ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 183/2014 НА КОМИСИЯТА
от 20 декември 2013 година
за допълване на Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници по отношение на регулаторните технически стандарти, определящи изчисляването на корекциите за специфичен и общ кредитен риск
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници и за изменение на Регламент (ЕС) № 648/2012 (1), и по-специално член 110, параграф 4, трета алинея от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕС) № 575/2013 определя корекциите за кредитен риск като сумата на общите и специфичните провизии срещу загуби по кредити, които са признати във финансовите отчети на институцията съгласно приложимата счетоводна рамка, но не установява конкретни правила за определяне на това кои корекции са за общ и кои за специфичен кредитен риск.
(2)
Необходимо е да бъдат предвидени правила във връзка с определянето на сумите, които трябва да бъдат включени при изчисляването на корекциите за кредитен риск, отразяващи загуби, свързани изключително с кредитния риск. Изчисляването на корекциите за кредитен риск при определяне на капиталовите изисквания се ограничава до сумите, с които е намален базовият собствен капитал от първи ред (БСК1) на институцията.
(3)
Свързаните изключително с кредитния риск загуби, които са признати съгласно приложимата счетоводна рамка през текущата финансова година, може да бъдат признати като корекции за кредитен риск, при условие че институцията отчита ефекта в БСК1. Това важи за случаите, при които такива загуби от обезценка, отчетени през финансовата година, не са одобрени в съответствие с член 26, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013 въпреки съвкупната междинна или годишна печалба и когато тяхното признаване като корекции за кредитен риск би повлияло върху стойността на експозицията или върху капитала от втори ред по-рано, отколкото върху БСК1. Такава корекция не е нужна за междинните загуби по член 36, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013, доколкото загубите за текущата финансова година по този член биват незабавно приспаднати от БСК1.
(4)
Някои разпоредби на Регламент (ЕС) № 575/2013 относно корекциите за кредитен риск се отнасят изрично за задбалансовите позиции. При липсата на подобно разграничение съответните разпоредби се прилагат както за балансовите, така и за задбалансовите позиции.
(5)
Следва да бъдат установени правила, обхващащи тези свързани изключително с кредитния риск загуби, които са признати съгласно приложимата счетоводна рамка и които се приспадат от базовия собствен капитал от първи ред на институцията. Тези правила следва да обхващат обезценките и корекциите на стойността на финансовите активи или провизиите за задбалансови позиции, доколкото те отразяват загуби, свързани изключително с кредитния риск, и при условие че те са признати в отчета за приходите и разходите съгласно приложимата счетоводна рамка. Когато тези загуби са свързани с финансови инструменти, оценявани по справедлива стойност, тези правила следва да обхващат също сумите, признати като обезценка съгласно приложимата счетоводна рамка, или подобни корекции, при условие че те отразяват загуби, свързани с намаляване или влошаване на кредитното качество на актив или на портфейл от активи. На този етап не е целесъобразно да се регламентират други суми, които не представляват обезценка на финансов инструмент съгласно приложимата счетоводна рамка или не отразяват сходно понятие, дори ако тези промени биха могли да включват компонент за кредитен риск.
(6)
За да се подсигури всеобхватният характер на изчислението, е необходимо всяка сума, която е от значение за целите, изброени в член 110, параграф 4, първа алинея от Регламент (ЕС) № 575/2013, да бъде отнесена или към изчисляването на корекциите за общ кредитен риск, или към изчисляването на корекциите за специфичен кредитен риск.
(7)
По отношение на определянето на сумите, които могат да бъдат включени в изчисляването на корекциите за специфичен кредитен риск, единственият предвиден в Регламент (ЕС) № 575/2013 критерий е, че в съответствие с член 62, първа алинея, буква в) от Регламент (ЕС) № 575/2013 не се допуска корекциите за специфичен кредитен риск да бъдат включени в капитала от втори ред съгласно стандартизирания подход за кредитен риск. Следователно сумите, които се включват в изчисляването на корекциите за специфичен кредитен риск или на корекциите за общ кредитен риск, трябва да бъдат разграничавани в съответствие с критериите за определяне на елементите, които може да бъдат включени в капитала от втори ред.
(8)
Регламент (ЕС) № 575/2013 прилага международно признатите стандарти от третата Международна регулаторна рамка за банките на Базелския комитет за банков надзор (2) (познати като „Базел III“). Поради това съответните правила относно корекциите за кредитен риск би следвало да са също така съгласувани с рамката по Базел, според която един от критериите за разграничаване на корекциите за общ от тези за специфичен кредитен риск е, че общите резерви или общите провизии срещу загуби по кредити са „свободно достъпни за покриване на загубите, които ще бъдат реализирани впоследствие“. Съгласно Базел III резервите или провизиите срещу загуби по кредити, заделяни във връзка с бъдещи, понастоящем неидентифицирани загуби, са свободно достъпни за покриване на загубите от кредитен риск, които ще бъдат понесени впоследствие, и следователно отговарят на изискванията за включване в капитала от втори ред. В допълнение сумите, включени в изчисляването на корекциите за общ кредитен риск, следва да бъдат изцяло достъпни в съответния размер и времеви момент, за да бъдат покрити загубите при съблюдаване на принципа на действащото предприятие, като капиталът служи за покриване на загубите при неплатежоспособност, преди вложителите да понесат някакви загуби.
(9)
Правилата следва да могат да бъдат прилагани независимо от приложимата счетоводна рамка. Все пак за да могат институциите да следват общ подход при разграничаването на корекциите за специфичен от тези за общ кредитен риск, следва да бъдат установени критерии за третирането на загубите, свързани с кредитния риск, съгласно приложимата счетоводна рамка за всеки вид корекция за кредитен риск. Като се има предвид, че в съответствие с приложимата счетоводна рамка загубите, свързани изключително с кредитния риск, биват третирани в зависимост от покриването на тези критерии, би следвало по-голямата част от тези суми да бъдат отнасяни обикновено като корекции за специфичен кредитен риск с оглед на рестриктивния характер на критериите за корекции за общ кредитен риск.
(10)
Международните счетоводни стандарти подлежат на актуализиране, което би могло да наложи изменението на критериите за разграничаване между корекциите за специфичен от тези за общ кредитен риск. С оглед на продължаващите обсъждания, най-вече във връзка с вариантите на модел за обезценка, би било прибързано този модел да бъде предварително включен в критериите за корекции за кредитен риск.
(11)
Регламент (ЕС) № 575/2013 изисква определянето на корекции за специфичен кредитен риск за отделните експозиции. Ето защо е необходимо да се определи по какъв начин ще бъдат третирани корекциите за специфичен кредитен риск, които отразяват загубите, свързани с кредитния риск на цяла група от експозиции. Освен това е необходимо да се реши за кои експозиции от групата и в каква степен следва да бъдат признати корекциите за специфичен кредитен риск. Произтичащото от такива корекции за специфичен кредитен риск прехвърляне на част от сумата върху експозиции в групата трябва да става пропорционално на размера на рисково претеглените експозиции. За тази цел стойностите на експозициите следва да се определят, без да се вземат под внимание корекциите за специфичен кредитен риск.
(12)
За целите на определяне на неизпълнението по член 178, параграф 3, буква б) от Регламент (ЕС) № 575/2013 е необходимо да бъдат включени само корекциите за специфичен кредитен риск, които са извършени самостоятелно за отделна експозиция или отделен длъжник, като бъдат изключени корекциите за специфичен кредитен риск, извършени за цяла група от експозиции. При корекциите за специфичен кредитен риск, извършени за цяла група от експозиции, не се установяват длъжниците по експозициите, принадлежащи към такива групи, по отношение на които се счита, че е настъпило неизпълнение. В частност съществуването на корекции за специфичен кредитен риск за група от експозиции не е достатъчно основание да се направи заключение, че е налице неизпълнение за всеки от длъжниците или експозициите, принадлежащи към тази група.
(13)
Необходимо е институциите да могат да удостоверят по какъв начин критериите, по които те разграничават корекциите за специфичен от тези за общ кредитен риск, се прилагат в контекста на приложимата счетоводна рамка. Ето защо институциите следва да документират този процес.
(14)
Настоящият регламент се основава на проектите за регулаторни технически стандарти, предоставени на Комисията от Европейския банков орган.
(15)
Европейският банков орган проведе обществени консултации по проектите на регулаторни технически стандарти, въз основа на които е изготвен настоящият регламент, анализира потенциалните разходи и ползи в съответствие с член 10 от Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета (3) и поиска становище от създадената по силата на член 37 от Регламент (ЕС) № 1093/2010 Група на участниците от банковия сектор,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Определяне на корекциите за общ и за специфичен кредитен риск за целите на членове 111, 159, 166, 167, 168, 178, 246 и 266 от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. За целите на настоящия регламент сумите, които институциите трябва да включат в изчисляването на корекциите за общ и за специфичен кредитен риск, са равни на всички суми, с които е бил намален базовият собствен капитал от първи ред на институцията с оглед отразяване на загубите, свързани изключително с кредитния риск, в съответствие с приложимата счетоводна рамка, и признати като такива в отчета за приходите и разходите, независимо от това дали те са резултат от обезценки, корекции на стойността или провизии за задбалансови позиции.
Всички суми по първа алинея, които са били признати през финансовата година, могат да бъдат включени в изчисляването на корекциите за общ и за специфичен кредитен риск единствено ако са били приспаднати от базовия собствен капитал от първи ред на институцията в съответствие с член 36, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013 или, при наличието на междинна или годишна печалба, която не е одобрена в съответствие с член 26, параграф 2 от същия регламент - ако базовият собствен капитал от първи ред е бил съответно незабавно намален при определянето на собствените средства.
2. Посочените в параграф 1 суми се включват в изчисляването на корекциите за общ кредитен риск от страна на институцията, когато отговарят на следните два критерия:
а)
те са свободно и изцяло достъпни в съответния размер и към съответния момент за покриване на бъдещите кредитни загуби;
б)
те отразяват потенциалните свързани с кредитния риск загуби при група експозиции.
3. Всички други суми, посочени в параграф 1, се включват в изчисляването на корекциите за специфичен кредитен риск.
4. В изчисляването на корекциите за общ кредитен риск институцията включва следните загуби, при условие че отговарят на критериите по параграф 2:
а)
загуби, признати за покриване на по-висока средна загуба по портфейла, понесена през последните години, въпреки че понастоящем не съществуват доказателства за загуби в подкрепа на това наблюдавано в миналото ниво на загуби;
б)
загуби, по отношение на които институцията не е информирана за влошаване на кредитното качество на група от експозиции, но въз основа на натрупания опит съществува известна статистическа вероятност за неплащане.
5. Институцията включва винаги следните загуби в изчисляването на корекциите за специфичен кредитен риск, посочени в параграф 3:
а)
загуби, признати в отчета за приходите и разходите, по оценени по справедлива стойност инструменти, които представляват свързана с кредитния риск обезценка според приложимата счетоводна рамка;
б)
загуби в резултат на настоящи или минали събития, засягащи съществена отделна експозиция или отделни несъществени експозиции, които се оценяват поотделно или заедно;
в)
загуби, за чието настъпване свидетелства опитът, приведен към наличните текущи данни, но институцията все още не разполага с информация по коя индивидуална експозиция са понесени тези загуби.
Член 2
Отнасяне на корекциите за специфичен кредитен риск за група от експозиции към експозициите в групата
1. Когато корекциите за специфичен кредитен риск отразяват загубите, свързани с кредитния риск на група от експозиции, институциите отнасят тези корекции за специфичен кредитен риск към всички отделни експозиции от тази група пропорционално на рисково претеглените размери на експозициите. За тази цел стойностите на експозициите се определят, без да се вземат под внимание корекциите за специфичен кредитен риск.
2. При третирането на размера на очакваната загуба, посочено в член 159 от Регламент (ЕС) № 575/2013, за група от редовни експозиции от институциите не се изисква да отнасят дадена корекция за специфичен кредитен риск към отделните експозиции от групата.
3. Когато корекцията за специфичен кредитен риск се отнася за група от експозиции, чиито капиталови изисквания за кредитен риск са изчислени отчасти по стандартизирания подход и отчасти съгласно вътрешнорейтингов подход, институцията отнася тази корекция за специфичен кредитен риск към групата от експозиции, спрямо която се прилагат и двата подхода, пропорционално на размера на рисково претеглените експозиции на групата, преди да пристъпи към действията, посочени в параграфи 1 и 2. За тази цел стойностите на експозициите се определят, без да се вземат под внимание корекциите за специфичен кредитен риск.
4. Когато отнасят корекциите за специфичен кредитен риск към експозициите, институциите гарантират, че една и съща част не е била два пъти отнесена към различни експозиции.
Член 3
Изчисляване на корекциите за кредитен риск с оглед определяне на стойността на експозициите в съответствие с членове 111, 166, 167, 168, 246 и 266 от Регламент (ЕС) № 575/2013
При определянето на стойността на експозициите в съответствие с членове 111, 166 - 168, 246 и 266 от Регламент (ЕС) № 575/2013 институциите изчисляват корекциите за специфичен кредитен риск по отношение на дадена експозиция като сумата на корекциите за специфичен кредитен риск за нея или като сумата на корекциите за специфичен кредитен риск, които институцията е отнесла към тази експозиция в съответствие с член 2.
Член 4
Изчисляване на корекциите за общ и за специфичен кредитен риск с оглед третиране на размера на очакваните загуби в съответствие с член 159 от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. При третирането на размера на очакваните загуби съгласно член 159 от Регламент (ЕС) № 575/2013 институциите изчисляват съвкупните корекции за общ кредитен риск във връзка с експозициите, участващи в третирането на размера на очакваните загуби, като бъдат събрани сумите, определени като корекции за общ кредитен риск в съответствие с член 1 от настоящия регламент, които институцията е отнесла в съответствие с член 110, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
2. При третирането на размера на очакваната загуба в съответствие с член 159 от Регламент (ЕС) № 575/2013 изчисляването на корекциите за специфичен кредитен риск във връзка с експозициите, участващи в третирането на размера на очакваните загуби, се осъществява, като бъдат събрани сумите по букви а) и б), с изключение на експозициите в неизпълнение:
а)
определените като корекции за специфичен кредитен риск в съответствие с член 1 суми, които са свързани с кредитния риск на отделна експозиция;
б)
определените като корекции за специфичен кредитен риск в съответствие с член 1 суми, които са свързани с кредитния риск на група от експозиции и са били отнесени в съответствие с член 2.
3. Съвкупните корекции за специфичен кредитен риск по дадена експозиция в неизпълнение се изчисляват като сбора от сумите на всички корекции за специфичен кредитен риск за тази отделна експозиция или като сумите на корекциите за специфичен кредитен риск, които институцията е отнесла към тази експозиция в съответствие с член 2.
Член 5
Изчисляване на корекциите за специфичен кредитен риск във връзка с капиталовите изисквания с оглед установяване на неизпълнението по член 178 от Регламент (ЕС) № 575/2013
При установяването на неизпълнение по член 178 от Регламент (ЕС) № 575/2013 корекциите за специфичен кредитен риск се изчисляват като сумата на корекциите за специфичен кредитен риск, свързани с кредитния риск на отделна експозиция или отделен длъжник.
Член 6
Документиране
Институциите документират определянето и изчисляването на корекциите за общ кредитен риск и на корекциите за специфичен кредитен риск.
Член 7
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 20 декември 2013 година.
KOMISIJOS DELEGUOTASIS REGLAMENTAS (ES) Nr. 183/2014
2013 m. gruodžio 20 d.
kuriuo papildomos Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 575/2013 dėl prudencinių reikalavimų kredito įstaigoms ir investicinėms įmonėms nuostatos, susijusios su specifinės ir bendrosios kredito rizikos koregavimų apskaičiavimo tvarkos techniniais reguliavimo standartais
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 575/2013 dėl prudencinių reikalavimų kredito įstaigoms ir investicinėms įmonėms ir kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 648/2012 (1), ypač į jo 110 straipsnio 4 dalies trečią pastraipą,
kadangi:
(1)
Reglamente (ES) Nr. 575/2013 kredito rizikos koregavimai apibrėžiami kaip bendrųjų ir specifinių atidėjinių paskolų nuostoliams padengti dėl kredito rizikos suma, kuri yra pripažinta įstaigos finansinėse ataskaitose pagal taikytiną apskaitos sistemą, tačiau jame nepateikta konkrečių taisyklių, kaip nustatyti, kas yra specifiniai ir bendrieji kredito rizikos koregavimai;
(2)
reikėtų numatyti taisykles, susijusias su sumų, kurias reikia įtraukti apskaičiuojant kredito rizikos koregavimus, atspindinčius išimtinai su kredito rizika susijusius nuostolius, nustatymu. Apskaičiuojant kredito rizikos koregavimus nuosavų lėšų poreikiui nustatyti turėtų būti apsiribojama sumomis, dėl kurių sumažėjo bendras įstaigos 1 lygio nuosavas kapitalas (CET1);
(3)
nuostoliai, išimtinai susiję su kredito rizika ir pagal taikytiną apskaitos sistemą pripažįstami einamaisiais finansiniais metais, turėtų būti pripažinti kredito rizikos koregavimais, jeigu įstaiga pripažįsta tokį poveikį CET1. Tai svarbu tais atvejais, kai, nepaisant finansiniais metais arba jų pabaigoje gauto bendro tarpinio pelno, kuris pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 26 straipsnio 2 dalį nebuvo patvirtintas, patiriami tokie su vertės sumažėjimu susiję nuostoliai, užfiksuojami tais metais, ir kai tuos nuostolius pripažinus kredito rizikos koregavimais pozicijų vertei arba 2 lygio kapitalui poveikis būtų padarytas anksčiau nei CET1. Reglamento (ES) Nr. 575/2013 36 straipsnio 1 dalyje nurodytų tarpinių nuostolių taip koreguoti nebūtina, jeigu pagal tą straipsnį einamųjų finansinių metų nuostoliai yra nedelsiant atskaitomi iš CET1;
(4)
tam tikrose su kredito rizikos koregavimais susijusiose Reglamento (ES) Nr. 575/2013 nuostatose aiškiai kalbama apie nebalansinius straipsnius. Kai toks skirtumas nenurodomas, atitinkamos nuostatos taikomos ir balansiniams, ir nebalansiniams straipsniams;
(5)
reikėtų nustatyti taisykles, kurios apimtų tuos išimtinai su kredito rizika susijusius ir pagal taikytiną apskaitos sistemą pripažįstamus nuostolius, kurių suma buvo sumažintas bendras įstaigos 1 lygio nuosavas kapitalas. Tos taisyklės turėtų apimti finansinio turto vertės sumažėjimą ir vertės koregavimus arba atidėjinius nebalansiniams straipsniams - tiek, kiek jie atspindi nuostolius, išimtinai susijusius su kredito rizika, ir jeigu jie pagal taikytiną apskaitos sistemą pripažįstami pelno (nuostolių) ataskaitoje. Kai tie nuostoliai susiję su tikrąja verte vertinamomis finansinėmis priemonėmis, tos taisyklės taip pat turėtų apimti sumas, kurios pagal taikytinas apskaitos sistemas pripažįstamos vertės sumažėjimu, arba panašius atliktus koregavimus, jeigu jie atspindi nuostolius, susijusius su kokio nors turto vieneto arba turto portfelio kredito kokybės blogėjimu. Šiame etape nėra tikslinga reguliuoti kitas sumas, kurios pagal taikytiną apskaitos sistemą nėra laikomos finansinės priemonės vertės sumažėjimu arba neatspindi panašaus pobūdžio dalyko, net jei tie pokyčiai iš dalies galėtų būti susiję su kredito rizika;
(6)
siekiant užtikrinti, kad į skaičiavimus būtų įtrauktos visos sumos, būtina, kad kiekviena suma, susijusi su Reglamento (ES) Nr. 575/2013 110 straipsnio 4 dalies pirmoje pastraipoje išvardytais tikslais, būtų įtraukta arba į bendrosios kredito rizikos koregavimų (toliau - bendrosios kredito rizikos koregavimai), arba į specifinės kredito rizikos koregavimų (toliau - specifinės kredito rizikos koregavimai) apskaičiavimą;
(7)
Reglamente (ES) Nr. 575/2013 nustatytas vienintelis kriterijus, kaip nustatyti sumas, kurias galima įtraukti apskaičiuojant specifinės kredito rizikos koregavimus, - tai, kad pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 62 straipsnio c punktą specifinės kredito rizikos koregavimai pagal standartizuotą kredito rizikos metodą negali būti įtraukti į 2 lygio kapitalą. Taigi atskiriant sumas, kurios turi būti įtrauktos apskaičiuojant specifinės kredito rizikos koregavimus arba bendrosios kredito rizikos koregavimus, reikia nuolat atsižvelgti į kriterijus, pagal kuriuos nustatoma, ką galima įtraukti į 2 lygio kapitalą;
(8)
Reglamentu (ES) Nr. 575/2013 įgyvendinami tarptautiniu mastu suderinti Bazelio bankų priežiūros komiteto Trečiosios tarptautinės bankų reguliavimo sistemos (2) (toliau - susitarimas „Bazelis III“) standartai. Todėl atitinkamos taisyklės dėl kredito rizikos koregavimų taip pat turėtų būti suderintos su Bazelio sistema, kuria nustatyta, kad pagal vieną iš kriterijų, pagal kuriuos bendrosios kredito rizikos koregavimai atskiriami nuo specifinės kredito rizikos koregavimų, bendrieji atidėjiniai arba bendrieji rezervai paskolų nuostoliams dengti turi būti „laisvai prieinami vėliau atsirasiantiems nuostoliams padengti“. Pagal susitarimą „Bazelis III“ atidėjiniai arba rezervai paskolų nuostoliams dengti, skirti būsimiems šiuo metu nenustatytiems dėl kredito rizikos atsirandantiems nuostoliams padengti, yra laisvai prieinami vėliau atsirasiantiems nuostoliams kompensuoti, todėl gali būti įtraukti į 2 lygio kapitalą. Be to, į bendrosios kredito rizikos koregavimų skaičiavimą įtraukiamos sumos laiko ir sumos požiūriu turėtų būti visos prieinamos tokiems nuostoliams padengti, bent jau įstaigos likvidavimo atveju, kai kapitalas užtikrina galimybę padengti nuostolius nemokumo atveju, kad indėlininkai neprarastų savo pinigų;
(9)
šios srities taisykles turėtų būti galima taikyti neatsižvelgiant į taikytiną apskaitos sistemą. Tačiau, kad įstaigos galėtų atskirti specifinės kredito rizikos koregavimus ir bendrosios kredito rizikos koregavimus vienodu būdu, reikėtų numatyti kredito rizikos nuostolių vertinimo pagal taikytiną apskaitos sistemą kriterijus, skirtus kiekvienos rūšies kredito rizikos koregavimui. Kokia tvarka bus taikoma nuostoliams, išimtinai susijusiems su kredito rizika ir pripažįstamiems pagal taikytinas apskaitos sistemas, priklauso nuo to, ar tenkinami minėti kriterijai, todėl dėl ribojamojo bendrosios kredito rizikos koregavimų kriterijų pobūdžio didelė dauguma tų sumų paprastai turėtų būti priskiriamos prie specifinės kredito rizikos koregavimų;
(10)
tarptautiniai apskaitos standartai būna tikslinami, ir dėl to gali reikėti pakeisti kriterijus, pagal kuriuos specifinės kredito rizikos koregavimai atskiriami nuo bendrosios kredito rizikos koregavimų. Atsižvelgiant į besitęsiančias diskusijas, visų pirma susijusias su vertės sumažėjimo vertinimo modeliu, būtų pernelyg anksti tikėtis tokio modelio kredito rizikos koregavimo kriterijų srityje;
(11)
Reglamente (ES) Nr. 575/2013 reikalaujama nustatyti vienos pozicijos specifinės kredito rizikos koregavimus. Todėl būtina nuspręsti, kaip vertinti specifinės kredito rizikos koregavimus, kurie atspindi su visos pozicijų grupės kredito rizika susijusius nuostolius. Be to, būtina nuspręsti, kurioms grupės pozicijoms ir kokiu mastu turėtų būti pripažinti specifinės kredito rizikos koregavimai. Dėl tokių specifinės kredito rizikos koregavimų atsirandančios šios sumos dalys grupės pozicijoms turi būti priskiriamos proporcingai pagal riziką įvertintų pozicijų sumoms. Todėl pozicijų vertės turėtų būti nustatomos neatsižvelgiant į jokius specifinės kredito rizikos koregavimus;
(12)
įsipareigojimų neįvykdymui pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 178 straipsnio 3 dalies b punktą nustatyti būtina atsižvelgti tik į atskirai atliekamus su viena pozicija ar vienu įsipareigojančiuoju asmeniu susijusius specifinės kredito rizikos koregavimus, o į specifinės kredito rizikos koregavimus, susijusius su visa pozicijų grupe, neatsižvelgiama. Visų pozicijų grupių specifinės kredito rizikos koregavimai neatskleidžia įsipareigojančiųjų asmenų ar tokioms grupėms priklausančių pozicijų, su kuriomis, kaip manoma, yra susijęs įvykęs įsipareigojimų neįvykdymo atvejis. Visų pirma to, kad buvo atlikti kokios nors pozicijų grupės specifinės kredito rizikos koregavimai, nepakanka daryti išvadai, kad įvykę įsipareigojimų neįvykdymo įvykiai yra susiję su kiekvienu įsipareigojančiuoju asmeniu ar kiekviena šiai grupei priklausančia pozicija;
(13)
įstaigos privalo gebėti parodyti, kaip specifinės kredito rizikos koregavimų ir bendrosios kredito rizikos koregavimų atskyrimo kriterijai yra naudojami taikytinose apskaitos sistemose. Taigi įstaigos turėtų patvirtinti tą procesą dokumentais;
(14)
šis reglamentas pagrįstas techninių reguliavimo standartų projektais, kuriuos Europos bankininkystės institucija pateikė Komisijai;
(15)
Europos bankininkystės institucija pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1093/2010 (3) 10 straipsnį dėl techninių reguliavimo standartų projektų, kuriais pagrįstas šis reglamentas, surengė atviras viešas konsultacijas, išnagrinėjo galimas susijusias sąnaudas ir naudą ir paprašė Bankininkystės suinteresuotųjų subjektų grupės, įsteigtos pagal Reglamento (ES) Nr. 1093/2010 37 straipsnį, pateikti nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Bendrosios ir specifinės kredito rizikos koregavimų nustatymas taikant Reglamento (ES) Nr. 575/2013 111, 159, 166, 167, 168, 178, 246 ir 266 straipsnius
1. Taikant šį reglamentą, sumos, kurias įstaiga turi įtraukti apskaičiuodama bendrosios ir specifinės kredito rizikos koregavimus, yra lygios visoms sumoms, kuriomis pagal taikytiną apskaitos sistemą buvo sumažintas bendras įstaigos 1 lygio kapitalas, kad būtų atsižvelgta į išimtinai su kredito rizika susijusius nuostolius, ir kurios iš esmės buvo pripažintos pelno (nuostolių) ataskaitoje, neatsižvelgiant į tai, ar jos atsiranda dėl vertės sumažėjimo, vertės koregavimų, ar dėl atidėjinių nebalansiniams straipsniams.
Bet kokios pagal pirmą pastraipą atsiradusios sumos, kurios buvo pripažintos per finansinius metus, į bendrosios ir specifinės kredito rizikos koregavimų apskaičiavimą gali būti įtrauktos tik tuo atveju, jeigu atitinkamos sumos buvo atskaitytos iš bendro įstaigos 1 lygio nuosavo kapitalo arba pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 36 straipsnio 1 dalį, arba, jeigu tarpinis arba metų pabaigos pelnas nebuvo patvirtintas pagal to reglamento 26 straipsnio 2 dalį, atitinkamai nedelsiant sumažinant bendrą 1 lygio nuosavą kapitalą nuosavoms lėšoms nustatyti.
2. 1 dalyje nurodytos sumos į įstaigos bendrosios kredito rizikos koregavimų (toliau - bendrosios kredito rizikos koregavimai) apskaičiavimą įtraukiamos, jeigu atitinka abu šiuos kriterijus:
a)
jos laiko ir sumos požiūriu gali būti visos laisvai panaudotos kredito rizikos nuostoliams, kurie dar neatsirado, padengti;
b)
jos atspindi pozicijų grupės, dėl kurios įstaiga šiuo metu neturi nuostolio įvykio įrodymų, kredito rizikos nuostolius.
3. Visos kitos 1 dalyje nurodytos sumos įtraukiamos į specifinės kredito rizikos koregavimų (toliau - specifinės kredito rizikos koregavimai) apskaičiavimą.
4. Jeigu įvykdomi 2 dalyje nustatyti kriterijai, į bendrosios kredito rizikos koregavimų apskaičiavimą įstaiga įtraukia šiuos nuostolius:
a)
nuostoliai, pastaraisiais metais pripažinti patirtiems didesniems vidutiniams portfelio nuostoliams padengti, nors šiuo metu nėra jokių nuostolio įvykių įrodymų, kurie pagrįstų šį praeityje stebėtą nuostolių lygį;
b)
nuostoliai, kai įstaiga nežino apie pozicijų grupės kredito kokybės pablogėjimą, bet, remiantis praeityje įgyta patirtimi, tam tikro laipsnio nemokėjimas statistiškai yra įmanomas.
5. Į specifinės kredito rizikos koregavimų, nurodytų 3 dalyje, apskaičiavimą įstaiga visada įtraukia šiuos nuostolius:
a)
nuostoliai, pripažinti pelno (nuostolių) ataskaitoje ir susiję su tikrąja verte įvertintomis priemonėmis, kurie pagal taikytiną apskaitos sistemą parodo vertės sumažėjimą, susijusį su kredito rizika;
b)
atskirai arba bendrai vertinami nuostoliai, susiję su dabartiniais ar praeities įvykiais, darantys poveikį didelei atskirai pozicijai arba pozicijoms, kurios atskirai nėra reikšmingos;
c)
nuostoliai, su kuriais susiję praeities duomenys, pakoreguoti atsižvelgiant į dabartinius stebimus duomenis, rodo, kad nuostoliai yra atsiradę, bet įstaiga dar nežino, kurioje atskiroje pozicijoje šie nuostoliai buvo patirti.
2 straipsnis
Pozicijų grupės specifinės kredito rizikos koregavimų priskyrimas grupės pozicijoms
1. Jeigu specifinės kredito rizikos koregavimas atspindi nuostolius, susijusius su pozicijų grupės kredito rizika, įstaigos tą specifinės kredito rizikos koregavimą visoms atskiroms tos grupės pozicijoms proporcingai priskiria pagal pozicijų, įvertintų pagal riziką, sumas. Tuo tikslu pozicijų vertės nustatomos neatsižvelgiant į jokius specifinės kredito rizikos koregavimus.
2. Vertinant Reglamento (ES) Nr. 575/2013 159 straipsnyje nurodytas tikėtinų nuostolių sumas, susijusias su pozicijų, kurių atžvilgiu nėra įsipareigojimų neįvykdymo atvejų, grupe, iš įstaigų nereikalaujama specifinės kredito rizikos koregavimą priskirti atskiroms grupės pozicijoms.
3. Jeigu specifinės kredito rizikos koregavimas susijęs su pozicijų grupe, kuriai taikomi nuosavų lėšų reikalavimai kredito rizikai padengti yra iš dalies apskaičiuojami pagal standartizuotą metodą ir iš dalies - pagal vidaus reitingais pagrįstą metodą, įstaiga, prieš taikydama 1 ir 2 dalyse nurodytus veiksmus, šį specifinės kredito rizikos koregavimą pozicijų grupei, kuriai taikomas kiekvienas iš šių metodų, proporcingai priskiria pagal grupės pozicijų, įvertintų pagal riziką, sumas. Tuo tikslu pozicijų vertės nustatomos neatsižvelgiant į jokius specifinės kredito rizikos koregavimus.
4. Priskirdamos specifinės kredito rizikos koregavimus pozicijoms, įstaigos užtikrina, kad ta pati dalis nebūtų du kartus priskirta skirtingoms pozicijoms.
3 straipsnis
Kredito rizikos koregavimų apskaičiavimas pozicijos vertei pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 111, 166, 167, 168, 246 ir 266 straipsnius nustatyti
Pozicijos vertei pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 111, 166-168, 246 ir 266 straipsnius nustatyti su pozicija susijusius specifinės kredito rizikos koregavimus įstaigos apskaičiuoja kaip tos vienos pozicijos specifinės kredito rizikos koregavimų sumas arba kaip specifinės kredito rizikos koregavimų, kuriuos įstaiga pagal 2 straipsnį priskyrė tai pozicijai, sumas.
4 straipsnis
Bendrosios ir specifinės kredito rizikos koregavimų apskaičiavimas tikėtinų nuostolių sumoms pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 159 straipsnį įvertinti
1. Tikėtinų nuostolių sumoms pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 159 straipsnį įvertinti bendrosios kredito rizikos koregavimų, susijusių su pozicijomis, kurios yra įtrauktos į tikėtinų nuostolių sumų vertinimą, bendrą sumą įstaiga apskaičiuoja susumuodama sumas, pagal šio reglamento 1 straipsnį nustatytas kaip bendrosios kredito rizikos koregavimai, kuriuos įstaiga yra priskyrusi pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 110 straipsnio 3 dalį.
2. Tikėtinų nuostolių sumoms pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 159 straipsnį įvertinti specifinės kredito rizikos koregavimų, susijusių su pozicijomis, kurios yra įtrauktos į tikėtinų nuostolių sumų vertinimą, bendra suma apskaičiuojama sumuojant a ir b punktuose nustatytas sumas, neįskaitant pozicijų, su kuriomis susiję įsipareigojimai neįvykdyti:
a)
sumos, pagal 1 straipsnį nustatytos kaip specifinės kredito rizikos koregavimai, kurie yra susiję su vienos pozicijos kredito rizika;
b)
sumos, pagal 1 straipsnį nustatytos kaip specifinės kredito rizikos koregavimai, kurie yra susiję su pozicijų grupės kredito rizika ir buvo paskirstyti pagal 2 straipsnį.
3. Bendra specifinės kredito rizikos koregavimų, susijusių su pozicija, su kuria susiję įsipareigojimai neįvykdyti, suma apskaičiuojama sumuojant visas tos vienos pozicijos specifinės kredito rizikos koregavimų sumas arba kaip specifinės kredito rizikos koregavimų, kuriuos įstaiga pagal 2 straipsnį yra priskyrusi tai pozicijai, sumos.
5 straipsnis
Specifinės kredito rizikos koregavimų, susijusių su nuosavų lėšų reikalavimais, apskaičiavimas įsipareigojimų neįvykdymui pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 178 straipsnį nustatyti
Įsipareigojimų neįvykdymui pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 178 straipsnį nustatyti specifinės kredito rizikos koregavimai apskaičiuojami kaip specifinės kredito rizikos koregavimų, susijusių su vienos pozicijos ar vieno įsipareigojančiojo asmens kredito rizika, sumos.
6 straipsnis
Dokumentai
Įstaigos dokumentais patvirtina, kaip nustato bendrosios ir specifinės kredito rizikos koregavimus ir juos apskaičiuoja.
7 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2013 m. gruodžio 20 d.