РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1302/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 17 декември 2013 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1082/2006 относно Европейската група за териториално сътрудничество (ЕГТС) с цел по-голяма яснота, опростяване и усъвършенстване на процеса на създаване и функциониране на такива групи
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 175, трета алинея от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателен акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура,
като имат предвид, че:
(1)
В съответствие с Регламент (ЕО) № 1082/2006 на Европейския парламент и на Съвета (3), на 29 юли 2011 г. Комисията прие доклад до Европейския парламент и до Съвета относно прилагането на посочения регламент. В посочения доклад Комисията обяви намерението си да предложи ограничен брой изменения на Регламент (ЕО) № 1082/2006, за да се улесни създаването и функционирането на ЕГТС, както и да бъде внесена яснота в някои от съществуващите разпоредби. Пречките пред създаването на нови ЕГТС следва да бъдат отстранени, като се запази приемствеността и се улесни функционирането на вече съществуващите групи, което ще позволи по-масовото използване на ЕГТС за подобряване на съгласуваността между политиките и на сътрудничеството между публичните органи, без това да създава допълнителна тежест за националните администрации или за тези на Съюза.
(2)
Създаването на ЕГТС е въпрос, който подлежи на решаване от нейните членове и техните национални органи и не е автоматично свързано с юридически или финансови преимущества на равнището на Съюза.
(3)
С Договора от Лисабон се добави териториалното измерение на политиката на сближаване и терминът „Общност“ беше заменен с термина „Съюз“. Поради това новата терминология следва да бъде въведена в Регламент (ЕО) № 1082/2006.
(4)
ЕГТС могат да имат потенциала да засилят насърчаването и постигането на хармоничното развитие на Съюза като цяло и по-специално на икономическото, социалното и териториалното сближаване на неговите региони, както и да допринесат за постигане на целите на стратегията „Европа 2020 за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж“ („стратегия Европа 2020“). ЕГТС могат също така да допринесат положително за намаляване на пречките пред териториалното сътрудничество между регионите, които са засегнати от сериозни и постоянни неблагоприятни природни или демографски условия, включително и по отношение на специфичната ситуация с най-отдалечените региони, и могат да бъдат от основно значение за укрепване на сътрудничеството между трети държави, отвъдморски страни и територии („ОСТ“) и пограничните региони на Съюза, включително чрез използване на програмите на Съюза за външно сътрудничество.
(5)
Опитът, натрупан от създадените до момента ЕГТС, показва, че ЕГТС се използват като правен инструмент и за сътрудничество в контекста на други политики на Съюза, различни от политиката на сближаване, включително чрез изпълнение на програми или части от програми, с финансова подкрепа от Съюза, различна от подкрепата в рамките на политиката на сближаване. Ефикасността и ефективността на ЕГТС следва да бъдат подобрени, като се добавят нови аспекти към същността на ЕГТС, като се премахнат съществуващите пречки и се улесни създаването и дейността на ЕГТС, като същевременно се запази способността на държавите-членки да ограничават действията, които ЕГТС могат да извършват без финансова подкрепа от Съюза. Съгласно Регламент (ЕО) № 1082/2006 на Съюза ЕГТС се ползват във всяка държава-членка с възможно най-широката правосубектност, предоставена на юридическите лица по националното право, включително способността да сключват споразумения с други ЕГТС или с други правни образувания за целите на осъществяване на съвместни проекти за сътрудничество, за да се осигури, наред с другото, по-ефективно управление на макрорегионалните стратегии.
(6)
По дефиниция ЕГТС извършват дейност в повече от една държава-членка. Поради това Регламент (ЕО) № 1082/2006 предвижда възможността в конвенцията за ЕГТС и устава им да бъде определено приложимото право по дадени въпроси. Следва да бъдат изяснени случаите, в които това определяне дава приоритет в йерархията на приложимото право, установена в същия регламент, на националното право на държавата-членка, в която е седалището на ЕГТС. В същото време обхватът на разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1082/2006 относно приложимото право следва да бъде разширен, за да се включват актовете и дейностите на ЕГТС, които подлежат на правен контрол от страна на държавитe-членки във всеки отделен случай.
(7)
В резултат на разликите в статута на местните и регионалните органи в държавите-членки е възможно дадени правомощия да са от компетентността на регионален орган в една държава, а в съседна на нея държава -на национален орган, особено в по-малки или централизирани държави-членки. Затова национални органи следва да могат да станат членове на ЕГТС наред с държавата-членка.
(8)
Независимо че Регламент (ЕО) № 1082/2006 позволява членството в ЕГТС на организации, учредени по реда на частното право, при условие че се считат за „публичноправни организации по смисъла на Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4), следва да е възможно ЕГТС да се използват в бъдеще за съвместно управление на публични услуги с особен акцент върху услугите от общ икономически интерес или в областта на инфраструктурата. По този начин други участници от частния и публичния сектор също следва да могат да станат членове на ЕГТС. Поради това в обхвата следва да се включат и „публичните предприятия“ по смисъла на Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5), както и предприятия, натоварени с изпълнението на услуги от общ икономически интерес в области като образование и обучение, медицински грижи, социални нужди по отношение на здравеопазването и дългосрочни грижи, грижи за децата, достъп до и реинтеграция на пазара на труда, социални жилища и грижа за и социално включване на уязвими групи.
(9)
В Регламент (ЕО) № 1082/2006 не се съдържат подробни правила относно участието на образувания от трети държави в ЕГТС, създадена в съответствие със същия регламент, т.е. от членове от най-малко две държави-членки. Предвид допълнителното привеждане в съответствие на правилата относно сътрудничеството между една или повече държави-членки и една или повече трети държави - най-вече в контекста на трансграничното сътрудничество в рамките на Европейския инструмент за съседство (ЕИС) и Инструмента за предприсъединителна помощ (ИПП II), но също и в контекста на допълнителното финансиране от Европейския фонд за развитие, както и на транснационалното сътрудничество по цел „Европейско териториално сътрудничество“, като отпуснатите средства от ЕИС и ИПП II ще бъдат прехвърлени, за да бъдат обединени с отпуснатите средства от Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР) по линия на съвместни програми за сътрудничество - следва изрично да се предвиди участието на членове от трети държави, граничещи с държава-членка, в т.ч. нейните най-отдалечени региони, в ЕГТС, създадени от най-малко две държави-членки. Това следва да е възможно, ако законодателството на третата държава или споразуменията между най-малко една участваща държава-членка и трета държава позволяват това.
(10)
С цел да се укрепи икономическото, социалното и териториалното сближаване на Съюза, а с това да се повиши по-специално ефективността на един или повече аспекти на териториалното сътрудничество - трансграничен, транснационален и междурегионален - между членовете на ЕГТС, следва да се позволи участието в ЕГТС на трети държави, граничещи с държава-членка, в т.ч. нейните най-отдалечени региони. Поради това операциите в рамките на програми за европейско териториално сътрудничество, съфинансирани от Съюза, следва да продължават да преследват целите на политиката на сближаване на Съюза дори ако се изпълняват, частично или изцяло, извън територията на Съюза, като по този начин дейностите на дадена ЕГТС се осъществяват поне до известна степен извън територията на Съюза. В този контекст и когато въобще е от значение, приносът на дейностите на дадена ЕГТС с членове и от трети държави, граничещи най-малко с една държава-членка, в т.ч. с нейните най-отдалечени региони, към целите на политиките в областта на външната дейност на Съюза (напр. цели на сътрудничеството за развитие или на икономическото, финансовото и техническото сътрудничество) продължава да бъде само епизодичен, тъй като центърът на тежестта на съответните тематични програми за сътрудничество и следователно дейностите на дадена ЕГТС следва да бъде основно съсредоточен върху целите на политиката на сближаване на Съюза. Вследствие на това евентуалните цели на сътрудничеството за развитие или на икономическото, финансовото и техническото сътрудничество между само една държава-членка, в т.ч. нейните най-отдалечени региони, и една или повече трети държави имат единствено спомагателна функция по отношение на целите на териториалното сътрудничество, основаващо се на политиката на сближаване, между държавите-членки, включително техните най-отдалечени региони. Поради това член 175, трета алинея от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) е достатъчно правно основание за приемането на настоящия регламент.
(11)
След получаването на разрешение за участие в ЕГТС на национални, регионални, подрегионални и местни органи и организации, както и, когато е целесъобразно, други публични органи или институции, включително доставчици на публични услуги от ОСТ въз основа на Решение 2013/755/ЕС на Съвета (6), и като се има предвид намерението за програмния период 2014-2020 г. чрез отпускането на специални допълнителни финансови средства по многогодишната финансова рамка да се укрепи сътрудничеството на най-отдалечените региони на Съюза със съседни трети държави и някои от ОСТ, изброени в приложение II към ДФЕС и съседни на тези най-отдалечени региони, ЕГТС като правен инструмент следва да бъде отворен и за членове от ОСТ. С оглед на правната сигурност и прозрачността следва да се създадат специални процедури за одобряване за присъединяването на членове от ОСТ към ЕГТС, включително във връзка с това, ако е необходимо, и специални правила относно приложимото право по отношение на съответната ЕГТС с членове и от ОСТ.
(12)
Регламент (ЕО) № 1082/2006 прави разграничение между конвенцията, с която се определят съставните елементи на бъдещата ЕГТС, и устава, определящ елементите на нейното функциониране. Съгласно посочения регламент обаче уставът понастоящем трябва да съдържа всички разпоредби на конвенцията. Въпреки че и конвенцията, и уставът подлежат на изпращане на държавите-членки, те са различни документи и процедурата по одобряване следва да бъде ограничена до конвенцията. Освен това някои елементи, които понастоящем са в обхвата на устава, следва вместо това да бъдат включени в конвенцията.
(13)
Опитът, натрупан при създаването на ЕГТС, показва, че тримесечният срок за процедурата за одобряване от държавата-членка рядко се спазва. Затова този срок следва да бъде удължен на шест месеца. От друга страна, за да се осигури правна сигурност, след този срок конвенцията следва да се счита за одобрена с мълчаливо съгласие, ако е приложимо, в съответствие с националното право на съответните държави-членки, включително със съответните им конституционни изисквания. Държавата-членка, в която ще се намира предложеното седалище на ЕГТС, следва обаче официално да одобри конвенцията. Макар че държавите-членки следва да могат да прилагат национални правила по отношение на процедурата за одобряване на участие на потенциален член в ЕГТС или да създадат специални правила в рамките на националните правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1082/2006, следва да бъдат изключени дерогации от разпоредбата относно мълчаливото съгласие след изтичане на шестмесечния срок, освен в случаите, предвидени в настоящия регламент.
(14)
Следва да бъдат определени основанията, при които държавите-членки могат да откажат да одобрят участието на потенциалния член или конвенцията.При одобрението следва да не се взема предвид всяко национално законодателство, с което се изискват различни правила и процедури от тези, предвидени в Регламент (ЕО) № 1082/2006.
(15)
Тъй като Регламент (ЕО) № 1082/2006 не може да се прилага в трети държави, държавата-членка, в която ще се намира предложеното седалище на ЕГТС, следва при одобряването на участието на потенциални членове от трети държави, създадени съгласно законодателството на тези трети държави, да се увери, като се консултира с тези държави-членки, съгласно чието законодателство са създадени други потенциалните членове на ЕГТС, че третите държави са приложили условия и процедури, равностойни на тези, предвидени в Регламент (ЕО) № 1082/2006, или приети в съответствие с международни двустранни или многостранни споразумения, сключени между държави членки на Съвета на Европа, независимо дали са и държави членки на Съюза, въз основа на Европейската рамковата конвенция за трансгранично сътрудничество между териториалните общности или власти, подписана в Мадрид на 21 май 1980 г., и допълнителните протоколи, приети съгласно нея. В случай на участие на няколко държави-членки на Съюза и една или повече трети държави следва да е достатъчно споразумението да е сключено между съответната трета държава и една от участващите държави-членки на Съюза.
(16)
За да се насърчи присъединяването на нови членове към вече съществуващи ЕГТС, следва да бъде опростена процедурата за изменение на конвенцията в такива случаи. След това, в случай на нов член от държава-членка, която вече е одобрила конвенцията, за тези изменения следва да не бъдат уведомявани всички участващи държави-членки, а само държавата-членка, съгласно чието право е създаден новият потенциален член, и държавата-членка, в която се намира седалището на ЕГТС. За всички последващи изменения на конвенцията следва да бъдат уведомявани всички заинтересовани държави-членки. Това опростяване на процедурата за изменение обаче не следва да се прилага в случай на нов потенциален член от държава-членка, която все още не е одобрила конвенцията, от трета държава или от ОСТ, за да се даде възможност на всички участващи държави-членки да проверят дали неговото присъединяване е в съответствие с техния обществен интерес или обществен ред.
(17)
Предвид връзките между държавите-членки и ОСТ, процедурите за одобряване на участието на потенциални членове от ОСТ следва да включват тези държави-членки. В съответствие със специфичните управленски отношения между държавата-членка и ОСТ, държавата-членка следва или да одобри участието на потенциалния член от ОСТ, или да предостави писмено потвърждение на държавата-членка, в която ще се намира предложеното седалище на ЕГТС, че компетентните органи в ОСТ са одобрили участието на потенциалния член в съответствие с условия и процедури, равностойни на предвидените в Регламент (ЕО) № 1082/2006. Същата процедура следва да се прилага в случай че потенциален член от ОСТ желае да се присъедини към съществуваща ЕГТС.
(18)
Тъй като уставът вече не съдържа всички разпоредби на конвенцията, както конвенцията, така и уставът следва да се регистрират или публикуват или и двете. Освен това с цел прозрачност следва да бъде публикувано известие относно решението за създаване на ЕГТС в серия C на Официален вестник на Европейския съюз. От съображения за съответствие това известие следва да съдържа подробната информация, посочена в приложението към Регламент (ЕО) № 1082/2006, така както е изменен с настоящия регламент.
(19)
Обхватът на целта на ЕГТС следва да бъде разширен, за да включва улесняване и поощряване на териториалното сътрудничество като цяло, включително в областта на стратегическото планиране и разрешаването на въпроси от регионално и местно значение в съответствие с политиката на сближаване и други политики на Съюза, като по този начин се допринесе за изпълнението на стратегията „Европа 2020“ или на макрорегионалните стратегии. Поради това ЕГТС следва да може да изпълнява също така операции с финансова подкрепа, различна от предоставяната в рамките на политиката на сближаване на Съюза. Освен това, всеки член от държавите-членки или от трети представени държави следва да притежава необходимото правомощие за ефективното функциониране на ЕГТС, освен ако държавата-членка или трета държави одобряват участието на член, създаден по националното право, дори когато този член не е компетентен по всички задачи, посочени в конвенцията.
(20)
С ЕГТС като правен инструмента не се цели заобикаляне на рамката, предвидена от достиженията на правото на Съвета на Европа, която предлага различни възможности и рамки, позволяващи на регионалните и местните органи да осъществяват трансгранично сътрудничество, включително чрез новите еврорегионални групи за сътрудничество (7), нито се предлага набор от конкретни общи правила, които по еднакъв начин да уреждат всички такива механизми в целия Съюз.
(21)
Както конкретните задачи на ЕГТС, така и възможността държавите-членки да ограничат действията, които ЕГТС могат да осъществяват без финансовата подкрепа от Съюза, следва да бъдат в съответствие с разпоредбите, които уреждат ЕФРР, Европейския социален фонд и Кохезионния фонд за програмния период 2014 - 2020 г.
(22)
Въпреки че в Регламент (ЕО) № 1082/2006 е предвидено, че задачите на една ЕГТС, наред с другото, не включват „правомощията на регулиращите органи“, които може да имат различни правни последици в различните държави-членки, все пак събранието на ЕГТС следва да се определи, ако конвенцията нарочно предвижда това, и при спазване на националното право и правото на Съюза, да определи реда и условията за използване на дадена част от инфраструктурата, която ЕГТС управлява, или реда и условията, при които може да се предоставя дадена услуга от общ икономически интерес, включително тарифите и таксите, заплащани от нейните ползватели.
(23)
Вследствие на отварянето на ЕГТС към членове от трети държави или от ОТС в конвенцията следва да се съдържат разпоредбите, регламентиращи тяхното участие.
(24)
Конвенцията следва да съдържа освен позоваване на приложимото право като цяло, както понастоящем е предвидено в член 2 от Регламент (ЕО) № 1082/2006, така и да посочва правилата на Съюза и националното право, приложимо за ЕГТС. Освен това следва да е възможно за това национално право да бъде правото на държавата-членка, в която органите на ЕГТС упражняват своите правомощия, по-специално в случаите, в които персоналът работи под ръководството на директора и се намира в държава-членка, различна от държавата членка, в която е седалището на ЕГТС. Конвенцията следва също така да изброява приложимото право на Съюза и националното право, пряко относими към дейностите на ЕГТС, извършвани в рамките на посочените в конвенцията задачи, включително когато ЕГТС управлява услуги от общ интерес или инфраструктура.
(25)
Настоящият регламент не следва да обхваща срещаните от ЕГТС проблеми във връзка с възлагането на трансгранични обществени поръчки.
(26)
Предвид значимостта на правилата, приложими по отношение на персонала на ЕГТС, както и принципите, залегнали в разпоредбите във връзка с управлението на персонала и процедурите за неговото наемане, тези правила и принципи следва да се определят в конвенцията, а не в устава. Следва да е възможно в конвенцията да могат да се предвидят различни възможности за избора на приложимите правила за персонала на ЕГТС. Уставът следва да съдържа конкретни разпоредби относно управлението на персонала и процедурите за неговото наемане.
(27)
Държавите-членки следва да използват в по-голяма степен възможностите, предвидени в Регламент (ЕО) № 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета (8), да се предвидят чрез общо споразумение изключения във връзка с определянето на приложимото законодателство съгласно посочения регламент в интерес на някои лица или категории лица и третират персонала на ЕГТС като такава категория лица.
(28)
Предвид значимостта на разпоредбите за отговорността на членовете тези разпоредби следва да бъдат уредени в конвенцията, а не в устава.
(29)
Когато дадена ЕГТС има за изключителна цел управлението на програма за сътрудничество или част от нея, подпомагана от ЕФРР, или когато ЕГТС има за цел междурегионално сътрудничество или мрежи, следва да не се изисква информация за територията, в която ЕГТС може да изпълнява своите задачи. В първия случай обхватът на територия следва да бъде определена, и когато е целесъобразно, да бъде и изменен в съответната програма за сътрудничество. Във втория случай изискванията за такава информация, макар че се отнасят главно до нематериални дейности, биха могли да попречат на участието на нови членове в междурегионалното сътрудничество или в мрежите.
(30)
Следва да бъдат изяснени различните правила във връзка с контрола на управлението на публичните фондове, от една страна, и одита на отчетните документи на ЕГТС, от друга.
(31)
ЕГТС, чиито членове са с ограничена отговорност, следва да бъдат по-ясно разграничени от тези, чиито членове са с неограничена отговорност. Освен това, за да се даде възможност на ЕГТС, чиито членове имат ограничена отговорност, да извършват дейности, от които потенциално може да възникнат дългове, на държавите-членки следва да се позволи да изискват тези ЕГТС да сключат подходяща застраховка или да са обект на подходяща финансова гаранция, която да покрива специфичните рискове във връзка с тези дейности.
(32)
Държавите-членки следва да предоставят на Комисията всички разпоредби, както и всички техни изменения, приети за прилагане на Регламент (ЕО) № 1082/2006. За да се подобри обменът на информация и координацията между държавите-членки, Комисията и Комитета на регионите, Комисията следва да предава текста на тези разпоредби на държавите-членки и на Комитета на регионите. Комитетът на регионите създава платформа за ЕГТС, която позволява на всички заинтересовани лица да обменят опит и добри практики и подобрява комуникацията относно възможностите и предизвикателствата пред ЕГТС, като улеснява обмена на опит във връзка със създаването на ЕГТС на териториално равнище и споделянето на знания за най-добрите практики за териториално сътрудничество.
(33)
Следва да бъде определен нов краен срок за доклада за прилагането на Регламент (ЕО) № 1082/2006. В съответствие с инициативата на Комисията за преминаване към разработване на политики въз основа на надеждни данни, в този доклад следва да се разглеждат основните въпроси във връзка с оценката, включително ефективността, ефикасността, относимостта, европейската добавена стойност, диапазона за опростяване и устойчивостта. Ефективността следва да се разбира и като отнасяща се, inter alia, до естеството на опитите в отделните служби на Комисията, както и между Комисията и други органи като например Европейската служба за външна дейност, за разпространяване на информация относно инструмента ЕГТС. Комисията следва да изпрати този доклад на Европейския парламент, Съвета и, съгласно член 307, първа алинея от ДФЕС, на Комитета на регионите. Този доклад следва да бъде изпратен до 1 август 2018 г.
(34)
За да се изготви списък с индикатори, който да се използва за изготвянето на доклада за прилагането на Регламент (ЕО) № 1082/2006, на Комисията следва да се делегира правомощието да приема актове съгласно член 290 от ДФЕС. От особена важност е Комисията да направи подходящи консултации по време на подготвителната си работа, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегирани актове Комисията следва да осигури незабавно, своевременно и по подходящ начин предаване на съответните документи на Европейския парламент и на Съвета.
(35)
Съществуващите ЕГТС следва да не бъдат задължавани да адаптират конвенцията и устава си съобразно измененията на Регламент (ЕО) № 1082/2006, въведени с настоящия регламент.
(36)
Необходимо е да се уточни при действието на кой набор от правила следва да бъдат одобрени ЕГТС, за които процедурата за одобряване вече е започнала преди настоящият регламент да започне да се прилага.
(37)
За да бъдат адаптирани съществуващите национални правила за прилагане на настоящия регламент преди програмите съгласно цел „Европейско териториално сътрудничество“ да бъдат представени на Комисията, настоящият регламент следва да започне да се прилага шест месеца след датата на влизането му в сила. При адаптиране на своите съществуващи национални правила държавите-членки следва да гарантират, че са определени компетентните органи, отговарящи за одобрението на ЕГТС, и че в съответствие с техните правни и административни разпоредби тези органи са същите такива, които отговарят за получаването на известия в съответствие с член 4 от Регламент (ЕО) № 1082/2006.
(38)
Тъй като целта на настоящия регламент, а именно подобряване на правния инструмент ЕГТС, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки и следователно може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, установен в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на посочената цел, като се има предвид, че участието в ЕГТС не е задължително и се извършва при спазване на конституционния ред на всяка държава-членка.
(39)
Поради това Регламент (ЕО) № 1082/2006 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Изменения на Регламент (ЕО) № 1082/2006
Регламент (ЕО) № 1082/2006 се изменя, както следва:
1)
Член 1 се изменя, както следва:
а)
параграфи 1 и 2 се заменят със следното:
„1. Европейска група за териториално сътрудничество („ЕГТС“) може да бъде създадена на територията на Съюза при условията и разпоредбите, предвидени в настоящия регламент.
2. Целта на ЕГТС е да улеснява и насърчава по-специално териториалното сътрудничество, включително един или повече аспекти на трансграничното, транснационалното и междурегионалното сътрудничество между нейните членове, както са определени в член 3, параграф 1, с цел по-голямо икономическо, социално и териториално сближаване на Съюза.“;
б)
добавя се следният параграф:
„5. Седалището на ЕГТС се намира в държава-членка, съгласно чието право е създаден поне един от членовете на ЕГТС.“;
2)
Член 2 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Актовете на органите на ЕГТС се уреждат от:
а)
настоящия регламент;
б)
конвенцията, посочена в член 8, когато това е изрично разрешено по настоящия регламент; както и
в)
при въпроси, които не са уредени от настоящия регламент или са само частично уредени от него - националното право на държавата-членка, в която се намира седалището на ЕГТС.
Когато е необходимо да се определи приложимото право съгласно правото на Съюза или международното частно право, дадена ЕГТС се счита за образувание от държавата-членка, в която е седалището й.“;
б)
вмъква се следният параграф:
„1a. Дейностите на ЕГТС във връзка с изпълнение на задачите, посочени в член 7, параграфи 2 и 3, в рамките на Съюза се уреждат от приложимото право на Съюза и националното право, определени от конвенцията, посочена в член 8.
Дейностите на ЕГТС, които са съфинансирани от бюджета на Съюза, отговарят на изискванията, установени в приложимото право на Съюза и националното право, по отношение на прилагането на правото на Съюза.“;
3)
Член 3 се изменя, както следва:
а)
параграф 1, първа алинея се заменя със следното:
„1. Следните образувания могат да станат членове на ЕГТС:
а)
държави-членки или органи на национално равнище;
б)
регионални органи;
в)
местни органи;
г)
публични предприятия по смисъла на член 2, параграф 1, буква б) от Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (9) или публичноправни организации по смисъла на член 1, параграф 9, втора алинея от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (10);
д)
предприятия, на които е възложено извършването на услуги от общ икономически интерес, в съответствие с приложимото право на Съюза и национално право;
е)
национални, регионални или местни органи или организации, или публични предприятия, равностойни на посочените в буква г), от трети държави, при условията, определени в член 3а.“;
(9) Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. относно координиране на процедурите за възлагане на обществени поръчки от възложители, извършващи дейност във водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги (ОВ L 134, 30.4.2004 г., стр. 1)." 						
(10) Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки (ОВ L 134, 30.4.2004 г., стр. 114)." 						
б)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. ЕГТС се състои от членове, установени на територията на най-малко две държави-членки, с изключение на случаите, предвидени в член 3а, параграфи 2 и 5.“;
4)
Вмъква се следният член:
„Член 3а
Приемане на членове от трети държави или отвъдморски страни или територии (OCT)
1. В съответствие с член 4, параграф 3а ЕГТС може да се състои от членове, установени на територията на най-малко две държави-членки и една или повече трети държави, граничещи най-малко с една държава-членка, включително с нейните най-отдалечени региони, ако тези държави-членки и трети държави съвместно извършват действия за териториално сътрудничество и изпълнение на програми, подпомагани от Съюза.
За целите на настоящия регламент за трета държава или ОСТ се счита държава или ОСТ, граничеща с държава-членка, включително с нейните най-отдалечени региони, когато третата държава или ОСТ и същата държава-членка имат обща сухопътна граница или когато както третата държава или ОСТ, така и държавата-членка отговарят на условията на съвместна морска трансгранична или транснационална програма по целта „Европейско териториално сътрудничество“ или отговарят на условията на друга трансгранична програма за сътрудничество или програма за сътрудничество, свързана с прекосяване на море или с морски басейни, включително когато са разделени от международни води.
2. ЕГТС може да се състои от членове, установени на територията само на една държава-членка и една или повече трети държави, граничещи със същата държава-членка, включително нейните най-отдалечени региони, ако заинтересованата държава-членка счита, че тази ЕГТС е в съответствие с обхвата на провежданото от нея териториално сътрудничество в контекста на трансграничното или транснационалното сътрудничество или двустранните отношения със съответните трети държави.
3. За целите на параграфи 1 и 2 трети държави, граничещи с държава-членка, включително нейните най-отдалечени региони, включват морските граници между съответните държави.
4. В съответствие с член 4а и при условията по параграф 1 от настоящия член дадена ЕГТС може да се състои и от членове, установени на територията на най-малко две държави-членки, включително техните най-отдалечени региони, и една или повече ОСТ, със или без членове от една или повече трети държави.
5. В съответствие с член 4а и при условията по параграф 2 от настоящия член дадена ЕГТС може да се състои и от членове, установени на територията само на една държава-членка, включително нейните най-отдалечени региони, и една или повече ОСТ, със или без членове от една или повече трети държави.
6. ЕГТС не може да се създава от членове само от една държава-членка и една или повече ОСТ, свързани със същата държава-членка.“;
5)
Член 4 се изменя, както следва:
а)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. След известие съгласно параграф 2, получено от потенциален член, държавата-членка, която е получила известието, като взима под внимание своята конституционна структура, одобрява участието на потенциалния член в ЕГТС и конвенцията, освен ако същата държава членка счита, че:
а)
това участие или конвенцията не е в съответствие с нито едно от следните:
i)
настоящия регламент;
ii)
други разпоредби на правото на Съюза относно актовете и дейностите на ЕГТС;
iii)
националното право, свързано с правомощията и компетентността на потенциалния член;
б)
такова участие не е обосновано по причини, свързани с обществения интерес или обществения ред на същата държава-членка; или
в)
уставът не е в съответствие с конвенцията.
В случай на отказ на одобрение държавата-членка излага мотивите си да откаже одобрение и, по целесъобразност, предлага необходимите изменения в конвенцията.
Държавата-членка взема решение относно одобрение в срок от шест месеца от датата на получаване на известие в съответствие с параграф 2. Ако държавата-членка, която е получила известието, не направи възражение в този срок, участието на потенциалния член и конвенцията се считат за одобрени. Независимо от това държавата-членка, в която ще се намира предложеното седалище на ЕГТС, официално одобрява конвенцията, за да се позволи създаването на ЕГТС.
Всяко искане за допълнителна информация от държавата-членка до потенциален член прекъсва срока, посочен в трета алинея. Прекъсването започва от деня, следващ датата, на която държавата-членка е изпратила забележките си до потенциалния член, и продължава, докато потенциалният член даде отговор по забележките.
Прекъсване на срока, посочен в трета алинея обаче не настъпва, ако потенциалният член представи отговор по забележките на държавата-членка в срок от десет работни дни след началото на периода на прекъсване.
При вземане на решение относно участието на потенциален член в ЕГТС държавите-членки могат да приложат националните си правила.“;
б)
вмъква се следният параграф:
„3a. В случай на ЕГТС с потенциални членове от една или повече трети държави държавата-членка, в която ще се намира предложеното седалище на ЕГТС, като се консултира с другите заинтересовани държави-членки, се уверява, че са спазени условията, определени в член 3а, и че всяка трета държава е одобрила участието на потенциалния член в съответствие с едно от следните:
а)
условия и процедури, равностойни на установените в настоящия регламент; или
б)
споразумение, сключено между най-малко една държава-членка, съгласно чието законодателство е създаден потенциалният член, и тази трета държава.“;
в)
параграфи 5 и 6 се заменят със следното:
„5. Членовете се споразумяват относно конвенцията, посочена в член 8, като осигуряват нейната съгласуваност с одобрението в съответствие с параграф 3 от настоящия член.
6. ЕГТС уведомява държавите-членки, съгласно чието право са създадени членовете на ЕГТС, за всички изменения на конвенцията или на устава. Всяко изменение в конвенцията, с изключение единствено в случай на присъединяване на нов член по реда и при условията на параграф 6а, буква а), подлежи на одобряване от тези държави-членки в съответствие с процедурата, предвидена в настоящия член.“;
г)
добавя се следният параграф:
„6a. В случай на присъединяване на нови членове към съществуваща ЕГТС се прилагат следните разпоредби:
а)
в случай на присъединяване на нов член от държава-членка, която вече е одобрила конвенцията, това присъединяване подлежи на одобряване само от държавата-членка, съгласно чието право е създаден новият член в съответствие с процедурата, предвидена в параграф 3, и за него се уведомява държавата-членка, в която се намира седалището на ЕГТС;
б)
в случай на присъединяване на нов член от държава-членка, която все още не е одобрила конвенцията, се прилага процедурата, предвидена в параграф 6;
в)
в случай на присъединяване на нов член от трета държава към вече съществуваща ЕГТС, това присъединяване подлежи на разглеждане от държавата-членка, в която се намира седалището на ЕГТС, в съответствие с процедурата, предвидена в параграф 3а.“;
6)
Вмъква се следният член:
„Член 4а
Участие на членове от ОСТ
В случай на ЕГТС с потенциален член от ОСТ, държавата-членка, с която е свързана ОСТ, се уверява, че са спазени условията по член 3а, и като взема предвид връзката си с ОСТ:
а)
одобрява участието на потенциалния член в съответствие с член 4, параграф 3; или
б)
дава писмено потвърждение на държавата-членка, в която ще се намира предложеното седалище на ЕГТС, че компетентните органи в ОСТ са одобрили участието на потенциалния член в съответствие с условия и процедури, равностойни на предвидените в настоящия регламент.“;
7)
Член 5 се заменя със следното:
„Член 5
Придобиване на статут на юридическо лице и публикуване в Официален вестник
1. Конвенцията и уставът, както и всяко последващо тяхно изменение, се регистрират или публикуват или и двете в държавата-членка, където се намира седалището на съответното ЕГТС, в съответствие с приложимото национално право в тази държава членка. ЕГТС придобива статут на юридическо лице от датата на регистрацията или публикуването на конвенцията и устава, в зависимост от това кое от тези събития настъпва първо. Членовете информират съответните държави-членки и Комитета на регионите за регистрацията или за публикуването на конвенцията и на устава.
2. ЕГТС гарантира, че в срок от десет работни дни от датата на регистрацията или от публикуването на конвенцията и устава се изпраща заявление до Комитета на регионите в съответствие с образеца, посочен в приложението към настоящия регламент. След това Комитетът на регионите предава това заявление на Службата за публикации на Европейския съюз за публикуване на известие в серия C на Официален вестник на Европейския съюз, оповестяващо създаването на ЕГТС и съдържащо данните, посочени в приложението към настоящия регламент.“;
8)
В член 6 параграф 4 се заменя със следното:
„4. Независимо от параграфи 1, 2 и 3 от настоящия член, ако задачите на дадена ЕГТС, както са посочени в член 7, параграф 3, включват дейности, съфинансирани от Съюза, се прилага съответното законодателство относно контрола на средствата, предоставени от Съюза.“;
9)
Член 7 се изменя, както следва:
а)
параграфи 2 и 3 се заменят със следното:
„2. ЕГТС действа съгласно възложените й задачи, а именно улесняване и поощряване на териториалното сътрудничество за укрепване на икономическото, социалното и териториалното сближаване в Съюза и преодоляване на пречките за вътрешния пазар. Всяка задача се определя от нейните членове, така че да попада в кръга на компетентност на всеки член, освен ако държавата-членка или третата държава не одобри участието на член, създаден съгласно национално й право, даже и ако този член не е компетентен по отношение на всички задачи, посочени в конвенцията.
3. Дадена ЕГТС може да извършва конкретни дейности във връзка с териториалното сътрудничество между нейните членове за постигане на целта, посочена в член 1, параграф 2, със или без финансова подкрепа от Съюза.
Преди всичко задачите на ЕГТС може да се отнасят до изпълнението на програми за сътрудничество или части от тях или до изпълнението на операции, подпомагани от Съюза чрез Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд и/или Кохезионния фонд.
Държавите-членки могат да ограничат задачите, които ЕГТС може да изпълняват без финансова подкрепа от Съюза. Държавите-членки обаче, без да се засяга член 13, не могат да изключват задачите относно инвестиционните приоритети, посочени в член 7 от Регламент (ЕС) № 1299/2013 на Европейския парламент и на Съвета (11).“;
(11) Регламент (ЕС) № 1299/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. относно конкретните разпоредби за подкрепа от Европейския регионален фонд за развитие на целта за европейско териториално сътрудничество (ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 259)“;" 						
б)
в параграф 4 се добавя следната алинея:
„В съответствие с приложимото право на Съюза и национално право, посоченото в член 10, параграф 1, буква а) събрание на ЕГТС може обаче да определи реда и условията за използване на дадена част от инфраструктурата, която ЕГТС управлява, или реда и условията, при които се предоставя дадена услуга от общ икономически интерес, включително тарифите и таксите, заплащани от ползвателите.“;
10)
В член 8 параграф 2 се заменя със следното:
„2. В конвенцията се определят:
а)
наименованието и седалището на ЕГТС;
б)
териториалният обхват, в който ЕГТС може да изпълнява своите задачи;
в)
целта и задачите на ЕГТС;
г)
срокът, за който е учредена ЕГТС, и условията за прекратяването й;
д)
списъкът на членовете на ЕГТС;
е)
списъкът на органите на ЕГТС и съответните им правомощия;
ж)
приложимото право на Съюза и национално право на държавата-членка, в която се намира седалището на ЕГТС, за целите на тълкуването и прилагането на конвенцията;
з)
приложимото право на Съюза и национално право на държавата-членка, в която функционират органите на ЕГТС;
и)
условията за участие на членове от трети държави или от ОСТ, ако е целесъобразно, включително установяването на приложимото право, когато ЕГТС изпълнява задачи в трети държави или в ОСТ;
й)
приложимото право на Съюза и национално право, пряко свързани с дейностите на ЕГТС, извършвани в рамките на посочените в конвенцията задачи;
к)
правилата, приложими по отношение на персонала на ЕГТС, както и принципите, уреждащи разпоредбите във връзка с управлението на персонала и процедурите за неговото наемане;
л)
разпоредбите относно отговорността на ЕГТС и на нейните членове в съответствие с член 12;
м)
съответните условия за взаимно признаване, включително по отношение на финансовия контрол на управлението на обществените фондове; и
н)
процедурите за приемане на устава и изменение на конвенцията, които са в съответствие със задълженията, посочени в членове 4 и 5.
3. Ако задачите на ЕГТС се отнасят единствено до управлението на програма за сътрудничество или част от нея съгласно Регламент (ЕС) № 1299/2013 или ако ЕГТС се отнася до междурегионално сътрудничество или мрежи, информацията съгласно параграф 2, буква б) не се изисква.“;
11)
Член 9 се заменя със следния текст:
„Член 9
Устав
1. Уставът на ЕГТС се приема от нейните членове с единодушие въз основа на нейната конвенцията и в съответствие с нея.
2. В устава на ЕГТС се определя най-малко следното:
а)
разпоредбите относно работата на органите на ЕГТС и техните правомощия, както и броят на представителите на членовете в съответните органи;
б)
нейните процедури за вземане на решение;
в)
нейният работен език или работни езици;
г)
редът за нейното функциониране;
д)
нейните процедури относно управлението на персонала и неговото наемане;
е)
редът за финансовата вноска на нейните членове;
ж)
отчетните и бюджетните правила, приложими от нейните членове;
з)
назначеният независим външен одитор на нейните отчетни документи; и
и)
процедурите за изменение на нейния устав, които са в съответствие със задълженията, установени в членове 4 и 5.“;
12)
В член 11 параграф 2 се заменя със следното:
„2. Изготвянето на отчетните документи на ЕГТС и при необходимост на годишния отчет към тях, както и одитът и публикуването на тези отчетни документи, се уреждат от националното право на държавата-членка, в която е седалището на ЕГТС.“;
13)
Член 12 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 се добавя следната алинея:
„ЕГТС носи отговорност за всичките си дългове.“;
б)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Без да се засяга параграф 3, когато активите на ЕГТС се окажат недостатъчни, за да покрият пасивите й, членове й носят отговорност за дълговете на ЕГТС независимо от естеството на дълговете, като делът на всеки от членовете се определя пропорционално на неговата финансова вноска. Условията за финансовото участие се определят в устава.
Членовете на ЕГТС могат да предвидят в устава, че те носят отговорност и след като са престанали да бъдат членове на ЕГТС, за задължения, произтичащи от дейности на ЕГТС, извършени по време на тяхното членство.
2a. Ако отговорността на най-малко един от членовете на ЕГТС от държава-членка е ограничена по силата на националното право, съгласно което е създаден той, останалите членове могат също да ограничат своята отговорност в конвенцията, когато националното право за прилагането на настоящия регламент им дава възможност за това.
Наименованието на ЕГТС, съставена от членове с ограничена отговорност, включва думата „ограничена“.
Изискванията за публикуване на конвенцията, устава и отчетните документи на ЕГТС, чиито членове са с ограничена отговорност, са най-малко равностойни на изискванията за другите правни субекти с ограничена отговорност, съгласно законите на държавата-членка, в която се намира седалището на ЕГТС.
В случай на ЕГТС, чиито членове са с ограничена отговорност, всяка заинтересована държава-членка може да изиска ЕГТС да сключи подходяща застраховка или да е обект на гаранция, предоставена от банка или друга финансова институция, установена в държава-членка, или да е покрита от инструмент, предоставен като гаранция от публичен орган или от държавата-членка, за да се покрият специфичните рискове във връзка с дейностите на ЕГТС.“;
14)
В член 15, параграф 2 първа алинея се заменя със следното:
„2. Ако в настоящия регламент не е предвидено друго, при спорове, по които ЕГТС е страна, се прилага правото на Съюза относно юрисдикцията. За всички случаи, които не са уредени от правото на Съюза в тази област, компетентните съдебните инстанции за уреждане на споровете са тези в държавата-членка, в която е седалището на ЕГТС.“;
15)
Член 16 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Държавите-членки приемат разпоредби за осигуряване на ефективното прилагане на настоящия регламент, включително във връзка с определянето на компетентните органи, които отговарят за процедурата за одобрение в съответствие с тяхната правна и административна уредба.
Когато това се изисква съгласно националното право, съответната държава-членка може да установи подробен списък на задачите, които членовете на дадена ЕГТС по смисъла на член 3, параграф 1, създадени съгласно нейните закони, вече изпълняват в същата държава-членка във връзка с териториалното сътрудничество.
Държавата-членка предоставя на Комисията текста на всички разпоредби, приети съгласно настоящия член, както и техните изменения. Комисията предава тези разпоредби на останалите държави-членки и Комитета на регионите.”;
б)
вмъква се следният параграф:
„1a. Разпоредбите, посочени в параграф 1, доколкото засягат държава-членка, с която е свързана ОСТ, като се вземе предвид връзката на държавата-членка с тази ОСТ, осигуряват ефективното прилагане на настоящия регламент и по отношение на онези ОСТ, които граничат с други държави-членки или най-отдалечени региони на тези държави-членки.“;
16)
Член 17 се заменя със следното:
„Член 17
Доклад
До 1 август 2018 г. Комисията представя на Европейския парламент, на Съвета и на Комитета на регионите доклад относно прилагането на настоящия регламент, в който се оценява, въз основа на показатели, неговата ефективност, ефикасност, практическо значение, европейска добавена стойност и възможностите за неговото опростяване.
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 17а, с които се определя списъкът на показателите, посочен в първа алинея.“;
17)
Създава се следният член 17а:
„Член 17а
Упражняване на делегирането
1. Правомощията да приема делегирани актове се предоставят на Комисията при условията, предвидени в настоящия член.
2. Правомощията за приемане на делегирани актове, посочени в член 17, втора алинея, се предоставят на Комисията за период от пет години, считано от 21 декември 2013 г..
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 17, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията уведомява за това едновременно Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 17, втора алинея, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от три месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с три месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.“.
Член 2
Преходни разпоредби
1. ЕГТС, създадени преди 21 декември 2013 г., не са задължени да приведат своята конвенция и устава си в съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1082/2006 във версията му, както е изменен с настоящия регламент.
2. В случай на ЕГТС, по отношение на които е започнала процедура съгласно член 4 от Регламент (ЕО) № 1082/2006 преди 22 юни 2014 г., и за които остава само регистрация или публикуване съгласно член 5 от Регламент (ЕО) № 1082/2006, конвенцията или уставите се регистрират, публикуват или и двете в съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1082/2006 във версията му преди неговото изменение с настоящия регламент.
3. ЕГТС, по отношение на които е започнала процедура съгласно член 4 от Регламент (ЕО) № 1082/2006 повече от шест месеца преди 22 юни 2014 г., се одобряват в съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1082/2006 преди изменението му с настоящия регламент.
4. ЕГТС, различни от посочените в параграфи 2 и 3 от настоящия член, по отношение на които е започнала процедура съгласно член 4 от Регламент (ЕО) № 1082/2006 преди 22 юни 2014 г., се одобряват в съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1082/2006, така както е изменен с настоящия регламент.
5. Държавите-членки предават на Комисията текста на необходимите изменения на националните разпоредби, приети в съответствие с член 16, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1082/2006, така както е изменен с настоящия регламент, не по-късно от 22 юни 2014 г.
Член 3
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 22 юни 2014 г..
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 17 декември 2013 година.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 1302/2013
2013 m. gruodžio 17 d.
kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 1082/2006 dėl Europos teritorinio bendradarbiavimo grupės (ETBG) atsižvelgiant į patikslintas, supaprastintas ir pagerintas tokių grupių steigimo ir jų veikimo sąlygas
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 175 straipsnio trečią pastraipą,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę (2),
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros,
kadangi:
(1)
vadovaujantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1082/2006 (3), Komisija 2011 m. liepos 29 d. priėmė ataskaitą Europos Parlamentui ir Tarybai dėl to reglamento taikymo; Toje ataskaitoje Komisija paskelbė apie savo ketinimą pasiūlyti keletą Reglamento (EB) Nr. 1082/2006 pakeitimų, kad būtų supaprastintas ETBG steigimas ir veikla, taip pat apie savo ketinimą pasiūlyti paaiškinti tam tikras galiojančias nuostatas. Kliūtys steigti naujas ETBG turėtų būti pašalintos, kartu turėtų būti užtikrintas jau įsteigtų ETBG veiklos tęstinumas ir supaprastintas jų veikimas, nes taip bus galima platesniu mastu naudoti ETBG bei prisidėti prie geresnio viešųjų įstaigų politinio nuoseklumo ir bendradarbiavimo nesukuriant papildomos naštos nacionalinėms ar Sąjungos administracijoms;
(2)
dėl ETBG steigimo turėtų spręsti grupės nariai ir jų nacionalinės valdžios institucijos; Sąjungos lygmeniu ETBG steigimas nėra automatiškai siejamas su jokia teisine ar finansine nauda;
(3)
Lisabonos sutartyje į sanglaudos politiką įtrauktas teritorinis aspektas, o terminas „Bendrija“ pakeistas terminu „Sąjunga“. Todėl turėtų pasikeisti Reglamento (EB) Nr. 1082/2006 terminologija;
(4)
ETBG gali turėti potencialo dar labiau skatinti ir užtikrinti harmoningą visos Sąjungos vystymąsi ir ypač ekonominę, socialinę ir teritorinę jos regionų sanglaudą, taip pat prisidėti siekiant 2020 m. Europa, pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategijos (toliau - strategija „Europa 2020“) tikslų. ETBG taip pat gali teigiamai prisidėti prie regionų, kurie susiduria su didelėmis ir nuolatinėmis gamtinėmis ar demografinėmis problemomis, įskaitant specifinę atokiausių regionų padėtį, teritorinio bendradarbiavimo kliūčių mažinimo ir gali būt itin naudingos stiprinant trečiųjų šalių, užjūrio šalių ir teritorijų (toliau - UŠT), ir Sąjungos pasienio regionų bendradarbiavimą, taip pat naudojant Sąjungos išorės bendradarbiavimo programas;
(5)
iki šiol įgyta ETBG patirtis rodo, kad ETBG kaip teisinė priemonė taip pat naudojama bendradarbiavimui užtikrinti įgyvendinant kitą Sąjungos politiką nei sanglaudos politika, įskaitant įgyvendinamas programas ar jų dalis, kurioms naudojama ne sanglaudos politikos, o kita Sąjungos finansinė parama. ETBG veiksmingumas ir efektyvumas turėtų būti padidintas išplečiant ETBG pobūdį, šalinant nuolatines kliūtis ir palengvinant ETBG kūrimą ir veiklą kartu išsaugant valstybėms narėms galimybę riboti veiksmus, kuriuos ETBG gali vykdyti be Sąjungos finansinės paramos. Pagal Reglamentą (ES) Nr. 1082/2006 ETBG kiekvienoje valstybėje narėje užtikrintas didžiausias teisnumas, suteikiamas juridiniams asmenims pagal tos valstybės narės nacionalinės teisės aktus, įskaitant galimybę sudaryti susitarimus su kitomis ETBG ar kitais juridiniais asmenimis siekiant vykdyti bendrus bendradarbiavimo projektus, kad, inter alia, būtų užtikrintas veiksmingesnis makroregioninių strategijų įgyvendinimas;
(6)
pagal savo pobūdį ETBG veikia daugiau nei vienoje valstybėje narėje. Dėl to pagal Reglamentą (EB) Nr. 1082/2006 nustatyta galimybė, kuria naudojantis ETBG susitarime ir įstatuose leidžiama nurodyti tam tikrais klausimais taikytiną teisę. Turėtų būti patikslinta, kokiais atvejais pagal tame reglamente nustatytą taikomos teisės hierarchiją tokie nurodymai turi suteikti viršenybę valstybių narių, kuriose yra ETBG registruota buveinė, nacionalinės teisės aktams. Be to, Reglamento (EB) Nr. 1082/2006 nuostatos dėl taikomos teisės turėtų būti taikomos ir ETBG veiksmams bei veiklai, kurių teisinį vertinimą kiekvienu atskiru atveju atlieka valstybės narės;
(7)
skirtingose valstybėse narėse vietos ir regionų institucijų statusas skiriasi, todėl vienose valstybėse narėse šių institucijų kompetencija gali būti regioninė, o kitose, visų pirma mažesnėse arba centralizuotose valstybėse narėse, - nacionalinė. Todėl nacionalinės valdžios institucijos turėtų galėti tapti ETBG narėmis kartu su pačia valstybe nare;
(8)
kadangi Reglamente (EB) Nr. 1082/2006 nurodyta, kad pagal privatinę teisę įsteigtos įstaigos gali tapti ETBG narėmis, jei jos laikomos viešosios teisės reglamentuojamomis įstaigomis, kaip apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2004/18/EB (4), ETBG ateityje turėtų būti galima naudoti viešosioms paslaugoms bendrai valdyti, ypatingą dėmesį skiriant visuotinės ekonominės svarbos paslaugoms ar infrastruktūrai. Todėl kiti privatinės arba viešosios teisės reglamentuojami subjektai taip pat gali tapti ETBG nariais. Tai taip pat turėtų būti taikoma valstybės įmonėms, kaip apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2004/17/EB (5), ir įmonėms, kurioms patikėta teikti visuotinės ekonominės svarbos paslaugas tokiose srityse, kaip švietimas ir mokymai, medicininė priežiūra, socialiniai poreikiai, susiję su sveikatos ir ilgalaike priežiūra, vaikų priežiūra, galimybe įsidarbinti ir vėl integruotis į darbo rinką, socialiniu būstu, taip pat pažeidžiamoms grupėms priklausančių asmenų priežiūros ir socialinės įtraukties paslaugomis;
(9)
Į Reglamentą (EB) Nr. 1082/2006 neįtrauktos išsamios taisyklės dėl trečiųjų šalių subjektų dalyvavimo pagal tą reglamentą įsteigtoje ETBG, t. y. kai ją įsteigia nariai iš bent dviejų valstybių narių. Atsižvelgiant į tai, kad toliau derinamos taisyklės, kuriomis reglamentuojamas vienos ar daugiau valstybių narių ir vienos ar daugiau trečiųjų šalių bendradarbiavimas - daugiausia tarpvalstybinio bendradarbiavimo pagal Europos kaimynystės priemonę (EKP) ir Pasirengimo narystei pagalbos priemonę (PNPP II) pagrindu, tačiau taip pat papildomo finansavimo Europos plėtros fondo lėšomis ir tarptautinio bendradarbiavimo vadovaujantis Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslu, pagal kurį lėšos, skirtos pagal EKP ir PNPP II, turi būti pervedamos siekiant telkti tokius ir Europos regioninės plėtros fondo (ERPF) pagal jungtines bendradarbiavimo programas skirtus asignavimus, kontekste - turėtų būti aiškiai numatytas narių iš trečiųjų šalių, esančių valstybės narės, įskaitant jos atokiausius regionus, kaimynystėje dalyvavimas bent dviejų valstybių narių įsteigtose ETBG. Tai turėtų būti įmanoma, jei tai leidžiama pagal trečiųjų šalių teisės aktus arba bent vienos iš dalyvaujančių valstybių narių ir trečiųjų šalių susitarimus;
(10)
siekiant stiprinti Sąjungos ekonominę, socialinę ir teritorinę sanglaudą ir tuo tikslu siekiant didinti visų pirma teritorinio bendradarbiavimo, įskaitant tarpvalstybinį, tarptautinį ir tarpregioninį ETBG narių bendradarbiavimą vienoje ar daugiau sričių, veiksmingumą, trečiosioms šalims, esančioms valstybės narės, įskaitant jos atokiausius regionus, kaimynystėje, turėtų būti leidžiama dalyvauti ETBG. Todėl pagal Europos teritorinio bendradarbiavimo programas Sąjungos lėšomis bendrai finansuojamais veiksmais, net jeigu jie yra įgyvendinami iš dalies arba visiškai už Sąjungos teritorijos ribų ir todėl ETBG veikla taip pat yra vykdoma bent tam tikru mastu ne Sąjungos teritorijoje, turėtų būti toliau siekiama Sąjungos sanglaudos politikos tikslų. Atsižvelgiant į šias aplinkybes ir kai taikoma, ETGB, turinčių narių ir iš trečiųjų šalių, esančių bent vienos valstybės narės, įskaitant jos atokiausius regionus, kaimynystėje, veiklos indėlis siekiant Sąjungos išorės veiksmų politikos, pvz., vystomojo bendradarbiavimo ar ekonominio, finansinio ir techninio bendradarbiavimo, tikslų tėra šalutinis, nes atitinkamomis bendradarbiavimo programomis ir, savo ruožtu, tos ETBG veikloje daugiausia dėmesio turėtų būti skiriama Sąjungos sanglaudos politikos tikslams. Vadinasi, vystomojo bendradarbiavimo ar ekonominio, finansinio ir techninio bendradarbiavimo tikslai, kuriuos tarpusavyje įgyvendina tik viena valstybė narė, įskaitant jos atokiausius regionus, ir viena ar daugiau trečiųjų šalių, tik papildo sanglaudos politika grindžiamus teritorinio bendradarbiavimo tikslus, kuriuos tarpusavyje įgyvendina valstybės narės, įskaitant jų atokiausius regionus. Todėl Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 175 straipsnio trečia pastraipa yra pakankamas teisinis pagrindas šiam reglamentui priimti;
(11)
gavus UŠT nacionalinių, regioninių, subregioninių ir vietos valdžios institucijų ir organizacijų ir, kai tinkama, kitų viešųjų įstaigų ar institucijų, įskaitant viešųjų paslaugų teikėjus, leidimą dalyvauti ETBG remiantis Tarybos sprendimu 2013/755/ES (6) ir atsižvelgiant į tai, kad 2014-2020 m. programavimo laikotarpiu specialus papildomas finansinis asignavimas pagal daugiametę finansinę programą turi sustiprinti atokiausių Sąjungos regionų ir kaimyninių trečiųjų šalių bei kai kurių UŠT, išvardytų SESV II priede, esančių tų atokiausių regionų kaimynystėje, bendradarbiavimą, galimybė naudotis ETBG teisine priemone turėtų būti sudaryta ir nariams iš UŠT. Siekiant užtikrinti teisinį tikrumą ir skaidrumą, turėtų būti nustatytos specialios narių iš UŠT prisijungimo prie ETBG patvirtinimo procedūros, įskaitant, kai būtina, specialias taisykles dėl atitinkamai ETBG, kurioje yra ir narių iš UŠT, taikytinos teisės;
(12)
Reglamente (EB) Nr. 1082/2006 susitarimas, kuriame išdėstyta būsimų ETBG sudėtis, atskiriamas nuo įstatų, kuriuose nustatyta įgyvendinimo veikla. Vis dėlto pagal tą reglamentą šiuo metu įstatuose turi būti pateiktos visos susitarimo nuostatos. Nors ir susitarimas, ir įstatai yra siunčiami valstybėms narėms, jie yra atskiri dokumentai, ir patvirtinimas turėtų būti reikalingas tik priimant susitarimą. Be to, kai kurie šiuo metu į įstatus įtraukti aspektai turėtų būti perkelti į susitarimą;
(13)
steigiant ETBG įgyta patirtis rodo, kad valstybės narės retai baigia patvirtinimo procedūrą per nustatytuosius tris mėnesius. Todėl tas laikotarpis turėtų būti pailgintas iki šešių mėnesių. Kita vertus, siekiant užtikrinti teisinį tikrumą, pasibaigus šiam laikotarpiui turėtų būti laikoma, kad susitarimas patvirtinamas nebyliu sutikimu, kai taikoma, vadovaujantis atitinkamų valstybių narių nacionaline teise, įskaitant jų atitinkamus konstitucinius reikalavimus. Tačiau valstybė narė, kurioje turi būti siūlomos ETBG registruota buveinė, turėtų oficialiai patvirtinti susitarimą. Nors valstybės narės turi galėti taikyti nacionalines galimo nario dalyvavimo ETBG patvirtinimo procedūros taisykles arba, vadovaudamosi nacionalinėmis taisyklėmis, kuriomis įgyvendinamas Reglamentas (EB) Nr. 1082/2006, parengti specialias taisykles, neturėtų būti nuostatų, leidžiančių nukrypti nuo nuostatos dėl nebylaus sutikimo pasibaigus šešiems mėnesiams, išskyrus šiame reglamente nurodytus atvejus;
(14)
turėtų būti nustatyti pagrindai, kuriais remiantys valstybės narės gali atsisakyti patvirtinti galimo nario dalyvavimą ar susitarimą. Vis dėlto, sprendžiant dėl to patvirtinimo neturėtų būti atsižvelgiama į nacionalinę teisę, kurioje reikalaujama taikyti kitokias taisykles ir procedūras nei nustatytos Reglamente (EB) Nr. 1082/2006;
(15)
kadangi Reglamentas (EB) Nr. 1082/2006 negali būti taikomas trečiosiose šalyse, valstybė narė, kurioje siūloma įsteigti ETBG registruotą buveinę, tvirtindama galimų narių iš trečiųjų šalių, įsteigtų pagal tų trečiųjų šalių teisės aktus, dalyvavimą, turėtų įsitikinti, konsultuodamasi su tomis valstybėmis narėmis, pagal kurių įstatymus įsteigti kiti galimi ETBG nariai, kad trečiosios šalys taikė sąlygas ir procedūras, lygiavertes nustatytosioms Reglamente (EB) Nr. 1082/2006 arba veikė pagal tarptautinius dvišalius ar daugiašalius susitarimus tarp Europos Tarybos valstybių narių (nesvarbu, ar jos yra Sąjungos valstybės narės), sudarytus remiantis 1980 m. gegužės 21 d. Madride pasirašyta Europos konvencija dėl pasienio bendradarbiavimo tarp teritorinių bendrijų ir valdžios organų ir pagal ją priimtais papildomais protokolais. Taip pat turėtų būti nurodyta, kad tais atvejais, kai dalyvauja kelios Sąjungos valstybės narės ir viena ar daugiau trečiųjų šalių, turėtų pakakti, kad tokį susitarimą sudarytų atitinkama trečioji šalis ir viena dalyvaujanti Sąjungos valstybė narė;
(16)
siekiant skatinti prie veikiančios ETBG prisijungti naujus narius, turėtų būti supaprastinta susitarimų pakeitimo tvarka. Vadinasi, naujo nario iš susitarimą jau patvirtinusios valstybės narės atveju apie tokius pakeitimus reikėtų pranešti tik tai valstybei narei, pagal kurios įstatymus įsteigtas naujas galimas narys, ir valstybei narei, kurioje yra ETBG registruota buveinė, o ne visoms dalyvaujančioms valstybėms narėms. Apie tolesnius susitarimo pakeitimus turėtų būti pranešama visoms susijusioms valstybėms narėms. Tačiau toks keitimo procedūros supaprastinimas neturėtų būti taikomas tuo atveju, kai naujas galimas narys yra iš susitarimo dar nepatvirtinusios valstybės narės, trečiosios šalies arba UŠT, nes būtina, visas dalyvaujančias valstybes nares įgalinti patikrinti, ar toks prisijungimas atitinka jų viešąjį interesą arba viešąją politiką;
(17)
atsižvelgiant į Sąjungos valstybių narių ir UŠT ryšius, tos valstybės narės turėtų dalyvauti galimų narių iš UŠT dalyvavimo patvirtinimo procedūrose. Atsižvelgiant į specifinius valstybės narės ir UŠT valdymo santykius, valstybė narė turėtų arba pritarti galimo nario dalyvavimui, arba pateikti valstybei narei, kurioje yra siūloma registruoti ETBG buveinę, rašytinį patvirtinimą, kad UŠT kompetentingos institucijos pritarė galimo nario dalyvavimui vadovaudamosi sąlygomis ir procedūromis, lygiavertėmis Reglamente (EB) No 1082/2006 nustatytoms sąlygoms ir procedūroms. Tokia pat procedūra turėtų būti taikoma tuo atveju, kai galimas narys iš UŠT pageidauja prisijungti prie veikiančios ETBG;
(18)
kadangi įstatuose nebeturi būti visų susitarimo nuostatų, ir susitarimas, ir įstatai turėtų būti įregistruojami ir (arba) paskelbiami. Be to, siekiant skaidrumo, pranešimas apie sprendimą įsteigti ETBG turėtų būti paskelbtas Europos Sąjungos oficialiojo leidinio C serijoje. Siekiant nuoseklumo tame pranešime turėtų būti Reglamento (EB) Nr. 1082/2006, iš dalies pakeisto šiuo reglamentu, priede nustatyta informacija;
(19)
ETBG paskirtis turėtų būti išplėsta siekiant sudaryti geresnes teritorinio bendradarbiavimo sąlygas ir apskritai jį skatinti, įskaitant strateginį planavimą bei regioninių ir vietos klausimų sprendimo valdymą atsižvelgiant į sanglaudos politiką ir kitas Sąjungos politikos sritis, taip prisidedant prie strategijos „Europa 2020“ arba makroregioninių strategijų įgyvendinimo. Todėl ETBG turėtų turėti galimybę įgyvendinti veiksmus naudodamasi ne pagal Sąjungos sanglaudos politiką teikiama finansine parama. Be to, turėtų būti reikalaujama, kad visi nariai iš kiekvienos atstovaujamos valstybės narės ar trečiosios šalies turėtų veiksmingam ETBG veikimui reikiamą kompetenciją, nebent valstybė narė ar trečioji šalis patvirtina nario, įsteigto pagal jos nacionalinę teisę, dalyvavimą net ir tuo atveju, kai narys neturi kompetencijos atlikti visų susitarime nurodytų užduočių;
(20)
ETBG kaip teisine priemone nesiekiama pažeisti Europos Tarybos acquis numatytos sistemos, pagal kurią siūlomos skirtingos galimybės ir sistemos, kurias naudodamos regionų ir vietos valdžios institucijos gali bendradarbiauti tarpvalstybiniu mastu, įskaitant neseniai sukurtas Europos regionų bendradarbiavimo grupes (7), nei numatyti konkrečių bendrų taisyklių, kuriomis būtų vienodai reglamentuojamos visos tokios priemonės visoje Sąjungoje;
(21)
ir konkrečios ETBG užduotys, ir valstybių narių galimybė apriboti ETBG veiksmus, kuriuos šios grupės gali vykdyti be finansinės Sąjungos paramos, turėtų būti suderintos su nuostatomis, kuriomis 2014-2020 m. programavimo laikotarpiu reglamentuojami ERPF, Europos socialinis fondas ir Sanglaudos fondas;
(22)
nors Reglamente (EB) Nr. 1082/2006 nustatyta, kad ETBG užduotys negali būti susijusios su, be kita ko, reguliavimo įgaliojimais, kurių teisinės pasekmės skirtingose valstybėse narėse gali skirtis, ETBG asamblėja turėtų galėti - jei taip konkrečiai numatyta pagal susitarimą ir jei tai atitinka Sąjungos ir nacionalinę teisę - nustatyti ETBG valdomo infrastruktūros objekto naudojimo sąlygas ar sąlygas, pagal kurias gali būti teikiamos visuotinės ekonominės svarbos paslaugos, įskaitant tarifus ir mokesčius naudotojams;
(23)
prie ETBG leidus prisijungti nariams iš trečiųjų šalių arba UŠT, susitarime turėtų būti nurodyta šių narių dalyvavimo tvarka;
(24)
susitarime be apskritai taikytinos teisės, kaip nustatyta Reglamento (EB) No 1082/2006 2 straipsnyje, turėtų būti išvardyti Sąjungos ir nacionalinė teisė, taikoma ETBG. Be to, ta nacionalinė teisė galėtų būti tos valstybės narės, kurioje ETBG organai vykdo savo įgaliojimus, teisė ypač tais atvejais, kai darbuotojai, tiesiogiai pavaldūs direktoriui, dirba ne toje valstybėje narėje, kurioje registruota ETBG buveinė. Susitarime taip pat turėtų būti išvardyta taikytina Sąjungos ir nacionalinė teisė, tiesiogiai susijusi su ETBG veikla, vykdoma atsižvelgiant į susitarime nurodytas užduotis, įskaitant kai ETBG valdo visuotinės svarbos viešąsias paslaugas ar infrastruktūrą;
(25)
šiame reglamente neturėtų būti nagrinėjamos su tarpvalstybiniais viešaisiais pirkimais susijusios problemos, su kuriomis susiduria ETBG;
(26)
atsižvelgiant į ETBG darbuotojams taikomų taisyklių ir principų, pagal kuriuos susitariama dėl personalo valdymo ir įdarbinimo tvarkos svarbą, jie turėtų būti nurodyti susitarime, o ne įstatuose. Turėtų būti galima numatyti, kad susitarime būtų galima nustatyti įvairias galimybes pasirinkti ETBG darbuotojams taikytinas taisykles. Konkreti personalo valdymo ir įdarbinimo tvarka turėtų būti nustatyta įstatuose;
(27)
valstybės narės turėtų labiau išnaudoti galimybes, nustatytas Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 883/2004 (8), kad galėtų bendru sutarimu nustatyti pagal tą reglamentą taikytinų teisės aktų išimtis, atsižvelgiant į tam tikrų asmenų arba tam tikrų asmenų kategorijų interesus, ir laikyti ETBG darbuotojus tokios kategorijos asmenimis;
(28)
atsižvelgiant į tvarkos, susijusios su nario atsakomybe svarbą, ta tvarka turėtų būti numatyta susitarime, o ne įstatuose;
(29)
tais atvejais, kai ETBG išskirtinis tikslas yra valdyti pagal ERPF remiamą bendradarbiavimo programą ar jos dalį arba kai ETBG sprendžia su tarpregioniniu bendradarbiavimu arba tinklais susijusius klausimus, neturėtų būti reikalaujama pateikti informacijos apie teritoriją, kurioje ETBG gali vykdyti savo užduotis. Pirmuoju atveju teritorijos apimtis turėtų būti apibrėžta ir, kai tinkama, pakeista atitinkamoje bendradarbiavimo programoje. Antruoju - reikalavimas pateikti tokią informaciją, kuris daugiausia keliamas neesminei veiklai, trukdytų naujiems nariams prisijungti prie tarpregioninio bendradarbiavimo arba tinklų;
(30)
turėtų būti patikslinta, pirma, įvairūs susitarimai dėl viešųjų lėšų valdymo kontrolės ir, antra, ETBG atskaitomybės audito tvarka;
(31)
ETBG, kurių narių atsakomybė ribota, turėtų būti aiškiau atskirtos nuo tų grupių, kurių narių atsakomybė neribota. Be to, kad ETBG, kurių narių atsakomybė ribota, galėtų įgyvendinti veiklą, dėl kurios galėtų atsirasti skolų, valstybėms narėms turėtų būti leista reikalauti, kad tokios ETBG užtikrintų atitinkamą su jų veikla susijusios rizikos draudimą arba kad tokios ETBG būtų užtikrintos atitinkama finansine garantija;
(32)
valstybės narės turėtų pateikti Komisijai bet kokias nuostatas, priimtas siekiant įgyvendinti Reglamentą (EB) Nr. 1082/2006, visus jų pakeitimus. Siekiant pagerinti valstybių narių, Komisijos ir Regionų komiteto keitimąsi informacija ir veiklos koordinavimą, Komisija turėtų perduoti tokias nuostatas valstybėms narėms ir Regionų komitetui. Regionų komitetas įsteigė ETBG platformą, kuria visiems suinteresuotiesiems subjektams suteikiama galimybė dalytis patirtimi, gerosios patirties pavyzdžiais ir gerinti informavimą apie ETBG galimybes bei uždavinius ir kuria sudaromos sąlygos dalytis patirtimi ETBG steigimo teritoriniu lygmeniu srityje bei gerąja patirtimi, susijusia su teritoriniu bendradarbiavimu;
(33)
turėtų būti nustatytas naujas galutinis terminas parengti pranešimą apie Reglamento (EB) Nr. 1082/2006 taikymą. Atsižvelgiant į Komisijos siekį formuoti įrodymais grindžiamą politiką, tame pranešime turi būti vertinami tokie aspektai, kaip efektyvumas, veiksmingumas, aktualumas Europos pridėtinė vertė, supaprastinimo galimybės ir tvarumas. Efektyvumas inter alia turėtų apimti įvairių Komisijos tarnybų pastangas ir Komisijos bei kitų įstaigų, pvz., Europos išorės veiksmų tarnybos, pastangas skleisti žinias apie ETBG priemonę. Komisija turėtų perduoti tą pranešimą Europos Parlamentui, Tarybai ir, pagal SESV 307 straipsnio pirmą pastraipą, Regionų komitetui. Tas pranešimas turėtų būti perduotas ne vėliau kaip 2018 m. rugpjūčio 1 d.
(34)
pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus nustatančius rodiklių, kuriais remiantis vertinamas Reglamentas (EB) Nr. 1086/2006 ir rengiama jo taikymo ataskaita, sąrašą. Ypač svarbu, kad atlikdama parengiamąjį darbą Komisija tinkamai konsultuotųsi, taip pat ir su ekspertais. Atlikdama su deleguotaisiais aktais susijusį parengiamąjį darbą ir rengdama jų tekstus Komisija turėtų užtikrinti, kad atitinkami dokumentai būtų vienu metu, laiku ir tinkamai perduodami Europos Parlamentui ir Tarybai;
(35)
veikiančios ETBG neturėtų būti įpareigotos pakeisti savo susitarimą ir įstatus pagal šiuo reglamentu padarytus Reglamento (EB) Nr. 1082/2006 pakeitimus;
(36)
būtina nurodyti, koks taisyklių rinkinys turėtų būti taikomas tų ETBG, kurių patvirtinimo procedūra buvo pradėta prieš šio reglamento taikymo pradžios datą, patvirtinimui;
(37)
norint pritaikyti esamas nacionalines taisykles, kad būtų galima įgyvendinti šį reglamentą prieš pateikiant Komisijai programas pagal Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslą, šis reglamentas turėtų būti pradėtas taikyti praėjus šešiems mėnesiams nuo jo įsigaliojimo dienos. Pritaikydamos savo šiuo metu galiojančias nacionalines taisykles, valstybės narės turėtų užtikrinti, kad būtų paskirtos už ETBG tvirtinimą atsakingos kompetentingos institucijos ir kad vadovaujantis jų teisine ir administracine tvarka tos institucijos būtų tos pačios įstaigos, kurios, remiantis Reglamento (EB) No 1082/2006 4 straipsniu, yra atsakingos už pranešimų priėmimą;
(38)
kadangi šio reglamento tikslo, t. y. patobulinti tokią teisinę priemonę kaip ETBG, valstybės narės negali pačios deramai pasiekti, o jo tikslingiau siekti Sąjungos lygmeniu, Sąjunga gali priimti priemones pagal Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatytą subsidiarumo principą. Vadovaujantis proporcingumo principu, kaip nustatyta tame straipsnyje, šiuo reglamentu nenumatoma nieko, kas nėra būtina siekiant šio tikslo, o pagal kiekvienos valstybės narės konstitucinę sistemą naudotis ETBG nėra privaloma;
(39)
todėl Reglamentas (ES) Nr. 1082/2006 turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamento (EB) Nr. 1082/2006 daliniai pakeitimai
Reglamentas (EB) Nr. 1082/2006 iš dalies keičiamas taip:
1.
1 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 ir 2 dalys pakeičiamos taip:
„1. Europos teritorinio bendradarbiavimo grupė (toliau - ETBG) gali būti įsteigta Sąjungos teritorijoje šiame reglamente numatytomis sąlygomis ir tvarka.
2. ETBG tikslas - sudaryti geresnes pirmiausia 3 straipsnio 1 dalyje nurodyto jos narių teritorinio bendradarbiavimo, įskaitant tarpvalstybinį, tarptautinį ir tarpregioninį bendradarbiavimą, sąlygas ir jį skatinti, kad būtų sustiprinta Sąjungos ekonominė ir socialinė sanglauda.“;
b)
Papildomas šia dalimi:
„5. ETBG registruota buveinė yra valstybėje narėje, pagal kurios teisės aktus įsteigtas bent vienas ETBG narys.“;
2.
2 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalis pakeičiama taip:
„1. ETBG organų veiksmai reglamentuojami:
a)
šiuo reglamentu;
b)
8 straipsnyje nurodytu susitarimu, kai tai aiškiai nurodyta pagal šį reglamentą; ir
c)
pagal šį reglamentą nereglamentuojamų ar iš dalies reglamentuojamų klausimų srityje - valstybių narių, kuriose yra ETBG registruota buveinė, nacionaline teise.
Kai būtina nustatyti taikytiną teisę pagal Sąjungos teisę ar tarptautinę privatinę teisę, ETBG laikoma valstybės narės, kurioje yra jos registruota buveinė, subjektu.“;
b)
įterpiama ši dalis:
„1a. ETBG veikla, Sąjungos teritorijoje vykdoma atliekant 7 straipsnio 2 ir 3 dalyse nurodytas užduotis, reglamentuojama taikytina Sąjungos teise ir nacionaline teise, kaip nustatyta 8 straipsnyje nurodytame susitarime.
ETBG veikla, kuri yra bendrai finansuojama iš Sąjungos biudžeto, turi atitikti taikytinoje Sąjungos teisėje ir su tos Sąjungos teisės taikymu susijusioje nacionalinėje teisėje nustatytus reikalavimus.“;
3.
3 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalies pirma pastraipa pakeičiama taip:
„1. ETBG nariais gali tapti šie subjektai:
a)
valstybės narės arba nacionalinio lygmens institucijos;
b)
regioninės institucijos;
c)
vietos institucijos;
d)
valstybės įmonės, kaip apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/17/EB (9) 2 straipsnio 1 dalies b punkte, arba viešosios teisės reglamentuojamos įstaigos, kaip apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/18/EB (10) 1 straipsnio 9 punkto antroje pastraipoje;
e)
įmonės, kurioms patikėta teikti visuotinės ekonominės svarbos paslaugas laikantis taikomos Sąjungos ir nacionalinės teisės nuostatų;
f)
trečiųjų šalių nacionalinės, regioninės arba vietos valdžios institucijos ar įstaigos arba valstybės įmonės, lygiavertės d punkte nurodytosioms, laikantis 3a straipsnyje nustatytų sąlygų.
(9) 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/17/EB dėl subjektų, vykdančių veiklą vandens, energetikos, transporto ir pašto paslaugų sektoriuose, vykdomų pirkimų tvarkos derinimo (OL L 134, 2004 4 30, p. 1)." 						
(10) 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/18/EB dėl viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo (OL L 134, 2004 4 30, p. 114).“;" 						
b)
2 dalis pakeičiama taip:
„2. ETBG sudaro nariai, esantys ne mažiau kaip dviejų valstybių narių teritorijoje, išskyrus atvejus, nurodytus 3a straipsnio 2 ir 5 dalyse.“;
4.
įterpiamas šis straipsnis:
„3a straipsnis
Narių iš trečiųjų šalių ar užjūrio šalių ar teritorijų (UŠT) prisijungimas
1. Pagal 4 straipsnio 3a dalį ETBG gali sudaryti nariai iš ne mažiau kaip dviejų valstybių narių teritorijų ir vienos ar daugiau trečiųjų šalių, esančių bent vienos iš tų valstybių narių, įskaitant jų atokiausius regionus, kaimynystėje, kai tos valstybės narės ir trečiosios šalys kartu vykdo teritorinio bendradarbiavimo veiksmus arba įgyvendina Sąjungos remiamas programas.
Šiame reglamente trečioji šalis arba UŠT laikoma esančia valstybės narės, įskaitant jos atokiausius regionus, kaimynystėje, jei trečioji šalis arba UŠT ir ta valstybė narė turi bendrą sausumos sieną arba jei trečioji šalis ir UŠT, ir valstybė narė atitinka bendros jūrų tarpvalstybinės ar tarptautinės programos kriterijus pagal Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslą arba atitinka kitos tarpvalstybinės, jūrų kirtimo ar jūrų baseino bendradarbiavimo programos kriterijus, įskaitant atvejus, kai jos skiriamos tarptautinių vandenų.
2. ETBG gali sudaryti nariai esantys tik vienos valstybės narės teritorijoje ir vienoje ar daugiau trečiųjų šalių, esančių tos valstybės narės, įskaitant jos atokiausius regionus, kaimynystėje, kai atitinkama valstybė narė mano, kad ta ETBG atitinka jos teritorinio bendradarbiavimo tarpvalstybinio ar tarptautinio bendradarbiavimo kontekste arba dvišalių santykių su atitinkamomis trečiosiomis šalimis mastą.
3. 1 ir 2 dalių taikymo tikslais trečiosios šalys, esančios valstybės narės, įskaitant jos atokiausius regionus, kaimynystėje, apima jūrų sienas tarp atitinkamų šalių.
4. Pagal 4a straipsnį ir laikantis šio straipsnio 1 dalyje nustatytų sąlygų ETBG taip pat gali sudaryti nariai esantys vienos ar daugiau valstybių narių teritorijoje, įskaitant jų atokiausius regionus, ir vienoje ar daugiau UŠT, nepriklausomai nuo to, ar tokios ETBG sudėtyje yra narių iš vienos ar daugiau trečiųjų šalių.
5. Pagal 4a straipsnį ir laikantis šio straipsnio 2 dalyje nustatytų sąlygų ETBG taip pat gali sudaryti nariai, esantys tik vienos valstybės narės teritorijoje, įskaitant jos atokiausius regionus, ir vienoje ar daugiau UŠT, nepriklausomai nuo to, ar tokios ETBG sudėtyje yra narių iš vienos ar daugiau trečiųjų šalių.
6. ETBG nėra įsteigiama tik tarp narių iš valstybės narės ir vienos ar daugiau UŠT, susijusių su ta pačia valstybe nare.“;
5.
4 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
3 dalis pakeičiama taip:
„3. Galimam nariui pranešus pagal 2 dalį, tą pranešimą gavusi valstybė narė, atsižvelgdama į savo konstitucinę sąrangą, patvirtina galimo nario dalyvavimą ETBG ir susitarimą, išskyrus atvejus, kai, tos valstybės narės nuomone:
a)
toks dalyvavimas ar susitarimas nėra suderinamas su bet kuriuo iš šių elementų:
i)
šiuo reglamentu;
ii)
kita Sąjungos teise, susijusia su ETBG veiksmais ir veikla,
iii)
nacionaline teise, susijusia su galimo nario įgaliojimais ir kompetencija;
b)
toks dalyvavimas nėra pagrįstas dėl priežasčių, susijusių su tos valstybės narės viešuoju interesu arba viešąja tvarka; arba
c)
įstatai neatitinka susitarimo.
Nepatvirtinimo atveju valstybė narė išdėsto nepatvirtinimo priežastis, ir, kai tinkama, pasiūlo būtinus susitarimo pakeitimus.
Valstybė narė priima sprendimą dėl patvirtinimo per šešių mėnesių laikotarpį nuo pagal 2 dalį pateikto pranešimo gavimo dienos. Jei pranešimą gavusi valstybė narė nepaprieštarauja per tą laikotarpį, galimo nario dalyvavimas ir susitarimas laikomi patvirtintais. Tačiau kad ETBG galėtų būti įsteigta, valstybė narė, kurioje turi būti siūlomos ETBG registruota buveinė, oficialiai patvirtina susitarimą.
Dėl bet kokio valstybės narės prašymo pateikti papildomos informacijos, trečioje pastraipoje nurodytas terminas sustabdomas. Sustabdymo laikotarpis pradedamas skaičiuoti dieną po to, kai valstybė narė išsiuntė savo pastabas galimam nariui, ir tęsiasi tol, kol galimas narys atsako į pastabas.
Tačiau trečioje pastraipoje nurodytas terminas nestabdomas, jei galimas narys atsakymą į valstybės narės pastabas pateikia per dešimt darbo dienų nuo sustabdymo laikotarpio pradžios.
Spręsdamos dėl galimo nario dalyvavimo ETBG, valstybės narės gali taikyti savo nacionalines taisykles.“;
b)
įterpiama ši dalis:
„3a. Jei ETBG galimi nariai yra iš vienos ar daugiau trečiųjų šalių, valstybė narė, kurioje turi būti siūlomos ETBG registruota buveinė, konsultuodamasi su kitomis atitinkamomis valstybėmis narėmis, įsitikina, kad tenkinamos 3a straipsnyje nustatytos sąlygos ir kad trečioji šalis patvirtino galimo nario dalyvavimą pagal:
a)
sąlygas ir procedūras, lygiavertes šiame reglamente nustatytoms sąlygoms ir procedūroms; arba
b)
bent vienos valstybės narės, pagal kurios teisės aktus įsteigtas galimas narys, ir tos trečiosios šalies sudarytą susitarimą.“;
c)
5 ir 6 dalys pakeičiamos taip:
„5. Nariai susitaria dėl 8 straipsnyje nurodyto susitarimo, užtikrindami suderinamumą su patvirtinimu pagal šio straipsnio 3 dalį.
6. ETBG praneša valstybėms narėms, pagal kurių teisės aktus įsteigti jos nariai, apie bet kokį susitarimo ar įstatų pakeitimą. Bet koks susitarimo pakeitimas, išskyrus išimtinai naujo nario prisijungimo, reglamentuojamo 6a dalies a punkte, atvejus, patvirtinamas tų valstybių narių šiame straipsnyje nustatyta tvarka.“;
d)
Papildomas šia dalimi:
„6a. Tuo atveju, kai prie veikiančios ETBG prisijungia naujų narių, taikomos šios nuostatos:
a)
jei prisijungia naujas narys iš valstybės narės, kuri jau patvirtino susitarimą, tokį prisijungimą patvirtina tik ta valstybė narė, pagal kurios teisės aktus yra įsteigtas naujasis narys, vadovaudamasi 3 dalyje nustatyta tvarka, ir apie jį pranešama valstybei narei, kurioje yra ETBG registruota buveinė;
b)
jei prisijungia naujas narys iš valstybės narės, kuri dar nėra patvirtinusi susitarimo, taikoma 6 dalyje nustatyta tvarka;
c)
jei prie esamos ETBG prisijungia naujas narys iš trečiosios šalies, tokį prisijungimą tikrina ta valstybė narė, kurioje yra ETBG registruota buveinė, vadovaudamasi 3a dalyje nustatyta tvarka.“;
6.
įterpiamas šis straipsnis:
„4a straipsnis
Narių iš UŠT dalyvavimas
Galimo ETBG nario iš UŠT atveju valstybė narė, su kuria yra susijusi UŠT, įsitikina, kad įvykdytos 3a straipsnyje nustatytos sąlygos, ir, atsižvelgdama į savo ryšį su UŠT:
a)
patvirtina galimo nario dalyvavimą pagal 4 straipsnio 3 dalį; arba
b)
raštu patvirtina valstybei narei, kurioje turi būti siūlomos ETBG registruota buveinė, kad UŠT kompetentingos institucijos patvirtino galimo nario dalyvavimą laikydamosi sąlygų ir procedūrų, lygiaverčių šiame reglamente nustatytoms sąlygoms ir procedūroms.“;
7.
5 straipsnis pakeičiamas taip:
„5 straipsnis
Juridinio asmens statuso įgijimas ir skelbimas Oficialiajame leidinyje
1. Susitarimas ir įstatai bei visi vėlesni jų pakeitimai įregistruojami ir (arba) paskelbiami valstybėje narėje, kurioje yra atitinkamos ETBG registruota buveinė, laikantis tos valstybės narės taikomos nacionalinės teisės. ETBG įgyja juridinio asmens statusą susitarimo ir įstatų registracijos ar paskelbimo dieną, atsižvelgiant į tai, kas įvyksta anksčiau. Nariai informuoja atitinkamas valstybes nares ir Regionų komitetą apie susitarimo ir įstatų įregistravimą ir paskelbimą.
2. ETBG užtikrina, kad per dešimt darbo dienų nuo susitarimo ir įstatų įregistravimo ar paskelbimo Regionų komitetui būtų nusiųstas prašymas, parengtas pagal šio reglamento priede pateiktą šabloną. Tada Regionų komitetas perduoda Europos Sąjungos leidinių biurui tą prašymą, kad Europos Sąjungos oficialiojo leidinio C serijoje būtų paskelbtas pranešimas apie ETBG įsteigimą, kartu su informacija, nurodyta šio reglamento priede.“;
8.
6 straipsnio 4 dalis pakeičiama taip:
„4. Nepaisant šio straipsnio 1, 2 ir 3 dalių nuostatų, tais atvejais, kai 7 straipsnio 3 dalyje nurodytos ETBG užduotys apima veiksmus, kuriuos bendrai finansuoja Sąjunga, taikomi atitinkami teisės aktai, kuriais reglamentuojama Sąjungos suteiktų lėšų kontrolė.“;
9.
7 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
2 ir 3 dalys pakeičiamos taip:
„2. ETBG veikia neviršydama jai patikėtų užduočių, t.y. sąlygų teritoriniam bendradarbiavimui, siekiant didesnės ekonominės, socialinės ir teritorinės Sąjungos sanglaudos, sudarymas ir jo skatinimas bei vidaus rinkos kliūčių pašalinimas. Kiekvieną užduotį nustato jos nariai, kadangi jos priklauso kiekvieno iš narių kompetencijai, išskyrus atvejus, kai valstybė narė ar trečioji šalis patvirtina pagal jos nacionalinę teisę įsteigto nario dalyvavimą, net jei tas narys neturi kompetencijos atlikti visas susitarime nurodytas užduotis.
3. ETBG gali vykdyti konkrečius savo narių teritorinio bendradarbiavimo veiksmus pagal 1 straipsnio 2 dalyje nustatytą tikslą, Sąjungai teikiant finansinę paramą arba jos neteikiant.
Visų pirma, ETBG užduotys gali būti susijusios su teritorinio bendradarbiavimo programų ar jų dalių įgyvendinimu arba veiksmų, kuriuos Sąjunga remia per Europos regioninės plėtros fondą, Europos socialinį fondą ir (arba) Sanglaudos fondą, įgyvendinimu.
Valstybės narės gali apriboti užduotis, kurias ETBG gali vykdyti be finansinės Sąjungos paramos. Tačiau, nedarant poveikio 13 straipsniui, valstybės narės negali pašalinti užduočių, kurios yra susijusios su Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1299/2013 (11) 7 straipsnyje nurodytais investavimo prioritetais.
(11) 2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1299/2013 dėl konkrečių Europos regioninės plėtros fondo paramos Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslui nuostatų (OL 347 20.12.2013, p. 259).“;" 						
b)
4 dalis papildoma šia pastraipa:
„Tačiau, pagal taikytiną Sąjungos ir nacionalinę teisę, ETBG asamblėja, nurodyta 10 straipsnio 1 dalies a punkte, gali nustatyti ETBG valdomo infrastruktūros objekto naudojimo sąlygas arba sąlygas, pagal kurias teikiamos visuotinės ekonominės svarbos paslaugos, įskaitant tarifus ir mokesčius naudotojams.“;
10.
8 straipsnio 2 dalis pakeičiama taip:
„2. Susitarime nurodoma:
a)
ETBG pavadinimas ir jos registruota buveinė;
b)
teritorijos, kurioje ETBG gali vykdyti savo užduotis, dydis;
c)
ETBG tikslas ir užduotys;
d)
ETBG egzistavimo trukmė ir jos likvidavimo sąlygos;
e)
ETBG narių sąrašas;
f)
ETBG organų sąrašas ir jų atitinkama kompetencija;
g)
susitarimo interpretavimo ir vykdymo užtikrinimo tikslais taikytina Sąjungos teisė ir valstybės narės, kurioje yra ETBG registruota buveinė, nacionalinė teisė;
h)
taikytina Sąjungos teisė ir valstybės narės, kurioje ETBG organai vykdo veiklą, nacionalinė teisė;
i)
jei taikoma, narių iš trečiųjų šalių ar UŠT dalyvavimo tvarka, įskaitant taikytinos teisės nustatymą, tuo atveju, kai ETBG vykdo užduotis trečiosiose šalyse ar UŠT;
j)
taikytina Sąjungos ir nacionalinė teisė, tiesiogiai susijusi su ETBG veikla, vykdoma pagal susitarime nurodytas užduotis;
k)
ETBG darbuotojams taikomos taisyklės, taip pat principai, pagal kuriuos susitariama dėl personalo valdymo ir įdarbinimo procedūrų;
l)
ETBG ir jos narių atsakomybės nustatymo tvarka pagal 12 straipsnį;
m)
atitinkama abipusio pripažinimo, įskaitant pripažinimą viešųjų lėšų valdymo kontrolės srityje, tvarka; ir
n)
įstatų priėmimo ir susitarimo keitimo procedūros, atitinkančios 4 ir 5 straipsniuose nurodytas pareigas.
3. Tais atvejais, kai ETBG užduotys yra susijusios tik su bendradarbiavimo programos ar jos dalies valdymu pagal Reglamentą (ES) Nr. 1299/2013 arba kai ETBG sprendžia su tarpregioniniu bendradarbiavimu arba tinklais susijusius klausimus, 2 dalies b punkte nurodytos informacijos pateikti nereikalaujama.“;
11.
9 straipsnis pakeičiamas taip:
„9 straipsnis
Įstatai
1. ETBG įstatus remdamiesi jos susitarimu ir juo vadovaudamiesi vieningai priima jos nariai.
2. ETBG įstatuose nurodoma bent jau ši informacija:
a)
jos organų veikla ir jų kompetencija, taip pat narių atstovų skaičius atitinkamuose organuose;
b)
sprendimų priėmimo procedūros;
c)
jos darbo kalba (-os);
d)
jos veikimo tvarka;
e)
jos procedūros, susijusios su personalo valdymu ir įdarbinimu;
f)
narių finansinių įnašų teikimo tvarka;
g)
jos nariams taikomos apskaitos bei biudžeto taisyklės;
h)
nepriklausomo jos atskaitomybės išorės auditoriaus paskyrimas; ir
i)
įstatų pakeitimo tvarka, atitinkanti 4 ir 5 straipsniuose nurodytas pareigas.“;
12.
11 straipsnio 2 dalis pakeičiama taip:
„2. Jos atskaitomybės, įskaitant, kai to reikalaujama, pridedamą metinę ataskaitą, rengimas bei tos atskaitomybės auditas ir paskelbimas reglamentuojamas valstybės narės, kurioje yra ETBG registruota buveinė, nacionalinės teisės.“;
13.
12 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalis papildoma šia pastraipa:
„ETBG yra atsakinga už visas savo skolas.“;
b)
2 dalis pakeičiama taip:
„2. Nedarant poveikio 3 dalies nuostatoms, jei ETBG turto nepakanka jos įsipareigojimams įvykdyti, jos nariai yra atsakingi už bet kokio pobūdžio ETBG skolas, kiekvieno nario atsakomybės dalį nustatant proporcingai jo finansiniam įnašui. To finansinio įnašo teikimo tvarka nustatoma įstatuose.
Įstatuose ETBG nariai gali numatyti, kad kai nebebus ETBG nariai, jie išliks atsakingi už įsipareigojimus, atsiradusius dėl ETBG veiklos jų narystės laikotarpiu.
2a. Jeigu bent vieno ETBG nario iš valstybės narės atsakomybė yra ribota pagal nacionalinę teisę, pagal kurią jis yra įsteigtas, kiti nariai taip pat gali numatyti susitarime apriboti savo atsakomybę tuo atveju, kai tai jiems leidžiama pagal nacionalinę teisę, kuria įgyvendinamas šis reglamentas.
Į ETBG, kurios narių atsakomybė yra ribota, pavadinimą įtraukiami žodžiai „ribotos atsakomybės“.
Reikalavimai, kad ETBG, kurios narių atsakomybė yra ribota, susitarimas, įstatai ir atskaitomybė būtų skelbiami, yra bent tokie pat, kaip reikalaujama kitų juridinių asmenų, kurių narių atsakomybė ribota pagal valstybės narės, kurioje yra tos ETBG registruota buveinė, įstatymus, atveju.
Jeigu ETBG narių atsakomybė yra ribota, bet kuri atitinkama valstybė narė gali reikalauti, kad ETBG turėtų atitinkamą draudimą arba kad jos būtų užtikrintos valstybėje narėje įsteigto banko ar kitos finansų įstaigos suteikta garantija, arba kad jai būtų taikoma kaip garantija viešojo subjekto arba valstybės narės suteikta priemonė, siekiant kad būtų padengta su ETBG veikla susijusi rizika.“;
14.
15 straipsnio 2 dalies pirma pastraipa pakeičiama taip:
„2. Jei šiame reglamente nenumatyta kitaip, sprendžiant ginčus, kuriuose dalyvauja ETBG, taikoma Sąjungos teisė, kuria reglamentuojama jurisdikcija. Tokioje Sąjungos teisėje nenumatytais atvejais teismai, turintys kompetenciją spręsti ginčus, yra valstybės narės, kurioje yra ETBG registruota buveinė, teismai.“;
15.
16 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalis pakeičiama taip:
„1. Valstybės narės priima tinkamas nuostatas, kad užtikrintų veiksmingą šio reglamento taikymą, taip pat nustato kompetentingas institucijas, atsakingas už patvirtinimo procedūrą pagal savo teisinę ir administracinę tvarką.
Kai to reikalaujama pagal valstybės narės nacionalinę teisę, ta valstybė narė gali sudaryti išsamų užduočių, kurias pagal jos įstatymus įsteigti ETBG nariai, kaip apibrėžta 3 straipsnio 1 dalyje, jau turi, sąrašą, susijusį su teritoriniu bendradarbiavimu toje valstybėje narėje.
Valstybė narė pateikia Komisijai visas pagal šį straipsnį priimtas nuostatas arba jų pakeitimus. Komisija perduoda tas nuostatas kitoms valstybėms narėms ir Regionų komitetui.“;
b)
įterpiama ši dalis:
„1a. 1 dalyje nurodytomis nuostatomis tiek, kiek jos yra susijusios su valstybe nare, su kuria yra susijusi UŠT, užtikrinamas, atsižvelgiant į jos ryšį su ta UŠT, ir veiksmingas šio reglamento taikymas tos UŠT, esančios kitų valstybių narių ar jų atokiausių regionų kaimynystėje, atžvilgiu.“;
16.
17 straipsnis pakeičiamas taip:
„17 straipsnis
Ataskaita
Ne vėliau kaip 2018 m. rugpjūčio 1 d. Komisija Europos Parlamentui, Tarybai ir Regionų komitetui perduoda šio reglamento taikymo ataskaitą, kurioje, remiantis rodikliais, įvertinamas jo efektyvumas, veiksmingumas, aktualumas, Europos pridėtinė vertė ir supaprastinimo galimybės.
Komisijai pagal 17a straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriuose nustatomas pirmoje pastraipoje nurodytų rodiklių sąrašas.“;
17.
Papildomas šiuo straipsniu:
„17a straipsnis
Įgaliojimų delegavimas
1. Įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami šiame straipsnyje nustatytomis sąlygomis.
2. 17 straipsnio antroje pastraipoje nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami penkerių metų laikotarpiui nuo 2013 m. gruodžio 21 d..
3. Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kada atšaukti 17 straipsnio antroje pastraipoje nurodytus deleguotuosius įgaliojimus. Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo nutraukiami tame sprendime nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus. Sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis nedaro poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų galiojimui.
4. Apie priimtą deleguotąjį aktą Komisija nedelsdama vienu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
5. Pagal 17 straipsnio antrą pastraipą priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuo atveju, jeigu per tris mėnesius nuo pranešimo Europos Parlamentui ir Tarybai apie šį aktą dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškia prieštaravimų arba jeigu dar nepasibaigus šiam laikotarpiui ir Europos Parlamentas, ir Taryba praneša Komisijai, kad prieštaravimų nereikš. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva tas laikotarpis pratęsiamas trimis mėnesiais.“.
2 straipsnis
Pereinamojo laikotarpio nuostatos
1. ETBG, įsteigtų anksčiau nei 2013 m. gruodžio 21 d., susitarimas ir įstatai neprivalo būti pakeisti pagal šiuo reglamentu iš dalies pakeisto Reglamento (EB) Nr. 1082/2006 nuostatas.
2. ETBG, kurioms pagal Reglamento (EB) Nr. 1082/2006 4 straipsnį nustatyta procedūra buvo pradėta taikyti prieš 2014 m. balandžio 22 d. ir kurias telieka įregistruoti arba paskelbti pagal Reglamento (EB) Nr. 1082/2006 5 straipsnį, atveju, susitarimas ir įstatai įregistruojami ir (arba) paskelbiami pagal Reglamento (EB) Nr. 1082/2006, prieš jį iš dalies pakeičiant šiuo reglamentu, nuostatas.
3. ETBG, kurioms pagal Reglamento (EB) Nr. 1082/2006 4 straipsnį nustatyta procedūra buvo pradėta taikyti anksčiau nei prieš šešis mėnesius prieš 2014 m. balandžio 22 d., patvirtinamos pagal Reglamento (EB) Nr. 1082/2006 nuostatas, prieš jį iš dalies pakeičiant šiuo reglamentu.
4. ETBG, kurioms pagal Reglamento (EB) Nr. 1082/2006 4 straipsnį nustatyta procedūra buvo pradėta taikyti prieš 2014 m. balandžio 22 d., išskyrus tas, kurios nurodytos šio straipsnio 2 ir 3 dalyse, patvirtinamos pagal šiuo reglamentu iš dalies pakeisto Reglamento (EB) Nr. 1082/2006 nuostatas.
5. Valstybės narės ne vėliau kaip 2014 m. balandžio 22 d. pateikia Komisijai būtinus nacionalinių nuostatų, priimtų pagal Reglamento (EB) Nr. 1082/2006, iš dalies pakeisto šiuo reglamentu, 16 straipsnio 1 dalį, pakeitimus.
3 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2014 m. balandžio 22 d..
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2013 m. gruodžio 17 d.