РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 216/2014 НА КОМИСИЯТА
от 7 март 2014 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 2075/2005 относно установяване на специфични правила за официалния контрол на трихинели (Trichinella) в месото
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 854/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. за определяне на специфичните правила за организирането на официален контрол върху продуктите от животински произход, предназначени за човешка консумация (1), и по-специално член 18, параграфи 6, 8, 10 и 12 от него,
като има предвид, че:
(1)
В Регламент (ЕО) № 2075/2005 на Комисията от 5 декември 2005 г. относно установяване на специфични правила за официалния контрол на трихинели (Trichinella) в месото (2) се установяват правила за вземане на проби от кланични трупове от видове, възприемчиви към заразяване с Trichinella, с цел определяне на статута на стопанствата и регионите и условията за внос на месо в Съюза. В него също така се предвиждат референтни методи и еквивалентни методи за откриване наличието на Trichinella в проби от кланични трупове.
(2)
На 3 октомври 2011 г. Европейският орган за безопасност на храните (ЕОБХ) прие научно становище относно рисковете за общественото здраве, които трябва да бъдат обхванати от инспекциите на (свинско) месо (3). В посоченото становище ЕОБХ установи, че Trichinella представлява средна степен на риск за общественото здраве, свързан с консумацията на свинско месо, и стигна до заключението, че, по отношение на методите за проверка за биологични опасности, единственият начин да се гарантира ефективен контрол на основните опасности е осигуряване на безопасност на свински кланичен труп с набор от превантивни мерки и механизми за контрол, които се прилагат интегрирано в стопанствата и в кланиците.
(3)
ЕОБХ установи определени епидемиологични показатели във връзка с Trichinella. В зависимост от предназначението и от епидемиологичната обстановка в страната показателите могат да бъдат приложени на национално или на регионално равнище, както и на равнище кланица или стопанство.
(4)
ЕОБХ признава спорадично наличие на Trichinella в Съюза, предимно в свине, отглеждани свободно и/или в лични стопанства. ЕОБХ установи също така, че типът прозводствена система е най-големият рисков фактор за заразяване с Trichinella. Освен това наличните данни показват незначителен риск от заразяване с Trichinella на свине, отглеждани при официално признати контролирани условия.
(5)
Световната организация по опазване здравето на животните (OIE) вече не признава в международен контекст статута на незначителен риск за държава или за регион. Вместо това признаването е свързано с компартменти на едно или повече стопанства, прилагащи специфични контролирани условия на отглеждане.
(6)
От съображения за съгласуваност с международните стандарти, а също и с цел въвеждане на система за контрол, отговаряща на действителните рискове за общественото здраве, следва да се адаптират, рационализират и опростят мерките за намаляване на риска от Trichinella в кланиците, включително условията за внос, както и условията за определяне на статута на държави, региони или стопанства по отношение на заразяването с Trichinella.
(7)
През 2011 г. в съответствие с Регламент (ЕО) № 2075/2005 Белгия и Дания съобщиха за незначителен риск от Trichinella на тяхна територия. Статутът на незначителен риск за държава или регион вече не се признава. Въпреки това на стопанствата и компартментите в Белгия и Дания, които отговарят на условията за контролирано отглеждане към датата на влизане в сила на настоящия регламент, следва да се разреши да приложат дерогация за тези стопанства и компартменти без допълнителни предварителни условия, като например допълнителни изисквания за мерки след официалното признаване, предприемани от компетентния орган.
(8)
Референтната лаборатория на ЕС за паразити препоръча да се изясни текстът на регламента по отношение на процедурата на някои еквивалентни методи за тестване за Trichinella.
(9)
Следва да се предвиди гарантиране от страна на операторите, че мъртвите животни се събират, идентифицират и транспортират без излишно забавяне в съответствие с членове 21 и 22 от Регламент (ЕО) № 1069/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 г. за установяване на здравни правила относно странични животински продукти и производни продукти, непредназначени за консумация от човека и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1774/2002 (Регламент за страничните животински продукти) (4) и с приложение VIII към Регламент (ЕС) № 142/2011 на Комисията от 25 февруари 2011 г. за прилагане на Регламент (ЕО) № 1069/2009 на Европейския парламент и на Съвета за установяване на здравни правила относно странични животински продукти и производни продукти, непредназначени за консумация от човека, и за прилагане на Директива 97/78/ЕО на Съвета по отношение на някои проби и артикули, освободени от ветеринарни проверки на границата съгласно посочената директива (5).
(10)
Броят случаи (внос и местни) на Trichinella при хора, включително епидемиологични данни, следва да бъдат докладвани в съответствие с Решение 2000/96/ЕО на Комисията от 22 декември 1999 г. относно заразните болести, които постепенно се обхващат от мрежата на Общността съгласно Решение № 2119/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (6).
(11)
Поради това Регламент (ЕО) № 2075/2005 следва да бъде съответно изменен.
(12)
Изискванията, предвидени в настоящия регламент, включват адаптиране на настоящите практики на операторите в сектор храни и на компетентните органи. Поради това е целесъобразно да се разреши отложено прилагане на някои от разпоредбите на настоящия регламент.
(13)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните и нито Европейският парламент, нито Съветът възразиха срещу тях,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 2075/2005 се изменя, както следва:
1)
Член 1 се заменя със следния текст:
„Член 1
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„Trichinella“ е всеки нематод, който принадлежи към вид от рода Trichinella.
2)
„Контролирани условия на отглеждане“ е вид животновъдство, при който свинете се държат през цялото време при условия, контролирани от оператора в сектор храни по отношение на храненето и отглеждането.
3)
„Компартмент“ е група от стопанства, прилагащи контролирани условия на отглеждане. Всички стопанства, прилагащи контролирани условия на отглеждане в държава членка, могат да се считат за един компартмент.“
2)
Членове 2 и 3 се заменят със следното:
„Член 2
Вземане на проби от кланични трупове
1. От кланични трупове от домашни свине се вземат проби в кланиците като част от следкланичен преглед, както следва:
а)
За Trichinella се изследват всички кланични трупове на свине и нерези за разплод, или най-малко 10 % от кланичните трупове на животни, ежегодно изпращани за клане от всяко стопанство, което е официално признато за прилагащо контролирани условия на отглеждане.
б)
Всички кланични трупове от стопанства, които не са официално признати за прилагащи „контролирани условия на отглеждане“, се изследват систематично за Trichinella.
От всеки труп се взема проба и пробата се изследва за Trichinella в лаборатория, определена от компетентния орган, като се използва един от следните методи за откриване:
а)
референтен метод на откриване, посочен в глава I от приложение I; или
б)
еквивалентен метод за откриване, посочен в глава II от приложение I.
2. До получаване на резултатите от изследването за Trichinella и при условие че операторът в сектор храни гарантира пълна проследяемост, такива кланични трупове могат да бъдат разрязани най-много на шест части в кланица или в транжорна, която се намира в едно и също помещение с кланицата (помещението).
Чрез дерогация от първа алинея и след одобрение от компетентния орган, кланичните трупове могат да бъдат транжирани в транжорна, свързана със или отделена от кланицата, при условие че:
а)
процедурата е под наблюдение на компетентния орган;
б)
кланичният труп или частите от него няма да бъдат изпратени до повече от една транжорна;
в)
транжорната е разположена в рамките на територията на държавата членка; както и
г)
в случай на положителен резултат, всички части ще бъдат обявени като негодни за консумация от човека.
3. От трупове на коне, диви свине и други видове животни, отглеждани във ферми, и диви животни, възприемчиви към заразяване с Trichinella, системно се вземат проби в кланици или обекти за обработка на дивеч, като част от следкланичния преглед.
Проба се взема от всеки кланичен труп, като пробата се изследва в съответствие с приложения I и III в лаборатория, определена от компетентния орган.
Член 3
Дерогации
1. Чрез дерогация от член 2, параграф 1 месото от домашни свине, което е преминало замразяваща обработка в съответствие с приложение II под наблюдението на компетентния орган, се освобождава от изследването за Trichinella.
2. Чрез дерогация от член 2, параграф 1 кланични трупове и месо от неотбити домашни свине на възраст под 5 седмици се освобождават от изследването за Trichinella.
3. Чрез дерогация от член 2, параграф 1, кланични трупове и месо от домашни свине могат да се освободят от изследването за Trichinella, когато животните идват от стопанство или компартмент, които са официално признати за прилагащи контролирани условия на отглеждане в съответствие с приложение IV, ако:
а)
през последните 3 години в държавата членка не са открити местни зарази с Trichinella при домашни свине, държани в стопанства, които са официално признати за прилагащи контролирани условия на отглеждане, като през този период непрекъснато са провеждани изследвания в съответствие с член 2; или
б)
историческите данни за непрекъснатите изследвания, провеждани върху популацията от заклани свине, дават най-малко 95 % сигурност, че болестността от Trichinella не надвишава 1 на милион в тази популация; или
в)
стопанствата, прилагащи контролирани условия на отглеждане, се намират в Белгия или Дания.
4. Когато държава членка приложи дерогацията, предвидена в параграф 3, съответната държава членка информира Комисията и другите държави членки в рамките на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните и представя годишен доклад на Комисията, съдържащ информацията, посочена в глава II от приложение IV. Комисията публикува на своя уебсайт списък на държавите членки, прилагащи дерогацията.
Когато държава членка не успее да представи този годишен доклад или годишният доклад е незадоволителен за целите на настоящия член, дерогацията престава да бъде прилагана за тази държава членка.“
3)
Членове 8-12 се заменят със следния текст:
„Член 8
Официално признаване на стопанства за прилагащи условия на контролирано отглеждане
1. За целите на настоящия регламент компетентният орган може официално да признае дадено стопанство или компартмент за прилагащи контролирани условия на отглеждане, когато са изпълнени изискванията, предвидени в приложение IV.
2. Стопанства или компартмент, прилагащи контролирани условия на отглеждане в Дания или Белгия в съответствие с член 3, параграф 3, буква в) към датата на прилагане на настоящия регламент, се считат за официално признати за прилагащи контролирани условия на отглеждане, както са изброени в приложение IV към настоящия регламент.
Член 9
Задължение за информиране от страна на оператора в сектор храни
Операторите в сектор храни на стопанства, официално признати за прилагащи контролирани условия на отглеждане, информират компетентния орган за всяко изискване, установено в приложение IV, което повече не се изпълнява, или за всяка друга промяна, която би могла да промени статута на стопанствата по отношение на Trichinella.
Член 10
Одити на стопанства, официално признати за прилагащи контролирани условия на отглеждане
Компетентният орган гарантира редовното извършване на одити в стопанства, официално признати за прилагащи контролирани условия на отглеждане.
Честотата на одитите е на база на риска, като се отчитат историята на болестта и болестността, предишните констатации, географският район, местните възприемчиви диви видове, животновъдните практики, ветеринарният надзор и спазването на законодателството от земеделските производители.
Компетентният орган проверява дали домашните свине, идващи от тази стопанства, са изследвани в съответствие с член 2, параграф 1.
Член 11
Мониторингови програми
Компетентният орган може да въведе мониторингова програма, която обхваща популацията от домашни свине, идващи от стопанство или компартмент, които са официално признати за прилагащи контролирани условия на отглеждане, с цел да установи дали Trichinella действително не се среща в тази популация.
Честотата на изследванията, броят на животните, които се изследват и планът за вземане на проби, са определени в мониторинговата програма. Във връзка с това пробите от месо се събират и изследват за наличие на паразити Trichinella в съответствие с глава I или II от приложение I.
Мониторинговата програма може да включва серологични методи като допълнително средство, след като даден подходящ тест е потвърден от референтната лаборатория на ЕС.
Член 12
Оттегляне на официалното признаване от стопанства, прилагащи условия на контролирано отглеждане
1. Когато резултатите от одитите, извършени в съответствие с член 10, показват, че изискванията на приложение IV вече не са изпълнени, компетентният орган незабавно оттегля официалното признаване от стопанството.
2. Когато домашни свине от стопанство, официално признато за прилагащо контролирани условия на отглеждане, дадат положителен резултат при изследване за Trichinella, компетентният орган незабавно:
а)
оттегля официалното признаване на стопанството;
б)
изследва всички домашни свине от това стопанство при клането;
в)
проследява и изследва всички разплодни животни, които пристигат в стопанството и, доколкото е възможно, всички, които са напуснали стопанството най-малко шест месеца преди положителните резултати; във връзка с това, проби от месо се събират и изследват за наличие на паразити Trichinella, като се използват методите за откриване, изброени глава I и II от приложение I;
г)
когато е необходимо и доколкото е приложимо, разследва разпространението на опаразитяването в резултат от дистрибуцията на месо от домашни свине, заклани в периода преди положителния резултат;
д)
информира Комисията и останалите държави членки;
е)
когато е необходимо, започва епидемиологично разследване за изясняване на причината за опаразитяването;
ж)
взема необходими мерки, ако опаразитеният кланичен труп не може да бъде идентифициран в кланицата, включително чрез:
i)
увеличаване размера на всяка проба месо, събрана за изследването на съмнителните кланични трупове; или
ii)
обявяване на кланичните трупове за негодни за консумация от човека;
iii)
вземане на подходящи мерки за обезвреждането на съмнителни трупове или части от тях и на тези с положителен резултат от изследването.
3. След оттеглянето на признаването стопанствата могат да бъдат официално признати отново, след като бъдат разрешени установените проблеми, а изискванията, определени в приложение IV, бъдат изпълнени по задоволителен за компетентния орган начин.
4. Ако проверката установи липса на съответствие с член 9, или положителен резултат в стопанство на компартмент, съответното стопанство се отстранява от компартмента до възобновяване на съответствието.“
4)
Член 13 се заменя със следния текст:
„Член 13
Здравни изисквания при внос
Месо от животински видове, които могат да са носители на Trichinella, съдържащо напречно набраздена мускулатура и идващо от трета държава, може да бъде внасяно в Съюза само ако е било изследвано за Trichinella в съответствие с членове 2 и 3 в тази трета държава преди износ.“
5)
Член 14 се заличава.
6)
Член 15 се заменя със следния текст:
„Член 15
Документация
Ветеринарно-санитарният сертификат, придружаващ вноса на месо, както е посочено в член 13, се потвърждава с декларация от страна на официалния ветеринарен лекар в смисъл, че изследването за Trichinella в третата държава на произход е била проведено в съответствие с член 13.
Оригиналът на посочения документ придружава месото, освен ако не е разрешено освобождаване в съответствие с член 14, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 854/2004.“
(7)
Приложение I се изменя в съответствие с приложение I към настоящия регламент.
(8)
Приложение IV се заменя с текста от приложение II към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 юни 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 7 март 2014 година.
KOMISIJOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 216/2014
2014 m. kovo 7 d.
kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 2075/2005, nustatantis specialiąsias oficialios Trichinella kontrolės mėsoje taisykles
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 854/2004, nustatantį specialiąsias gyvūninės kilmės produktų, skirtų vartoti žmonėms, oficialios kontrolės taisykles (1), ypač į jo 18 straipsnio 6, 8, 10 ir 12 dalis,
kadangi:
(1)
2005 m. gruodžio 5 d. Komisijos reglamente (EB) Nr. 2075/2005, nustatančiame specialiąsias oficialios Trichinella kontrolės mėsoje taisykles (2), nustatytos Trichinella infekcijai imlių rūšių gyvūnų skerdenų mėginių ėmimo taisyklės, skirtos ūkių bei regionų statusui ir mėsos importavimo į Sąjungą sąlygoms nustatyti. Jame taip pat nustatyti Trichinella aptikimo skerdenų mėginiuose pamatiniai metodai ir lygiaverčiai metodai;
(2)
Europos maisto saugos tarnyba (EMST) 2011 m. spalio 3 d. patvirtino mokslinę nuomonę dėl pavojaus visuomenės sveikatai, į kurį reikia atsižvelgti tikrinant mėsą (kiaulieną) (3). Toje nuomonėje EMST nustatė, kad Trichinella kelia visuomenės sveikatai vidutinio dydžio riziką, susijusią su kiaulienos vartojimu, ir padarė išvadą, kad, atsižvelgiant į tikrinimo biologinių pavojų tikslais metodus, vienintelis būdas užtikrinti veiksmingą kontrolę siekiant apsisaugoti nuo pagrindinių pavojų yra kiaulių skerdenų saugos užtikrinimas kartu su įvairiomis prevencinėmis ir kontrolės priemonėmis, integruotai taikomomis tiek ūkiuose, tiek skerdyklose;
(3)
EMST nustatė tam tikrus su Trichinella susijusius epidemiologinius rodiklius. Priklausomai nuo tikslo ir šalies epidemiologinės padėties, rodikliai gali būti taikomi nacionaliniu, regionų, skerdyklų ar ūkių lygmeniu;
(4)
EMST pripažįsta, kad Sąjungoje pasitaiko pavienių Trichinella atvejų, daugiausia tarp laisvai laikomų ir prie namų laikomų kiaulių. EMST taip pat nustatė, kad vienintelis pagrindinis rizikos užsikrėsti Trichinella veiksnys yra gamybos sistemos rūšis. Be to, turimi duomenys rodo, kad kiaulių, laikomų oficialiai pripažintomis kontroliuojamomis laikymo sąlygomis, užkrėtimo Trichinella rizika yra nedidelė;
(5)
Pasaulio gyvūnų sveikatos organizacija (PGSO) tarptautiniu mastu daugiau nebepripažįsta šalies arba regiono nedidelio pavojaus statuso. Vietoj to toks pripažinimas yra siejamas su ūkių grupėmis, sudarytomis iš vieno ar daugiau ūkių, kuriuose taikomos specifinės kontroliuojamos laikymo sąlygos;
(6)
siekiant užtikrinti suderinamumą su tarptautiniais standartais ir patobulinti kontrolės sistemą, atsižvelgiant į faktinį pavojų visuomenės sveikatai, turėtų būti pakeistos, racionalizuotos ir supaprastintos Trichinella pavojaus mažinimo priemonės, įskaitant importo sąlygas, skerdyklose ir sąlygos, pagal kurias nustatomas šalių, regionų ir ūkių statusas dėl Trichinella infekcijos;
(7)
2011 m. Belgija ir Danija, vadovaudamosi Reglamentu (EB) Nr. 2075/2005, pranešė apie jų teritorijai kilusį nedidelį pavojų. Tačiau toks šaliai ar regionui nustatytas nedidelio pavojaus statusas daugiau nebepripažįstamas. Tačiau Belgijos ir Danijos ūkiuose ir ūkių grupėse, atitinkančiose kontroliuojamas laikymo sąlygas tuo metu, kai įsigaliojo šis reglamentas, turėtų būti leidžiama taikyti leidžiančią nukrypti nuostatą dėl šių ūkių ir ūkių grupių be papildomų išankstinių sąlygų, kaip antai, pvz., papildomų reikalavimų, keliamų kompetentingos institucijos suteikiamam vėlesniam oficialiam pripažinimui;
(8)
ES etaloninė parazitų tyrimo laboratorija rekomendavo patikslinti reglamento tekstą, susijusį su tam tikrų lygiaverčių Trichinella tyrimų metodų procedūra;
(9)
turėtų būti nustatyta, kad ūkio subjektai privalo užtikrinti, kad kritę gyvūnai būtų nedelsiant surenkami, identifikuojami ir vežami, remiantis 2009 m. spalio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1069/2009, kuriuo nustatomos žmonėms vartoti neskirtų šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių sveikumo taisyklės ir panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 1774/2002 (Šalutinių gyvūninių produktų reglamentas) (4), 21 ir 22 straipsniais ir 2011 m. vasario 25 d. Komisijos reglamento (ES) Nr. 142/2011, kuriuo įgyvendinami Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1069/2009, kuriuo nustatomos žmonėms vartoti neskirtų šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių sveikumo taisyklės, ir Tarybos direktyva 97/78/EB dėl tam tikrų mėginių ir priemonių, kuriems netaikomi veterinariniai tikrinimai pasienyje pagal tą direktyvą (5), VIII priedu;
(10)
apie žmonių užsikrėtimo Trichinella atvejų (įvežtinių ir autochtoninių) skaičių, įskaitant epidemiologinius duomenis, turėtų būti pranešama pagal 1999 m. gruodžio 22 d. Komisijos sprendimą 2000/96/EB dėl užkrečiamųjų ligų, kurios turi būti laipsniškai įtrauktos į Bendrijos tinklą pagal Europos Parlamento ir Tarybos sprendimą Nr. 2119/98/EB (6);
(11)
todėl Reglamentas (EB) Nr. 2075/2005 turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas;
(12)
pagal šiame reglamente nustatytus reikalavimus numatyta pakeisti maisto verslo subjektų ir kompetentingų institucijų taikomą dabartinę praktiką. Todėl tikslinga leisti kai kurias šio reglamento nuostatas taikyti vėliau;
(13)
šiame reglamente nustatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę ir nei Europos Parlamentas, nei Taryba joms neprieštarauja,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamentas (EB) Nr. 2075/2005 iš dalies keičiamas taip:
1)
1 straipsnis pakeičiamas taip:
„1 straipsnis
Apibrėžtys
Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys:
1) Trichinella- visų rūšių Trichinella genčiai priklausantys nematodai;
2) kontroliuojamos laikymo sąlygos- bet koks gyvulininkystės tipas, kai kiaulės visą laiką laikomos maisto verslo subjekto kontroliuojamomis (šėrimo ir laikymo) sąlygomis;
3) ūkių grupė- ūkių, kuriuose taikomos kontroliuojamos laikymo sąlygos, grupė; visi ūkiai, kuriuose taikomos kontroliuojamos laikymo sąlygos vienoje valstybėje narėje, gali būti laikomi viena ūkių grupe.“
2)
2 ir 3 straipsniai pakeičiami taip:
„2 straipsnis
Skerdenų mėginių ėmimas
1. Naminių kiaulių skerdenų mėginių ėmimas kaip poskerdiminio tyrimo dalis skerdyklose vykdomas taip:
a)
visos paršavedžių ir kuilių skerdenos arba bent 10 % gyvūnų, kasmet siunčiamų skerdimui iš kiekvieno ūkio, oficialiai pripažinto kaip taikančio specifines kontroliuojamas laikymo sąlygas, skerdenų ištiriamos dėl Trichinella;
b)
visos skerdenos iš ūkių, kurie nėra oficialiai pripažinti kaip taikantys specifines kontroliuojamas laikymo sąlygas, sistemingai ištiriamos dėl Trichinella.
Iš kiekvienos skerdenos imamas vienas mėginys ir kompetentingos institucijos paskirtoje laboratorijoje mėginys ištiriamas dėl Trichinella vienu iš šių aptikimo metodų:
a)
I priedo I skyriuje nurodytu pamatiniu aptikimo metodu arba
b)
I priedo II skyriuje nurodytu lygiaverčiu aptikimo metodu.
2. Kol dar negauti Trichinella tyrimo rezultatai ir su sąlyga, kad maisto verslo subjektai užtikrina visišką atsekamumą, tokios skerdenos gali būti sukapojamos ne daugiau kaip į šešias dalis skerdykloje arba išpjaustymo ceche, esančiame tose pačiose patalpose kaip skerdykla (toliau - „patalpos“).
Nukrypstant nuo pirmos pastraipos, kompetentingai institucijai leidus tokios skerdenos gali būti sukapojamos išpjaustymo ceche, esančiame skerdykloje arba atskirame pastate, jeigu:
a)
šios procedūros atlikimą kontroliuoja kompetentinga institucija;
b)
skerdenos arba jų dalys pristatomos tik į vieną išpjaustymo cechą;
c)
išpjaustymo cechas yra valstybės narės teritorijoje ir
d)
jeigu tyrimo rezultatai teigiami, visos skerdenos dalys laikomos netinkamomis žmonėms vartoti.
3. Trichinella neatsparių arklių, šernų ir kitų ūkiuose auginamų ir laukinių rūšių gyvūnų skerdenų mėginiai sistemingai imami skerdyklose arba medžiojamųjų gyvūnų perdirbimo įmonėse ir yra poskerdiminio tyrimo dalis.
Mėginys imamas iš kiekvienos skerdenos ir pagal I ir III priedų reikalavimus tiriamas kompetentingos institucijos paskirtoje laboratorijoje.
3 straipsnis
Leidžiančios nukrypti nuostatos
1. Nukrypstant nuo 2 straipsnio 1 dalies, pagal II priedo reikalavimus, prižiūrint kompetentingai institucijai užšaldytos naminių kiaulių mėsos tyrimas dėl Trichinella neatliekamas.
2. Nukrypstant nuo 2 straipsnio 1 dalies, jaunesnių kaip 5 savaičių naminių nenujunkytų paršelių skerdenų ir mėsos tyrimas dėl Trichinella neatliekamas.
3. Nukrypstant nuo 2 straipsnio 1 dalies, naminių nenujunkytų paršelių skerdenų ir mėsos tyrimas dėl Trichinella gali būti neatliekamas, jeigu gyvūnai atvežti iš ūkio ar ūkių grupės, kuri yra oficialiai pripažinta kaip taikanti specifines kontroliuojamas laikymo sąlygas, remiantis IV priedu, jeigu:
a)
per pastaruosius trejus metus, per kuriuos buvo nuolat atliekami tyrimai pagal 2 straipsnį, valstybėje narėje nebuvo nustatytas nė vienas naminių kiaulių, kurios laikomos ūkiuose, kurie yra oficialiai pripažinti kaip taikantys kontroliuojamas laikymo sąlygas, autochtoninis užsikrėtimo Trichinella atvejis arba
b)
duomenys apie ankstesnius nuolat atliekamus paskerstų kiaulių populiacijos tyrimus, suteikia bent 95 % tikrumo, kad Trichinella paplitimas nėra didesnis nei vienas atvejis 1 milijone populiacijos, arba
c)
ūkiai, kuriuose taikomos kontroliuojamos laikymo sąlygos, yra Belgijoje arba Danijoje.
4. Jeigu valstybė narė įgyvendina 3 dalyje nustatytą nukrypti leidžiančią nuostatą, atitinkama valstybė narė Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatiniame komitete apie tai informuoja Komisiją ir kitas valstybes nares ir pateikia Komisijai metinę ataskaitą, į kurią įtraukiama IV priedo II skyriuje nurodyta informacija. Komisija paskelbia savo svetainėje valstybių narių, kurios įgyvendina nukrypti leidžiančią nuostatą, sąrašą.
Jei valstybė narė nepateikia tokios metinės ataskaitos arba pateikta metinė ataskaita neatitinka šio straipsnio reikalavimų, tai valstybei narei nebetaikoma leidžianti nukrypti nuostata.“
3)
8-12 straipsniai pakeičiami taip:
„8 straipsnis
Ūkių, kuriuose taikomos kontroliuojamos laikymo sąlygos, oficialus pripažinimas
1. Taikant šį reglamentą kompetentinga institucija gali oficialiai pripažinti ūkį ar ūkių grupę, kuriuose taikomos kontroliuojamos laikymo sąlygos, jeigu yra įvykdyti IV priede nustatyti reikalavimai.
2. Danijoje ar Belgijoje esantys ūkiai ar ūkių grupės, kuriuose taikomos kontroliuojamos laikymo sąlygos, remiantis 3 straipsnio 3 dalies c punktu, šio reglamento taikymo dieną laikomi oficialiai pripažintais kaip taikantys kontroliuojamas laikymo sąlygas, išvardytas šio reglamento IV priede.
9 straipsnis
Maisto verslo subjektų įsipareigojimas teikti informaciją
Ūkių, oficialiai pripažintų kaip taikančių kontroliuojamas laikymo sąlygas, maisto verslo subjektai praneša kompetentingai institucijai apie IV priede nustatyto bet kokio reikalavimo nebevykdymą arba apie bet kokį kitą pokytį, galintį turėti įtakos neužkrėstais Trichinella pripažintų ūkių statusui.
10 straipsnis
Ūkių, oficialiai pripažintų kaip taikančių kontroliuojamas laikymo sąlygas, auditai
Kompetentinga institucija užtikrina, kad būtų reguliariai atliekami ūkių, oficialiai pripažintų kaip taikančių kontroliuojamas laikymo sąlygas, auditai.
Auditų dažnumas pagrindžiamas rizika, atsižvelgiant į ankstesnę ligos raidą ir paplitimą, ankstesnių tyrimų išvadas, geografinę teritoriją, ligai neatsparius vietos laukinius gyvūnus, gyvulininkystės praktiką, veterinarinę priežiūrą ir ūkininkų atitiktį.
Kompetentinga institucija tikrina, kad iš šių ūkių kilusios naminės kiaulės būtų tiriamos pagal 2 straipsnio 1 dalį.
11 straipsnis
Stebėsenos programos
Kompetentinga institucija gali įgyvendinti stebėsenos programą, aprėpiančią naminių kiaulių, kilusių iš ūkio ar ūkių grupės, kurie yra oficialiai pripažinti kaip taikantys kontroliuojamas laikymo sąlygas, populiaciją, siekdama patikrinti, kad toje populiacijoje faktiškai nebūtų Trichinella infekcijos.
Stebėsenos programoje nustatomas tyrimų dažnumas ir tiriamų gyvūnų skaičius bei mėginių ėmimo planas. Šiuo tikslu Trichinella parazitams nustatyti mėsos mėginiai imami ir tiriami pagal I priedo I arba II skyrių.
Į stebėsenos programą kaip papildomą priemonę galima įtraukti serologinius metodus, jei ES etaloninė laboratorija patvirtina tinkamą tyrimą.
12 straipsnis
Ūkių, kuriuose taikomos kontroliuojamos laikymo sąlygos, oficialaus pripažinimo panaikinimas
1. Jeigu pagal 10 straipsnį atliktų auditų rezultatai rodo, kad nebesilaikoma IV priedo reikalavimų, kompetentinga institucija nedelsdama panaikina ūkių oficialų pripažinimą.
2. Jei naminių kiaulių, kilusių iš ūkio, kuris oficialiai pripažintas kaip taikantis kontroliuojamas laikymo sąlygas, tyrimų dėl Trichinella rezultatai yra teigiami, kompetentinga institucija nedelsdama:
a)
panaikina ūkio oficialų pripažinimą;
b)
skerdimo metu ištiria visas to ūkio namines kiaules;
c)
atseka ir tiria visus į ūkį atvežtus veislinius gyvūnus ir, kiek įmanoma, visus iš ūkio išvežtus gyvūnus per šešis mėnesius nuo paskutinio užkrėtimo atvejo nustatymo; šiuo tikslu yra imami ir tiriami mėsos mėginiai Trichinella parazitams aptikti, naudojant I priedo I ir II skyriuose nurodytus aptikimo metodus;
d)
susijusiais atvejais tiria užkrėtimo parazitais plitimą, kilusį dėl iki užkrėtimo nustatymo paskerstų naminių kiaulių mėsos platinimo;
e)
informuoja Komisiją ir kitas valstybes nares;
f)
susijusiais atvejais pradeda epidemiologinį tyrimą užkrėtimo priežasčiai nustatyti;
g)
imasi atitinkamų priemonių, jei kurios nors užkrėstos skerdenos skerdykloje neįmanoma identifikuoti, įskaitant tokias priemones:
i)
padidina įtariamų skerdenų tyrimui imamo kiekvieno mėsos mėginio dydį arba
ii)
paskelbia, kad skerdenos netinkamos žmonėms vartoti;
iii)
imasi atitinkamų priemonių užkrėtimu įtariamoms skerdenoms arba jų dalims ir toms, kurių tyrimo rezultatai teigiami, pašalinti.
3. Panaikinus pripažinimą, ūkiai gali būti vėl oficialiai pripažinti, išsprendus nurodytas problemas ir įvykdžius IV priede nustatytus reikalavimus vadovaujantis kompetentingos institucijos reikalavimais.
4. Jeigu atlikus tikrinimą paaiškėja, kad nepakankamai laikomasi 9 straipsnio arba viename iš ūkių, priklausančių ūkių grupei, nustatomas užkrėtimo atvejis, šis ūkis turėtų būti pašalintas iš ūkių grupės, kol nebus atkurta atitiktis.“
4)
13 straipsnis pakeičiamas taip:
„13 straipsnis
Importui taikomi sveikatos reikalavimai
Tų rūšių gyvūnų, kurie gali būti Trichinella nešiotojai, mėsa, turinti skersaruožių raumenų ir esanti trečiųjų šalių kilmės, gali būti importuojama į Sąjungą tik tada, kai prieš eksportuojant mėsą tose trečiosiose šalyse buvo atliktas jos tyrimas dėl Trichinella.“
5)
14 straipsnis išbraukiamas.
6)
15 straipsnis pakeičiamas taip:
„15 straipsnis
Dokumentai
Sveikatos pažymėjimą, gabenamą kartu su importuojama mėsa, kaip nurodyta 13 straipsnyje, patvirtina valstybinis veterinarijos gydytojas, nurodydamas, kad tyrimas dėl Trichinella kilmės trečiojoje šalyje buvo atliktas pagal 13 straipsnį.
Šio dokumento originalas gabenamas kartu su mėsa, nebent buvo padaryta išimtis pagal Reglamento (EB) Nr. 854/2004 14 straipsnio 4 dalį.“
7)
I priedas iš dalies keičiamas pagal šio reglamento I priedą.
8)
IV priedas pakeičiamas šio reglamento II priedo tekstu.
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2014 m. birželio 1 d.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2014 m. kovo 7 d.