizavimu arba pritaikymu, kaip nurodyta 40 straipsnyje, - 7,5 mln. EUR vienam investiciniam projektui;
j)
pagalba investicijoms į miškų ūkio technologijas ir į miškų ūkio produktų perdirbimą, kaupimą ir prekybą, kaip nurodyta 41 straipsnyje, - 7,5 mln. EUR vienam investiciniam projektui;
k)
pagalba investicijoms, susijusioms su žemės ūkio produktų perdirbimu į ne žemės ūkio produktus arba su medvilnės gamyba, kaip nurodyta 44 straipsnyje, - 7,5 mln. EUR vienam investiciniam projektui.
2. 1 dalyje nustatytos ribos neturi būti apeinamos dirbtinai išskaidant pagalbos schemas arba pagalbos projektus.
5 straipsnis
Pagalbos skaidrumas
1. Šis reglamentas taikomas tik pagalbai, kurios bendrąjį subsidijos ekvivalentą įmanoma tiksliai ex ante apskaičiuoti neatliekant rizikos vertinimo (skaidriai pagalbai).
2. Skaidria laikoma šių kategorijų pagalba:
a)
pagalba, kurią sudaro dotacijos ir palūkanų normų subsidijos;
b)
pagalba, kurią sudaro paskolos, kai bendrasis subsidijos ekvivalentas buvo apskaičiuotas remiantis pagalbos suteikimo metu rinkoje galiojusiomis orientacinėmis palūkanų normomis;
c)
pagalba, kurią sudaro garantijos:
i)
jeigu bendrasis subsidijos ekvivalentas buvo apskaičiuotas remiantis Komisijos pranešime nustatytomis saugumo garanto (”saugaus uosto”) priemokomis; arba
ii)
jeigu prieš suteikiant pagalbą garantijos bendrojo subsidijos ekvivalento apskaičiavimo metodika buvo patvirtinta remiantis Komisijos pranešimu dėl EB sutarties 87 ir 88 straipsnių taikymo garantijomis suteikiamai valstybės pagalbai arba kitu paskesniu pranešimu, apie tą metodiką pranešus Komisijai pagal bet kokį tuo metu taikomą Komisijos priimtą valstybės pagalbos reglamentą, ir patvirtintoje metodikoje aiškiai apibrėžta garantijos rūšis ir pagrindinio sandorio rūšis atsižvelgiant į šio reglamento taikymą;
d)
pagalba, kurią sudaro mokesčių lengvatos, kai priemonėje yra nustatyta viršutinė riba, kuria užtikrinama, kad nebūtų viršijama taikytina riba;
e)
pagalba, kurią sudaro grąžintini avansai, jeigu visa nominali grąžintino avanso suma neviršija pagal šį reglamentą taikytinų ribų arba jeigu, prieš įgyvendinant priemonę, grąžintino avanso bendrojo subsidijos ekvivalento apskaičiavimo metodika buvo patvirtinta apie ją pranešus Komisijai.
3. Taikant šį reglamentą, skaidria nelaikoma šių kategorijų pagalba:
a)
pagalba, kurią sudaro kapitalo injekcijos;
b)
pagalba, kurią sudaro rizikos finansų priemonės.
6 straipsnis
Skatinamasis poveikis
1. Šis reglamentas taikomas tik skatinamąjį poveikį turinčiai pagalbai.
2. Laikoma, kad pagalba turi skatinamąjį poveikį, jei, prieš pradėdamas vykdyti su projektu ar veikla susijusius darbus, gavėjas atitinkamai valstybei narei pateikia rašytinę pagalbos paraišką. Pagalbos paraiškoje nurodoma bent tokia informacija:
a)
įmonės pavadinimas ir dydis;
b)
projekto arba veiklos aprašymas, įskaitant jo pradžios ir pabaigos datas;
c)
projekto arba veiklos vykdymo vieta;
d)
tinkamų finansuoti išlaidų sąrašas;
e)
rūšis (dotacija, paskola, garantija, grąžintinas avansas ar kt.) ir viešojo finansavimo suma, kurios reikia projektui ir (arba) veiklai vykdyti.
3. Didelėms įmonėms suteikta ad hoc pagalba laikoma turinčia skatinamąjį poveikį, jei ne tik užtikrinama, kad būtų tenkinama 2 dalyje nustatyta sąlyga, bet valstybė narė, prieš suteikdama atitinkamą ad hoc pagalbą, įsitikina, kad gavėjo parengtuose dokumentuose matyti, jog pagalba turės vieną iš šių padarinių:
a)
dėl pagalbos iš esmės padidėja projekto arba veiklos mastas;
b)
dėl pagalbos iš esmės padidėja visa projektui arba veiklai gavėjo išleista suma;
c)
iš esmės paspartėja atitinkamo projekto arba veiklos užbaigimas;
d)
ad hoc pagalbos investicijoms atveju toks projektas arba veikla nebūtų buvę įgyvendinti atitinkamoje kaimo vietovėje arba nebūtų pakankamai pelningi pagalbos gavėjui atitinkamoje kaimo vietovėje, jeigu pagalba nebūtų buvusi suteikta.
4. Nukrypstant nuo 2 ir 3 dalių, priemonės, kurias sudaro mokesčių lengvatos, laikomos turinčiomis skatinamąjį poveikį, jei tenkinamos šios sąlygos:
a)
priemone suteikiama teisė į pagalbą pagal objektyvius kriterijus, toliau nepaliekant valstybei narei teisės spręsti savo nuožiūra, ir
b)
priemonė patvirtinta ir galioja prieš pradedant vykdyti su remiamu projektu ar veikla susijusius darbus, išskyrus fiskalinių teisių perėmimo schemų atveju, jeigu veiklai jau buvo taikomos ankstesnės schemos, kurias sudaro mokesčių lengvatos.
5. Nukrypstant nuo 2, 3 ir 4 dalių, toliau nurodytų kategorijų pagalbai netaikomas skatinamojo poveikio reikalavimas arba laikoma, kad šių kategorijų pagalba turi skatinamąjį poveikį:
a)
žemės konsolidavimo pagalbos schemos, jei tenkinamos 15 straipsnyje arba 43 straipsnyje nustatytos sąlygos ir jei:
i)
pagalbos schema suteikiama teisė į pagalbą pagal objektyvius kriterijus, toliau nepaliekant valstybei narei teisės spręsti savo nuožiūra, ir
ii)
pagalbos schema buvo priimta ir įsigaliojo iki pagalbos gavėjui patiriant finansuoti tinkamų išlaidų pagal 15 straipsnį arba 43 straipsnį;
b)
pagalba, skirta žemės ūkio produktų pardavimo skatinimo leidiniams, kuriais siekiama didinti plačiosios visuomenės informuotumą apie tuos produktus, leisti, jei ji atitinka 24 straipsnio 2 dalies b punkte nustatytas sąlygas;
c)
pagalba, skirta dėl nepalankaus klimato reiškinio, kuris gali būti prilyginamas gaivalinei nelaimei, patirtiems nuostoliams kompensuoti, jeigu tenkinamos 25 straipsnyje nustatytos sąlygos;
d)
pagalba, skirta gyvūnų ligų likvidavimo ir augalų kenkėjų išnaikinimo išlaidoms ir dėl tų gyvūnų ligų arba augalų kenkėjų patirtiems nuostoliams kompensuoti, jei tenkinamos 26 straipsnio 9 ir 10 dalyse nustatytos sąlygos;
e)
pagalbai, skirtai kritusių gyvulių pašalinimo ir sunaikinimo išlaidoms kompensuoti, jei ji tenkina 27 straipsnio 1 dalies c, d ir e punktuose nustatytas sąlygas;
f)
pagalba investicijoms, kuriomis siekiama išsaugoti žemės ūkio valdose esantį kultūros ir gamtos paveldą, kaip nurodyta 29 straipsnyje;
g)
gaivalinių nelaimių padarytos žalos kompensavimo pagalba, jei tenkinamos 30 straipsnyje nustatytos sąlygos;
h)
pagalba moksliniams tyrimams ir technologinei plėtrai žemės ir miškų ūkio sektoriuose, jei tenkinamos 31 straipsnyje nustatytos sąlygos;
i)
gaisrų, gaivalinių nelaimių, nepalankių klimato reiškinių, augalų kenkėjų, gyvūnų ligų, katastrofinių įvykių ir klimato kaitos sukeltų įvykių miškams padarytos žalos likvidavimo pagalba pagal 34 straipsnio 5 dalies d punktą, jei tenkinamos 34 straipsnyje nustatytos sąlygos.
7 straipsnis
Pagalbos intensyvumas ir tinkamos finansuoti išlaidos
1. Apskaičiuojant pagalbos intensyvumą ir tinkamas finansuoti išlaidas, visi naudojami skaičiai imami prieš bet kokį mokesčių ar kitokios rinkliavos atskaitymą. Tinkamos finansuoti išlaidos patvirtinamos dokumentais, kurie yra aiškūs, tikslūs ir yra atnaujinti.
2. Pagalba neteikiama pridėtinės vertės mokesčiui (PVM) kompensuoti, išskyrus atvejus, kai to mokesčio neįmanoma susigrąžinti pagal nacionalinius PVM reglamentuojančius teisės aktus.
3. Jeigu pagalba teikiama ne kaip dotacija, pagalbos suma atitinka pagalbos bendrąjį subsidijos ekvivalentą.
4. Keliomis dalinėmis išmokomis mokama pagalba diskontuojama iki jos vertės pagalbos suteikimo dieną. Tinkamos finansuoti išlaidos diskontuojamos iki jų vertės pagalbos suteikimo dieną. Palūkanų norma, naudojama diskontuojant, yra pagalbos suteikimo dieną taikoma diskonto norma.
5. Kai pagalbą sudaro mokesčių lengvatos, pagalbos dalys diskontuojamos remiantis diskonto normomis, taikomomis įvairiu mokesčių lengvatos įsigaliojimo metu.
6. Kai pagalba teikiama grąžintinais avansais, kurie tais atvejais, kai nėra patvirtintos jų bendrojo subsidijos ekvivalento apskaičiavimo metodikos, išreiškiami tinkamų finansuoti išlaidų procentine dalimi, o pagal priemonę numatyta, kad sėkmingai įgyvendinus projektą, kaip apibrėžta remiantis pagrįsta ir atsargia prielaida, avansai grąžinami su palūkanomis, kurių norma yra bent ne mažesnė nei pagalbos suteikimo dieną taikoma diskonto norma, III skyriuje nustatytas didžiausias pagalbos intensyvumas gali būti padidintas 10 procentinių punktų.
8 straipsnis
Sumavimas
1. Nustatant, ar laikomasi 4 straipsnyje numatytų pranešimo ribų ir III skyriuje nustatyto didžiausio pagalbos intensyvumo bei didžiausių pagalbos sumų, atsižvelgiama į visą remiamai veiklai, projektui arba įmonei skiriamos pagalbos sumą.
2. Kai toks Sąjungos finansavimas, kurį centralizuotai valdo Sąjungos institucijos, agentūros, bendrosios įmonės ar kitos įstaigos ir kurio tiesiogiai ar netiesiogiai nekontroliuoja valstybė narė, yra derinamas su valstybės pagalba, nustatant, ar laikomasi pranešimo ribų, didžiausio pagalbos intensyvumo ir viršutinių ribų, atsižvelgiama tik į valstybės pagalbą, su sąlyga, kad suteikto viešojo finansavimo, susijusio su tomis pačiomis tinkamomis finansuoti išlaidomis, visa suma neviršija palankiausių finansavimo normų, nustatytų taikomose Sąjungos teisės taisyklėse.
3. Pagalba, kurios tinkamas finansuoti išlaidas galima nustatyti ir kuriai pagal šį reglamentą netaikomas Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatytas reikalavimas pranešti, gali būti sumuojama su:
a)
bet kokia kita valstybės pagalba, jei tos priemonės yra susijusios su skirtingomis tinkamomis finansuoti išlaidomis, kurias galima nustatyti;
b)
bet kokia kita valstybės pagalba, susijusia su tomis pačiomis tinkamomis finansuoti išlaidomis, kurios iš dalies arba visiškai sutampa, tik jei taip susumavus neviršijamas didžiausias pagalbos intensyvumas ar pagalbos suma, pagal šį reglamentą taikoma tai pagalbai.
4. Pagalba, kuria finansuotinas išlaidas galima nustatyti ir kuriai reikalavimas pranešti netaikomas pagal šio reglamento 18 ir 45 straipsnius, gali būti sumuojama su bet kokia kita valstybės pagalba, kurios tinkamas finansuoti išlaidas galima nustatyti.
Pagalba, kuria finansuotinų išlaidų negalima nustatyti, gali būti sumuojama su kita valstybės pagalba, kuria finansuotinų išlaidų negalima nustatyti, iki didžiausios atitinkamos bendros finansavimo ribos, nustatytos šiame ar kitame bendrosios išimties reglamente arba Komisijos sprendime atsižvelgiant į konkrečias kiekvieno atvejo aplinkybes.
5. Valstybės pagalba, kuriai pagal šio reglamento III skyriaus 1, 2 ir 3 skirsnius taikoma išimtis, nesumuojama su Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 81 straipsnio 2 dalyje ir 82 straipsnyje nurodytomis išmokomis, kuriomis kompensuojamos tos pačios finansuoti tinkamos išlaidos, jeigu taip susumavus pagalbos intensyvumas ar pagalbos suma viršytų nustatytuosius šiame reglamente.
6. Valstybės pagalba, kuriai pagal šį reglamentą netaikomas reikalavimas pranešti, nesumuojama su jokia de minimis pagalba kompensuojant tas pačias tinkamas finansuoti išlaidas, jeigu taip susumavus pagalbos intensyvumas arba pagalbos suma viršytų III skyriuje nustatytą pagalbos intensyvumą ar sumą.
7. Pagalba investicijoms, skirtoms žemės ūkio gamybos potencialui atkurti, kaip nurodyta 14 straipsnio 3 dalies e punkte, nesumuojama su materialinės žalos kompensavimo pagalba, nurodyta šio reglamento 25, 26 ir 30 straipsniuose.
8. Gamintojų grupių ir organizacijų veiklos pradžios pagalba, nurodyta šio reglamento 19 straipsnyje, nesumuojama su gamintojų grupių ir organizacijų įsisteigimo žemės ūkio sektoriuje pagalba, nurodyta Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 27 straipsnyje.
Jaunųjų ūkininkų veiklos pradžios pagalba ir veiklos pradžios pagalbą, skirtą mažiems ūkiams plėsti, kaip nurodyta šio reglamento 18 straipsnyje, nesumuojama su jaunųjų ūkininkų verslo pradžios pagalba arba verslo pradžios pagalbą, skirtą mažiems ūkiams plėsti, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 1305/20013 19 straipsnio 1 dalies a punkto i ir iii papunkčiuose, jei taip susumavus pagalbos suma viršytų šiame reglamente nustatytas pagalbos sumas.
9 straipsnis
Leidiniai ir informacija
1. Ne vėliau kaip per 10 darbo dienų iki pagalbos schemos, kuriai pagal šį reglamentą netaikomas Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatytas reikalavimas pranešti, taikymo arba iki ad hoc pagalbos, kuriai pagal šį reglamentą taikoma išimtis, skyrimo valstybės narės, naudodamosi Komisijos internetine taikomąja pranešimo programa, kaip numatyta Reglamento (EB) Nr. 794/2004 3 straipsnyje, perduoda Komisijai informacijos apie tokią pagalbą santrauką šio reglamento II priede nustatyta standartine forma.
Gavusi tokią informacijos santrauką, Komisija per 10 darbo dienų valstybei narei išsiunčia pranešimą apie gavimą, kuriame nurodomas pagalbos identifikavimo numeris.
2. Atitinkama valstybė narė užtikrina, kad išsamioje valstybės pagalbos svetainėje nacionaliniu arba regioniniu lygmeniu būtų skelbiama:
a)
1 dalyje nurodyta informacijos santrauka arba prieigos prie jos saitas;
b)
visas kiekvienos 1 dalyje nurodytos pagalbos priemonės tekstas, įskaitant jo pakeitimus, arba prieigos prie viso teksto saitas;
c)
šio reglamento III priede nurodyta informacija apie kiekvieną individualios pagalbos skyrimo atvejį, kuriuo:
i)
viršijama pagalbos gavėjams, vykdantiems pirminę žemės ūkio produktų gamybos veiklą, nustatyta 60 000 EUR riba;
ii)
viršijama pagalbos gavėjams, vykdantiems veiklą žemės ūkio produktų perdirbimo ar prekybos veiklą arba vykdantiems veiklą miškų ūkio sektoriuje ar į Sutarties 42 straipsnio taikymo sritį nepatenkančią veiklą, nustatyta 500 000 EUR riba.
3. Jei taikomos pagalbos, kurias sudaro mokesčių lengvatos, schemos, tos sąlygos laikomos įvykdytomis, jei valstybės narės paskelbia reikiamą informaciją apie individualios pagalbos sumas, atitinkančias šiuos intervalus (mln. EUR):
a)
0,06-0,5 - tik pirminės žemės ūkio produktų gamybos atveju;
b)
0,5-1,
c)
1-2,
d)
2-5,
e)
5-10,
f)
10-30 ir
g)
30 ir daugiau.
4. Pirmesnės 2 dalies c punkte paminėta informacija išdėstoma ir yra prieinama III priede aprašytu standartiniu būdu, taip pat numatomos veiksmingos paieškos ir parsisiųsdinimo funkcijos. 2 dalyje nurodyta informacija skelbiama per šešis mėnesius nuo pagalbos suteikimo dienos arba, jei pagalbą sudaro mokesčių lengvatos, - per vienus metus nuo nustatytos mokesčių deklaracijos pateikimo dienos ir yra prieinama ne trumpiau kaip 10 metų nuo pagalbos suteikimo dienos.
5. Visą pagalbos schemos arba 1 dalyje nurodytos ad hoc pagalbos priemonės tekstą sudaro, visų pirma, aiški nuoroda į šį reglamentą (nurodomas jo pavadinimas ir pateikiama nuoroda į Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje paskelbtą jo tekstą) ir į specialiąsias III skyriaus nuostatas, susijusias su tuo aktu, arba, jei taikytina, į nacionalinį teisės aktą, kuriuo užtikrinama, kad būtų laikomasi atitinkamų šio reglamento nuostatų. Kartu nurodomos jo įgyvendinimo nuostatos ir pakeitimai.
6. Komisija savo interneto svetainėje skelbia:
a)
1 dalyje nurodytą informacijos santrauką;
b)
prieigos prie visų valstybių narių valstybės pagalbos svetainių, nurodytų 2 dalyje, saitą.
7. Valstybės narės užtikrina atitiktį 2, 3 dalies ir 4 dalių nuostatoms ne vėliau kaip per dvejus metus nuo šio reglamento įsigaliojimo dienos.
10 straipsnis
Vengimas skelbti kelis kartus
Jei individuali pagalba patenka į Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 taikymo sritį ir jei ji bendrai finansuojama EŽŪFKP lėšomis arba teikiama kaip papildomas nacionalinis tokių bendrai finansuojamų priemonių finansavimas, valstybės narė gali nuspręsti apie ją neskelbti šio reglamento 9 straipsnio 2 dalyje nurodytoje valstybės pagalbos interneto svetainėje, jeigu apie paskirtą individualią pagalbą jau paskelbta laikantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1306/2013 (32) 111, 112 ir 113 straipsnių. Tokiu atveju valstybė narė šio reglamento 9 straipsnio 2 dalyje nurodytoje valstybės pagalbos interneto svetainėje pateikia nuorodą į Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 111 straipsnyje nurodytą interneto svetainę.
II SKYRIUS
PROCEDŪRINIAI REIKALAVIMAI
11 straipsnis
Bendrosios išimties taikymo atšaukimas
Jei valstybė narė suteikia pagalbą, kuriai tariamai pagal šį reglamentą netaikomas Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatytas reikalavimas pranešti, nesilaikydama I-III skyriuose nustatytų sąlygų, Komisija, atitinkamai valstybei narei suteikusi galimybę pareikšti savo nuomonę, gali priimti sprendimą, kuriuo nustatoma, kad apie visas arba kai kurias būsimas pagalbos priemones, kurias patvirtins atitinkama valstybė narė ir kurios kitu atveju tenkintų šio reglamento reikalavimus, reikia pranešti Komisijai pagal Sutarties 108 straipsnio 3 dalį. Pagalbos priemonės, apie kurias reikia pranešti, gali būti tam tikrų rūšių pagalbos priemonės, tam tikriems pagalbos gavėjams skirtos priemonės arba tam tikrų atitinkamos valstybės narės institucijų patvirtintos priemonės.
12 straipsnis
Ataskaitų teikimas
1. Valstybės narės perduoda Komisijai elektroninę metinę šio reglamento taikymo ataskaitą, kaip nurodyta Reglamento (EB) Nr. 794/2004 III skyriuje, už kiekvienus ištisus metus arba kiekvieną metų dalį, kurią taikomas šis reglamentas.
2. Metinėje ataskaitoje taip pat pateikiama informacija, susijusi su:
a)
gyvūnų ligomis ar augalų kenkėjais, kaip nurodyta 26 straipsnyje;
b)
meteorologinė informacija apie klimato reiškinių, kurie gali būti prilyginami gaivalinėms nelaimėms, kaip nurodyta 25 straipsnyje, arba gaivalinių nelaimių žemės ūkio sektoriuje, kaip nurodyta 30 straipsnyje, tipą, laiką, santykinį stiprumą ir vietą.
13 straipsnis
Kontrolė
Valstybės narės registruoja išsamius duomenis bei informaciją ir saugo patvirtinamuosius dokumentus, kurie yra būtini siekiant nustatyti, ar įvykdytos visos šiuo reglamentu nustatytos sąlygos. Tokie duomenys saugomi 10 metų nuo ad hoc pagalbos suteikimo dienos arba paskutinės pagalbos pagal pagalbos schemą suteikimo dienos. Atitinkama valstybė narė per 20 darbo dienų arba per ilgesnį laikotarpį, kuris gali būti nustatytas prašyme, suteikia Komisijai visą informaciją ir patvirtinamuosius dokumentus, kurie Komisijai atrodo būtini šio reglamento taikymui kontroliuoti.
III SKYRIUS
PAGALBOS KATEGORIJOS
1 SKIRSNIS
Pagalba MVĮ, vykdančioms pirminės žemės ūkio produktų gamybos, perdirbimo ir prekybos veiklą
14 straipsnis
Pagalba investicijoms į materialųjį ar nematerialųjį turtą su pirmine žemės ūkio produktų gamyba susijusioje žemės ūkio valdoje
1. Pagalba investicijoms į materialųjį ar nematerialųjį turtą su pirmine žemės ūkio produktų gamyba susijusioje žemės ūkio valdoje yra suderinama su vidaus rinka, kaip apibrėžta Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punkte, ir jai netaikomas Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatytas reikalavimas pranešti, jeigu ji atitinka šio straipsnio 2-14 dalyse ir I skyriuje nustatytas sąlygas.
2. Investicijos gali būti vykdomos vieno ar kelių pagalbos gavėjų arba turi būti susijusios su vieno ar kelių pagalbos gavėjų naudojamu materialiuoju arba nematerialiuoju turtu.
3. Investicijomis turi būti siekiama vieno arba kelių iš šių tikslų:
a)
gerinti bendrus žemės ūkio valdos veiklos rezultatus ir tvarumą, visų pirma, mažinant gamybos sąnaudas arba gerinant ir perorientuojant gamybą;
b)
gerinti natūralią aplinką, higienos sąlygas arba gyvūnų gerovės standartus, su sąlyga, kad susijusiomis investicijomis laikomasi griežtesnių standartų nei galiojantieji ES standartai;
c)
sukurti ir gerinti su žemės ūkio plėtra, pritaikymu ir modernizavimu susijusią infrastruktūrą, įskaitant prieigą prie ūkio žemės, žemės konsolidavimą ir gerinimą, energijos ir vandens tiekimą ir taupymą;
d)
įgyvendinti su agrarine aplinkosauga ir klimato kaita susijusius tikslus, įskaitant rūšių ir buveinių biologinės įvairovės išsaugojimo būklę, taip pat gerinti ”Natura 2000” vietovės arba kitos didelės gamtinės vertės vietovės, nustatytos valstybių narių nacionalinėse arba regioninėse kaimo plėtros programose, visuomeninę vertę, jei tokios investicijos yra negamybinės;
e)
atkurti dėl gaivalinių nelaimių, nepalankių klimato reiškinių, kurie gali būti prilyginami gaivalinėms nelaimėms, gyvūnų ligų ir augalų kenkėjų prarastą gamybos potencialą ir siekti išvengti tų įvykių daromos žalos.
4. Investicijos gali būti susietos su biodegalų ar energijos iš atsinaujinančiųjų išteklių gamyba ūkyje, su sąlyga, kad tokia gamyba neviršija vidutinio metinio konkrečiame ūkyje sunaudojamų degalų ar energijos kiekio.
Jei investuojama į biodegalų gamybą, gamybos įrenginių gamybos pajėgumas turi būti ne didesnis už vidutinį metinį žemės ūkio valdoje sunaudojamų transporto degalų kiekį ir pagaminti biodegalai negali būti parduodami rinkoje.
Jei investuojama į šiluminės energijos ir elektros energijos gamybą iš atsinaujinančiųjų išteklių žemės ūkio valdose, gamybos įrenginiai turi būti naudojami tik pagalbos gavėjo energijos vartojimo poreikiams patenkinti, o jų gamybos pajėgumas turi būti ne didesnis už bendrą vidutinį metinį žemės ūkio valdoje, įskaitant ūkininko namų ūkį, suvartojamos šiluminės ir elektros energijos kiekį. Elektros energiją parduoti į tinklą leidžiama tik tuo atveju, jei laikomasi metinės ribinės nuosavoms reikmėms suvartojamos energijos vertės.
Kai, siekdami patenkinti savo reikmėms naudojamų biodegalų ir energijos poreikius, investicijas vykdo daugiau pagalbos gavėjų, vidutinis metinis sunaudojamas kiekis negali viršyti kiekio, lygiaverčio vidutiniam metiniam visų pagalbos gavėjų sunaudojamam kiekiui.
Investicijos į atsinaujinančiųjų išteklių energijos infrastruktūrą, kurioje vartojama ar gaminama energija, turi atitikti būtiniausius energijos vartojimo efektyvumo standartus, jei šie yra nustatyti nacionaliniu lygmeniu.
Investicijos į įrenginius, kurių pagrindinė paskirtis - gaminti elektros energiją iš biomasės, neatitinka pagalbos skyrimo reikalavimų, nebent panaudojama valstybių narių nustatytina mažiausia procentinė šiluminės energijos dalis.
Valstybės narės skirtingų rūšių įrenginiams nustato bioenergijos, įskaitant biodegalus, gamybai naudojamų javų ir kitų krakmolingų augalų, cukrinių ir aliejinių augalų didžiausias proporcines dalis. Pagalba bioenergijos investiciniams projektams vykdyti teikiama tiki bioenergija atitinka Sąjungos teisės aktuose, įskaitant Direktyvos 2009/28/EB 17 straipsnio 2-6 dalis, nustatytus taikytinus tvarumo kriterijus.
5. Investicijos turi atitikti Sąjungos ir atitinkamos valstybės narės nacionalinius aplinkos apsaugos teisės aktus. Pagalba investicijoms, kurių poveikio aplinkai vertinimą reikia atlikti pagal Direktyvą 2011/92/ES, turėtų būti teikiama su sąlyga, kad toks vertinimas atliktas ir sutikimas dėl atitinkamo investicinio projekto vykdymo gautas iki dienos, kurią buvo suteikta individuali pagalba.
6. Pagalba kompensuojamos šios tinkamos finansuoti išlaidos:
a)
nekilnojamojo turto statybos, įsigijimo (įskaitant išperkamąją nuomą) arba atnaujinimo išlaidos; su žeme susijusios išlaidos gali būti tinkamos finansuoti tik jei jos neviršija 10 % visų tinkamų finansuoti atitinkamo veiksmo išlaidų;
b)
mašinų ir įrangos pirkimo arba išperkamosios nuomos išlaidos, neviršijančios turto rinkos vertės;
c)
bendrosios išlaidos, susijusios su a ir b punktuose nurodytomis išlaidomis, pvz., atlygis architektams, inžinieriams ir konsultantams, mokesčiai, susiję su konsultacijomis, kaip siekti aplinkosauginio ir ekonominio tvarumo, įskaitant galimybių studijas; išlaidos galimybių studijoms tinkamos finansuoti net ir tuo atveju, jei remiantis jų rezultatais nėra patiriama išlaidų pagal a ir b punktus;
d)
kompiuterių programinės įrangos įsigijimo ar kūrimo ir patentų, licencijų, autorių teisių ir prekių ženklų įsigijimo išlaidos;
e)
negamybinių investicijų, susijusių su 3 dalies d punkte nurodytais tikslais, išlaidos;
f)
su drėkinimu susijusių investicijų išlaidos, atitinkančios šias sąlygas:
i)
Komisijai yra pateiktas upės baseino valdymo planas, kaip reikalaujama Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/60/EB (33) 13 straipsnyje, apimantis visą teritoriją, kurioje numatoma vykdyti investicijas, taip pat kitas teritorijas, kurių aplinkai investicijos gali turėti įtakos. Pagal upės baseino valdymo planą, laikantis tos direktyvos 11 straipsnio taikomos priemonės, kurios yra susijusios su žemės ūkio sektoriumi, turi būti nurodytos atitinkamoje priemonių programoje. Turi būti įdiegtos vandens matavimo priemonės, kuriomis galima nustatyti su remiamomis investicijomis susijusį sunaudojamo vandens kiekį, arba jas reikia įdiegti investuojant;
ii)
investicijos turi padėti sumažinti sunaudojamo vandens kiekį bent 25 %, palyginti su ankstesniu sunaudojamo vandens kiekiu;
Tačiau, taikant f punktą, pagalba pagal šį straipsnį neskiriama vykdyti investicijoms, darančioms poveikį požeminiams arba paviršiniams vandens telkiniams, kurių būklė, nurodyta susijusiame upės baseino valdymo plane, yra prastesnė už gerą dėl priežasčių, susijusių su vandens kiekiu, taip pat investicijos, dėl kurių padidėja grynasis drėkinamas plotas, darančios poveikį atitinkamam požeminiam arba paviršiniam vandens telkiniui.
Šios dalies f punkto i ir ii papunkčių sąlygos netaikomos investicijoms į esamą įrenginį, kurios daro poveikį tik energijos vartojimo efektyvumui, arba investicijoms į tvenkinio įrengimą, arba investicijoms į apytakinio vandens panaudojimą, nedarančioms poveikio požeminio ar paviršinio vandens telkiniui;
g)
jei investicijomis siekiama atkurti žemės ūkio gamybos potencialą, kuris buvo prarastas dėl gaivalinių nelaimių, nepalankių klimato reiškinių, kurie gali būti prilyginami gaivalinėms nelaimėms, gyvūnų ligų arba augalų kenkėjų, tinkamos finansuoti išlaidos gali apimti žemės ūkio gamybos potencialo atkūrimo iki tokio lygio, koks jis buvo prieš įvykstant tiems įvykiams, išlaidas;
h)
jei investicijomis siekiama išvengti gaivalinių nelaimių, nepalankių klimato reiškinių, kurie gali būti prilyginam gaivalinėms nelaimėms, gyvūnų ligų arba augalų kenkėjų daromos žalos, tinkamos finansuoti išlaidos gali apimti specialių prevencinių veiksmų išlaidas.
7. Su išperkamosios nuomos sutartimis susijusios išlaidos, išskyrus 6 dalies a ir b punktuose nurodytas išlaidas, pvz., nuomotojo pelnas, palūkanų perfinansavimo išlaidos, pridėtinės išlaidos ir draudimo mokesčiai, nėra laikomos tinkamomis finansuoti išlaidomis.
Apyvartinis kapitalas nėra laikomas tinkamomis finansuoti išlaidomis.
8. Nuo 2017 m. sausio 1 d. drėkinimo pagalbą moka tik tos valstybės narės, kurios užtikrina, kad įvairiose vandens naudojimo srityse būtų prisidedama prie sąnaudų, patirtų teikiant vandens paslaugas žemės ūkio sektoriuje, susigrąžinimo, laikantis Direktyvos 2000/60/EB 9 straipsnio 1 dalies pirmos įtraukos, atitinkamais atvejais atsižvelgiant į tokio susigrąžinimo socialinį bei ekonominį poveikį ir poveikį aplinkai, taip pat į poveikį patiriančio regiono arba regionų geografines ir klimato sąlygas.
9. Pagalba neskiriama:
a)
gamybos teisėms, teisėms į išmokas ir vienmečiams augalams įsigyti;
b)
vienmečiams augalams sodinti;
c)
drenažo darbams;
d)
investicijoms, kuriomis siekiama atitikties Sąjungos standartams, vykdyti, išskyrus pagalbą, suteiktą jauniesiems ūkininkams per 24 mėnesius nuo jų įsikūrimo dienos;
e)
gyvūnams įsigyti, išskyrus pagalbą investicijoms, teikiamą pagal 3 dalies e punktą.
10. Pagalba neskiriama vien tik už konkrečius žemės ūkio produktus ir todėl ją turi būti galima teikti visiems pirminės žemės ūkio produktų gamybos sektoriams, visam augalinių produktų gamybos sektoriui arba visam gyvūninių produktų gamybos sektoriui. Tačiau valstybės narės gali neteikti pagalbos už tam tikrus produktus, jei vidaus rinkoje jų yra per daug arba nepakanka tų produktų realizavimo rinkų.
11. 1 dalyje nurodyta pagalba neteikiama pažeidžiant Reglamente (ES) Nr. 1308/2013 nustatytus draudimus arba apribojimus, net jeigu tokie draudimai ir apribojimai susiję tik su tame reglamente numatyta Sąjungos parama.
12. Pagalbos intensyvumas neturi viršyti:
a)
75 % tinkamų finansuoti išlaidų atokiausiuose regionuose;
b)
75 % tinkamų finansuoti išlaidų mažosiose Egėjo jūros salose;
c)
50 % tinkamų finansuoti išlaidų mažiau išsivysčiusiuose regionuose ir visuose regionuose, kuriuose BVP vienam gyventojui nuo 2007 m. sausio 1 d. iki 2013 m. gruodžio 31 d. buvo mažesnis kaip 75 % ES-25 valstybių vidurkio ataskaitiniu laikotarpiu, tačiau kuriuose BVP vienam gyventojui yra didesnis kaip 75 % BVP vidurkio ES-27 valstybėse;
d)
40 % tinkamų finansuoti išlaidų kituose regionuose.
13. 12 dalyje nurodytos normos gali būti padidintos 20 procentinių punktų, jei didžiausias pagalbos intensyvumas neviršija 90 %, kai pagalba skiriama:
a)
jauniesiems ūkininkams arba ūkininkams, kurie įsikūrė per penkerius metus iki pagalbos paraiškos pateikimo;
b)
vykdyti kolektyvinėms investicijoms (pvz., investicijoms į ūkininkų grupės naudojamas saugyklas arba įrenginius, kuriais naudojantis žemės ūkio produktai ruošiami prekybai), ir integruotiems projektams, apimantiems kelias Reglamente (ES) Nr. 1305/2013 numatytas priemones, įskaitant projektus, susijusius su gamintojų organizacijų susijungimu;
c)
vykdyti investicijoms vietovėse, kuriose esama gamtinių ir kitų specifinių kliūčių;
d)
vykdyti veiklai, remiamai pagal Europos inovacijų partnerystę (EIP), pvz., investicijoms į naują tvartą, suteikiančioms galimybę išbandyti naują gyvūnų laikymo metodą, kurį sukūrė veiklos grupė, sudaryta iš ūkininkų, mokslininkų ir gyvūnų gerovės nevyriausybinės organizacijos atstovų;
e)
vykdyti investicijoms, kuriomis siekiama gerinti natūralią aplinką, higienos sąlygas arba gyvūnų gerovės standartus, kaip nurodyta 3 dalies b punkte; šiuo atveju padidinta norma, kaip nurodyta šioje dalyje, taikoma tik papildomoms išlaidoms, kurios yra būtinos siekiant aukštesnio nei galiojančiais Sąjungos standartais nustatyto lygio ir kurios nedidina gamybos pajėgumų.
14. 3 dalies d punkte nurodytų negamybinių investicijų ir 3 dalies e punkte nurodytų gamybos potencialo atkūrimo investicijų atveju didžiausias pagalbos intensyvumas neturi viršyti 100 %.
Su 3 dalies e punkte nurodytomis prevencinėmis priemonėmis susijusioms investicijoms vykdyti skirtos pagalbos didžiausias intensyvumas neturi viršyti 80 %. Tačiau jis gali būti padidintas iki 100 %, jeigu bendrai investuoja daugiau nei vienas pagalbos gavėjas.
15 straipsnis
Žemės ūkio reikmėms naudojamos žemės konsolidavimo pagalba
Žemės ūkio reikmėms naudojamos žemės konsolidavimo pagalba yra suderinama su vidaus rinka, kaip apibrėžta Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punkte, ir jai netaikomas Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatytas reikalavimas pranešti, jei ji atitinka I skyriuje nustatytas sąlygas ir yra skiriama teisinėms ir administracinėms išlaidoms, įskaitant tyrimų išlaidas, kompensuoti neviršijant 100 % patirtų faktinių išlaidų.
16 straipsnis
Pagalba su ūkio pastatų perkėlimu susijusioms investicijoms
1. Pagalba su ūkio pastatų perkėlimu susijusioms investicijoms yra suderinama su vidaus rinka, kaip apibrėžta Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punkte, ir jai netaikomas Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatytas reikalavimas pranešti, jeigu ji atitinka šio straipsnio 2-5 dalyse ir I skyriuje nustatytas sąlygas.
2. Perkeliant ūkio pastatą turi būti siekiama visuomenės interesus atitinkančio tikslo.
Visuomenės interesas, kuriuo siekiama pagrįsti pagal šį straipsnį skiriamą pagalbą, nurodomas susijusiose atitinkamos valstybės narės nuostatose.
3. Jei perkeliant ūkio pastatą esami įrenginiai išmontuojami, pašalinami ir perstatomi, pagalbos intensyvumas neturi viršyti 100 % faktinių išlaidų, patirtų vykdant tokią veiklą.
4. Jei perkeliant ūkio pastatą esami įrenginiai ne tik išmontuojami, pašalinami ir vėl sumontuojami, kaip nurodyta 3 dalyje, bet ir modernizuojami arba jei padidėja gamybos pajėgumas, 14 straipsnio 11 ir 12 dalyse nurodytoms investicijoms nustatytas pagalbos intensyvumas taikomas ir su įrenginių modernizavimu arba gamybos pajėgumo didinimu susijusioms išlaidoms.
Taikant šią dalį, jei esamas pastatas ar įrenginiai tik pakeičiami nauju šiuolaikišku pastatu ar įrenginiais, iš esmės nekeičiant gamybos arba atitinkamos technologijos, toks pakeitimas nelaikomas su modernizavimu susijusiu pakeitimu.
5. Didžiausias pagalbos intensyvumas gali siekti 100 % tinkamų finansuoti išlaidų, jei perkėlimas susijęs su veikla, vykdoma netoli kaimo gyvenviečių, siekiant pagerinti gyvenimo kokybę arba pagerinti kaimo gyvenvietės aplinkosaugos rezultatus.
17 straipsnis
Pagalba su žemės ūkio produktų perdirbimu ir žemės ūkio produktų prekyba susijusioms investicijoms
1. Pagalba su žemės ūkio produktų perdirbimu ir žemės ūkio produktų prekyba susijusioms investicijoms į materialųjį ir nematerialųjį turtą yra suderinama su vidaus rinka, kaip apibrėžta Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punkte, ir jai netaikomas Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatytas reikalavimas pranešti, jeigu ji atitinka šio straipsnio 2-10 dalyse ir I skyriuje nustatytas sąlygas.
2. Investicijos turi būti susijusios su žemės ūkio produktų perdirbimu arba žemės ūkio produktų prekyba.
3. Pagal šį straipsnį neteikiama pagalba investicijoms, susijusioms su maistinės kilmės biodegalų gamyba.
4. Investicijos turi atitikti Sąjungos ir atitinkamos valstybės narės nacionalinius aplinkos apsaugos teisės aktus. Pagalba investicijoms, kurių poveikio aplinkai vertinimą reikia atlikti pagal Direktyvą 2011/92/ES, turėtų būti teikiama su sąlyga, kad toks vertinimas atliktas ir sutikimas dėl atitinkamo investicinio projekto vykdymo gautas iki dienos, kurią buvo suteikta individuali pagalba.
5. Pagalba kompensuojamos šios tinkamos finansuoti išlaidos:
a)
nekilnojamojo turto statybos, įsigijimo (įskaitant išperkamąją nuomą) arba atnaujinimo išlaidos; su žeme susijusios išlaidos gali būti tinkamos finansuoti tik jei jos neviršija 10 % visų tinkamų finansuoti atitinkamo veiksmo išlaidų;
b)
mašinų ir įrangos pirkimo arba išperkamosios nuomos išlaidos, neviršijančios turto rinkos vertės;
c)
bendrosios išlaidos, susijusios su a ir b punktuose nurodytomis išlaidomis, pvz., atlygis architektams, inžinieriams ir konsultantams, mokesčiai, susiję su konsultacijomis, kaip siekti aplinkosauginio ir ekonominio tvarumo, įskaitant galimybių studijas; išlaidos galimybių studijoms tinkamos finansuoti net ir tuo atveju, jei remiantis jų rezultatais nėra patiriama išlaidų pagal a ir b punktus;
d)
kompiuterių programinės įrangos įsigijimo ar kūrimo ir patentų, licencijų, autorių teisių, prekių ženklų įsigijimo išlaidos.
6. Su išperkamosios nuomos sutartimis susijusios išlaidos, išskyrus 5 dalies a ir b punktuose nurodytas išlaidas, pvz., nuomotojo pelnas, palūkanų perfinansavimo išlaidos, pridėtinės išlaidos ir draudimo mokesčiai, nėra laikomos tinkamomis finansuoti išlaidomis.
Apyvartinis kapitalas nėra laikomas tinkamomis finansuoti išlaidomis.
7. Pagalba neteikiama vykdyti investicijoms, kuriomis siekiama atitikties galiojantiems Sąjungos standartams.
8. Pagalba neteikiama pažeidžiant Reglamente (ES) Nr. 1308/2013 nustatytus draudimus arba apribojimus, net jeigu tokie draudimai ir apribojimai susiję tik su tame reglamente numatyta Sąjungos parama.
9. Pagalbos intensyvumas neviršija:
a)
75 % tinkamų finansuoti išlaidų atokiausiuose regionuose;
b)
75 % tinkamų finansuoti išlaidų mažosiose Egėjo jūros salose;
c)
50 % tinkamų finansuoti išlaidų mažiau išsivysčiusiuose regionuose ir visuose regionuose, kuriuose BVP vienam gyventojui 2007-2013 m. laikotarpiu buvo mažesnis kaip 75 % ES-25 valstybių vidurkio ataskaitiniu laikotarpiu, tačiau kuriuose BVP vienam gyventojui yra didesnis kaip 75 % BVP vidurkio ES-27 valstybėse;
d)
40 % tinkamų finansuoti išlaidų kituose regionuose.
10. 9 dalyje nurodytos normos gali būti padidintos 20 procentinių punktų, jei didžiausias pagalbos intensyvumas neviršija 90 %, kai pagalba skiriama vykdyti veiksmams:
a)
susijusiems su gamintojų organizacijų susijungimu arba
b)
remiamiems pagal EIP.
18 straipsnis
Jauniesiems ūkininkams skirta veiklos pradžios pagalba ir smulkiems ūkiams plėtoti skirta veiklos pradžios pagalba
1. Jauniesiems ūkininkams skirta veiklos pradžios pagalba ir smulkiems ūkiams plėtoti skirta veiklos pradžios pagalba yra suderinama su vidaus rinka, kaip apibrėžta Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punkte, ir jai netaikomas Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatytas reikalavimas pranešti, jeigu ji atitinka šio straipsnio 2-7 dalyse ir I skyriuje nustatytas sąlygas.
2. Pagalba skiriama jauniesiems ūkininkams arba smulkiems ūkiams, kaip apibrėžta šio reglamento 2 straipsnio 34 dalyje, arba smulkiems ūkiams, kaip apibrėžta valstybių narių.
Valstybių narių nustatyta smulkių ūkių apibrėžtis turi būti įtraukta į atitinkamas kaimo plėtros programas ir patvirtinta Komisijos.
Valstybės narės nustato viršutines ir apatines galimybės gauti jaunųjų ūkininkų veiklos pradžios pagalbą ir smulkiems ūkiams plėtoti skirtą veiklos pradžios pagalbą ribas, kurios grindžiamos žemės ūkio valdos gamybos potencialu, matuojamu kaip standartinė produkcija, apibrėžta Komisijos reglamento (EB) Nr. 1242/2008 (34) 5 straipsnyje, arba lygiaverčiu parametru. Apatinė galimybės gauti jaunųjų ūkininkų veiklos pradžios pagalbą riba turi būti didesnė nei viršutinė galimybės gauti smulkių ūkių plėtros pagalbą riba.
Pagalba skiriama tik labai mažoms ir mažosioms įmonėms.
3. Jei pagalba teikiama jaunajam ūkininkui, kuris steigia ūkį kaip juridinis asmuo, jaunasis ūkininkas turi veiksmingai ilgą laiką kontroliuoti juridinį asmenį - priimti su valdymu, nauda ir finansine rizika susijusius sprendimus. Jei juridinio asmens kapitalą valdo arba juridiniam asmeniui vadovauja keli fiziniai asmenys, įskaitant asmenis, kurie nėra jaunieji ūkininkai, jaunasis ūkininkas turi būti pajėgus vykdyti nurodytą veiksmingą ilgalaikę kontrolę vienas arba kartu su kitais jaunaisiais ūkininkais. Jei juridinį asmenį vienas arba kartu su kitais kontroliuoja kitas juridinis asmuo, pirmoje pastraipoje nustatyti reikalavimai taikomi bet kuriam fiziniam asmeniui, kontroliuojančiam tą kitą juridinį asmenį.
4. Pagalba teikiama tik tada, jei atitinkamos valstybės narės kompetentingai institucijai yra pateiktas verslo planas, kuris turi būti pradėtas įgyvendinti per devynis mėnesius nuo sprendimo skirti pagalbą priėmimo dienos.
Verslo plane apibūdinami bent šie dalykai:
a)
veiklos pradžios pagalbos, skiriamos jauniesiems ūkininkams, atveju:
i)
pradinė žemės ūkio valdos padėtis;
ii)
veiklos žemės ūkio valdoje plėtojimo pagrindiniai ir tarpiniai tikslai;
iii)
išsamūs duomenys apie veiklai žemės ūkio valdoje plėtoti būtinus veiksmus, įskaitant susijusius su aplinkosauginiu tvarumu ir efektyviu išteklių naudojimu, pvz., apie investicijas, mokymą ir konsultacijas;
b)
veiklos pradžios pagalbos, skiriamos smulkiems ūkiams plėtoti, atveju:
i)
pradinė žemės ūkio valdos padėtis;
ii)
išsamūs duomenys apie veiksmus, įskaitant susijusius su aplinkosauginiu tvarumu ir efektyviu išteklių naudojimu, kurie padėtų užtikrinti ekonominį gyvybingumą, pvz., apie investicijas, mokymą ir bendradarbiavimą.
5. 4 straipsnio a punkte nurodytame jaunųjų ūkininkų verslo plane turi būti numatyta, kad pagalbos gavėjas turi atitikti 2 straipsnio 42 dalyje nustatytą aktyvaus ūkininko sąvokos apibrėžtį per 18 mėnesių nuo įsikūrimo dienos. Tačiau jei pagalbos gavėjas neturi pakankamai profesinių įgūdžių ir kompetencijos, kad atitiktų minėtą apibrėžtį, jam turi būti suteikta teisė gauti pagalbą tuo atveju, jei jis įsipareigoja įgyti tuos profesinius įgūdžius ir kompetenciją per 36 mėnesius nuo sprendimo skirti pagalbą priėmimo dienos. Tas įsipareigojimas turi būti įtrauktas į verslo planą.
6. Pagalba teikiama mažiausiai dviem dalimis arba išmokama mažiausiai dviem dalinėmis išmokomis per ne ilgesnį kaip penkerių metų laikotarpį.
Jauniesiems ūkininkams paskutinė pagalbos dalis suteikiama arba paskutinė pagalbos dalinė išmoka išmokama tik po to, kai teisingai įgyvendinamas 4 dalies a punkte nurodytas verslo planas.
7. Pagalbos vienam jaunajam ūkininkui suma turi būti nustatoma atsižvelgiant į atitinkamos valstybės narės socialinę ir ekonominę padėtį ir negali viršyti 70 000 EUR.
Pagalbos vienam smulkiam ūkiui suma neturi viršyti 15 000 EUR.
19 straipsnis
Žemės ūkio sektoriaus gamintojų grupių ir organizacijų veiklos pradžios pagalba
1. Žemės ūkio sektoriaus gamintojų grupių ir organizacijų veiklos pradžios pagalba yra suderinama su vidaus rinka, kaip apibrėžta Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punkte, ir jai netaikomas Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatytas reikalavimas pranešti, jeigu ji atitinka šio straipsnio 2-9 dalyse ir I skyriuje nustatytas sąlygas.
2. Pagalba gali būti teikiama tik toms gamintojų grupėms arba organizacijoms, kurias atitinkamos valstybės narės kompetentinga institucija pripažino remdamasi pateiktu verslo planu.
3. Pagalba teikiama atitinkamai valstybei narei įsipareigojus patikrinti, ar per penkerius metus nuo oficialaus gamintojų grupės ar organizacijos pripažinimo buvo įgyvendinti 2 dalyje nurodytame verslo plane numatyti tikslai.
4. Gamintojų grupės ar organizacijos susitarimai, sprendimai ir suderinta praktika turi atitikti konkurencijos taisykles, taikomas pagal Reglamento (ES) Nr. 1308/2013 206-210 straipsnius.
5. Pagalba neskiriama:
a)
gamintojų organizacijoms (subjektams ar įstaigoms), pvz., bendrovėms ar kooperatyvams, kurių tikslas - vienos ar daugiau žemės ūkio valdų valdymas ir kurios dėl šios priežasties iš esmės yra atskiri gamintojai;
b)
kitoms žemės ūkio asociacijoms, kurios vykdo užduotis, pvz., teikia abipusės paramos, pagalbos ūkiams ir ūkių vadybos paslaugas narių valdose, tačiau nedalyvauja bendrai pritaikant pasiūlą prie rinkos poreikių;
c)
gamintojų grupėms, organizacijoms arba asociacijoms, kurių tikslai yra nesuderinami su Reglamento (ES) Nr. 1308/2013 152 straipsnio 1 dalies c punktu bei 3 dalimi ir 156 straipsniu.
6. Pagalba kompensuojamos šios tinkamos finansuoti išlaidos: tinkamų patalpų nuomos išlaidos, biuro įrangos, įskaitant kompiuterinę techniką ir programinę įrangą, įsigijimo išlaidos, išlaidos administracijos darbuotojams, pridėtinės išlaidos, mokesčiai už teisines ir administracines paslaugas.
Jeigu įsigyjamos patalpos, tinkamos finansuoti išlaidos patalpoms įsigyti neturi viršyti nuomos išlaidų pagal rinkos įkainius.
7. Pagalba teikiama kaip fiksuoto dydžio pagalba ir išmokama metinėmis dalinėmis išmokomis per pirmuosius penkerius metus nuo tos dienos, kurią gamintojų grupę ar organizaciją, remdamasi 2 dalyje nurodytu verslo planu, oficialiai pripažino kompetentinga institucija.
Paskutinę dalinę išmoką valstybės narės išmoka tik patikrinusios, ar tas verslo planas tinkamai įgyvendintas.
Pagalba teikiama mažėjančia tvarka.
8. Pagalbos intensyvumas neviršija 100 % tinkamų finansuoti išlaidų.
9. Pagalbos suma neviršija 500 000 EUR.
20 straipsnis
Pagalba žemės ūkio produktų kokybės sistemose dalyvaujantiems gamintojams
1. Toliau nurodytų kategorijų pagalba žemės ūkio produktų gamintojams yra suderinama su vidaus rinka, kaip apibrėžta Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punkte, ir jai netaikomas Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatytas reikalavimas pranešti:
a)
pagalba naujiems kokybės sistemų dalyviams, jei ji atitinka šio straipsnio 2-6 dalyse ir I skyriuje nustatytas sąlygas;
b)
pagalba, skirta privalomų kontrolės priemonių, taikomų pagal kokybės sistemas, kurių pagal Sąjungos ar nacionalinius teisės aktus imasi kompetentinga institucija ar kurių pagal tuos teisės aktus imamasi jos vardu, išlaidoms kompensuoti, jei ji atitinka šio straipsnio 2, 4, 6, 7 bei 8 dalyse ir I skyriuje nustatytas sąlygas;
c)
pagalba, kuria kompensuojamos rinkos tyrimų veiklos, produkto koncepcijos ir dizaino išlaidos, ir kokybės sistemų pripažinimo paraiškų rengimo pagalba, jeigu ji atitinka sąlygas, nustatytas šio straipsnio 2, 6, 7 bei 8 dalyse ir I skyriuje.
2. 1 dalyje nurodyta pagalba skiriama šioms kokybės sistemoms įgyvendinti:
a)
kokybės sistemoms, nustatytoms pagal šiuos reglamentus ir nuostatas:
i)
Reglamento (ES) Nr. 1308/2013 II dalies II antraštinės dalies I skyriaus 2 skirsnį - kai taikomos su vynu susijusios kokybės sistemos;
ii)
Reglamentą (ES) Nr. 1151/2012;
iii)
Tarybos reglamentą (EB) Nr. 834/2007 (35);
iv)
Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 110/2008 (36);
v)
Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 251/2014 (37);
b)
žemės ūkio produktų kokybės sistemos, įskaitant ūkio sertifikavimo sistemas, kurias valstybės narės pripažino atitinkančiomis šiuos kriterijus:
i)
pagal tokias kokybės sistemas gaminamo galutinio produkto savitumas turi slypėti aiškiai nustatytuose įsipareigojimuose užtikrinti:
-
specifines produkto savybes arba
-
specifinius ūkininkavimo ar gamybos metodus, arba
-
galutinio produkto kokybę, kuri gerokai viršija komercinių prekių standartus, susijusius su visuomenės, gyvūnų ir augalų sveikata, gyvūnų gerove ar aplinkos apsauga;
ii)
galimybė dalyvauti kokybės sistemoje turi būti suteikta visiems gamintojams;
iii)
į kokybės sistemą turi būti įtrauktos privalomos galutinio produkto specifikacijos, o atitiktį joms turi tikrinti valdžios institucijos arba nepriklausoma tikrinimo įstaiga;
iv)
kokybės sistema turi būti skaidri, ja turi būti užtikrinamas visiškas žemės ūkio produktų atsekamumas;
c)
savanoriškos žemės ūkio produktų sertifikavimo sistemos, kurias atitinkama valstybė narė pripažįsta atitinkančiomis Komisijos komunikate ”Sąjungos žemės ūkio produktų savanoriško sertifikavimo sistemų taikymo geriausios patirties gairės” (38) nustatytus reikalavimus.
3. 1 dalies a punkte nurodyta pagalba teikiama žemės ūkio produktų gamintojams kaip metinė skatinamoji išmoka, kurios dydis nustatomas pagal fiksuotųjų dalyvavimo kokybės sistemose išlaidų dydį.
4. 1 dalies a ir b punktuose nurodyta pagalba neskiriama kontrolės, kurią atlieka pats pagalbos gavėjas, išlaidoms kompensuoti arba tais atvejais, kai Sąjungos teisės aktuose numatyta, kad kontrolės išlaidas privalo padengti žemės ūkio produktų gamintojai ar jų grupės, tačiau nenurodytas faktinis mokesčių dydis.
5. 1 dalies a punkte nurodyta pagalba skiriama ne ilgesniam kaip penkerių metų laikotarpiui, o jos suma neviršija 3 000 EUR vienam pagalbos gavėjui per metus.
6. Turi būti sudarytos galimybės pagalba naudotis visoms pagalbos skyrimo reikalavimus atitinkančioms įmonėms atitinkamoje vietovėje, remiantis objektyviai nustatytomis sąlygomis.
7. 1 dalies b ir c punktuose nurodyta pagalba neapima tiesioginių išmokų pagalbos gavėjams.
1 dalies b ir c punktuose nurodyta pagalba mokama už kontrolės priemones atsakingai įstaigai, mokslinių tyrimų ar konsultavimo paslaugų teikėjui.
8. 1 dalies b ir c punktuose nurodyta pagalba neturi viršyti 100 % patirtų faktinių išlaidų.
21 straipsnis
Pagalba žinių perdavimo ir informavimo veiklai
1. Pagalba žinių perdavimo ir informavimo veiklai yra suderinama su vidaus rinka, kaip apibrėžta Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punkte, ir jai netaikomas Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatytas reikalavimas pranešti, jeigu ji atitinka šio straipsnio 2-8 dalyse ir I skyriuje nustatytas sąlygas.
2. Pagalba turi būti teikiama profesinio mokymo ir įgūdžių įgijimo veiklai, įskaitant mokymo kursus, seminarus ir patariamąją veiklą, taip pat parodomajai bei informavimo veiklai vykdyti.
Pagalba taip pat gali būti skiriama trumpalaikiams ūkio valdytojų apsikeitimams ir apsilankymams ūkiuose atlikti.
Pagalba parodomajai veiklai gali būti kompensuojamos atitinkamos investavimo išlaidos.
3. Pagalba kompensuojamos šios tinkamos finansuoti išlaidos:
a)
profesinio mokymo ir įgūdžių įgijimo veiklos, įskaitant mokymo kursus, praktinius seminarus ir patariamąją veiklą, taip pat parodomosios ir informavimo veiklos išlaidos;
b)
dalyvių kelionės, apgyvendinimo bei dienpinigių išlaidos;
c)
pavadavimo paslaugų teikimo, kai nėra dalyvių, išlaidos;
d)
su investicijomis susijusių parodomųjų projektų atveju:
i)
nekilnojamojo turto statybos, įsigijimo (įskaitant išperkamąją nuomą) arba atnaujinimo išlaidos; su žeme susijusios išlaidos gali būti tinkamos finansuoti tik jei jos neviršija 10 % visų tinkamų finansuoti atitinkamo veiksmo išlaidų;
ii)
mašinų ir įrangos pirkimo arba išperkamosios nuomos išlaidos, neviršijančios turto rinkos vertės;
iii)
bendrosios išlaidos, susijusios su i ir ii punktuose nurodytomis išlaidomis, pvz., atlygis architektams, inžinieriams ir konsultantams, mokesčiai, susiję su konsultacijomis, kaip siekti aplinkosauginio ir ekonominio tvarumo, įskaitant galimybių studijas; išlaidos galimybių studijoms tinkamos finansuoti net ir tuo atveju, jei remiantis jų rezultatais nėra patiriama išlaidų pagal i ir ii punktus;
iv)
kompiuterių programinės įrangos įsigijimo ar kūrimo ir patentų, licencijų, autorių teisių ir prekių ženklų įsigijimo išlaidos.
4. 3 dalies d punkte nurodytos išlaidos laikomos tinkamomis finansuoti tik jeigu jos naudojamos parodomajam projektui vykdyti ir tik parodomojo projekto vykdymo laikotarpiu.
Tik tos nusidėvėjimo išlaidos, kurios atitinka parodomojo projekto trukmę ir yra apskaičiuotos pagal visuotinai priimtus apskaitos principus, laikomos tinkamomis finansuoti.
5. 3 dalies a ir c punktuose nurodyta pagalba neapima tiesioginių išmokų pagalbos gavėjams.
3 dalies a ir c punktuose nurodyta pagalba mokama žinių perdavimo ir informavimo veiklos vykdytojui.
6. Žinių perdavimo ir informavimo veiklą vykdančios įstaigos turi turėti tinkamų pajėgumų, t. y. turėti kvalifikuotus darbuotojus ir reguliariai rengti mokymus, kad būtų pajėgios atlikti šias užduotis.
2 dalyje nurodytą veiklą gali vykdyti gamintojų grupės arba kitos organizacijos, nepriklausomai nuo jų dydžio.
7. Turi būti sudarytos galimybės pagalba naudotis visoms pagalbos skyrimo reikalavimus atitinkančioms įmonėms atitinkamoje vietovėje, remiantis objektyviai nustatytomis sąlygomis.
Jeigu 2 dalyje nurodytą veiklą vykdo gamintojų grupės arba organizacijos, norint pasinaudoti tokia veikla neturi būti privaloma būti jų nariu.
Bet koks atitinkamai grupei ar organizacijai nepriklausančių subjektų įnašas į jos administracines išlaidas neturi viršyti 2 dalyje nurodytos veiklos vykdymo išlaidų.
8. Pagalbos intensyvumas neviršija 100 % tinkamų finansuoti išlaidų.
Parodomųjų projektų atveju 3 dalies d punkte nurodyta didžiausia pagalbos suma neviršija 100 000 EUR per 3 finansinius metus.
22 straipsnis
Konsultavimo paslaugų teikimo pagalba
1. Konsultavimo paslaugų teikimo pagalba yra suderinama su vidaus rinka, kaip apibrėžta Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punkte, ir jai netaikomas Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatytas reikalavimas pranešti, jeigu ji atitinka šio straipsnio 2-8 dalyse ir I skyriuje nustatytas sąlygas.
2. Pagalba siekiama padėti įmonėms, vykdančioms veiklą žemės ūkio sektoriuje, ir jauniesiems ūkininkams pasinaudoti konsultavimo paslaugomis siekiant gerinti savo valdos arba investicijų ekonominės ir aplinkosaugos veiklos rezultatus, taip pat palankumą klimatui ir atsparumą jo kaitai.
3. Konsultacijos turi būti susijusios su bent vienu Sąjungos kaimo plėtros prioritetu pagal Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 5 straipsnį ir apimti bent vieną iš šių elementų:
a)
įpareigojimus, atsirandančius dėl teisės aktais nustatytų valdymo reikalavimų arba geros agrarinės ir aplinkosaugos būklės standartų, numatytų Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 VI antraštinės dalies I skyriuje;
b)
prireikus, klimatui ir aplinkai palankią žemės ūkio praktiką, kaip nustatyta Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 III antraštinės dalies 3 skyriuje, ir žemės ūkio paskirties žemės išlaikymą, kaip nurodyta to reglamento 4 straipsnio 1 dalies c punkte;
c)
modernizavimo, konkurencingumo stiprinimo, sektorių integracijos, inovacijų diegimo, orientavimo į rinką, taip pat verslumo skatinimo priemones;
d)
valstybių narių nustatytus Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/60/EB 11 straipsnio 3 dalies įgyvendinimo reikalavimus;
e)
valstybių narių nustatytus Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1107/2009 (39) 55 straipsnio įgyvendinimo reikalavimus, visų pirma atitiktį Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/128/EB (40) 14 straipsnyje nurodytiems bendriesiems integruotos kenkėjų kontrolės principams;
f)
prireikus su ūkiu susijusius saugos arba darbo saugos standartus;
g)
specialias konsultacijas pirmą kartą įsikuriantiems ūkininkams, įskaitant konsultacijas, kaip siekti aplinkosauginio ir ekonominio tvarumo.
4. Konsultacijos taip pat gali apimti kitus klausimus nei nurodytieji šio straipsnio 3 dalyje, susijusius su klimato kaitos švelninimu ir prisitaikymu prie jos, biologine įvairove ir vandens apsauga, kaip nustatyta Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 I priede arba klausimus, susijusius su žemės ūkio valdos ekonominės ir aplinkosaugos veiklos rezultatais, įskaitant konkurencingumo aspektus. Tai, be kita ko, gali būti konsultacijos dėl trumpų tiekimo grandinių ir ekologinio ūkininkavimo plėtojimo, taip pat ūkinių gyvūnų sveikatos apsaugos aspektų.
5. Pagalba neapima tiesioginių išmokų pagalbos gavėjams. Pagalba mokama konsultavimo paslaugų teikėjui.
6. Teikti konsultavimo paslaugas atrinktos įstaigos turi turėti pakankamai nuolat mokomų bei kvalifikuotų darbuotojų ir konsultavimo patirties ir turi būti patikimos tose srityse, kurių konsultacijas jos teikia.
Konsultavimo paslaugas gali teikti gamintojų grupės arba kitos organizacijos, nepriklausomai nuo jų dydžio.
Teikdamas konsultavimo paslaugas konsultavimo paslaugų teikėjas laikosi Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 13 straipsnio 2 dalyje nurodytų įpareigojimų neatskleisti informacijos.
7. Turi būti sudarytos galimybės pagalba naudotis visoms pagalbos skyrimo reikalavimus atitinkančioms įmonėms atitinkamoje vietovėje, remiantis objektyviai nustatytomis sąlygomis.
Jei konsultavimo paslaugas teikia gamintojų grupės arba kitos organizacijos, norint pasinaudoti paslauga neturi būti privaloma būti jų nariu.
Bet kuris atitinkamai grupei arba organizacijai nepriklausančių narių įnašas į jos administracines išlaidas neturi viršyti konsultavimo paslaugos teikimo išlaidų.
8. Pagalbos suma neturi viršyti 1 500 EUR už vieną konsultaciją.
23 straipsnis
Pavadavimo ūkyje paslaugų teikimo pagalba
1. Pavadavimo ūkyje paslaugų teikimo pagalba yra suderinama su vidaus rinka, kaip apibrėžta Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punkte, ir jai netaikomas Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatytas reikalavimas pranešti, jeigu ji atitinka šio straipsnio 2-5 dalyse ir I skyriuje nustatytas sąlygas.
2. Pagalba kompensuojamos ūkininko, fizinio asmens, kuris yra ūkininko namų ūkio narys, arba ūkio darbininko pavadavimo jam neatliekant pareigų dėl ligos, įskaitant jo vaiko ligą, atostogų, motinystės ir vaiko priežiūros atostogų arba mirties atveju pavadavimo faktinės išlaidos.
3. Visa pavadavimo trukmė neviršija 3 mėnesių per metus vienam pagalbos gavėjui, išskyrus motinystės ir vaiko priežiūros atostogų, kurių kiekvienos trunka ne ilgiau kaip 6 mėnesius, atveju.
4. Pagalba neapima tiesioginių išmokų pagalbos gavėjams.
Pagalba mokama pavadavimo ūkyje paslaugos teikėjui.
Pavadavimo ūkyje paslaugas gali teikti gamintojų grupės arba kitos organizacijos, nepriklausomai nuo jų dydžio. Tokiu atveju norint pasinaudoti paslauga neturi būti privaloma būti tų grupių arba organizacijų nariu.
5. Pagalbos intensyvumas neviršija 100 % patirtų faktinių išlaidų.
24 straipsnis
Žemės ūkio produktų pardavimo skatinimo priemonių taikymo pagalba
1. Žemės ūkio produktų pardavimo skatinimo priemonių taikymo pagalba yra suderinama su vidaus rinka, kaip apibrėžta Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punkte, ir jai netaikomas Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatytas reikalavimas pranešti, jeigu ji atitinka šio straipsnio 2-8 dalyse ir I skyriuje nustatytas sąlygas.
2. Pagalba padengiamos išlaidos, susijusios su:
a)
konkursų, prekybos mugių arba parodų organizavimu ir dalyvavimu juose;
b)
leidiniais, kuriais siekiama geriau informuoti plačiąją visuomenę apie žemės ūkio produktus.
3. 2 dalies b punkte nurodytuose leidiniuose neturi būti minima jokia konkreti įmonė, prekės pavadinimas ar kilmė.
Tačiau šis apribojimas netaikomas pateikiant žemės ūkio produktų kilmės nuorodas, kurioms taikomos:
a)
20 straipsnio 2 dalies a punkte nurodytos kokybės sistemos, jei tos nuorodos tiksliai atitinka Sąjungos saugomas nuorodas;
b)
20 straipsnio 2 dalies b ir c punktuose nurodytos kokybės sistemos, jei tos nuorodos yra šalutinės.
4. Pagalba kompensuojamos šios 2 dalies a punkte nurodytos tinkamos finansuoti konkursų, prekybos mugių arba parodų organizavimo ir dalyvavimo juose išlaidos:
a)
dalyvavimo mokesčiai;
b)
kelionės išlaidos ir gyvūnų vežimo išlaidos;
c)
išlaidos leidiniams ir interneto svetainėms, kuriuose skelbiama apie renginį;
d)
parodoms skirtų patalpų bei stendų nuomos ir jų sumontavimo bei išmontavimo išlaidos;
e)
išlaidos simboliniams prizams, jei vienam konkurso nugalėtojui skirto vieno prizo vertė siekia iki 1 000 EUR.
5. Pagalba kompensuojamos šios 2 dalies b punkte nurodytos tinkamos finansuoti išlaidos leidiniams, kuriais siekiama geriau informuoti plačiąją visuomenę apie žemės ūkio produktus:
a)
išlaidos spausdintiniams ir elektroniniams leidiniams, interneto svetainėms ir elektroninės žiniasklaidos, radijo ar televizijos programų intarpams, kuriais siekiama pateikti faktinę informaciją apie pagalbos gavėjus iš atitinkamo regiono arba gaminančius atitinkamą produktą, su sąlyga, kad informacija yra neutrali ir kad visiems pagalbos gavėjams suteiktos lygios galimybės būti paminėtiems taip skelbiant informaciją;
b)
išlaidos, patirtos skleidžiant mokslo žinias ir faktinę informaciją apie:
i)
20 straipsnio 2 dalyje nurodytas kokybės sistemas, kurias galima taikyti ir kitų valstybių narių ir trečiųjų šalių žemės ūkio produktams;
ii)
bendrinius žemės ūkio produktus ir jų maistinę vertę bei siūlomą vartojimo paskirtį.
6. Pagalba teikiama:
a)
natūra arba
b)
kompensuojant pagalbos gavėjo patirtas faktines išlaidas.
Pagalba, kuri teikiama natūra, neapima tiesioginių išmokų pagalbos gavėjams, bet yra mokama pardavimo skatinimo priemones taikančiam subjektui.
Pardavimo skatinimo priemones gali taikyti gamintojų grupės arba kitos organizacijos, nepriklausomai nuo jų dydžio.
Pagalba už 4 dalies e punkte nurodytus simbolinius prizus mokama pardavimo skatinimo priemonę taikančiam subjektui tik tuo atveju, jeigu prizai buvo faktiškai įteikti ir pateiktas jų įteikimo įrodymas.
7. Turi būti sudarytos galimybės pardavimo skatinimo priemonių taikymo pagalba naudotis visoms pagalbos skyrimo reikalavimus atitinkančioms įmonėms atitinkamoje vietovėje, remiantis objektyviai nustatytomis sąlygomis.
Kai pardavimo skatinimo priemonę taiko gamintojų grupės ir organizacijos, galimybė dalyvauti taikant tą priemonę neturi priklausyti nuo narystės šiose grupėse arba organizacijose, o bet koks įnašas mokant tos grupės arba organizacijos administravimo mokesčius neturi viršyti pardavimo skatinimo priemonių taikymo išlaidų.
8. Pagalbos intensyvumas neviršija 100 % tinkamų finansuoti išlaidų.
25 straipsnis
Nuostolių, patirtų dėl nepalankaus klimato reiškinio, kuris gali būti prilyginamas gaivalinei nelaimei, kompensavimo pagalba
1. Pagalba pirminės žemės ūkio produktų gamybos veiklą vykdančioms MVĮ, kuria kompensuojami dėl nepalankaus klimato reiškinio, kuris gali būti prilyginamas gaivalinei nelaimei, patirti nuostoliai, yra suderinama su vidaus rinka, kaip apibrėžta Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punkte, ir jai netaikomas Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatytas reikalavimas pranešti, jeigu ji atitinka šio straipsnio 2-10 dalyse ir I skyriuje nustatytas sąlygas.
2. Pagal šį straipsnį teikiama pagalba turi atitikti šias sąlygas:
a)
valstybės narės kompetentinga institucija turi būti oficialiai pripažinusi, kad reiškinys yra nepalankaus klimato reiškinio, kuris gali būti prilyginamas gaivalinei nelaimei, pobūdžio ir
b)
yra tiesioginis priežastinis ryšys tarp nepalankaus klimato reiškinio, kuris gali būti prilyginamas gaivalinei nelaimei, ir įmonės patirtų nuostolių.
3. Pagalba mokama tiesiogiai atitinkamai įmonei arba gamintojų grupei ar organizacijai, kuriai ta įmonė priklauso.
Jei pagalba mokama gamintojų grupei ar organizacijai, pagalbos suma neturi viršyti pagalbos sumos, kuri galėtų būti mokama tai įmonei.
4. Pagalbos schemos įdiegiamos per trejus metus nuo nepalankaus klimato reiškinio, kuris gali būti prilyginamas gaivalinei nelaimei, dienos.
Pagalba išmokama per ketverius metus nuo tos dienos.
5. Tinkamos finansuoti išlaidos yra nuostolių, tiesiogiai patirtų dėl nepalankaus klimato reiškinio, kuris gali būti prilyginamas gaivalinei nelaimei, kompensavimo išlaidos, nustatytos arba valdžios institucijos, pagalbą teikiančios institucijos pripažinto nepriklausomo eksperto, arba draudimo įmonės.
Tokie nuostoliai apima:
a)
pajamų praradimą dėl dalinio ar visiško žemės ūkio produkcijos ir gamybos priemonių sunaikinimo, kaip nurodyta 6 dalyje;
b)
7 dalyje nurodytą materialinę žalą.
6. Prarastos pajamos apskaičiuojamos atimant:
a)
sumą, gautą per metus, kuriais įvyko nepalankus klimato reiškinys, kuris gali būti prilyginamas gaivalinei nelaimei, arba per kiekvienus kitus metus, kuriais iš dalies arba visiškai sunaikinamos gamybos priemonės, pagamintų žemės ūkio produktų kiekį padauginus iš tais metais gautos vidutinės pardavimo kainos,
iš
b)
sumos, gautos vidutinį metinį žemės ūkio produktų, pagamintų per trejų metų laikotarpį prieš įvykstant nepalankiam klimato reiškiniui, kuris gali būti prilyginamas gaivalinei nelaimei, kiekį arba trejų metų vidurkį, apskaičiuotą remiantis penkerių metų laikotarpiu prieš įvykstant nepalankiam klimato reiškiniui, kuris gali būti prilyginamas gaivalinei nelaimei, išskyrus didžiausią ir mažiausią registruotas vertes, padauginus iš gautos vidutinės pardavimo kainos.
Šis sumažinimas gali būti apskaičiuotas metinės ūkio produkcijos lygmeniu arba pasėlių ar gyvulių lygmeniu.
Ta suma gali būti padidinta įtraukiant kitas išlaidas, kurias pagalbos gavėjas patyrė dėl nepalankaus klimato reiškinio, kuris gali būti prilyginamas gaivalinei nelaimei.
Ta suma gali būti sumažinta atimant išlaidas, kurios nebuvo patirtos dėl nepalankaus klimato reiškinio, kuris gali būti prilyginamas gaivalinei nelaimei.
Pagalbos gavėjo žemės ūkio produkcijai apskaičiuoti gali būti naudojami indeksai, jeigu skaičiavimo metodas yra toks, kad galima nustatyti pagalbos gavėjo faktinius nuostolius tam tikrais metais.
7. Materialinė žala turtui, pavyzdžiui, ūkių pastatams, įrenginiams ir mašinoms, atsargoms ir gamybos priemonėms, kurią padarė nepalankus klimato reiškinys, kuris gali būti prilyginamas gaivalinei nelaimei, apskaičiuojama remiantis remonto išlaidomis arba turto, kuriam padaryta žala, ekonomine verte prieš įvykstant nepalankiam klimato reiškiniui, kuris gali būti prilyginamas gaivalinei nelaimei.
Ji negali viršyti remonto išlaidų arba tikrosios rinkos vertės sumažėjimo dėl nelaimės, t. y. skirtumo tarp turto vertės prieš pat ir iš karto po nepalankaus klimato reiškinio, kuris gali būti prilyginamas gaivalinei nelaimei.
Kai 6 dalyje nurodytas pagalbos gavėjo pajamų sumažėjimas apskaičiuojamas pasėlių ar gyvulių lygmeniu, atsižvelgiama tik į materialinę žalą, susijusią su tais pasėliais arba gyvuliais.
8. Nuostoliai, patirti dėl nepalankaus klimato reiškinio, kuris gali būti prilyginamas gaivalinei nelaimei, apskaičiuojami atskirų pagalbos gavėjų lygmeniu.
9. Pagal šį straipsnį skiriama pagalba sumažinama 50 %, išskyrus tuo atveju, kai ji teikiama gavėjams, kurie yra apdraudę ne mažiau kaip 50 % savo vidutinės metinės produkcijos arba su produkcija susijusių pajamų ir yra apsidraudę nuo valstybėje narėje arba regione, kuriuose teikiamas toks draudimas, statistiškai dažniausios su klimato reiškiniais susijusios rizikos.
10. Pagalba ir bet kokios kitos išmokos, gautos už nuostolius, įskaitant išmokas pagal kitas nacionalines ar Sąjungos priemones arba draudimo išmokas už žalą, kuriai kompensuoti skiriama pagalba, neturi viršyti 80 % tinkamų finansuoti išlaidų.
Pagalbos intensyvumas gali būti padidintas iki 90 % vietovėse, kuriose esama gamtinių kliūčių.
26 straipsnis
Pagalba, kurios lėšomis kompensuojama gyvūnų ligų ir augalų kenkėjų prevencija, kontrolė ir likvidavimas ar išnaikinimas, ir pagalba, skirta gyvūnų ligų ar augalų kenkėjų padarytai žalai kompensuoti
1. Pagalba, kuria kompensuojamos pirminės žemės ūkio produktų gamybos veiklą vykdančių MVĮ išlaidos, patirtos vykdant gyvūnų ligų bei augalų kenkėjų prevenciją, kontrolę ir likviduojant gyvūnų ligas bei naikinant augalų kenkėjus, ir pagalba, skirta tokių įmonių dėl gyvūnų ligų ar augalų kenkėjų patirtiems nuostoliams kompensuoti, yra suderinamos su vidaus rinka, kaip apibrėžta Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punkte, ir joms netaikomas Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatytas reikalavimas pranešti, jeigu jos atitinka šio straipsnio 2-13 dalyse ir I skyriuje nustatytas sąlygas.
2. Pagalba išmokama tik toliau nurodytais atvejais:
a)
jei ji susijusi su gyvūnų ligomis arba augalų kenkėjais, nurodytais galiojančiose Sąjungos arba nacionalinėse taisyklėse, nustatytose įstatymais ar kitais teisės aktais, ir
b)
pagal
i)
nacionaliniu arba regioniniu mastu taikomą Sąjungos viešąją atitinkamos gyvūnų ligos ar augalų kenkėjo prevencijos, kontrolės arba likvidavimo ar išnaikinimo programą arba
ii)
kompetentingos institucijos įvestą nepaprastąją priemonę, arba
iii)
pagal Tarybos direktyvą 2000/29/EB įgyvendinamas augalų kenkėjų išnaikinimo arba plitimo sustabdymo priemones.
Šios dalies b punkte nurodytoje programoje ir priemonėse aprašomos atitinkamos prevencijos, kontrolės arba likvidavimo ar išnaikinimo priemonės.
3. Pagalba neturi būti susijusi su priemonėmis, dėl kurių patirtas išlaidas pagal Sąjungos teisės aktus turi padengti pagalbos gavėjas, nebent tokių priemonių taikymo išlaidos yra visiškai padengiamos privalomomis pagalbos gavėjams nustatytomis rinkliavomis.
4. Su gyvūnų ligomis susijusi pagalba teikiama tik dėl ligų, kurios nurodytos Pasaulio gyvūnų sveikatos organizacijos sudarytame sąraše, arba Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 652/2014 (41) I ir II prieduose išvardytų gyvūnų ligų ir zoonozių.
5. Pagalba mokama tiesiogiai atitinkamai įmonei arba gamintojų grupei ar organizacijai, kuriai ta įmonė priklauso.
Jei pagalba mokama gamintojų grupei ar organizacijai, pagalbos suma neturi viršyti pagalbos sumos, kuri galėtų būti mokama tai įmonei.
6. Pagalbos schemos turi būti pradėtos taikyti per trejus metus nuo dienos, kurią buvo patirta išlaidų ar nuostolių dėl gyvūnų ligos ar augalų kenkėjų.
Pagalba išmokama per ketverius metus nuo tos dienos.
7. Jei taikomos prevencijos priemonės, pagalba kompensuojamos šios tinkamos finansuoti išlaidos:
a)
sveikatos patikrų išlaidos;
b)
analizės, įskaitant diagnostiką in vitro, išlaidos;
c)
tyrimų ir kitų tikrinimo priemonių, įskaitant USE ir GSE tyrimus, išlaidos;
d)
skiepų, vaistų, gyvūnų sveikatos priežiūros medžiagų ir augalų apsaugos produktų įsigijimo, laikymo, naudojimo ir paskirstymo išlaidos;
e)
prevencinio gyvūnų skerdimo ar žudymo visuomenės ir gyvūnų sveikatos tikslais arba gyvūninių produktų ir augalų naikinimo, taip pat patalpų bei įrangos valymo ir dezinfekavimo išlaidos.
8. Jei taikomos kontrolės ir likvidavimo ar išnaikinimo priemonės, pagalba kompensuojamos šios tinkamos finansuoti išlaidos:
a)
gyvūnų ligų atveju - tyrimų ir kitų tikrinimo priemonių, įskaitant USE ir GSE tyrimus, išlaidos;
b)
skiepų, vaistų, gyvūnų sveikatos priežiūros medžiagų ir augalų apsaugos produktų įsigijimo, laikymo, naudojimo ir paskirstymo išlaidos;
c)
gyvūnų skerdimo ar žudymo visuomenės ir gyvūnų sveikatos tikslais bei sunaikinimo ir su jais susijusių produktų arba augalų sunaikinimo, įskaitant žuvusius arba sunaikintus juos paskiepijus ar jiems pritaikius kitas kompetentingų institucijų nustatytas priemones, taip pat patalpų bei įrangos valymo ir dezinfekavimo išlaidos.
9. Jei pagalba skiriama siekiant kompensuoti gyvūnų ligų ar augalų kenkėjų padarytą žalą, kompensacija apskaičiuojama tik pagal:
a)
rinkos vertę gyvūnų, kurie buvo paskersti, nužudyti ar nugaišo, arba su jais susijusių produktų ar augalų, kurie buvo sunaikinti dėl šių priežasčių:
i)
dėl gyvūnų ligos arba augalų kenkėjo;
ii)
taikant 2 dalies b punkte nurodytą viešąją programą arba priemonę;
Ši rinkos vertė nustatoma remiantis gyvūnų, produktų ir augalų verte prieš pat kylant bet kokiam įtarimui apie gyvūnų ligą arba augalų kenkėją arba prieš pat tą įtarimą patvirtinant;
b)
pajamas, prarastas dėl karantino įpareigojimų, sunkumų įsigyjant naujus gyvulius arba persodinant augalus ir privalomos sėjomainos, kurie yra 2 dalies b punkte nurodytos viešosios programos arba priemonės dalis.
Ta suma sumažinama atimant išlaidas, kurios nebuvo tiesiogiai patirtos dėl gyvūnų ligos ar augalų kenkėjo ir kurias pagalbos gavėjas būtų patyręs ir kitu atveju.
10. Pagalba, skirta gyvūnų ligų ar augalų kenkėjų padarytai žalai kompensuoti, kompensuojamos tik išlaidos ir nuostoliai, patirti dėl gyvūnų ligų ir augalų kenkėjų, kurių atveju kompetentinga institucija:
a)
oficialiai pripažino gyvūnų ligos protrūkį arba
b)
oficialiai pripažino, kad esama augalų kenkėjų.
11. Pagalba, kuria kompensuojamos 7 ir 8 dalyse nurodytos tinkamos finansuoti išlaidos, teikiama natūra prevencijos ir likvidavimo ar išnaikinimo priemonių taikytojui.
Nukrypstant nuo šios dalies pirmos pastraipos nuostatų, kompensuojant patirtas faktines išlaidas, tiesiogiai pagalbos gavėjui gali būti teikiama pagalba, kuria kompensuojamos šiose dalyse nurodytos tinkamos finansuoti išlaidos:
a)
7 straipsnio d punkte ir 8 straipsnio b punkte nurodytos dėl gyvūnų ligų arba augalų kenkėjų patirtos išlaidos ir
b)
7 straipsnio e punkte ir 8 straipsnio c punkte nurodytos dėl augalų kenkėjų patirtos išlaidos ir patalpų bei įrangos valymo bei dezinfekavimo išlaidos.
12. Jei nustatoma, kad gyvūnų ligą ar augalų kenkėjų antplūdį sukėlė tyčiniai pagalbos gavėjo veiksmai arba jo aplaidumas, individuali pagalba nėra teikiama.
13. Pagalba ir bet kokios kitos pagalbos gavėjo gaunamos išmokos (įskaitant išmokas pagal kitas nacionalines ar Sąjungos priemones arba draudimo išmokas, kuriomis kompensuojamos tos pačios 7, 8 ir 9 dalyse nurodytos tinkamos finansuoti išlaidos) neviršija 100 % tinkamų finansuoti išlaidų.
27 straipsnis
Pagalba gyvulininkystės sektoriui ir pagalba už kritusius gyvulius
1. Pagalba, kuri yra suderinama su vidaus rinka, kaip apibrėžta Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punkte, ir kuriai netaikomas Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatytas reikalavimas pranešti, laikoma ši šio straipsnio 2 bei 3 dalyse ir I skyriuje nustatytas sąlygas atitinkanti pagalba gyvulių augintojams:
a)
pagalba, kuria padengiama iki 100 % administracinių išlaidų, patirtų parengiant ir tvarkant gyvulių kilmės knygas;
b)
pagalba, kuria padengiama iki 70 % tyrimų, atliktų trečiųjų šalių arba jų vardu, siekiant nustatyti gyvulių genetinę kokybę arba produktyvumą, išlaidų, išskyrus kontrolės, kurią vykdo gyvulių savininkas, ir įprastos pieno kokybės kontrolės išlaidas;
c)
pagalba, kuria padengiama iki 100 % kritusių gyvulių pašalinimo išlaidų ir 75 % tokių kritusių gyvulių sunaikinimo išlaidų, arba lygiaverčio intensyvumo neviršijanti pagalba, skirta padėti ūkininkams mokėti draudimo, kuriuo padengiamos kritusių gyvulių pašalinimo ir sunaikinimo išlaidos, įmokas;
d)
pagalba, kuria padengiama iki 100 % kritusių gyvulių pašalinimo ir sunaikinimo išlaidų, jei ji finansuojama iš mokesčių ar privalomų įnašų, skirtų tokių kritusių gyvulių sunaikinimui finansuoti, jeigu tokie mokesčiai ar įnašai yra taikomi tiesiogiai ir tik mėsos sektoriuje;
e)
pagalba, kuria padengiama 100 % kritusių gyvulių pašalinimo ir sunaikinimo išlaidų, jei nustatytas įpareigojimas atlikti atitinkamų kritusių gyvulių USE tyrimus, arba jei kyla 26 straipsnio 4 dalyje nurodytos gyvūnų ligos protrūkis;
2. 1 dalies c, d ir e punktuose nurodyta pagalba teikiama tik jei valstybėje narėje vykdoma nuosekli stebėsenos programa, kuria užtikrinama, kad visi kritę gyvuliai būtų saugiai pašalinti.
Pagalba, kuria kompensuojamos mokant draudimo, kuriuo padengiamos šio straipsnio 1 dalies c punkte nurodytos kritusių gyvulių pašalinimo ir sunaikinimo išlaidos, įmokas ūkininkų patiriamos išlaidos, turi atitikti 28 straipsnio 2 dalyje nustatytas sąlygas.
3. Pagalba teikiama natūra ir neapima tiesioginių išmokų pagalbos gavėjams.
Kad būtų lengviau administruoti 1 dalies c, d ir e punktuose nurodytą pagalbą, ji gali būti mokama ūkio subjektams ar įstaigoms, kurie:
a)
veikia žemesnėje grandyje nei gyvulininkystės sektoriuje veiklą vykdančios įmonės ir
b)
teikia su kritusių gyvulių pašalinimu ir sunaikinimu susijusias paslaugas.
28 straipsnis
Draudimo įmokų mokėjimo pagalba
1. Draudimo įmokų mokėjimo pagalba, teikiama pirminės žemės ūkio produktų gamybos veiklą vykdančioms MVĮ, yra suderinama su vidaus rinka, kaip apibrėžta Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punkte, ir jai netaikomas Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatytas reikalavimas pranešti, jeigu ji atitinka šio straipsnio 2-6 dalyse ir I skyriuje nustatytas sąlygas.
2. Pagalba neturi:
a)
tapti kliūtimi draudimo paslaugų vidaus rinkai veikti;
b)
būti teikiama tik už vienos draudimo bendrovės ar bendrovių grupės draudimo paslaugas;
c)
būti teikiama tik su sąlyga, kad draudimo sutartis būtų pasirašyta su atitinkamoje valstybėje narėje įsteigta bendrove.
3. Draudimu turi būti siekiama padengti nuostolius, patirtus dėl:
a)
gaivalinių nelaimių;
b)
nepalankaus klimato reiškinio, kuris gali būti prilyginamas gaivalinei nelaimei, ir kitų nepalankių klimato reiškinių;
c)
gyvūnų ligų ar augalų kenkėjų;
d)
saugomų gyvūnų.
4. Draudimui taikomi šie reikalavimai:
a)
juo turi būti atlyginami tik 3 dalyje nurodyti nuostoliai;
b)
neturi būti reikalaujama tam tikro tipo būsimos žemės ūkio produkcijos ar kiekio ir toks tipas ar kiekis neturi būti nurodomi.
5. Valstybės narės gali apriboti draudimo įmoką, už kurią galima skirti pagalbą, nustatydamos atitinkamas viršutines ribas.
6. Pagalbos intensyvumas neviršija 65 % draudimo įmokos išlaidų.
2 SKIRSNIS
Pagalba investicijoms, kuriomis siekiama išsaugoti žemės ūkio valdose esantį kultūros ir gamtos paveldą
29 straipsnis
Pagalba investicijoms, kuriomis siekiama išsaugoti žemės ūkio valdose esantį kultūros ir gamtos paveldą
1. Pagalba investicijoms, kuriomis siekiama išsaugoti žemės ūkio valdoje esantį kultūros ir gamtos paveldą, yra suderinama su vidaus rinka, kaip apibrėžta Sutarties 107 straipsnio 3 dalyje, ir jai netaikomas Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatytas reikalavimas pranešti, jeigu ji atitinka šio straipsnio 2-6 dalyse ir I skyriuje nustatytas sąlygas.
2. Investicijos turi atitikti Sąjungos ir atitinkamos valstybės narės nacionalinius teisės aktus.
3. Pagalba siekiama išsaugoti kultūros ir gamtos paveldą - natūralų kraštovaizdį ir pastatus, kuriuos atitinkamos valstybės narės kompetentingos valdžios institucijos oficialiai pripažino kultūros arba gamtos paveldu.
4. Pagalba apima šias tinkamas finansuoti išlaidas, patirtas siekiant išsaugoti kultūros ir gamtos paveldą:
a)
investicijų į materialųjį turtą išlaidas;
b)
išlaidas kapitaliniams darbams.
5. Pagalbos intensyvumas neviršija 100 % tinkamų finansuoti išlaidų.
6. Pagalba kapitaliniams darbams neviršija 10 000 EUR per metus.
3 SKIRSNIS
Žemės ūkio sektoriui gaivalinių nelaimių padarytos žalos kompensavimo pagalba
30 straipsnis
Žemės ūkio sektoriui gaivalinių nelaimių padarytos žalos kompensavimo pagalba
1. Gaivalinių nelaimių padarytos žalos kompensavimo pagalbos schemos yra suderinamos su vidaus rinka, kaip apibrėžta Sutarties 107 straipsnio 2 dalies b punkte, ir joms netaikomas Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatytas reikalavimas pranešti, jeigu jos atitinka šio straipsnio 2-8 dalyse ir I skyriuje nustatytas sąlygas.
2. Pagal šį straipsnį teikiama pagalba turi atitikti šias sąlygas:
a)
valstybės narės kompetentinga institucija oficialiai pripažino, kad įvykis yra gaivalinės nelaimės pobūdžio, ir
b)
tarp gaivalinės nelaimės ir įmonės patirtos žalos turi būti tiesioginis priežastinis ryšys.
3. Pagalba mokama tiesiogiai atitinkamai įmonei arba gamintojų grupei ar organizacijai, kuriai ta įmonė priklauso.
Jei pagalba mokama gamintojų grupei ar organizacijai, pagalbos suma neturi viršyti pagalbos sumos, kuri galėtų būti mokama tai įmonei.
4. Su konkrečia gaivaline nelaime susijusios pagalbos schemos pradedamos vykdyti per trejus metus po dienos, kurią įvyko gaivalinė nelaimė.
Pagalba išmokama per ketverius metus nuo tos dienos.
5. Tinkamos finansuoti išlaidos yra žalos, tiesiogiai patirtos dėl gaivalinės nelaimės, kompensavimo išlaidos, nustatytos arba valdžios institucijos, pagalbą teikiančios institucijos pripažinto nepriklausomo eksperto, arba draudimo įmonės.
Tokia žala gali apimti:
a)
materialinę žalą turtui (pvz., pastatams, įrenginiams, mašinoms, atsargoms ir gamybos priemonėms);
b)
pajamas, prarastas dėl dalinio ar visiško žemės ūkio produkcijos ir žemės ūkio gamybos priemonių sunaikinimo.
Žala apskaičiuojama atskiro pagalbos gavėjo lygmeniu.
6. Materialinė žala apskaičiuojama remiantis remonto išlaidomis arba turto, kuriam padaryta žala, ekonomine verte prieš nelaimę. Tokia žala neviršija remonto išlaidų arba nelaimės sukelto rinkos vertės sumažėjimo, t. y. turto vertės prieš pat nelaimę ir iš karto po jos skirtumo.
7. Prarastos pajamos apskaičiuojamos atimant:
a)
sumą, gautą per metus, kuriais įvyko gaivalinė nelaimė, arba per kiekvienus kitus metus, kuriais iš dalies arba visiškai sunaikinamos gamybos priemonės, pagamintų žemės ūkio produktų kiekį padauginus iš tais metais gautos vidutinės pardavimo kainos,
iš
b)
sumos, gautos vidutinį metinį žemės ūkio produktų, pagamintų per trejų metų laikotarpį prieš įvykstant gaivalinei nelaimei, kiekį arba trejų metų vidurkį, apskaičiuotą remiantis penkerių metų laikotarpiu prieš įvykstant gaivalinei nelaimei, išskyrus didžiausią ir mažiausią registruotas vertes, padauginus iš gautos vidutinės pardavimo kainos.
Ta suma gali būti padidinta įtraukiant kitas išlaidas, kurias pagalbos gavėjas patyrė dėl nepalankaus klimato reiškinio, kuris gali būti prilyginamas gaivalinei nelaimei.
Ta suma gali būti sumažinta atimant išlaidas, kurios nebuvo patirtos dėl gaivalinės nelaimės.
Pagalbos gavėjo metinei žemės ūkio produkcijai apskaičiuoti gali būti naudojami indeksai, jeigu skaičiavimo metodas yra toks, kad galima nustatyti pagalbos gavėjo faktinius nuostolius tam tikrais metais.
8. Pagalba ir bet kokios kitos gautos išmokos žalai kompensuoti, įskaitant draudimo išmokas, neviršija 100 % tinkamų finansuoti išlaidų.
4 SKIRSNIS
Pagalba moksliniams tyrimams ir technologinei plėtrai žemės ir miškų ūkio sektoriuose
31 straipsnis
Pagalba moksliniams tyrimams ir technologinei plėtrai žemės ir miškų ūkio sektoriuose
1. Pagalba moksliniams tyrimams ir technologinei plėtrai žemės ir miškų ūkio sektoriuose yra suderinama su vidaus rinka, kaip apibrėžta Sutarties 107 straipsnio 3 dalyje, ir jai netaikomas Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatytas reikalavimas pranešti, jeigu ji atitinka šio straipsnio 2-7 dalyse ir I skyriuje nustatytas sąlygas.
2. Remiamas projektas turi būti svarbus visoms konkretaus žemės arba miškų ūkio sektoriaus ar sektoriaus dalies įmonėms.
3. Iki dienos, kurią pradedamas įgyvendinti remiamas projektas, internete paskelbiama ši informacija:
a)
faktas, kad remiamas projektas turi būti vykdomas;
b)
remiamo projekto tikslai;
c)
apytikslė rezultatų, kurių tikimasi iš remiamo projekto, skelbimo data;
d)
rezultatų, kurių tikimasi iš remiamo projekto, paskelbimo vieta;
e)
teiginys, kad remiamo projekto rezultatai bus nemokamai prieinami visoms įmonėms, vykdančioms veiklą tam tikrame žemės ir miškų ūkio sektoriuje arba atitinkamoje jo dalyje.
4. Su remiamo projekto rezultatais internete turi būti galima susipažinti nuo remiamo projekto pabaigos dienos arba dienos, kurią bet kokia informacija apie tuos rezultatus pateikiama konkrečios organizacijos nariams, žiūrint, kuris įvykis pirmesnis. Su rezultatais internete turi būti galima susipažinti mažiausiai 5 metus nuo remiamo projekto pabaigos dienos.
5. Pagalba skiriama tiesiogiai mokslinių tyrimų ir žinių sklaidos organizacijai.
Pagalba neapima išmokų žemės ūkio sektoriuje veiklą vykdančioms įmonėms, pagrįstų žemės ūkio produktų kainomis.
6. Tinkamos finansuoti išlaidos:
a)
išlaidos personalui - projektui vykdyti įdarbintiems mokslininkams, technikams ir kitiems pagalbiniams darbuotojams;
b)
išlaidos priemonėms ir įrenginiams, atsižvelgiant į mastą ir laikotarpį, kuriuo jie naudojami projektui. Jei šios priemonės ir įrenginiai nenaudojami visą projekto trukmę, tik tos nusidėvėjimo išlaidos, kurios atitinka projekto trukmę ir yra apskaičiuotos pagal visuotinai priimtus apskaitos principus, laikomos tinkamomis finansuoti;
c)
išlaidos pastatams ir žemei, atsižvelgiant į mastą ir laikotarpį, kuriuo jie naudojami projektui. Tik tos su pastatais susijusios nusidėvėjimo išlaidos, kurios atitinka projekto trukmę ir yra apskaičiuotos pagal visuotinai priimtus apskaitos principus, laikomos tinkamomis finansuoti. Tinkamas finansuoti išlaidas žemei sudaro komercinio sandorio arba faktinės kapitalo sąnaudos;
d)
išlaidos pagal sutartis vykdomiems moksliniams tyrimams, žinioms ir patentams, perkamiems arba įsigyjamiems pagal licenciją iš išorės šaltinių įprastomis rinkos sąlygomis, taip pat konsultavimo ir lygiaverčių paslaugų, naudojamų vien projektui, išlaidos;
e)
papildomos pridėtinės išlaidos ir kitos veiklos išlaidos, įskaitant išlaidas medžiagoms, reikmenims ir panašiems produktams, tiesiogiai susidariusios vykdant projektą.
7. Pagalbos intensyvumas neviršija 100 % tinkamų finansuoti išlaidų.
5 SKIRSNIS
Pagalba miškų ūkio sektoriui
32 straipsnis
Miško veisimo ir miško plotų kūrimo pagalba
1. Miško veisimo ir miško plotų kūrimo pagalba, teikiama valstybinės ir privačios žemės turėtojams ir jų asociacijoms, yra suderinama su vidaus rinka, kaip apibrėžta Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punkte, ir jai netaikomas Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatytas reikalavimas pranešti, jeigu ji atitinka šio straipsnio 2-16 dalyse ir I skyriuje nustatytas sąlygas.
2. Pagalbai taikomi šie reikalavimai:
a)
ji teikiama pagal kaimo plėtros programą vadovaujantis Reglamentu (ES) Nr. 1305/2013 ir pagal tą reglamentą Komisijos priimtais deleguotaisiais ir įgyvendinimo aktais kaip:
i)
pagalba, bendrai finansuojama EŽŪFKP lėšomis, arba
ii)
papildomas i punkte nurodytos pagalbos nacionalinis finansavimas
ir
b)
ji turėtų būti identiška pagrindinei a punkte nurodytoje kaimo plėtros programoje numatytai kaimo plėtros priemonei.
3. Pagalbos teisiniame pagrinde nurodoma, kad pagalba neteikiama, kol Komisija nepatvirtina atitinkamos kaimo plėtros programos.
4. Jei miškas veisiamas valstybinėje žemėje, pagalba teikiama tik tuo atveju, jei tokią žemę valdo privati įstaiga arba savivaldybė.
5. 4 dalyje nurodyti miškų nuosavybės teisių apribojimai netaikomi Azorų, Madeiros, Kanarų, mažųjų Egėjo jūros salų ir Prancūzijos užjūrio departamentų teritorijose esantiems atogrąžų bei paatogrąžių miškams ir miškingoms vietovėms.
6. Pagalba skiriama miškui veisti ir miško plotams kurti žemės ūkio ir ne žemės ūkio reikmėms naudojamoje žemėje.
7. Miško veisimo ir miško plotų kūrimo pagalba kompensuojamos įveisimo išlaidos ir metinė priemoka už hektarą.
Miško veisimo ir miško plotų kūrimo pagalba gali būti teikiama investavimo veiksmams vykdyti.
Miško veisimo valdžios institucijoms priklausančioje žemėje pagalba arba greitai augančių medžių auginimo pagalba kompensuojamos tik įveisimo išlaidos.
8. Miško veisimo ir miško plotų kūrimo pagalba, susijusi su investavimo veiksmais, kompensuojamos šios reikalavimus atitinkančios išlaidos:
a)
nekilnojamojo turto statybos, įsigijimo (įskaitant išperkamąją nuomą) arba atnaujinimo išlaidos; su žeme susijusios išlaidos gali būti tinkamos finansuoti tik jei jos neviršija 10 % visų tinkamų finansuoti atitinkamo veiksmo išlaidų;
b)
mašinų ir įrangos pirkimo arba išperkamosios nuomos išlaidos, neviršijančios turto rinkos vertės;
c)
bendrosios išlaidos, susijusios su a ir b punktuose nurodytomis išlaidomis, pvz., atlygis architektams, inžinieriams ir konsultantams, mokesčiai, susiję su konsultacijomis, kaip siekti aplinkosauginio ir ekonominio tvarumo, įskaitant galimybių studijas; išlaidos galimybių studijoms tinkamos finansuoti net ir tuo atveju, jei remiantis jų rezultatais nėra patiriama išlaidų pagal a ir b punktus;
d)
kompiuterių programinės įrangos įsigijimo ar kūrimo ir patentų, licencijų, autorių teisių, prekių ženklų įsigijimo išlaidos;
e)
miškotvarkos planų ar lygiaverčių priemonių rengimo išlaidos.
Apyvartinis kapitalas nėra laikomas tinkamomis finansuoti išlaidomis.
9. Investavimo veiksmai turi atitikti Sąjungos ir atitinkamos valstybės narės nacionalinius aplinkos apsaugos teisės aktus. Investavimo veiksmų, kurių poveikio aplinkai vertinimą reikia atlikti pagal Direktyvą 2011/92/ES, vykdymo pagalba turėtų būti teikiama su sąlyga, kad toks vertinimas atliktas ir sutikimas dėl atitinkamo investicinio projekto vykdymo gautas iki dienos, kurią buvo suteikta individuali pagalba.
10. Tinkamomis finansuoti laikomos šios įveisimo išlaidos:
a)
išlaidos želdiniams ir dauginamajai medžiagai;
b)
sodinimo išlaidos ir išlaidos, tiesiogiai susijusios su sodinimu;
c)
kitų susijusių veiksmų, pvz., sėjinukų laikymo ir apdorojimo būtinomis prevencinėmis ir apsauginėmis medžiagomis, išlaidos;
d)
būtino persodinimo pirmaisiais miško veisimo metais išlaidos.
11. Metine priemoka už hektarą kompensuojamos prarastos žemės ūkio pajamos ir priežiūros, įskaitant ankstyvuosius ir vėlyvuosius valymus, išlaidos ir ji mokama ne ilgiau kaip 12 metų nuo pagalbos skyrimo dienos.
12. Pagalba neturi būti skiriama sodinti šiems medžiams:
a)
trumpos rotacijos želdiniams skirtiems medžiams,
b)
Kalėdų eglutėms arba
c)
energijai gaminti skirtiems greitai augantiems medžiams.
13. Sodinamų augalų rūšys turi būti prisitaikiusios prie vietovės aplinkos bei klimato sąlygų ir atitikti būtiniausius aplinkosaugos reikalavimus.
14. Vietovėse, kuriose sunku veisti mišką dėl nepalankių dirvožemio ir klimato sąlygų, pagalba gali būti teikiama už daugiamečių miško augalų, kaip antai vietos sąlygomis auginti tinkančių krūmokšnių arba krūmų, sodinimą.
15. Pagalbos gavėjams, viršijantiems tam tikrą dydį, kurį valstybės narės turi nustatyti kaimo plėtros programose, pagalba skiriama, jei pateikta atitinkama informacija iš miškotvarkos plano arba lygiaverčio dokumento, atitinkančio darnaus miškų ūkio tvarkymo koncepciją, apibrėžtą 1993 m. Antrojoje ministrų konferencijoje dėl Europos miškų apsaugos.
16. Pagalbos intensyvumas neviršija 100 % tinkamų finansuoti išlaidų.
33 straipsnis
Agrarinės miškininkystės sistemų diegimo pagalba
1. Agrarinės miškininkystės sistemų diegimo pagalba, teikiama privačios žemės turėtojams, savivaldybėms ir jų asociacijoms, yra suderinama su vidaus rinka, kaip apibrėžta Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punkte, ir jai netaikomas Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatytas reikalavimas pranešti, jeigu ji atitinka šio straipsnio 2-11 dalyse ir I skyriuje nustatytas sąlygas.
2. Pagalbai taikomi šie reikalavimai:
a)
ji teikiama pagal kaimo plėtros programą vadovaujantis Reglamentu (ES) Nr. 1305/2013 ir pagal tą reglamentą Komisijos priimtais deleguotaisiais ir įgyvendinimo aktais kaip:
i)
pagalba, bendrai finansuojama EŽŪFKP lėšomis, arba
ii)
papildomas i punkte nurodytos pagalbos nacionalinis finansavimas
ir
b)
ji turėtų būti identiška pagrindinei a punkte nurodytoje kaimo plėtros programoje numatytai kaimo plėtros priemonei.
3. Pagalbos teisiniame pagrinde nurodoma, kad pagalba neteikiama, kol Komisija nepatvirtina atitinkamos kaimo plėtros programos.
4. Agrarinės miškininkystės sistemų diegimo pagalba finansuojamos diegimo ir metinės priemokos už hektarą išlaidos.
Agrarinės miškininkystės sistemų diegimo pagalba gali būti teikiama investavimo veiksmams vykdyti.
5. Agrarinės miškininkystės sistemų diegimo pagalba, susijusia su investavimo veiksmais, kompensuojamos šios reikalavimus atitinkančios išlaidos:
a)
nekilnojamojo turto statybos, įsigijimo (įskaitant išperkamąją nuomą) arba atnaujinimo išlaidos; su žeme susijusios išlaidos gali būti tinkamos finansuoti tik jei jos neviršija 10 % visų tinkamų finansuoti atitinkamo veiksmo išlaidų;
b)
mašinų ir įrangos pirkimo arba išperkamosios nuomos išlaidos, neviršijančios turto rinkos vertės;
c)
bendrosios išlaidos, susijusios su a ir b punktuose nurodytomis išlaidomis, pvz., atlygis architektams, inžinieriams ir konsultantams, mokesčiai, susiję su konsultacijomis, kaip siekti aplinkosauginio ir ekonominio tvarumo, įskaitant galimybių studijas; išlaidos galimybių studijoms tinkamos finansuoti net ir tuo atveju, jei remiantis jų rezultatais nėra patiriama išlaidų pagal a ir b punktus;
d)
kompiuterių programinės įrangos įsigijimo ar kūrimo ir patentų, licencijų, autorių teisių, prekių ženklų įsigijimo išlaidos;
e)
miškotvarkos planų ar lygiaverčių priemonių rengimo išlaidos.
Apyvartinis kapitalas nėra laikomas tinkamomis finansuoti išlaidomis.
6. Investavimo veiksmai turi atitikti Sąjungos ir atitinkamos valstybės narės nacionalinius aplinkos apsaugos teisės aktus. Investavimo veiksmų, kurių poveikio aplinkai vertinimą reikia atlikti pagal Direktyvą 2011/92/ES, vykdymo pagalba turėtų būti teikiama su sąlyga, kad toks vertinimas atliktas ir sutikimas dėl atitinkamo investicinio projekto vykdymo gautas iki dienos, kurią buvo suteikta individuali pagalba.
7. Tinkamomis finansuoti laikomos toliau nurodytos diegimo išlaidos:
a)
agrarinės miškininkystės sistemos diegimo sodinant medžius išlaidos, įskaitant išlaidas želdiniams, taip pat sėjinukų laikymo ir apdorojimo būtinomis prevencinėmis ir apsauginėmis medžiagomis išlaidas;
b)
agrarinės miškininkystės sistemos diegimo pertvarkant esamus miškus arba kitus miško plotus, išlaidos, įskaitant medžių kirtimo, retinimo bei genėjimo ir apsaugos nuo ganomų gyvūnų išlaidas;
c)
kitos išlaidos, tiesiogiai susijusios su agrarinės miškininkystės sistemos diegimu, pvz., išlaidos galimybių studijoms, diegimo planui, dirvožemio paruošimui ir apsaugai;
d)
išlaidos miškinės gyvulininkystės (visų pirma ganyklų) sistemos laistymo ir apsaugos įrenginiams;
e)
su agrarinės miškininkystės sistemos diegimu susijusio būtino apdorojimo išlaidos, įskaitant laistymo ir genėjimo išlaidas;
f)
persodinimo pirmaisiais metais po agrarinės miškininkystės sistemos įdiegimo išlaidos.
8. Metine priemoka už hektarą padengiamos agrarinės miškininkystės sistemos priežiūros išlaidos ir ji mokama ne ilgiau kaip penkerius metus nuo pagalbos skyrimo dienos.
Tinkamos finansuoti išlaidos priežiūros išlaidos gali būti susijusios prigijusiomis medžių juostomis, ravėjimu, genėjimu bei retinimu, taip pat apsaugos veiksmais ir investicijomis, pvz., tvorų statymu arba atskirų apsaugos vamzdžių montavimu.
9. Valstybės narės nustato didžiausią viename hektare sodintinų medžių skaičių, atsižvelgdamos į:
a)
vietos dirvožemio bei klimato sąlygas ir aplinkos sąlygas,
b)
miško augalų rūšis ir
c)
būtinybę užtikrinti tvarų žemės naudojimą žemės ūkio reikmėms.
10. Pagalbos gavėjams, viršijantiems tam tikrą dydį, kurį turi nustatyti valstybės narės, pagalba skiriama, jei pateikta atitinkama informacija iš miškotvarkos plano arba lygiaverčio dokumento, atitinkančio darnaus miškų ūkio tvarkymo koncepciją, apibrėžtą 1993 m. Antrojoje ministrų konferencijoje dėl Europos miškų apsaugos.
11. Didžiausias pagalbos intensyvumas neviršija:
a)
80 % finansuoti tinkamų investavimo veiksmų išlaidų ir 5-7 dalyse nustatytų diegimo išlaidų, ir
b)
100 % 8 dalyje nurodytos metinės priemokos.
34 straipsnis
Miškų gaisrų, gaivalinių nelaimių, nepalankių klimato reiškinių, kurie gali būti prilyginami gaivalinėms nelaimėms, kitų nepalankių klimato reiškinių, augalų kenkėjų ir katastrofinių įvykių prevencijos ir jų miškams padarytos žalos likvidavimo pagalba
1. Miškų gaisrų, gaivalinių nelaimių, nepalankių klimato reiškinių, kurie gali būti prilyginami gaivalinėms nelaimėms, kitų nepalankių klimato reiškinių, augalų kenkėjų, katastrofinių įvykių ir klimato kaitos sukeltų įvykių prevencijos ir jų miškams padarytos žalos likvidavimo pagalba, pagal Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 24 straipsnį teikiama privataus bei valstybinio miško turėtojams ir kitoms privatinės teisės reglamentuojamoms ir viešosioms įstaigoms bei jų asociacijoms, yra suderinama su vidaus rinka, kaip apibrėžta Sutarties 107 straipsnio 2 dalies b punkte arba, priklausomai nuo atvejo, Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punkte, ir jai netaikomas Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatytas reikalavimas pranešti, jeigu ji atitinka šio straipsnio 2-12 dalyse ir I skyriuje nustatytas sąlygas.
2. Pagalbai taikomi šie reikalavimai:
a)
ji teikiama pagal kaimo plėtros programą vadovaujantis Reglamentu (ES) Nr. 1305/2013 ir pagal tą reglamentą Komisijos priimtais deleguotaisiais ir įgyvendinimo aktais kaip:
i)
pagalba, bendrai finansuojama EŽŪFKP lėšomis, arba
ii)
papildomas i punkte nurodytos pagalbos nacionalinis finansavimas
ir
b)
ji turėtų būti identiška pagrindinei a punkte nurodytoje kaimo plėtros programoje numatytai kaimo plėtros priemonei.
3. Pagalbos teisiniame pagrinde nurodoma, kad pagalba neteikiama, kol Komisija nepatvirtina atitinkamos kaimo plėtros programos.
4. Tik miško plotai, kurie pagal atitinkamos valstybės narės parengtą miškosaugos planą yra priskiriami nuo vidutinės iki didelės miškų gaisro rizikos miško plotams, atitinka pagalbos miškų gaisrų prevencijai skyrimo kriterijus.
5. Pagalba kompensuojamos šios tinkamos finansuoti išlaidos:
a)
apsauginės infrastruktūros kūrimo išlaidos;
b)
gaisrų arba kitų gamtinių pavojų, įskaitant ganomų gyvulių naudojimą, vietos lygmens mažos apimties prevencinės veiklos išlaidos;
c)
miškų gaisrų, kenkėjų ir ligų stebėsenos bei pranešimo apie juos įrenginių diegimo ir gerinimo išlaidos;
d)
dėl miškų gaisrų, gaivalinių nelaimių, nepalankių klimato reiškinių, kurie gali būti prilyginami gaivalinėms nelaimėms, kitų nepalankių klimato reiškinių, augalų kenkėjų, katastrofinių įvykių ir klimato kaitos sukeltų įvykių sumažėjusio miško potencialo atkūrimo išlaidos.
6. Pagalba gali būti kompensuojamos priešgaisrinių juostų priežiūros išlaidos.
7. Pagalba neskiriama su žemės ūkiu susijusiai veiklai vykdyti vietovėse, kuriose taikomi agrarinės aplinkosaugos įsipareigojimai.
8. Jeigu siekiama atkurti 5 dalies d punkte nurodytą miško potencialą, pagalba teikiama tik gavus oficialų atitinkamos valstybės narės kompetentingų institucijų patvirtinimą, kad:
a)
įvyko miško gaisras, gaivalinė nelaimė, nepalankus klimato reiškinys, kuris gali būti prilyginamas gaivalinei nelaimei, kitas nepalankus klimato reiškinys, užpuolė augalų kenkėjas, įvyko katastrofinis įvykis ir klimato kaitos sukeltas įvykis; ir
b)
dėl šios dalies a punkte nurodyto įvykio, įskaitant pagal Direktyvą 2000/29/EB priimtas priemones, kuriomis siekiama išnaikinti augalų kenkėją arba sustabdyti jo plitimą, bent 20 % sumažėjo atitinkamas miško potencialas.
9. Jei teikiama augalų kenkėjų miškui padarytos žalos prevencijos pagalba, augalų kenkėjo tikimybės rizika turi būti pagrįsta moksline informacija ir ją turi būti pripažinusi viešoji mokslo organizacija.
Kenksmingųjų organizmų, dėl kurių mišką gali užpulti kenkėjai, rūšių sąrašas pateikiamas atitinkamos valstybės narės kaimo plėtros programoje.
10. Remiama veikla arba projektai turi atitikti valstybės narės parengtą miškosaugos planą.
Pagalbos gavėjams, viršijantiems tam tikrą dydį, kurį turi nustatyti valstybės narės, pagalba skiriama, jei pateikta atitinkama informacija iš miškotvarkos plano arba lygiaverčio dokumento, atitinkančio darnaus miškų ūkio tvarkymo koncepciją, apibrėžtą 1993 m. Antrojoje ministrų konferencijoje dėl Europos miškų apsaugos, kuriame išsamiai nurodyti prevenciniai tikslai.
Tinkamomis finansuoti gali būti laikomos 5 dalyje nenurodytos su miškų ūkio sektoriaus ypatumais susijusios išlaidos.
11. Pagalba dėl miškų gaisrų, gaivalinių nelaimių, nepalankių klimato reiškinių, kurie gali būti prilyginami gaivalinėms nelaimėms, kitų nepalankių klimato reiškinių, augalų kenkėjų ir katastrofinių įvykių prarastoms pajamoms kompensuoti.
12. Pagalbos intensyvumas neviršija 100 % tinkamų finansuoti išlaidų.
Pagalba ir bet kokios kitos pagalbos gavėjo gaunamos išmokos, įskaitant išmokas pagal kitas nacionalines ar Sąjungos priemones arba draudimo išmokas, kuriomis kompensuojamos tos pačios 5 dalies d punkte nurodytos tinkamos finansuoti išlaidos, neviršija 100 % tinkamų finansuoti išlaidų.
35 straipsnis
Pagalba investicijoms, kuriomis didinamas miškų ekosistemų atsparumas ir aplinkosauginė vertė
1. Pagalba investicijoms, kuriomis didinamas miškų ekosistemų atsparumas ir aplinkosauginė vertė, teikiama fiziniams asmenims, privataus ir valstybinio miško turėtojams, privatinės teisės reglamentuojamoms ir viešosioms įstaigoms bei jų asociacijoms, yra suderinama su vidaus rinka, kaip apibrėžta Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punkte, ir jai netaikomas Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatytas reikalavimas pranešti, jeigu ji atitinka šio straipsnio 2-8 dalyse ir I skyriuje nustatytas sąlygas.
2. Pagalbai taikomi šie reikalavimai:
a)
ji teikiama pagal kaimo plėtros programą vadovaujantis Reglamentu (ES) Nr. 1305/2013 ir pagal tą reglamentą Komisijos priimtais deleguotaisiais ir įgyvendinimo aktais kaip:
i)
pagalba, bendrai finansuojama EŽŪFKP lėšomis, arba
ii)
papildomas i punkte nurodytos pagalbos nacionalinis finansavimas
ir
b)
ji turėtų būti identiška pagrindinei a punkte nurodytoje kaimo plėtros programoje numatytai kaimo plėtros priemonei.
3. Pagalbos teisiniame pagrinde nurodoma, kad pagalba neteikiama, kol Komisija nepatvirtina atitinkamos kaimo plėtros programos.
4. Investicijomis turi būti siekiama įgyvendinti prisiimtus aplinkos tikslų arba ekosistemų funkcijų užtikrinimo įsipareigojimus arba įsipareigojimus, kuriais didinama atitinkamos vietovės miškų ir miško plotų visuomeninė vertė arba ekosistemų klimato kaitos švelninimo potencialas, neišskiriant ilgalaikės ekonominės naudos.
5. Investicijos turi atitikti Sąjungos ir atitinkamos valstybės narės nacionalinius aplinkos apsaugos teisės aktus. Pagalba investicijoms, kurių poveikio aplinkai vertinimą reikia atlikti pagal Direktyvą 2011/92/ES, turėtų būti teikiama su sąlyga, kad toks vertinimas atliktas ir sutikimas dėl atitinkamo investicinio projekto vykdymo gautas iki dienos, kurią buvo suteikta individuali pagalba.
6. Pagalba kompensuojamos šios tinkamos finansuoti išlaidos:
a)
nekilnojamojo turto statybos, įsigijimo (įskaitant išperkamąją nuomą) arba atnaujinimo išlaidos; su žeme susijusios išlaidos gali būti tinkamos finansuoti tik jei jos neviršija 10 % visų tinkamų finansuoti atitinkamo veiksmo išlaidų;
b)
mašinų ir įrangos pirkimo arba išperkamosios nuomos išlaidos, neviršijančios turto rinkos vertės;
c)
bendrosios išlaidos, susijusios su a ir b punktuose nurodytomis išlaidomis, pvz., atlygis architektams, inžinieriams ir konsultantams, mokesčiai, susiję su konsultacijomis, kaip siekti aplinkosauginio ir ekonominio tvarumo, įskaitant galimybių studijas; išlaidos galimybių studijoms tinkamos finansuoti net ir tuo atveju, jei remiantis jų rezultatais nėra patiriama išlaidų pagal a ir b punktus;
d)
kompiuterių programinės įrangos įsigijimo ar kūrimo ir patentų, licencijų, autorių teisių, prekių ženklų įsigijimo išlaidos;
e)
miškotvarkos planų ar lygiaverčių dokumentų rengimo išlaidos.
7. Su išperkamosios nuomos sutartimis susijusios išlaidos, išskyrus 6 dalies a ir b punktuose nurodytas išlaidas, pvz., nuomotojo pelnas, palūkanų perfinansavimo išlaidos, pridėtinės išlaidos ir draudimo mokesčiai, nėra laikomos tinkamomis finansuoti išlaidomis.
Apyvartinis kapitalas nėra laikomas tinkamomis finansuoti išlaidomis.
8. Pagalbos intensyvumas neviršija 100 % tinkamų finansuoti išlaidų.
36 straipsnis
Išlaidų, patiriamų dėl sunkumų, susijusių su tinklo ”Natura 2000” miško plotais, kompensavimo pagalba
1. Dėl sunkumų, susijusių su Direktyvos 92/43/EEB 3 straipsnyje ir Direktyvos 2009/147/EB 3 straipsnyje nurodytais ”Natura 2000” miško plotais, patiriamų išlaidų kompensavimo pagalba, teikiama privataus miško turėtojams ir jų asociacijoms, yra suderinama su vidaus rinka, kaip apibrėžta Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punkte, ir jai netaikomas Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatytas reikalavimas pranešti, jeigu ji atitinka šio straipsnio 2-6 dalyse ir I skyriuje nustatytas sąlygas.
2. Pagalbai taikomi šie reikalavimai:
a)
ji teikiama pagal kaimo plėtros programą vadovaujantis Reglamentu (ES) Nr. 1305/2013 ir pagal tą reglamentą Komisijos priimtais deleguotaisiais ir įgyvendinimo aktais kaip:
i)
pagalba, bendrai finansuojama EŽŪFKP lėšomis, arba
ii)
papildomas i punkte nurodytos pagalbos nacionalinis finansavimas
ir
b)
ji turėtų būti identiška pagrindinei a punkte nurodytoje kaimo plėtros programoje numatytai kaimo plėtros priemonei.
3. Pagalbos teisiniame pagrinde nurodoma, kad pagalba neteikiama, kol Komisija nepatvirtina atitinkamos kaimo plėtros programos.
4. Pagalba skiriama kasmet už miško hektarą siekiant kompensuoti dėl sunkumų, su kuriais susiduriama šio straipsnio 5 dalyje nurodytuose miško plotuose įgyvendinant direktyvas 92/43/EEB ir 2009/147/EB, pagalbos gavėjų patirtas papildomas išlaidas ir prarastas pajamas.
5. Pagalbos skyrimo kriterijus atitinka šie miško plotai:
a)
pagal Direktyvos 92/43/EEB 3 straipsnį ir Direktyvos 2009/147/EB 3 straipsnį nustatyti ”Natura 2000” miško plotai;
b)
kraštovaizdžio elementai, kuriais prisidedama prie Direktyvos 92/43/EEB 10 straipsnio įgyvendinimo; tie plotai neturi viršyti 5 % tinklui ”Natura 2000” priskirtų plotų, įtrauktų į atitinkamos kaimo plėtros programos teritorinę taikymo sritį.
6. Didžiausia pagalbos suma neviršija 500 EUR per metus už hektarą pradiniu, ne ilgesniu kaip penkerių metų laikotarpiu ir 200 EUR per metus už hektarą vėlesniais metais.
Išimtiniais atvejais tas sumas galima padidinti, atsižvelgiant į konkrečias aplinkybes, kurios turi būti pagrįstos kaimo plėtros programose.
Valstybės narės iš pagalbos išskaičiuoja reikiamą sumą, kad išvengtų Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 29 straipsnyje nurodytos praktikos dvigubo finansavimo.
37 straipsnis
Miškų aplinkosaugos ir klimato srities paslaugų teikimo ir miškų išsaugojimo pagalba
1. Miškų aplinkosaugos ir klimato srities paslaugų teikimo ir miškų išsaugojimo pagalba, teikiama valstybinio ar privataus miško turėtojams, privatinės teisės reglamentuojamoms ar viešosioms įstaigoms bei jų asociacijoms, yra suderinama su vidaus rinka, kaip apibrėžta Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punkte, ir jai netaikomas Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatytas reikalavimas pranešti, jeigu ji atitinka šio straipsnio 2-9 dalyse ir I skyriuje nustatytas sąlygas.
2. Pagalbai taikomi šie reikalavimai:
a)
ji teikiama pagal kaimo plėtros programą vadovaujantis Reglamentu (ES) Nr. 1305/2013 ir pagal tą reglamentą Komisijos priimtais deleguotaisiais ir įgyvendinimo aktais kaip:
i)
pagalba, bendrai finansuojama EŽŪFKP lėšomis, arba
ii)
papildomas i punkte nurodytos pagalbos nacionalinis finansavimas
ir
b)
ji turėtų būti identiška pagrindinei a punkte nurodytoje kaimo plėtros programoje numatytai kaimo plėtros priemonei.
3. Pagalbos teisiniame pagrinde nurodoma, kad pagalba neteikiama, kol Komisija nepatvirtina atitinkamos kaimo plėtros programos.
4. Jei valstybinėje žemėje teikiamos miškų aplinkosaugos ir klimato srities paslaugos ir siekiama išsaugoti miškus, pagalba teikiama tik tuo atveju, jei tokią žemę valdo privati įstaiga arba savivaldybė.
5. Miško valdoms, viršijančioms tam tikrą ribinį dydį, kurį turi nustatyti valstybės narės, pagalba skiriama, jei pateikta atitinkama informacija iš miškotvarkos plano arba lygiaverčio dokumento, atitinkančio darnaus miškų ūkio tvarkymo koncepciją, apibrėžtą 1993 m. Antrojoje ministrų konferencijoje dėl Europos miškų apsaugos.
6. Pagalba skiriama už miško žemės hektarą.
7. Pagalba teikiama tik privalomuosius reikalavimus, nustatytus nacionaliniu miškų ūkio teisės aktu arba kitais atitinkamais nacionaliniais ar Sąjungos teisės aktais, viršijantiems įsipareigojimams vykdyti. Privalomieji nacionaliniai reikalavimai turi būti aiškiai nurodyti.
Įsipareigojimai vykdomi penkerius-septynerius metus. Tačiau, jei būtina ir tinkamai pagrindžiama, valstybės narės gali nustatyti ilgesnį konkrečių tipų įsipareigojimų vykdymo laikotarpį.
8. Pagalba kompensuojamos visos vykdant 7 dalyje nurodytus įsipareigojimus pagalbos gavėjų patirtos papildomos išlaidos ir prarastos pajamos arba jų dalis.
Jei būtina, pagalba gali būti padengiamos sandorių išlaidos iki 20 % pagalbos vertės.
Tinkamai pagrįstais atvejais, vykdant su aplinkos apsauga susijusią veiklą, pagalba, kuria padedama vykdyti įsipareigojimus atsisakyti medžių ir miškų naudojimo komerciniais tikslais, gali būti teikiama kaip fiksuoto dydžio ar vienkartinė išmoka už vienetą, apskaičiuota remiantis papildomomis išlaidomis ir prarastomis pajamomis.
9. Didžiausia pagalbos suma neviršija 200 EUR už hektarą per metus.
Ta suma išimtiniais atvejais gali būti padidinta, atsižvelgiant į konkrečias aplinkybes, kurios turi būti pagrįstos kaimo plėtros programose.
38 straipsnis
Pagalba žinių perdavimo ir informavimo veiklai miškų ūkio sektoriuje
1. Pagalba žinių perdavimo ir informavimo veiklai, teikiama miškų ūkio sektoriuje veiklą vykdančioms įmonėms, yra suderinama su vidaus rinka, kaip apibrėžta Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punkte, ir jai netaikomas Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatytas reikalavimas pranešti, jeigu ji atitinka šio straipsnio 2-6 dalyse ir I skyriuje nustatytas sąlygas.
2. Pagalba turi būti teikiama profesinio mokymo ir įgūdžių įgijimo veiklai, įskaitant mokymo kursus, seminarus ir patariamąją veiklą, taip pat parodomajai bei informavimo veiklai vykdyti.
Pagalba taip pat gali būti skirta trumpalaikiams miškų valdytojų apsikeitimams ir apsilankymams miškuose atlikti.
Pagalba parodomajai veiklai gali būti kompensuojamos atitinkamos investavimo išlaidos.
3. Pagalba kompensuojamos šios tinkamos finansuoti išlaidos:
a)
žinių perdavimo arba informavimo veiklos organizavimo ir vykdymo išlaidos;
b)
išlaidos, patirtos vykdant su investicijomis susijusius parodomuosius projektus:
i)
nekilnojamojo turto statybos, įsigijimo (įskaitant išperkamąją nuomą) arba atnaujinimo išlaidos; su žeme susijusios išlaidos gali būti tinkamos finansuoti tik jei jos neviršija 10 % visų tinkamų finansuoti atitinkamo veiksmo išlaidų;
ii)
mašinų ir įrangos pirkimo arba išperkamosios nuomos išlaidos, neviršijančios turto rinkos vertės;
iii)
bendrosios išlaidos, susijusios su i ir ii punktuose nurodytomis išlaidomis, pvz., atlygis architektams, inžinieriams ir konsultantams, mokesčiai, susiję su konsultacijomis, kaip siekti aplinkosauginio ir ekonominio tvarumo, įskaitant galimybių studijas; išlaidos galimybių studijoms tinkamos finansuoti net ir tuo atveju, jei remiantis jų rezultatais nėra patiriama išlaidų pagal i ir ii punktus;
iv)
kompiuterių programinės įrangos įsigijimo ar kūrimo ir patentų, licencijų, autorių teisių, prekių ženklų įsigijimo išlaidos;
c)
dalyvių kelionės, apgyvendinimo bei dienpinigių išlaidos;
4. 3 dalies a ir b punktuose nurodyta pagalba neapima tiesioginių išmokų pagalbos gavėjams. Pagalba mokama žinių perdavimo ir informavimo veiklos vykdytojui.
5. Žinių perdavimo ir informavimo veiklą vykdančios įstaigos turi turėti tinkamų pajėgumų, t. y. turėti kvalifikuotus darbuotojus ir reguliariai rengti mokymus, kad būtų pajėgios atlikti tokias užduotis.
6. Pagalbos intensyvumas neviršija 100 % tinkamų finansuoti išlaidų.
39 straipsnis
Miškų ūkio sektoriaus konsultavimo paslaugų teikimo pagalba
1. Miškų ūkio sektoriaus konsultavimo paslaugų teikimo pagalba, teikiama miškų savininkams ir kitiems žemės valdytojams, yra suderinama su vidaus rinka, kaip apibrėžta Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punkte, ir jai netaikomas Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje numatytas reikalavimas pranešti, jeigu ji atitinka šio straipsnio 2-7 dalyse ir I skyriuje nustatytas sąlygas.
2. Pagalba padedama miškų savininkams ir kitiems valdytojams pasinaudoti konsultavimo paslaugomis, kad padidintų savo valdų, įmonių arba investicijų ekonominį ir aplinkosauginį veiksmingumą, palankumą klimatui ir atsparumą jo kaitai.
3. Konsultacijos turi apimti bent būtiniausius su direktyvų 92/43/EEB, 2000/60/EB ir 2009/147/EB įgyvendinimu susijusius klausimus.
Jos taip pat gali apimti su miškų ūkio valdų ekonominiais ir aplinkosaugos rezultatais susijusius klausimus.
4. Pagalba neapima tiesioginių išmokų pagalbos gavėjams. Pagalba mokama konsultavimo paslaugų teikėjui.
Konsultavimo paslaugų teikėjas turi turėti pakankamai nuolat mokomų ir kvalifikuotų darbuotojų bei konsultavimo patirties ir turi būti patikimas tose srityse, kurių konsultavimo paslaugas jis teikia.
5. Teikdamas konsultavimo paslaugas konsultavimo paslaugų teikėjas laikosi Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 13 straipsnio 2 dalyje nurodytų įpareigojimų neatskleisti informacijos.
6. Pagrįstais ir tinkamais atvejais dalis konsultacijų gali būti teikiamos grupėms, atsižvelgiant į atskirų pagalbos gavėjų, kuriems teikiamos konsultavimo paslaugos, padėtį.
7. Pagalba neviršija 1 500 EUR vienai konsultacijai.
40 straipsnis
Pagalba investicijoms į infrastruktūrą, susijusią su miškų ūkio sektoriaus plėtra, modernizavimu arba pritaikymu
1. Pagalba investicijoms į infrastruktūrą, susijusią su miškų ūkio sektoriaus plėtra, modernizavimu arba pritaikymu, teikiama miškų ūkio sektoriuje veiklą vykdančioms įmonėms, yra suderinama su vidaus rinka, kaip apibrėžta Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punkte, ir jai netaikomas Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatytas reikalavimas pranešti, jeigu ji atitinka šio straipsnio 2-9 dalyse ir I skyriuje nustatytas sąlygas.
2. Pagalbai taikomi šie reikalavimai:
a)
ji teikiama pagal kaimo plėtros programą vadovaujantis Reglamentu (ES) Nr. 1305/2013 ir pagal tą reglamentą Komisijos priimtais deleguotaisiais ir įgyvendinimo aktais kaip:
i)
pagalba, bendrai finansuojama EŽŪFKP lėšomis, arba
ii)
papildomas i punkte nurodytos pagalbos nacionalinis finansavimas
ir
b)
ji turėtų būti identiška pagrindinei a punkte nurodytoje kaimo plėtros programoje numatytai kaimo plėtros priemonei.
3. Pagalbos teisiniame pagrinde nurodoma, kad pagalba neteikiama, kol Komisija nepatvirtina atitinkamos kaimo plėtros programos.
4. Investicijos turi atitikti Sąjungos ir atitinkamos valstybės narės nacionalinius aplinkos apsaugos teisės aktus. Pagalba investicijoms, kurių poveikio aplinkai vertinimą reikia atlikti pagal Direktyvą 2011/92/ES, turėtų būti teikiama su sąlyga, kad toks vertinimas atliktas ir sutikimas dėl atitinkamo investicinio projekto vykdymo gautas iki dienos, kurią buvo suteikta individuali pagalba.
5. Pagalba skiriama vykdyti investicijoms į materialųjį ir nematerialųjį turtą, kuris yra susijęs su miškų plėtros, modernizavimo ir pritaikymo infrastruktūra, įskaitant:
a)
galimybę naudotis miško žeme;
b)
žemės konsolidavimą ir gerinimą;
c)
energijos ir vandens tiekimą.
6. Pagalba kompensuojamos šios tinkamos finansuoti išlaidos:
a)
nekilnojamojo turto statybos, įsigijimo (įskaitant išperkamąją nuomą) arba atnaujinimo išlaidos; su žeme susijusios išlaidos gali būti tinkamos finansuoti tik jei jos neviršija 10 % visų tinkamų finansuoti atitinkamo veiksmo išlaidų;
b)
mašinų ir įrangos pirkimo arba išperkamosios nuomos išlaidos, neviršijančios turto rinkos vertės;
c)
bendrosios išlaidos, susijusios su a ir b punktuose nurodytomis išlaidomis, pvz., atlygis architektams, inžinieriams ir konsultantams, mokesčiai, susiję su konsultacijomis, kaip siekti aplinkosauginio ir ekonominio tvarumo, įskaitant galimybių studijas; išlaidos galimybių studijoms tinkamos finansuoti net ir tuo atveju, jei remiantis jų rezultatais nėra patiriama išlaidų pagal a ir b punktus;
d)
kompiuterių programinės įrangos įsigijimo ar kūrimo ir patentų, licencijų, autorių teisių, prekių ženklų įsigijimo išlaidos;
e)
miškotvarkos planų ir lygiaverčių dokumentų rengimo išlaidos.
7. Su išperkamosios nuomos sutartimis susijusios išlaidos, išskyrus 6 dalies a ir b punktuose nurodytas išlaidas, pvz., nuomotojo pelnas, palūkanų perfinansavimo išlaidos, pridėtinės išlaidos ir draudimo mokesčiai, nėra laikomos tinkamomis finansuoti išlaidomis.
Apyvartinis kapitalas nėra laikomas tinkamomis finansuoti išlaidomis.
8. Pagalbos negamybinėms investicijoms, investicijoms, kuriomis siekiama tik padidinti miškų skirtoms tik miškų aplinkosauginę vertę, ir investicijoms į miškų kelius, kuriais visuomenė gali naudotis nemokamai ir kurie miškuose atlieka įvairias funkcijas, intensyvumas neviršija 100 % tinkamų finansuoti išlaidų.
9. Pagalbos investicijoms, kuriomis siekiama trumpuoju arba ilguoju laikotarpiu padidinti miškų ekonominį potencialą, intensyvumas neviršija:
a)
75 % tinkamų finansuoti investicijų išlaidų atokiausiuose regionuose;
b)
75 % tinkamų finansuoti investicijų išlaidų mažosiose Egėjo jūros salose;
c)
50 % tinkamų finansuoti investicijų išlaidų mažiau išsivysčiusiuose regionuose ir visuose regionuose, kuriuose BVP vienam gyventojui nuo 2007 m. sausio 1 d. iki 2013 m. gruodžio 31 d. buvo mažesnis kaip 75 % ES-25 valstybių vidurkio ataskaitiniu laikotarpiu, tačiau kuriuose BVP vienam gyventojui yra didesnis kaip 75 % BVP vidurkio ES-27 valstybėse;
d)
40 % tinkamų finansuoti investicijų išlaidų kituose regionuose.
41 straipsnis
Pagalba investicijoms į miškų ūkio technologijas ir miškų ūkio produktų perdirbimą, kaupimą bei prekybą
1. Pagalba investicijoms į miškų ūkio technologijas ir miškų ūkio produktų perdirbimą, kaupimą bei prekybą, teikiama privataus miško turėtojams, savivaldybėms bei jų asociacijoms ir MVĮ, yra suderinama su vidaus rinka, kaip apibrėžta Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punkte, ir jai netaikomas Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatytas reikalavimas pranešti, jeigu ji atitinka šio straipsnio 2-11 dalyse ir I skyriuje nustatytas sąlygas.
2. Pagalbai taikomi šie reikalavimai:
a)
ji teikiama pagal kaimo plėtros programą vadovaujantis Reglamentu (ES) Nr. 1305/2013 ir pagal tą reglamentą Komisijos priimtais deleguotaisiais ir įgyvendinimo aktais kaip:
i)
pagalba, bendrai finansuojama EŽŪFKP lėšomis, arba
ii)
papildomas i punkte nurodytos pagalbos nacionalinis finansavimas
ir
b)
ji turėtų būti identiška pagrindinei a punkte nurodytoje kaimo plėtros programoje numatytai kaimo plėtros priemonei.
3. Pagalbos teisiniame pagrinde nurodoma, kad pagalba neteikiama, kol Komisija nepatvirtina atitinkamos kaimo plėtros programos.
4. Investicijos turi atitikti Sąjungos ir atitinkamos valstybės narės nacionalinius aplinkos apsaugos teisės aktus. Pagalba investicijoms, kurių poveikio aplinkai vertinimą reikia atlikti pagal Direktyvą 2011/92/ES, turėtų būti teikiama su sąlyga, kad toks vertinimas atliktas ir sutikimas dėl atitinkamo investicinio projekto vykdymo gautas iki dienos, kurią buvo suteikta individuali pagalba.
5. Azorų salų, Madeiros, Kanarų salų, mažųjų Egėjo jūros salų ir Prancūzijos užjūrio departamentų teritorijose pagalba taip pat gali būti teikiama ir toms įmonėms, kurios nėra MVĮ.
6. Pagalba kompensuojamos šios tinkamos finansuoti išlaidos:
a)
nekilnojamojo turto statybos, įsigijimo (įskaitant išperkamąją nuomą) arba atnaujinimo išlaidos; su žeme susijusios išlaidos gali būti tinkamos finansuoti tik jei jos neviršija 10 % visų tinkamų finansuoti atitinkamo veiksmo išlaidų;
b)
mašinų ir įrangos pirkimo arba išperkamosios nuomos išlaidos, neviršijančios turto rinkos vertės;
c)
bendrosios išlaidos, susijusios su a ir b punktuose nurodytomis išlaidomis, pvz., atlygis architektams, inžinieriams ir konsultantams, mokesčiai, susiję su konsultacijomis, kaip siekti aplinkosauginio ir ekonominio tvarumo, įskaitant galimybių studijas; išlaidos galimybių studijoms tinkamos finansuoti net ir tuo atveju, jei remiantis jų rezultatais nėra patiriama išlaidų pagal a ir b punktus;
d)
kompiuterių programinės įrangos įsigijimo ar kūrimo ir patentų, licencijų, autorių teisių, prekių ženklų įsigijimo išlaidos;
e)
miškotvarkos planų ir lygiaverčių dokumentų rengimo išlaidos.
7. Su išperkamosios nuomos sutartimis susijusios išlaidos, išskyrus 6 dalies a ir b punktuose nurodytas išlaidas, pvz., nuomotojo pelnas, palūkanų perfinansavimo išlaidos, pridėtinės išlaidos ir draudimo mokesčiai, nėra laikomos tinkamomis finansuoti išlaidomis.
Apyvartinis kapitalas nėra laikomas tinkamomis finansuoti išlaidomis.
8. Su miškų ekonominės vertės didinimu susijusios investicijos pateisinamos, kai siekiama didinti miško vertę vienoje ar daugiau valdų, ir gali apimti investicijas į dirvožemiui nekenksmingą ir išteklių vartojimo atžvilgiu efektyvią medyno kirtimo įrangą ir praktiką.
9. Investicijos, susijusios su medienos kaip žaliavos arba energijos šaltinio naudojimu, apima tik visus iki pramoninio perdirbimo atliekamus darbus.
Su energijos vartojimu ir gamyba susijusios investicijos į atsinaujinančiosios energijos infrastruktūrą turi atitikti būtiniausius energijos vartojimo efektyvumo standartus, jei šie yra nustatyti nacionaliniu lygmeniu.
Investicijos į įrenginius, kurių pagrindinė paskirtis - gaminti elektros energiją iš biomasės, neatitinka pagalbos skyrimo reikalavimų, nebent panaudojama valstybių narių nustatytina mažiausia procentinė šiluminės energijos dalis.
Pagalba bioenergijos investiciniams projektams vykdyti teikiama tik jei bioenergija atitinka Sąjungos teisės aktuose, įskaitant Direktyvos 2009/28/EB 17 straipsnio 2-6 dalis, nustatytus taikytinus tvarumo kriterijus.
10. Miško valdoms, viršijančioms tam tikrą ribinį dydį, kurį turi nustatyti valstybės narės, pagalba skiriama, jei pateikta atitinkama informacija iš miškotvarkos plano arba lygiaverčio dokumento, atitinkančio darnaus miškų ūkio tvarkymo koncepciją, apibrėžtą 1993 m. Antrojoje ministrų konferencijoje dėl Europos miškų apsaugos.
11. Pagalbos intensyvumas neviršija:
a)
75 % tinkamų finansuoti investicijų išlaidų atokiausiuose regionuose;
b)
75 % tinkamų finansuoti investicijų išlaidų mažosiose Egėjo jūros salose;
c)
50 % tinkamų finansuoti investicijų išlaidų mažiau išsivysčiusiuose regionuose ir visuose regionuose, kuriuose BVP vienam gyventojui nuo 2007 m. sausio 1 d. iki 2013 m. gruodžio 31 d. buvo mažesnis kaip 75 % ES-25 valstybių vidurkio ataskaitiniu laikotarpiu, tačiau kuriuose BVP vienam gyventojui yra didesnis kaip 75 % BVP vidurkio ES-27 valstybėse;
d)
40 % tinkamų finansuoti investicijų išlaidų kituose regionuose.
42 straipsnis
Miškų ūkio genetinių išteklių išsaugojimas
1. Miškų ūkio genetinių išteklių išsaugojimo pagalba, susijusi su miškų aplinkosaugos bei klimato srities paslaugomis ir miškų išsaugojimu ir teikiama viešiesiems ar privatiesiems subjektams, yra suderinama su vidaus rinka, kaip apibrėžta Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punkte, ir jai netaikomas Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatytas reikalavimas pranešti, jeigu ji atitinka šio straipsnio 2-6 dalyse ir I skyriuje nustatytas sąlygas.
2. Pagalbai taikomi šie reikalavimai:
a)
ji teikiama pagal kaimo plėtros programą vadovaujantis Reglamentu (ES) Nr. 1305/2013 ir pagal tą reglamentą Komisijos priimtais deleguotaisiais ir įgyvendinimo aktais kaip:
i)
pagalba, bendrai finansuojama EŽŪFKP lėšomis, arba
ii)
papildomas i punkte nurodytos pagalbos nacionalinis finansavimas
ir
b)
ji turėtų būti identiška pagrindinei a punkte nurodytoje kaimo plėtros programoje numatytai kaimo plėtros priemonei.
3. Pagalbos teisiniame pagrinde nurodoma, kad pagalba neteikiama, kol Komisija nepatvirtina atitinkamos kaimo plėtros programos.
4. Šiame straipsnyje vartojamų terminų apibrėžtys:
a) išsaugojimas in situ - genetinės medžiagos išsaugojimas ekosistemose bei natūraliose buveinėse ir rūšių gyvybingų populiacijų išlaikymas ir atkūrimas jų natūralioje aplinkoje;
b) išsaugojimas miško valdoje - miško valdos lygmeniu vykdomas išsaugojimas ir vystymas in situ;
c) išsaugojimas ex situ - miškų ūkio genetinės medžiagos išsaugojimas už jos natūralios buveinės ribų;
d) rinkimas ex situ - miškų ūkio genetinės medžiagos rinkimas už jos natūralios buveinės ribų.
5. Pagalba kompensuojamos išlaidos, patirtos vykdant šiuos veiksmus:
a)
tikslinius veiksmus, t. y. veiksmus, kuriais skatinamas miškų ūkio genetinių išteklių išsaugojimas in situ ir ex situ, jų apibūdinimas, rinkimas ir naudojimas, įskaitant šiuo metu in situ saugomų genetinių išteklių (įskaitant miško valdoje saugomą genetinę medžiagą) bei ex situ rinkinių ir duomenų bazių internetinių aprašų sudarymą;
b)
suderintus veiksmus, t. y. veiksmus, kuriais valstybių narių kompetentingos organizacijos skatinamos keistis informacija siekiant išsaugoti, apibūdinti, rinkti ir naudoti Sąjungos miškų ūkio genetinius išteklius;
c)
papildomus veiksmus, t. y. informavimą, informacijos platinimą ir konsultavimo veiklą, kurioje dalyvauja nevyriausybinės organizacijos ir kitos susijusios suinteresuotosios šalys, mokymo kursus ir techninių ataskaitų rengimą.
6. Pagalba neviršija 100 % tinkamų finansuoti išlaidų.
43 straipsnis
Miškų ūkio paskirties žemės konsolidavimo pagalba
Miškų ūkio paskirties žemės konsolidavimo pagalba yra suderinama su vidaus rinka, kaip apibrėžta Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punkte, ir jai netaikomas Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje numatytas reikalavimas pranešti, jeigu ji atitinka I skyriuje nustatytas sąlygas ir yra teikiama:
a)
privačios miškų ūkio paskirties žemės turėtojams, kurie yra MVĮ, ir
b)
tik teisinėms ir administracinėms išlaidoms (įskaitant tyrimų išlaidas) kompensuoti, ir
c)
iki 100 % patirtų faktinių išlaidų.
6 SKIRSNIS
Pagalba kaimo vietovių MVĮ, bendrai finansuojama EŽŪFKP lėšomis arba teikiama kaip papildomas tokių bendrai finansuojamų priemonių nacionalinis finansavimas
44 straipsnis
Pagalba investicijoms, susijusioms su žemės ūkio produktų perdirbimu į ne žemės ūkio produktus arba su medvilnės gamyba
1. Pagalba investicijoms, susijusioms su žemės ūkio produktų perdirbimu į ne žemės ūkio produktus arba su medvilnės gamyba, yra suderinama su vidaus rinka, kaip apibrėžta Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punkte, ir jai netaikomas Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatytas reikalavimas pranešti, jeigu ji atitinka šio straipsnio 2-10 dalyse ir I skyriuje nustatytas sąlygas.
2. Pagalbai taikomi šie reikalavimai:
a)
ji teikiama pagal kaimo plėtros programą vadovaujantis Reglamentu (ES) Nr. 1305/2013 ir pagal tą reglamentą Komisijos priimtais deleguotaisiais ir įgyvendinimo aktais kaip:
i)
pagalba, bendrai finansuojama EŽŪFKP lėšomis, arba
ii)
papildomas i punkte nurodytos pagalbos nacionalinis finansavimas
ir
b)
ji turėtų būti identiška pagrindinei a punkte nurodytoje kaimo plėtros programoje numatytai kaimo plėtros priemonei.
3. Pagalbos teisiniame pagrinde nurodoma, kad pagalba neteikiama, kol Komisija nepatvirtina atitinkamos kaimo plėtros programos.
4. Pagal šį straipsnį neteikiama pagalba investicijoms, susijusioms su biodegalų arba energijos gamyba iš atsinaujinančiųjų išteklių.
5. Investicijos turi atitikti Sąjungos ir atitinkamos valstybės narės nacionalinius aplinkos apsaugos teisės aktus. Pagalba investicijoms, kurių poveikio aplinkai vertinimą reikia atlikti pagal Direktyvą 2011/92/ES, turėtų būti teikiama su sąlyga, kad toks vertinimas atliktas ir sutikimas dėl atitinkamo investicinio projekto vykdymo gautas iki dienos, kurią buvo suteikta individuali pagalba.
6. Pagalba kompensuojamos investicijų į materialųjį arba nematerialųjį turtą išlaidos.
7. Pagalba kompensuojamos šios tinkamos finansuoti išlaidos:
a)
nekilnojamojo turto statybos, įsigijimo (įskaitant išperkamąją nuomą) arba atnaujinimo išlaidos; su žeme susijusios išlaidos gali būti tinkamos finansuoti tik jei jos neviršija 10 % visų tinkamų finansuoti atitinkamo veiksmo išlaidų;
b)
mašinų ir įrangos pirkimo arba išperkamosios nuomos išlaidos, neviršijančios turto rinkos vertės;
c)
bendrosios išlaidos, susijusios su a ir b punktuose nurodytomis išlaidomis, pvz., atlygis architektams, inžinieriams ir konsultantams, mokesčiai, susiję su konsultacijomis, kaip siekti aplinkosauginio ir ekonominio tvarumo, įskaitant galimybių studijas; išlaidos galimybių studijoms tinkamos finansuoti net ir tuo atveju, jei remiantis jų rezultatais nėra patiriama išlaidų pagal a ir b punktus;
d)
kompiuterių programinės įrangos įsigijimo ar kūrimo ir patentų, licencijų, autorių teisių, prekių ženklų įsigijimo išlaidos;
8. Su išperkamosios nuomos sutartimis susijusios išlaidos, išskyrus 7 dalies a ir b punktuose nurodytas išlaidas, pvz., nuomotojo pelnas, palūkanų perfinansavimo išlaidos, pridėtinės išlaidos ir draudimo mokesčiai, nėra laikomos tinkamomis finansuoti išlaidomis.
Apyvartinis kapitalas nėra laikomas tinkamomis finansuoti išlaidomis.
9. Pagalbos intensyvumas neviršija:
a)
atokiausiuose regionuose:
i)
80 % tinkamų finansuoti investicijų išlaidų regionuose, kuriuose BVP vienam gyventojui yra mažesnis nei 45 % ES-27 valstybių vidurkio;
ii)
65 % tinkamų finansuoti investicijų išlaidų regionuose, kuriuose BVP vienam gyventojui yra 45-60 % ES-27 vidurkio;
iii)
55 % tinkamų finansuoti investicijų išlaidų regionuose, kuriuose BVP vienam gyventojui yra 60-75 % ES-27 vidurkio;
iv)
45 % tinkamų finansuoti investicijų išlaidų kituose atokiausiuose regionuose;
b)
mažiau išsivysčiusiuose regionuose:
i)
60 % tinkamų finansuoti investicijų išlaidų regionuose, kuriuose BVP vienam gyventojui yra mažesnis nei 45 % ES-27 vidurkio;
ii)
45 % tinkamų finansuoti investicijų išlaidų regionuose, kuriuose BVP vienam gyventojui yra 45-60 % ES-27 valstybių vidurkio;
iii)
35 % tinkamų finansuoti investicijų išlaidų regionuose, kuriuose BVP vienam gyventojui yra didesnis nei 60 % ES-27 valstybių vidurkio;
c)
c punkto vietovėse:
i)
25 % tinkamų finansuoti išlaidų, patirtų investuojant retai apgyvendintuose regionuose ir NUTS 3 lygmens regionuose arba jų dalyse, turinčiuose bendrą sausumos sieną su šalimi, kuri nėra Europos ekonominės erdvės ar Europos laisvosios prekybos asociacijos narė;
ii)
20 % tinkamų finansuoti išlaidų, patirtų investuojant neapibrėžtose c punkto vietovėse.
iii)
ankstesnėse a punkto vietovėse pagalbos intensyvumas nuo 2014 m. liepos 1 d. iki 2017 m. gruodžio 31 d. gali būti padidintas ne daugiau kaip 5 procentiniais punktais;
iv)
jei c punkto vietovė yra gretima a punkto vietovei, didžiausias tai c vietovei priklausančiuose NUTS 3 lygmens regionuose arba jų dalyse, kurie yra gretimi a punkto vietovėms, leidžiamas pagalbos intensyvumas gali būti padidintas tiek, kiek būtina, kad abiejų vietovių pagalbos intensyvumo skirtumas neviršytų 15 procentinių punktų.
d)
10 % tinkamų finansuoti investicijų išlaidų visuose kituose regionuose.
10. 9 dalyje numatytas didžiausias pagalbos intensyvumas labai mažoms ir mažosioms įmonėms gali būti padidintas ne daugiau kaip 10 procentinių punktų.
45 straipsnis
Ne žemės ūkio verslo pradžios kaimo vietovėse pagalba
1. Ne žemės ūkio verslo pradžios kaimo vietovėse pagalba, teikiama MVĮ, yra suderinama su vidaus rinka, kaip apibrėžta Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punkte, ir jai netaikomas Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatytas reikalavimas pranešti, jeigu ji atitinka šio straipsnio 2-9 dalyse ir I skyriuje nustatytas sąlygas.
2. Pagalbai taikomi šie reikalavimai:
a)
ji teikiama pagal kaimo plėtros programą vadovaujantis Reglamentu (ES) Nr. 1305/2013 ir pagal tą reglamentą Komisijos priimtais deleguotaisiais ir įgyvendinimo aktais kaip:
i)
pagalba, bendrai finansuojama EŽŪFKP lėšomis, arba
ii)
papildomas i punkte nurodytos pagalbos nacionalinis finansavimas
ir
b)
ji turėtų būti identiška pagrindinei a punkte nurodytoje kaimo plėtros programoje numatytai kaimo plėtros priemonei.
3. Pagalbos teisiniame pagrinde nurodoma, kad pagalba neteikiama, kol Komisija nepatvirtina atitinkamos kaimo plėtros programos.
4. Pagalba teikiama šių kategorijų pagalbos gavėjams:
a)
kaimo vietovėse veiklą vykdantiems ūkininkams arba jų namų ūkio nariams, kurie imasi ir ne žemės ūkio veiklos,
b)
labai mažoms ir mažosioms įmonėms kaimo vietovėse, ir
c)
fiziniams asmenims kaimo vietovėse.
5. Jei 4 dalies a punkte nurodytas ūkininko namų ūkio narys yra juridinis asmuo arba juridinių asmenų grupė, tas narys pagalbos paraiškos teikimo metu ūkyje turi vykdyti žemės ūkio veiklą.
6. Pagalba teikiama tik tada, kai atitinkamos valstybės narės kompetentingai institucijai pateikiamas verslo planas. Verslo planas turi būti pradėtas įgyvendinti per devynis mėnesius nuo sprendimo suteikti pagalbą dienos.
Verslo plane nurodoma ši informacija:
a)
pirminė pagalbos gavėjo ekonominė padėtis;
b)
pagalbos gavėjo naujos veiklos plėtojimo pagrindiniai ir tarpiniai tikslai;
c)
išsami informacija apie veiksmus, kurių reikia pagalbos gavėjo veiklai plėtoti, pvz., apie investicijas, mokymą, konsultacijas.
7. Pagalba išmokama bent dviem dalinėmis išmokomis per ne ilgesnį kaip penkerių metų laikotarpį.
Dalinės išmokos gali būti proporcingai mažinamos.
Paskutinė dalinė išmoka išmokama tik po to, kai teisingai įgyvendinamas 6 dalyje nurodytas verslo planas.
8. Valstybės narės pagalbos sumą nustato atsižvelgdamos į socialinę ir ekonominę padėtį į kaimo plėtros programą įtrauktoje vietovėje.
9. Pagalba neviršija 70 000 EUR vienam pagalbos gavėjui.
46 straipsnis
Kaimo vietovių MVĮ konsultavimo paslaugų teikimo pagalba
1. Kaimo vietovių MVĮ konsultavimo paslaugų teikimo pagalba yra suderinama su vidaus rinka, kaip apibrėžta Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punkte, ir jai netaikomas Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatytas reikalavimas pranešti, jeigu ji atitinka šio straipsnio 2-9 dalyse ir I skyriuje nustatytas sąlygas.
2. Pagalbai taikomi šie reikalavimai:
a)
ji teikiama pagal kaimo plėtros programą vadovaujantis Reglamentu (ES) Nr. 1305/2013 ir pagal tą reglamentą Komisijos priimtais deleguotaisiais ir įgyvendinimo aktais kaip:
i)
pagalba, bendrai finansuojama EŽŪFKP lėšomis, arba
ii)
papildomas i punkte nurodytos pagalbos nacionalinis finansavimas
ir
b)
ji turėtų būti identiška pagrindinei a punkte nurodytoje kaimo plėtros programoje numatytai kaimo plėtros priemonei.
3. Pagalba siekiama padėti kaimo vietovių MVĮ pasinaudoti konsultavimo paslaugomis, kad pagerintų savo įmonės ir investicijų ekonominius ir aplinkosaugos rezultatus, palankumą klimatui ir atsparumą jo kaitai.
4. Konsultacijos taip pat gali apimti su įmonės ekonominiais ir aplinkosaugos rezultatais susijusius klausimus.
5. Pagalba neapima tiesioginių išmokų pagalbos gavėjams. Pagalba mokama konsultavimo paslaugų teikėjui.
6. Konsultavimo paslaugų teikėjas turi turėti pakankamai nuolat mokomų ir kvalifikuotų darbuotojų bei konsultavimo patirties ir turi būti patikimas tose srityse, kurių konsultacijas jis teikia.
7. Teikdami konsultavimo paslaugas konsultavimo paslaugų teikėjai laikosi Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 13 straipsnio 2 dalyje nurodytų įpareigojimų neatskleisti informacijos.
8. Prireikus dalis konsultacijų gali būti teikiamos grupėms, atsižvelgiant į atskiro subjekto, kuriam teikiamos konsultavimo paslaugos, padėtį.
9. Pagalbos suma neturi viršyti 1 500 EUR už vieną konsultaciją.
47 straipsnis
Pagalba žinių perdavimo kaimo vietovių MVĮ ir jų informavimo veiklai
1. Pagalba žinių perdavimo kaimo vietovių MVĮ ir jų informavimo veiklai yra suderinama su vidaus rinka, kaip apibrėžta Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punkte, ir jai netaikomas Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatytas reikalavimas pranešti, jeigu ji atitinka šio straipsnio 2-7 dalyse ir I skyriuje nustatytas sąlygas.
2. Pagalbai taikomi šie reikalavimai:
a)
ji teikiama pagal kaimo plėtros programą vadovaujantis Reglamentu (ES) Nr. 1305/2013 ir pagal tą reglamentą Komisijos priimtais deleguotaisiais ir įgyvendinimo aktais kaip:
i)
pagalba, bendrai finansuojama EŽŪFKP lėšomis, arba
ii)
papildomas i punkte nurodytos pagalbos nacionalinis finansavimas
ir
b)
ji turėtų būti identiška pagrindinei a punkte nurodytoje kaimo plėtros programoje numatytai kaimo plėtros priemonei.
3. Pagalba turi būti teikiama profesinio mokymo ir įgūdžių įgijimo veiklai, įskaitant mokymo kursus, seminarus ir patariamąją veiklą, taip pat parodomajai bei informavimo veiklai vykdyti.
Pagalba parodomajai veiklai gali būti kompensuojamos atitinkamos investavimo išlaidos.
4. Pagalba kompensuojamos šios tinkamos finansuoti išlaidos:
a)
žinių perdavimo arba informavimo veiklos organizavimo ir vykdymo išlaidos;
b)
su investicijomis susijusių parodomųjų projektų atveju:
i)
nekilnojamojo turto statybos, įsigijimo (įskaitant išperkamąją nuomą) arba atnaujinimo išlaidos; su žeme susijusios išlaidos gali būti tinkamos finansuoti tik jei jos neviršija 10 % visų tinkamų finansuoti atitinkamo veiksmo išlaidų;
ii)
mašinų ir įrangos pirkimo arba išperkamosios nuomos išlaidos, neviršijančios turto rinkos vertės;
iii)
bendrosios išlaidos, susijusios su i ir ii punktuose nurodytomis išlaidomis, pvz., atlygis architektams, inžinieriams ir konsultantams, mokesčiai, susiję su konsultacijomis, kaip siekti aplinkosauginio ir ekonominio tvarumo, įskaitant galimybių studijas; išlaidos galimybių studijoms tinkamos finansuoti net ir tuo atveju, jei remiantis jų rezultatais nėra patiriama išlaidų pagal i ir ii punktus;
iv)
kompiuterių programinės įrangos įsigijimo ar kūrimo ir patentų, licencijų, autorių teisių, prekių ženklų įsigijimo išlaidos;
c)
dalyvių kelionių, apgyvendinimo išlaidos bei dienpinigiai;
5. Pagalba neapima tiesioginių išmokų pagalbos gavėjams.
Tokia pagalba mokama žinių perdavimo ir informavimo veiklos vykdytojui.
Žinių perdavimo ir informavimo veiklą vykdančios įstaigos turi turėti tinkamų pajėgumų, t. y. turėti kvalifikuotus darbuotojus ir reguliariai rengti mokymus, kad būtų pajėgios atlikti šias užduotis.
6. Turi būti sudarytos galimybės pagalba naudotis visoms tokioms atitinkamoje vietovėje veiklą vykdančioms įmonėms, kurios, remiantis objektyviai nustatytomis sąlygomis, atitinka pagalbos skyrimo kriterijus.
7. Pagalbos intensyvumas neviršija:
a)
60 % tinkamų finansuoti išlaidų, jeigu pagalba teikiama vidutinėms įmonėms;
b)
70 % tinkamų finansuoti išlaidų, jeigu pagalba teikiama labai mažoms ir mažosioms įmonėms.
48 straipsnis
Pagalba aktyviems ūkininkams, pirmą kartą dalyvaujantiems medvilnės ir maisto produktų kokybės sistemose
1. Pagalba aktyviems ūkininkams, pirmą kartą dalyvaujantiems medvilnės ir maisto produktų kokybės sistemose, yra suderinama su vidaus rinka, kaip apibrėžta Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punkte, ir jai netaikomas Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatytas reikalavimas pranešti, jeigu ji atitinka šio straipsnio 2-7 dalyse ir I skyriuje nustatytas sąlygas.
2. Pagalbai taikomi šie reikalavimai:
a)
ji teikiama pagal kaimo plėtros programą vadovaujantis Reglamentu (ES) Nr. 1305/2013 ir pagal tą reglamentą Komisijos priimtais deleguotaisiais ir įgyvendinimo aktais kaip:
i)
pagalba, bendrai finansuojama EŽŪFKP lėšomis, arba
ii)
papildomas i punkte nurodytos pagalbos nacionalinis finansavimas
ir
b)
ji turėtų būti identiška pagrindinei a punkte nurodytoje kaimo plėtros programoje numatytai kaimo plėtros priemonei.
3. Pagalbos teisiniame pagrinde nurodoma, kad pagalba neteikiama, kol Komisija nepatvirtina atitinkamos kaimo plėtros programos.
4. Pagalba teikiama subjektams, pirmą kartą dalyvaujantiems šiose kokybės sistemose:
a)
medvilnės ir maisto produktų kokybės sistemose, nustatytose pagal Reglamentą (ES) Nr. 1151/2012;
b)
medvilnės ir maisto produktų kokybės sistemose, įskaitant sertifikavimo sistemas, kurias valstybės narės laiko atitinkančiomis šiuos kriterijus:
i)
pagal tokias kokybės sistemas gaminamo galutinio produkto savitumas slypi aiškiai nustatytuose įsipareigojimuose užtikrinti:
-
specifines produkto savybes,
-
specifinius ūkininkavimo ar gamybos metodus arba
-
galutinio produkto kokybę, kuri gerokai viršija komercinių prekių standartus, susijusius su visuomenės, gyvūnų ir augalų sveikata, gyvūnų gerove ar aplinkos apsauga;
ii)
galimybė dalyvauti kokybės sistemoje turi būti suteikta visiems gamintojams;
iii)
į sistemą įtraukiamos privalomos galutinio produkto specifikacijos, o atitiktį joms tikrina valdžios institucijos arba nepriklausoma tikrinimo įstaiga;
iv)
sistema yra skaidri, ja užtikrinamas visiškas žemės ūkio produktų atsekamumas;
c)
savanoriškose maisto produktų sertifikavimo sistemose, kurias atitinkama valstybė narė pripažįsta atitinkančiomis Komisijos komunikate ”ES žemės ūkio ir maisto produktų savanoriško sertifikavimo sistemų geriausios patirties gairės” nustatytus reikalavimus.
5. Pagalba teikiama kaip metinė skatinamoji išmoka, kurios dydis nustatomas pagal fiksuotųjų dalyvavimo kokybės sistemose išlaidų dydį.
6. Pagalba teikiama ne ilgiau kaip penkerius metus.
7. Pagalba neviršija 3 000 EUR vienam pagalbos gavėjui per metus.
49 straipsnis
Pagalba informavimo ir pardavimo skatinimo veiklai, susijusiai su medvilne ir maisto produktais, kuriems taikoma kokybės sistema
1. Pagalba informavimo ir pardavimo skatinimo veiklai, susijusiai su medvilne ir maisto produktais, kuriems taikoma kokybės sistema, yra suderinama su vidaus rinka, kaip apibrėžta Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punkte, ir jai netaikomas Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatytas reikalavimas pranešti, jeigu ji atitinka šio straipsnio 2-11 dalyse ir I skyriuje nustatytas sąlygas.
2. Pagalbai taikomi šie reikalavimai:
a)
ji teikiama pagal kaimo plėtros programą vadovaujantis Reglamentu (ES) Nr. 1305/2013 ir pagal tą reglamentą Komisijos priimtais deleguotaisiais ir įgyvendinimo aktais kaip:
i)
pagalba, bendrai finansuojama EŽŪFKP lėšomis, arba
ii)
papildomas i punkte nurodytos pagalbos nacionalinis finansavimas
ir
b)
ji turėtų būti identiška pagrindinei a punkte nurodytoje kaimo plėtros programoje numatytai kaimo plėtros priemonei.
3. Pagalbos teisiniame pagrinde nurodoma, kad pagalba neteikiama, kol Komisija nepatvirtina atitinkamos kaimo plėtros programos.
4. Pagalba teikiama informavimo ir pardavimo skatinimo veiklą vykdančių gamintojų grupėms.
5. Tinkama finansuoti yra tik vidaus rinkoje vykdoma informavimo ir pardavimo skatinimo veikla.
6. Pagalba kompensuojamos su medvilne ir maisto produktais, kuriems taikoma kokybės sistema ir už kuriuos skiriama pagalba pagal šio reglamento 48 straipsnį, susijusios informavimo ir pardavimo skatinimo veiklos išlaidos.
7. Pagalba kompensuojamos išlaidos, susijusios su veiksmais, kuriems būdingos šios ypatybės:
a)
jais siekiama paskatinti vartotojus pirkti maisto produktus arba medvilnę, kuriems taikoma kokybės sistema, kaip nurodyta šio reglamento 48 straipsnio 4 dalyje;
b)
kuriais atkreipiamas dėmesys į maisto produktų arba medvilnės ypatybes ar privalumus, ypač kokybę, specifinius gamybos metodus, aukštus gyvūnų gerovės standartus ir aplinkos apsaugą, susijusius su atitinkama kokybės sistema.
8. 6 dalyje nurodytais veiksmais vartotojai neturi būti skatinami pirkti maisto produkto ar medvilnės dėl jų ypatingos kilmės, išskyrus tuos maisto produktus ir medvilnę, kuriems taikomos Reglamento (ES) Nr. 1151/2012 II antraštinėje dalyje nustatytos kokybės sistemos.
9. Maisto produkto arba medvilnės kilmė gali būti nurodyta, jei kilmės nuoroda pateikiama kaip šalutinė informacija.
10. Su tam tikromis įmonėmis arba komerciniais prekių ženklais susijusi informavimo ir pardavimo skatinimo veikla nėra tinkama finansuoti.
11. Pagalbos intensyvumas neviršija 70 %]tinkamų finansuoti išlaidų.
IV SKYRIUS
PEREINAMOJO LAIKOTARPIO IR BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
50 straipsnis
Panaikinimas
1. Reglamentas (EB) Nr. 1857/2006 panaikinamas.
2. Nukrypstant nuo šio straipsnio 1 dalies, Reglamentas (EB) Nr. 1857/2006 iki 2015 m. gruodžio 31 d. toliau taikomas pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1698/2005 (42) ir jo įgyvendinimo taisykles teikiamai pagalbai.
51 straipsnis
Pereinamojo laikotarpio nuostatos
1. Šis reglamentas taikomas iki jo įsigaliojimo dienos suteiktai individualiai pagalbai, jeigu ji atitinka visas šiame reglamente, išskyrus jo 9 ir 10 straipsnius, nustatytas sąlygas.
2. Pagalbą, kuriai pagal šį reglamentą ar kitus anksčiau galiojusius reglamentus, priimtus pagal Reglamento 994/98 1 straipsnį, yra taikomas Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatytas reikalavimas pranešti, Komisija vertina atsižvelgdama į 2014-2020 m. valstybės pagalbos žemės ir miškų ūkio sektoriams bei kaimo vietovėms Europos Sąjungos gaires ir į kitas atitinkamas sistemas, gaires, komunikatus ir pranešimus.
3. Bet kokia individuali pagalba, suteikta anksčiau nei 2015 m. sausio 1 d. remiantis bet kokiu pagal Reglamento 994/98 1 straipsnį priimtu pagalbos skyrimo metu galiojusiu reglamentu, yra suderinama su vidaus rinka ir jai netaikomas Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatytas reikalavimas pranešti.
4. Pasibaigus šio reglamento galiojimo laikotarpiui, visoms pagalbos schemoms, kurioms taikoma išimtis pagal šį reglamentą, išimtis toliau taikoma šešių mėnesių suderinimo laikotarpiu.
Nukrypstant nuo pirmos pastraipos, baigiantis šio reglamento galiojimo laikotarpiui pagalbos schemoms, kurioms taikomas Reglamentas (ES) Nr. 1305/2013 ir kurios bendrai finansuojamos EŽŪFKP lėšomis arba skiriamos kaip papildomas tokių bendrai finansuojamų priemonių nacionalinis finansavimas, reikalavimas pranešti toliau netaikomas iki programavimo laikotarpio pabaigos pagal Reglamentą (ES) Nr. 1305/2013 ir jo įgyvendinimo taisykles.
52 straipsnis
Įsigaliojimas ir taikymas
Šis reglamentas įsigalioja 2014 m. liepos 1 d.
Jis taikomas iki 2020 m. gruodžio 31 d.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2014 m. birželio 25 d.