РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) 2015/84 НА КОМИСИЯТА
от 21 януари 2015 година
за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на мононатриев глутамат с произход от Индонезия
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 г. за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (1), и по-специално член 9, параграф 4 от него,
като има предвид, че:
A. ПРОЦЕДУРА
1. Временни мерки
(1)
С Регламент за изпълнение (ЕС) № 904/2014 (2) („регламента за временните мерки“) Европейската комисия („Комисията“) наложи временно антидъмпингово мито върху вноса на мононатриев глутамат с произход от Индонезия, считано от 22 август 2014 г.
(2)
Процедурата бе започната на 29 ноември 2013 г. вследствие на жалба, подадена на 16 октомври 2013 г. от Ajinomoto Foods Europe SAS („жалбоподателя“) - единствения производител на мононатриев глутамат в Съюза, представляващ съответно 100 % от общото производство на мононатриев глутамат в Съюза.
(3)
Както е посочено в съображение 20 от регламента за временните мерки, разследването на дъмпинга и вредата обхваща периода от 1 октомври 2012 г. до 30 септември 2013 г. („разследвания период“). Тенденциите, които са от значение за оценка на вредата, бяха разгледани за периода от 1 април 2010 г. до края на разследвания период („разглеждания период“).
2. Последваща процедура
(4)
След оповестяването на основните факти и съображения, въз основа на които беше наложено временно антидъмпингово мито („оповестяване на временните заключения“), няколко заинтересовани страни направиха писмени изявления, в които изложиха своето становище относно временните заключения. На страните, които пожелаха да бъдат изслушани, беше предоставена такава възможност.
(5)
Комисията разгледа устните и писмените коментари, представени от заинтересованите страни, и в случаите, в които това беше счетено за целесъобразно, внесе съответните изменения във временните заключения.
(6)
Комисията информира всички страни за основните факти и съображения, въз основа на които възнамерява да наложи окончателно антидъмпингово мито върху вноса на мононатриев глутамат с произход от Индонезия и окончателно да събере сумите, обезпечени с временното мито („оповестяване на окончателните заключения“). На страните бе даден срок, в който да представят своите коментари относно оповестяването на окончателните заключения.
(7)
Коментарите, представени от заинтересованите страни, бяха разгледани и взети под внимание, когато това беше счетено за целесъобразно.
3. Извадка
(8)
Поради липсата на коментари относно методиката за съставяне на извадката от несвързани вносители временните заключения в съображения 7 - 19 от регламента за временните мерки се потвърждават.
Б. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И СХОДЕН ПРОДУКТ
(9)
Както е посочено в съображение 21 от регламента за временните мерки, разглежданият продукт е мононатриев глутамат с произход от Индонезия, класиран понастоящем в код по КН ex 2922 42 00 („разглежданият продукт“). Мононатриевият глутамат е добавка в храните и се използва предимно като овкусител за супи, бульони, рибни и месни ястия, смеси от подправки и готови храни. Произвежда се под формата на бели кристали без мирис, с различни размери. Мононатриевият глутамат се използва и в химическата промишленост за приложения, които не са свързани с производството на храни, например за производството на почистващи препарати. Предлага се в различни по размер опаковки - от пакетчета от 0,5 g за крайния потребител до чували от 1 000 kg за разпространение на едро в насипно състояние. По-малките опаковки са за продажба на частни потребители от търговците на дребно, а по-големите - от 20 и повече килограма, са предназначени за промишления сектор. Освен това съществуват и различни степени на чистота на продукта. Характеристиките на мононатриевия глутамат обаче не се различават независимо от размера на опаковката или от степента на чистота на продукта.
(10)
Поради липсата на коментари относно разглеждания продукт и сходния продукт заключенията в съображения 21 - 25 от регламента за временните мерки се потвърждават.
В. ДЪМПИНГ
1. Нормална стойност
(11)
Поради липсата на коментари относно нормалната стойност изложеното в съображения 26 - 31 от регламента за временните мерки се потвърждава.
2. Експортна цена
(12)
И двамата оказали съдействие производители износители от Индонезия отново изтъкнаха, че продажните цени за свързаните с тях дружества са били определени както при сделка между несвързани лица при справедливи пазарни условия и че експортната цена следва да се определи въз основа на продажната цена между дружеството майка в Индонезия и първия свързан клиент, а не въз основа на конструираната експортна цена.
(13)
В подкрепа на това твърдение и двамата производители износители заявиха, че няма доказателства между дружеството майка в Индонезия и свързаните с него дружества да е имало кръстосано компенсиране между продукти или други разходи. По тази причина заключенията, изложени в съображение 37 от регламента за временните мерки, не е трябвало да се основават на тези елементи.
(14)
Освен това един производител износител заяви, че свързаното с него дружество в Съюза не е вносител, а посредник, който е препродавал продукта в Съюза преди митническо оформяне. Същият производител износител заяви, че въз основа на това заключенията в съображение 37 от регламента за временните мерки - а именно че трансферната цена между свързаните дружества не е била на равнище, което би позволило на свързаните вносители да получат разумна печалба в Съюза, не са приложими.
(15)
Веднага следва да се отбележи, че наличието на съдружие между износителя и вносителя представлява достатъчно основание Комисията да разглежда действителните експортни цени като ненадеждни, тъй като това е една от причините, поради които може да се приеме, че действителните експортни цени не са надеждни. Поради съществуването на съдружие между доставчика и вносителя цените, начислявани от доставчика на свързаното с него дружество в Съюза, са трансферни цени, които не са формирани вследствие на преговори между несвързани лица при справедливи пазарни условия, каквато е обичайната практика между независими дружества. Освен това е ясно, че разходите за дейностите на свързаното дружество и реализираният от него марж на печалбата на практика намаляват сумата, получена от производителя износител, доколкото те обикновено се поемат от вносителя.
(16)
Освен това в конкретния случай при разследването беше установено, че съответните свързани дружества не реализират устойчив марж на печалба в Съюза. Във връзка с това на първо място следва да се отбележи, че не беше възможно да се използва маржът на печалбата на един оказал съдействие несвързан вносител, тъй като информацията е поверителна и не може да се разкрива на конкуренти. По тази причина като база за сравнение бе използван маржът на печалбата от предишна процедура за друг химически продукт, произвеждан от сходна промишленост и внасян в Съюза при сходни обстоятелства, както в настоящия случай (3). Този марж на печалбата е възможно най-обективната налична база с цел да се постигне задоволителна оценка на експортната цена при сделка между несвързани лица при справедливи пазарни условия. Използваният разумен марж на печалбата е 5 %. Тъй като печалбата, реализирана от свързани дружества в Съюза, е значително под този праг и като се има предвид неустойчивият ѝ характер, трансферната цена не би могла да се счита за надеждна.
(17)
Освен това не е задължително да се представят доказателства, че между свързаните дружества действително е имало кръстосано компенсиране или че определени разходи на вносителя, които обикновено се поемат от него, са били платени от някоя от страните. Както бе посочено по-горе, тези разходи винаги се правят от свързаното дружество, ако то осъществява продажба и внос. Вследствие на съдружието между свързаните дружества не може да бъде изключено наличието на кръстосано компенсиране с други продукти или на такива разходи и поради това трансферните цени не са надеждни.
(18)
Няма значение също така дали свързаното дружество в Съюза в пълна степен изпълнява функциите на вносител, или някакви други функции. Същественият фактор е дали експортната цена на границата на Общността е надеждна. Както се посочва в съображение 15 по-горе, при настоящото разследване беше установено, че равнищата на цените между свързаните дружества в Съюза не позволяват реализирането на разумен марж на печалба. Нито един от износителите не представи доказателства защо този марж на печалбата би бил нецелесъобразен, и поради това твърденията в това отношение следва да бъдат счетени за необосновани. Няма основания и доводът, че едно от свързаните дружества не е изпълнявало функциите на вносител в Съюза, тъй като, както беше споменато по-горе, няма значение какви точно функции осъществява дружеството в Съюза. Освен това обстоятелството, че дружеството е изпълнявало само някои функции на вносител, неизбежно намира отражение в размера на разходите по продажбите, общите и административните разходи на свързаните дружества, но категорично не се отразява върху използвания марж на печалбата. Следва да се отбележи и друго обстоятелство - фактът, че определени дейности се извършват от свързаното дружество преди вноса, не означава, че експортната цена не може да бъде конструирана на основата на цената на препродажбата на първия независим клиент с необходимите корекции в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент.
(19)
След оповестяването на окончателните заключения двамата оказали съдействие производители износители от Индонезия отново представиха съображенията си относно определянето на експортната цена. Единият производител износител оспори констатациите, изложени в съображение 15 - а именно че самото съдружие между износителя и вносителя е достатъчно основание Комисията да разглежда действителните експортни цени като ненадеждни, и заяви, че това би било в противоречие с член 2, параграф 9 от основния регламент. Освен това според същия производител износител доводите, изложени в съображение 17, че някои разходи се извършват от свързаното дружество, ако то извършва продажба и внос, не се основават на фактите по случая. На последно място, според същия производител износител Комисията не е обърнала внимание на факта, че цените за свързаното дружество и цените за независими клиенти в Съюза са сходни.
(20)
Другият производител износител отново изтъкна, че за определянето на експортната цена следва да се вземе предвид експортната му цена за първия независим клиент на границата на Съюза, и подчерта, че свързаното дружество е действало само като посредник, както и че - наред с други дейности - митническото оформяне се е извършвало от несвързаните клиенти в Съюза.
(21)
В отговор на тези твърдения следва да се отбележи, че в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент Комисията счита, че въз основа на фактите по случая експортните цени следва да бъдат конструирани поради наличието на съдружие между износителите и свързаните страни. При разследването беше установено, че през разследвания период съответните свързани страни действително не са реализирали устойчив марж на печалбата в Съюза. С оглед на това функцията на свързаното дружество в Съюза не е от значение, за да се определи дали в настоящия случай експортните цени следва да бъдат конструирани. Също така, както се посочва в съображение 18 по-горе, обстоятелството, че свързаните дружества извършват само определени функции, не е пречка за прилагането на член 2, параграф 9 от основния регламент, а намира отражение в по-малките разходи по продажбите, общи и административни разходи, които да бъдат приспаднати от цената, на която разглежданият продукт е препродаден за първи път на независим купувач. На последно място следва също да се отбележи, че производителите износители не представиха никакви нови фактически доказателства, въз основа на които да се променят тези заключения. По отношение на твърдението за сходни цени за свързани и несвързани клиенти в Съюза следва да се отбележи, че то е разгледано в съображение 37 от регламента за временните мерки. При разследването беше установено, че въпреки сходните цени за независими клиенти трансферните цени между свързаните дружества не са били на равнище, което би позволило на свързаните вносители да реализират устойчива печалба в Съюза. Поради това тези доводи следва да бъдат отхвърлени.
(22)
Доводите относно използването на конструирани експортни цени в рамките на настоящото разследване следва да бъдат отхвърлени.
(23)
Същите двама производители износители заявиха, че ако въпреки доводите им, посочени в съображения 12 - 14, експортните цени се конструират, разумният марж на печалба от 5 %, използван за конструиране на експортната цена, е завишен и вместо него следва да се използва действителният марж на печалбата на свързаните с тях дружества, тъй като цените между свързаните страни са били същите, както за независими клиенти.
(24)
Въз основа на изложеното в съображения 15 - 18 относно надеждността на трансферните цени и на маржовете на печалбата на свързаните дружества в Съюза, този довод следва да се отхвърли. Във всеки случай корекциите на разходите в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент се основават на собствените разходи по продажбите, общите и административните разходи на съответните дружества и следователно отразяват дейностите на тези дружества независимо от изпълняваните от тях функции. Следователно този довод следва да се отхвърли.
(25)
Един от горепосочените производители износители заяви, че за конкретни сделки с дружество, което не е свързано с производителя износител, експортната цена е следвало да се основава на действително платената или платима цена в съответствие с член 2, параграф 8 от основния регламент. Комисията констатира обаче, че тези продажби не са експортни продажби за Съюза. Въз основа на това съответните сделки не бяха взети предвид при определянето на експортната цена. След оповестяването на окончателните заключения този производител износител оспори изключването на тези сделки въз основа на това, че Комисията следва да вземе предвид всички продажби на произведения от него разглеждан продукт в Съюза. За определянето на експортната цена обаче бяха взети предвид всички продажби за съответния независим клиент. Всяка следваща сделка от този независим клиент не трябва да се взема под внимание, тъй като, първо, тези сделки не са експортни продажби по смисъла на член 2, параграфи 8 и 9 от основния регламент, и второ, съществува риск от двойното им отчитане. Въз основа на това твърдението на производителя износител бе отхвърлено.
(26)
Поради липсата на други коментари относно определянето на експортната цена заключенията в съображения 32 - 38 от регламента за временните мерки се потвърждават.
3. Сравнение
(27)
След оповестяването на временните заключения двамата оказали съдействие производители износители оспориха факта, че разходите за преместване на стоки от завода до склада се считат за вътрешни логистични разходи и съответно не се отразяват върху съпоставимостта на цените.
(28)
Единият производител износител е разполагал с няколко разпределителни склада на вътрешния пазар, от които мононатриевият глутамат е бил изпращан на крайните клиенти. Този производител износител твърди, че транспортните разходи от завода до складовете следва да се считат за разходи за превоз на вътрешния пазар и следва да бъдат приспаднати от нормалната стойност, тъй като при експортните продажби няма такива разходи. Другият производител износител изтъкна, че в някои случаи разходите за преместването на стоките до склада може да бъдат обвързани с конкретни фактури и следователно са пряк разход по продажбите, който е включен в цената, начислявана за сметка на клиентите, а това има отражение върху съпоставимостта на цените. Поради това тези разходи следва да бъдат приспаднати от нормалната стойност.
(29)
Складовете се считат за част от помещенията на производителя износител, а продуктът е готов за продажба едва от момента, в който постъпи в склада. Разстоянието от склада до завода е без значение, както и това дали транспортирането от завода до склада може да бъде обвързано с конкретна сделка за продажба на вътрешния пазар, тъй като тези разходи обикновено се правят преди продажбата и следователно не са пряк разход по продажбите, който има отражение върху съпоставимостта на цените. С оглед на това въз основа на член 2, параграф 10, буква д) от основния регламент твърденията по този въпрос следва да се отхвърлят.
(30)
След оповестяването на временните заключения оказалият съдействие производител износител, който изнася мононатриев глутамат посредством свързано дружество извън Съюза, изтъкна, че осъщественият от него износ не следва да бъде коригиран в съответствие с член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент, тъй като свързаното дружество извън Съюза не действа в качеството на посредник и не работи с комисиона. Същият производител износител заяви също така, че надценката на свързаното дружество, въз основа на която е извършена корекцията, няма отражение върху съпоставимостта на цените, тъй като при конструирането на експортната цена Комисията вече е приспаднала разумен марж на печалба за свързаното дружество в Съюза, която обхваща всички маржове на печалба за всички сделки между дружествата. Производителят износител заяви също така, че ако изобщо се приспадат някакви разходи, от експортната цена на свързаното дружество извън Съюза следва да бъдат приспаднати само разходите по продажбите, общите и административните разходи.
(31)
При разследването беше установено, че свързаното дружество извън Съюза е начислявало надценка за всички експортни продажби за Съюза. Надценката оказва влияние върху съпоставимостта на цените, тъй като се прилага само за експортните продажби, а не и за продажбите на вътрешния пазар. Твърдението, че маржът на печалбата на свързаното дружество вече е бил взет предвид при конструирането на експортната цена в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент, не може да бъде прието. Корекциите в съответствие с член 2, параграфи 9 и 10 от основния регламент имат различна цел, правят се отделно, ясно се разграничават една от друга и се уреждат от различни материалноправни норми. Член 2, параграф 9 от основния регламент има за цел да се определи надеждна експортна цена, а член 2, параграф 10 от основния регламент - да се осигури съпоставимост между експортната цена и нормалната стойност. След като експортната цена бъде надлежно установена в съответствие с член 2, параграф 8 или 9 от основния регламент, всички допълнителни корекции в съответствие с член 2, параграф 10 вече не засягат самата експортна цена и по никакъв начин нямат за цел да се определи нормалната стойност и експортната цена. С оглед на това оказалият съдействие производител износител не отчита замисъла на корекцията по член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент, чиято цел не е да се определи самата експортна цена, а цената да стане съпоставима с нормалната стойност. Поради тази причина разумният марж на печалбата, приспаднат съгласно член 2, параграф 9 от основния регламент, не обхваща всички възможни надценки, реализирани по същия канал за продажби. Що се отнася до сумата, която трябва да бъде коригирана, направената корекция отразява действително начисляваната надценка между свързаните дружества и следователно действително има отражение върху цените и съпоставимостта на цените. Поради това няма основание тя да бъде заменена с друга хипотетична сума. На последно място, Комисията има право да вземе предвид факта, че свързаното дружество извън Съюза получава плащане (под формата на надценка, която остава за свързаното дружество, за фактурираните от него продажби на клиенти в Съюза). За да може да изпълни условията за предприятие, което за тези плащания подлежи на облагане с корпоративен данък в съответната държава извън Съюза (в която ставката на корпоративния данък е значително по-ниска, отколкото в Индонезия), свързаното дружество трябва да осъществява реална стопанска дейност в нея. Индонезийският производител износител не може едновременно да се стреми да обезпечи благоприятните данъчни условия, произтичащи от присъствието и от икономическата дейност на свързаното дружество в държава извън Съюза, и успоредно с това в рамките на антидъмпинговата процедура да твърди, че свързаното дружество не осъществява никаква икономическа дейност. Поради това тези доводи следва да бъдат отхвърлени.
(32)
След оповестяването на окончателните заключения производителят износител повтори твърденията си относно корекцията във връзка с надценката на свързаното с него дружество и оспори позоваването на данъчни съображения в рамките на антидъмпингово разследване. Производителят износител посочи също така, че макар да не оспорва факта, че свързаното с него дружество извършва търговска дейност в съответната трета държава, тя е ограничена по отношение на разглеждания продукт. Повторно бе изтъкнат доводът, че дейността на свързаното дружество ясно се различава от дейността на посредник и че то не получава комисиона от производителя износител във връзка с продажбите за Съюза. На последно място, производителят износител повтори твърдението си, че при конструирането на експортната цена Комисията вече е приспаднала разумен марж на печалба за свързаното дружество в Съюза, която обхваща всички маржове на печалба за всички сделки между дружествата. Във връзка с това производителят износител заяви, че при последователни продажби между свързани дружества практиката на Комисията действително би била да се приспадне само маржът на печалбата на свързаното дружество, което извършва преки продажби на независими клиенти в Съюза, а не маржовете на печалбата на другите свързани дружества в рамките на същия канал за продажби.
(33)
Следва да се отбележи, че в конкретния случай съществуването на отделен данъчен субект говори за това, че свързаната страна извън Съюза извършва значими икономически дейности, тъй като по националното данъчно право се изисква дружеството да осъществява такива дейности. В настоящия случай и както бе обяснено в съображение 31, Комисията взе под внимание обстоятелството, че съответният производител износител има свързана страна извън Съюза, която осъществява значима икономическа дейност, както и това, че свързаната страна извън Съюза е приспадала надценката за всяка сделка за продажба на разглеждания продукт между свързаните страни, което се отразява върху съпоставимостта на цените за износ на мононатриев глутамат за Съюза. Освен това, както се посочва в съображение 31, сумата, въз основа на която е направена корекцията, отразява действителната и проверена надценка, начислявана между свързаните дружества, и поради това точно отразява и дейностите на свързаното дружество. Поради това тези доводи следва да бъдат отхвърлени.
(34)
След оповестяването на временните заключения същият производител износител възрази относно корекцията за комисионите, платени върху експортната цена, с довода, че те не са преки разходи за продажби, а са се плащали на месечна база, поради което не могат да се обвържат с конкретна сделка по продажба и нямат отражение върху съпоставимостта на цените. Според производителя износител платените комисиони са имали отражение само между свързаните дружества и следователно член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент е неприложим. Въз основа на допускането, че двамата със свързаното дружество се разглеждат като един икономически субект, производителят износител заяви също така, че всяко прехвърляне на парични средства в рамките на този икономически субект не би представлявало разход или приход за него.
(35)
При разследването беше установено, че съгласно сключен комисионен договор между производителя износител и свързаното с него дружество се дължат комисиони, когато производителят износител в Индонезия продава пряко на независими клиенти на пазара на Съюза (а не чрез свързаното с него дружество). Платената комисиона е пряко свързана с нетната стойност на продажбите. Вследствие на това пряката връзка между продажбата и платената комисиона има отражение върху съпоставимостта на цените съгласно член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент.
(36)
На последно място, предположението, че свързаните дружества се разглеждат като един икономически субект, е неточно. При разследването беше установено, че самият производител износител разполага с напълно функционален експортен отдел и не е имало дублиране на свързаните с износа задачи между производителя износител и свързания вносител. Поради това свързаното дружество не може да се счита за вътрешен отдел по продажбите и тези доводи следва да бъдат отхвърлени.
(37)
От друга страна, ако експортните цени бъдат коригирани въз основа на член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент, производителят износител заяви, че платените комисиони следва също така да бъдат изключени от разходите по продажбите, общите и административните разходи на свързаното дружество, които са били приспаднати от цената при препродажба на първия независим клиент в Съюза в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент. Съгласно член 2, параграф 9 от основния регламент обаче при конструирането на надеждна експортна цена всички разходи, направени между вноса и препродажбата, следва да се приспаднат от цената при препродажба на първия независим клиент в Съюза и няма правно основание тези разходи да се компенсират с някакви приходи, както иска производителят износител. Освен това разходите по продажбите, общите и административните разходи на свързаното дружество в Съюза се отнасят за различен канал за продажби (т.е. чрез свързания клиент) спрямо приходите от комисиони, които спадат към канала за продажби на несвързани клиенти. На последно място, корекцията във връзка с надценката в съответствие с член 2, параграф 10 от основния регламент и определянето на експортната цена в съответствие с параграф 8 или 9 от същия член имат различна цел и представляват два различни етапа от анализа на дъмпинга.
(38)
След оповестяването на окончателните заключения производителят износител повтори твърденията си относно комисионата, описана в съображение 35, и изрази становище, че би било непоследователно, от една страна, да се приеме, че трансферните цени между свързани страни не са надеждни, а - от друга страна, експортната цена да бъде коригирана въз основа на сключения комисионен договор между свързаните страни. Производителят износител оспори също така констатациите, изложени в съображение 35, че платената комисиона е пряко свързана с нетната стойност на продажбите и следователно съществува пряка връзка между продажбата и платената комисиона, което има отражение върху съпоставимостта на цените, с довода, че комисионата се е плащала веднъж месечно и между страните не е имало обмен на подробна информация относно метода за изчисляването ѝ.
(39)
Производителят износител не представи допълнителни сведения, нито допълнителна фактическа информация, с които да обоснове твърденията си и въз основа на които да се променят посочените по-горе заключения. С оглед на това заключенията, изложени в съображения 35 - 37, се потвърждават.
(40)
След оповестяването на временните заключения един производител износител поиска да се направи корекция на нормалната стойност за разходите за реклама и търговски стимули. Производителят износител изтъкна, че тези разходи не възникват при експортните продажби за Съюза, но оказват пряко влияние върху продажната цена на вътрешния пазар. В подкрепа на това твърдение производителят износител заяви, че поне в някои случаи тези разходи могат да бъдат проследени до конкретни продажби на вътрешния пазар. На последно място, същият производител износител заяви, че разходите за реклама и търговски стимули отразяват различни равнища на търговия - от една страна, на вътрешния пазар (където мононатриевият глутамат се продава директно на търговци на дребно), и продажбите за Съюза, от друга страна (за търговци и дистрибутори).
(41)
При разследването беше установено, че разходите за реклама и търговски стимули са обвързани най-вече с клиентски сметки, а не с конкретни сделки за продажба. Те се извършват независимо от това дали продуктът в крайна сметка е бил продаден. Освен това при разследването стана ясно, че разходите, за които се твърди, че са обвързани с конкретна сделка по продажба, в действителност не са били отразени в цената. Въз основа на това беше направено заключението, че разходите за реклама и търговски стимули нямат отражение върху цените и съпоставимостта на цените и съответно твърдението следва да бъде отхвърлено.
(42)
Един производител износител заяви, че мононатриевият глутамат на големи кристали (според големината на частиците) има различни физични характеристики и е бил продаван на различно равнище на търговия в сравнение с мононатриевия глутамат, изнасян за Съюза. Поради това производителят износител заяви, че мононатриевият глутамат на големи кристали следва да бъде изключен при определянето на нормалната стойност.
(43)
При разследването беше установено, че продуктът се предлага с различна големина на частиците: на прах или на фини, малки, обикновени и големи кристали. Всички те са включени в продуктовия обхват, тъй като имат еднакви основни характеристики и крайни приложения и са взаимозаменяеми. Поради това при определянето на нормалната стойност следва да бъдат включени всички видове на продукта. Освен това при разследването беше установено, че различната големина на частиците не е фактор, свързан с определянето на разходите.
(44)
Също така при разследването беше установено, че клиентите на вътрешния пазар, които са купували мононатриев глутамат на големи кристали, са купували продукта и с друга големина на частиците. Няма доказателства, че наблюдаваната разлика в цените на мононатриевия глутамат на големи кристали е свързана с физичните характеристики на продукта или с равнището на търговия, тъй като разликата в цените би могла да се свърже с други фактори, например с конкретни клиенти или с купуваните обеми. Също така производителят износител не представи в количествено изражение предполагаемата разлика във физичните характеристики. Поради това твърденията в това отношение следва да бъдат отхвърлени.
(45)
Поради липсата на други коментари относно сравнението заключенията в съображения 39 - 46 от регламента за временните мерки се потвърждават.
4. Дъмпингови маржове
(46)
Поради липсата на коментари използваната методика за изчисляване на дъмпинговите маржове, посочена в съображения 47 и 48 от регламента за временните мерки, се потвърждава.
(47)
Предвид изключването на някои сделки при определянето на експортната цена за един производител износител съгласно описаното в съображение 25 и поради липсата на други коментари окончателните дъмпингови маржове, изразени като процент от цената CIF (стойност, застраховка и навло) на границата на Съюза без платено мито, са, както следва:
Дружество
Дъмпингов марж
PT. Cheil Jedang Indonesia
7,2 %
PT. Miwon Indonesia
13,3 %
Всички други дружества
28,4 %
Г. ВРЕДА
1. Определяне на промишлеността на Съюза и на производството на Съюза
(48)
Заинтересованите страни отново заявиха, че Комисията следва да изключи оказалия съдействие производител от Съюза от промишлеността на Съюза поради неоказването на съдействие от свързан с него производител износител в Индонезия. Изтъкнат бе доводът, че тези отношения може да имат отражение върху цялостната картина по отношение на вредата.
(49)
Страните не представиха никаква нова информация или доказателства за това. По-конкретно страните не обосноваха твърдението си до каква степен това би могло да има отражение върху цялостната картина по отношение на вредата. Както се посочва в съображение 53 от регламента за временните мерки, в този случай не е необходимо оказалият съдействие производител износител да бъде изключен от промишлеността на Съюза въпреки връзката му с неоказалия съдействие производител износител в Индонезия, тъй като този единствен производител в Съюза оказа пълно съдействие на Комисията по време на разследването и бе извършена пълна проверка на дейността му. С оглед на това липсата на съдействие от един индонезийски производител износител по никакъв начин не оказа влияние върху провеждането на разследването. Поради това този довод следва да бъде отхвърлен.
(50)
След оповестяването на заключенията заинтересованите страни повториха твърдението си, че оказалият съдействие производител от Съюза следва да бъде изключен от промишлеността на Съюза поради неоказването на съдействие от свързан с него производител износител в Индонезия. Страните изтъкнаха, че неоказването на съдействие от страна на свързания производител износител в Индонезия може да има отражение върху цялостната картина по отношение на вредата за промишлеността на Съюза. По същество те твърдят, че цените на мононатриевия глутамат се договарят в световен мащаб и че поради тези отношения съществува риск от кръстосано компенсиране, което се изразява в по-ниски цени за клиентите на пазара в Съюза и по-високи цени на пазара в трети държави. Като не е оказал съдействие при разследването, свързаният производител износител в Индонезия не е дал възможност на Комисията да провери дали е имало кръстосано компенсиране.
(51)
Страните само изтъкнаха този довод, без да го обосноват с никакви доказателства. Във всеки случай, няма данни цените, начислявани от производителя от Съюза на клиентите му на пазара в Съюза, които бяха проверени по време на разследването, да са били занижени от съображения за кръстосано компенсиране. Напротив, както се посочва в съображение 100 от регламента за временните мерки, през разглеждания период цените на вноса от Индонезия са намалели с 8 %, като това е оказало натиск върху цените на пазара на Съюза, вследствие на което промишлеността на Съюза не е била в състояние да увеличи цените си в съответствие с увеличените си разходи. Поради това през разглеждания период промишлеността на Съюза като цяло е била принудена да намали цените си. С оглед на това твърдението беше отхвърлено.
(52)
Поради липсата на други коментари относно определянето на промишлеността на Съюза и на производството на Съюза заключенията в съображения 50 и 51 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2. Потребление на Съюза
(53)
След оповестяването на временните заключения една заинтересована страна заяви, че описанието на развитието на потреблението в Съюза в съображение 55 от регламента за временните мерки е непълно. По-конкретно тази страна твърди, че спадът в потреблението, отчетен през финансовата 2011/2012 година в сравнение с финансовата 2010/2011 година, се дължи на факта, че вносът от Виетнам е бил заменен с по-евтин внос от Индонезия и по тази причина клиентите в Съюза, които не са очаквали по-нататъшно увеличаване на цените, са продали натрупаните си запаси, вследствие на което общият обем на продажбите в Съюза е намалял.
(54)
Обстоятелствата, описани от заинтересованата страна, не противоречат на заключенията в съображение 55 от регламента за временните мерки, че намаляването на потреблението в периода от 2010/2011 до 2011/2012 финансова година се дължи най-вече на спад в продажбите на промишлеността на Съюза на пазара на Съюза. По-конкретно в периода от финансовата 2010/2011 година до финансовата 2011/2012 година са намалели както продажбите на промишлеността на Съюза, така и вносът от трети държави. Въпреки това за разлика от общия внос, който е намалял само с 2 % (вж. съображение 107 от регламента за временните мерки), обемът на продажбите на промишлеността на Съюза е намалял с 16 % (съображение 72 от регламента за временните мерки). Спадът в обема на продажбите на промишлеността на Съюза е съвпаднал със спад в обема на производството ѝ, както е видно от таблицата в съображение 68 от регламента за временните мерки.
(55)
Въпреки това, както става ясно от таблицата в съображение 104 от регламента за временните мерки, противно на твърдението на заинтересованата страна в периода от финансовата 2010/2011 година до финансовата 2011/2012 година вносът от Виетнам се е увеличил, а през същия период вносът от други трети държави - като Бразилия, е намалял почти с 60 %. С оглед на това констатациите не потвърждават предположението, че вносът от Индонезия е заместил вноса от Виетнам.
(56)
Освен това страната не подкрепи с доказателства твърдението си, че ползвателите са натрупали запаси преди разглеждания период и са ги продали в големи количества, когато вносът от Индонезия се е увеличил. Тези твърдения също не се потвърдиха по време на разследването. С оглед на това твърденията на заинтересованата страна в това отношение следва да бъдат отхвърлени.
(57)
Поради липсата на други коментари относно потреблението на Съюза заключенията в съображения 52 - 55 от регламента за временните мерки се потвърждават.
3. Внос от засегнатата държава
(58)
Поради липсата на коментари относно вноса от засегнатата държава заключенията в съображения 56 - 66 от регламента за временните мерки се потвърждават.
4. Икономическо състояние на промишлеността на Съюза
(59)
Една заинтересована страна заяви, че намалелият обем на производството и по-слабото използване на капацитета през разглеждания период са само следствие от отбелязаното преди това значително увеличение. Поради това спадът през разглеждания период не следва да се разглежда като развитие в неблагоприятна посока и не показва наличието на вреда. Въпреки това при оценката на промените на показателите за вреда обикновено се вземат предвид само тенденциите, установени по време на разглеждания период. В настоящия случай няма основателна причина за отклонение от тази практика, така че оценката на промените на показателите за вредата да обхване по-дълъг период от време. Поради това този довод следва да бъде отхвърлен.
(60)
Същата заинтересована страна изтъкна, че евентуалното включване на странични продукти може да е завишило производствените разходи на промишлеността на Съюза, което също е оказало влияние върху рентабилността. Това твърдение е неправилно. При направената проверка надлежно бяха установени пълнотата и точността на производствените разходи на промишлеността на Съюза, включително за страничните продукти. С оглед на това твърдението следва да бъде отхвърлено.
(61)
Поради липсата на други коментари относно промените на показателите за вредата заключенията в съображения 67 - 93 от регламента за временните мерки се потвърждават.
5. Заключение относно вредата
(62)
Една заинтересована страна заяви, че не при всички показатели за вреда се наблюдава неблагоприятна тенденция и че неблагоприятната тенденция само при някои показатели не е достатъчна, за да се заключи, че промишлеността на Съюза е претърпяла съществена вреда.
(63)
Съгласно член 3, параграф 5 от основния регламент не всички показатели за вреда трябва да сочат неблагоприятно развитие, за да се направи заключение относно съществуването на вреда. Твърдението е неправилно и защото при разследването беше установено, че през разглеждания период почти при всички показатели за вреда се наблюдава неблагоприятна тенденция. С оглед на това твърденията следва да бъдат отхвърлени.
(64)
Въз основа на гореизложеното и поради липсата на други коментари заключенията в съображения 94 - 96 от регламента за временните мерки - а именно че промишлеността на Съюза е претърпяла съществена вреда по смисъла на член 3, параграф 5 от основния регламент, се потвърждават.
Д. ПРИЧИННО-СЛЕДСТВЕНА ВРЪЗКА
1. Въздействие на дъмпинговия внос
(65)
Една от страните заяви, че предвид констатациите в съображение 66 от регламента за временните мерки, а именно че среднопретегленият марж на подбиване на цените на вноса от Индонезия през разследвания период е от порядъка на 0 - 5 %, този внос не може да бъде причина за вредата, понесена от промишлеността на Съюза, тъй като не е бил в състояние да упражни натиск върху цените на пазара в Съюза.
(66)
Установените при разследването факти не подкрепят това твърдение. Както се посочва в съображения 99 и 100 от регламента за временните мерки, през разглеждания период дъмпинговият внос от Индонезия значително се е увеличил както в абсолютна стойност, така и като пазарен дял. Увеличението е съвпаднало със спад в обема на продажбите и на пазарния дял на промишлеността на Съюза. Вносът в такива големи количества е принудил промишлеността на Съюза да намали продажните цени в съответствие с цените на индонезийския внос. Вследствие на това установените маржове на подбиване на цените действително не са големи. Същевременно обаче промишлеността на Съюза не е била в състояние да приведе цените си в съответствие с увеличените разходи, а това значително е намалило рентабилността ѝ през разглеждания период. Това се потвърждава от размера на установения марж на вредата, който - както е посочено в съображение 125 по-долу - е в границите от 24,9 % до 47,0 %. Поради това този довод следва да бъде отхвърлен.
(67)
Поради липсата на други коментари относно въздействието на дъмпинговия внос заключенията в съображения 98 - 101 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2. Въздействие на други фактори
2.1. Въздействие на вноса от Китай
(68)
Две от заинтересованите страни заявиха, че противно на заключенията в съображение 103 от регламента за временните мерки вносът от Китай е имал неблагоприятно отражение върху продажните цени на промишлеността на Съюза и следователно е допринесъл за причинената съществена вреда.
(69)
Както се посочва в съображение 102 от регламента за временните мерки, в абсолютни стойности обемът на вноса от Китай през разглеждания период не е голям. Освен това, като се вземат предвид антидъмпинговите мита, цените на вноса са били по-големи от продажните цени на промишлеността на Съюза, както и от цените на вноса от Индонезия. Предвид обема и цените на вноса от Китай твърдението, че този внос е допринесъл за причинената съществена вреда за промишлеността на Съюза, се отхвърля.
(70)
С оглед на това заключенията в съображения 102 и 103 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2.2. Внос от други трети държави
(71)
Поради липсата на коментари относно въздействието на вноса от други трети държави заключенията в съображения 104 - 108 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2.3. Развитие на потреблението в Съюза
(72)
След оповестяването на временните заключения една от заинтересованите страни заяви, че спадът в продажбите на промишлеността на Съюза е съвпаднал със спад в потреблението на Съюза и следователно това е била основната причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза.
(73)
Както се посочва в съображение 109 от регламента за временните мерки, потреблението се е свило само с 2 %, а спадът в продажбите на промишлеността на Съюза през разглеждания период е 17 %. Поради това намаленото потребление не може да обясни далеч по-големия спад в обема на продажбите. Освен това въпреки намаляващото потребление вносът от Индонезия се е увеличил. С оглед на това твърдението следва да бъде отхвърлено.
(74)
Поради липсата на други коментари заключенията в съображение 109 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2.4. Износ на промишлеността на Съюза
(75)
Поради липсата на коментари относно въздействието на износа на промишлеността на Съюза заключенията в съображения 110 - 112 се потвърждават.
2.5. Твърдение за неефективност на промишлеността на Съюза
(76)
След оповестяването на временните заключения две заинтересовани страни отново изказаха твърдението, че вредата, понесена от промишлеността на Съюза, се дължи на предполагаемата неефективност, присъща на използвания от промишлеността на Съюза производствен процес, включително поради неефективно използване на ресурсите.
(77)
Тези страни не уточниха естеството на тази неефективност. Както се посочва в съображение 113 от регламента за временните мерки, при разследването не бе установена никаква потенциална неефективност на промишлеността на Съюза и твърденията в това отношение бяха отхвърлени.
(78)
След оповестяването една от заинтересованите страни повтори твърденията за неефективността на промишлеността на Съюза. Страната твърди, че не са били разследвани спиранията за поддръжка, преструктурирането с цел да се поемат дейностите на бивше дъщерно дружество, увеличението на разходите за труд и предстоящи значителни инвестиции, както и тяхното въздействие върху състоянието на промишлеността на Съюза.
(79)
Противно на тези твърдения гореизложените фактори бяха анализирани от Комисията, както се посочва в съображения 94 - 96 (спирания за поддръжка), 89 и 90 (поемане на дейността на бивше дъщерно дружество), 91 (разходи за труд) и 82 - 83 (инвестиции) по-долу, но не бяха открити доказателства за потенциална неефективност на промишлеността на Съюза. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(80)
Поради липсата на други коментари относно гореизложеното заключенията в съображение 113 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2.6. Финансовата криза
(81)
Поради липсата на коментари относно отражението на финансовата криза заключенията в съображение 114 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2.7. Инвестиции и нормативни изисквания за безопасност в ЕС
(82)
След оповестяването на временните заключения една заинтересована страна заяви, че причина за вредата са големите инвестиции, направени от промишлеността на Съюза. Същата страна изказа твърдението, че няма значение дали инвестициите са били необходими, тъй като следва да се анализира само отражението им върху състоянието на промишлеността на Съюза и по-специално върху нейната рентабилност.
(83)
Страната не обясни до каква степен направените инвестиции от промишлеността на Съюза биха могли да окажат влияние върху рентабилността ѝ. Както се посочва в съображение 116 от регламента за временните мерки, направените инвестиции от промишлеността на Съюза са се основавали на разумни стопански решения и не може да се разглеждат като необосновани. Освен това с течение на времето инвестиционните разходи се пренасят в амортизационните отчисления и съответно не са оказали значително отражение върху рентабилността на промишлеността на Съюза. С оглед на това твърденията на заинтересованата страна в това отношение бяха отхвърлени.
(84)
След оповестяването същата заинтересована страна отново изтъкна, че причина за вредата са нормативните изисквания за безопасност и големите инвестиции, които промишлеността на Съюза е направила, за да изпълни тези изисквания. Тя припомни също така, че няма значение дали става въпрос за разумни стопански решения, и че при анализа е трябвало да се вземе предвид единствено отражението върху рентабилността. На последно място, страната посочи, че пренасянето на инвестиционните разходи в амортизационните отчисления с течение на времето е без значение.
(85)
Противно на твърденията отражението на направените инвестиции върху рентабилността на промишлеността на Съюза бе взето под внимание при оценката. Пренасянето на инвестиционните разходи в амортизационните отчисления е съществен фактор при установяването на рентабилността и съответно е било необходимо да бъде взето предвид. Поради това този довод беше отхвърлен.
(86)
Поради липсата на други коментари относно въздействието на инвестициите и нормативните изисквания за безопасност в ЕС заключенията в съображения 115 и 116 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2.8. Разходи за суровини и други разходи
2.8.1. Производствени разходи
(87)
Една заинтересована страна изказа твърдението, че намаляването на рентабилността се дължи на успоредното увеличаване на производствените разходи като цяло. Следователно причина за вредата е било увеличаването на производствените разходи, а не вносът от Индонезия.
(88)
Както се посочва в съображение 100 от регламента за временните мерки, поради натиска върху цените, предизвикан от вноса на мононатриев глутамат от Индонезия, не е било възможно увеличението на производствените разходи да бъде отразено в продажните цени. Поради това намаляването на рентабилността се дължи главно на увеличението на дъмпинговия внос и този довод следва да бъде отхвърлен.
2.8.2. Поемане на дейността на бивше дъщерно дружество
(89)
Същата заинтересована страна твърди, че не са били анализирани в достатъчна степен последиците за рентабилността на промишлеността на Съюза, свързани с поемането на дейността на бивше дъщерно дружество. Според страната това е повлияло неблагоприятно на рентабилността и следователно е причина за вредата, понесена от промишлеността на Съюза.
(90)
Комисията допълнително проучи въздействието от поемането на дейността на бившето дъщерно дружество върху съответните показатели за вредата - като производствените разходи, заетостта, инвестициите и рентабилността. Следва да се отбележи, че дъщерното дружество е участвало само в продажбата на разглеждания продукт. Установено бе, че през финансовата година, през която е поета дейността на дъщерното дружество (2011/2012), промишлеността на Съюза е работила на печалба. Рентабилността става отрицателна величина през следващата финансова година (2012/2013). Това обаче е съвпаднало с увеличения обем на вноса от Индонезия, който през същата година реално се е удвоил. Въз основа на това при анализа не беше потвърдено, че поемането на дейността на бившето дъщерно дружество е оказало съществено неблагоприятно отражение върху рентабилността, и твърденията в това отношение следва да се отхвърлят.
2.8.3. Разходи за труд
(91)
Няколко страни заявиха, че причина за вредата, понесена от промишлеността на Съюза, е увеличаването на разходите за труд. Въпреки че увеличените разходи за труд са една от причините, довели да увеличаване на общите разходи през разглеждания период, при разследването беше установено, че отражението им върху нарастването на общите производствени разходи е незначително (точната цифра не може да бъде посочена от съображения за поверителност). Въз основа на това не може да се приеме, че увеличените разходи за труд са причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, и твърденията в това отношение следва да бъдат отхвърлени.
(92)
След оповестяването една от заинтересованите страни изтъкна, че разходите за труд не следва да се оценяват изолирано, а е трябвало да се отчете общото отражение от увеличението на различните елементи, формиращи разходите.
(93)
Както бе посочено в съображения 87 и 88, Комисията направи оценка на увеличението на производствените разходи като цяло и съответно твърдението беше отхвърлено.
2.8.4. Спирания за поддръжка
(94)
След оповестяването на временните заключения една от заинтересованите страни заяви, че спадът в производството и продажбите се дължи на извършваните от промишлеността на Съюза спирания за поддръжка, което от своя страна е довело до намаляване на обема на продажбите. Поради това намалението в обема на производството и на продажбите на промишлеността на Съюза не следва да се приписва на вноса от Индонезия.
(95)
При разследването беше установено, че спадът в производството между финансовата 2012/2013 година и разследвания период наистина съвпада с продължително спиране на производството за извършване на техническа поддръжка, но това е било направено само в опит да се намалят големите запаси, натрупани вследствие от намаляването на продажбите в предходни години в рамките на разглеждания период.
(96)
Поради това спадът в производството и продажбите е последица от увеличението на дъмпинговия внос на мононатриев глутамат от Индонезия и този довод следва да се отхвърли.
(97)
След оповестяването друга заинтересована страна отново изказа твърдението, че вредата се дължи на спиранията за поддръжка и няма значение дали те са били необходими, или не. Страната заяви, че е трябвало да бъде взето предвид само отражението на спиранията върху рентабилността на промишлеността на Съюза.
(98)
Както бе посочено в съображения 95 и 96, спиранията за поддръжка са последица от намалелите продажби, които на свой ред са следствие от увеличения дъмпингов внос от Индонезия. Вносът от Индонезия действително е предизвикал спирания за поддръжка, които поради това не могат да се преценят самостоятелно, нито може да се смята, че това е нарушило причинно-следствената връзка между вноса и понесената вреда. С оглед на това представеният от заинтересованата страна довод беше отхвърлен.
2.8.5. Обезценяване на индонезийската рупия
(99)
След оповестяването на временните заключения една заинтересована страна заяви, че обезценяването на индонезийската рупия в периода януари 2012 г. - януари 2014 г. е осигурило на производителите износители сравнително предимство, което не е свързано с техните ценови решения. Същата страна заяви, че следва да се проучи въздействието на този фактор.
(100)
В тази връзка следва да се припомни, че възможното въздействие на дъмпинговия внос върху цените на промишлеността на Съюза се разглежда основно чрез установяване на подбиването на цените, спада на цените и оказвания ценови натиск. За тази цел се прави сравнение между дъмпинговите експортни цени и продажните цени на промишлеността на Съюза, като в някои случаи може да се наложи експортните цени, използвани за изчисляване на вредата, да бъдат преобразувани в друга валута, за да има съпоставима основа. При тези обстоятелства използването на обменни курсове гарантира единствено че ценовата разлика се определя на съпоставима основа. От гореизложеното е видно, че в настоящия случай обменният курс не може да се разглежда като фактор, причиняващ вреда на промишлеността на Съюза, тъй като е неразривно свързан с вноса. С оглед на това доводът следва да бъде отхвърлен.
2.8.6. Заключения
(101)
Поради липсата на други коментари относно въздействието на разходите за суровини и други разходи заключенията в съображения 117 - 120 от регламента за временните мерки се потвърждават.
3. Заключение относно причинно-следствената връзка
(102)
Поради липсата на други коментари относно причинно-следствената връзка заключенията в съображения 121 - 125 от регламента за временните мерки се потвърждават.
Е. ИНТЕРЕС НА СЪЮЗА
1. Интерес на промишлеността на Съюза
(103)
Поради липсата на коментари относно интереса на промишлеността на Съюза изложеното в съображения 127 - 129 от регламента за временните мерки се потвърждава.
2. Интерес на вносители/търговци
(104)
Поради липсата на коментари относно интереса на несвързаните вносители и търговци изложеното в съображения 130 - 132 от регламента за временните мерки се потвърждава.
3. Интерес на ползвателите
(105)
След оповестяването на временните заключения един ползвател отново изказа твърдението си, описано в съображение 140 от регламента за временните мерки, че се очаква потреблението на мононатриев глутамат в Съюза значително да се повиши, по-специално поради наложената от ЕС забрана за употребата на фосфати и други фосфорни съединения, които според ползвателя ще бъдат заместени от мононатриевия глутамат, използван в отраслите за производство на нехранителни продукти. Същият ползвател освен това заяви, че промишлеността на Съюза няма достатъчен капацитет да задоволи нарастващото търсене на пазара в Съюза. Той изтъкна също така, че нарастването на потреблението ще бъде от полза за промишлеността на Съюза, тъй като тя ще може да увеличи обема на продажбите си. Същият ползвател отново изказа твърдението си, че няма да има достатъчно алтернативни източници на доставки, по-специално защото производителите в други трети държави са част от същата група дружества като предприятието, представляващо промишлеността на Съюза, и поради това не снабдяват пазара на Съюза.
(106)
Както се посочва в съображение 141 от регламента за временните мерки, трудно е да се предвиди какво отражение ще има върху промишлеността на Съюза новата нормативна уредба в Съюза във връзка със забраната за използване на фосфати и фосфорни съединения. По-специално страната не представи никаква информация или доказателства дали и в каква степен това ще увеличи търсенето на мононатриев глутамат в Съюза.
(107)
При разследването беше установено, че промишлеността на Съюза разполага със свободен капацитет и ще може да увеличи обема на производството си, така че поне отчасти да задоволи увеличеното търсене на пазара на Съюза. Общият производствен капацитет на Съюза е по-голям от общото потребление в Съюза през разследвания период.
(108)
Що се отнася до алтернативните източници на доставки - и както вече бе посочено в съображение 147 от регламента за временните мерки - при разследването беше установено, че мононатриев глутамат се произвежда в няколко трети държави. В началото на разглеждания период, т.е. през финансовата 2010/2011 година, вносът от други трети държави (например Бразилия, Виетнам и Корея) е имал значителен пазарен дял, който е намалял едва след като се е увеличил вносът на ниски цени от Индонезия. При разследването също така се установи, че в няколко трети държави има доставчици, които не са част от същата група като предприятието, представляващо промишлеността на Съюза. Ако равнопоставените условия на пазара на Съюза бъдат възстановени, вносът от други трети държави би могъл да се възобнови.
(109)
Поради това твърденията в това отношение следва да бъдат отхвърлени.
(110)
След оповестяването на окончателните заключения същата заинтересована страна отново изказа твърдението, че търсенето на мононатриев глутамат в Съюза значително ще се увеличи поради предстоящата забрана на употребата на фосфати и че промишлеността на Съюза няма да бъде в състояние да задоволи нарастващото търсене в Съюза. Въпреки това страната не представи никаква нова информация или конкретни доказателства и поради това твърдението беше отхвърлено.
(111)
След оповестяването на окончателните заключения същата заинтересована страна заяви, че Комисията не е взела предвид дела на мононатриевия глутамат в общите разходи за производството на почистващи препарати. Страната обаче не представи никакви нови данни, които опровергават констатациите, изложени в съображения 138 и 139 от регламента за временните мерки, а именно че евентуалното въздействие на мерките върху това дружество ще бъде ограничено. С оглед на това твърдението беше отхвърлено.
(112)
На последно място, същата заинтересована страна посочи, че не са взети предвид допълнителните разходи за нехранителната промишленост и за ползвателите на нехранителни продукти. Въпреки това страната не представи никаква нова информация или доказателства и поради това твърдението беше отхвърлено.
(113)
Друг ползвател заяви, че следва да се оцени общото отражение на мерките срещу Индонезия и Китай върху ползвателите.
(114)
Въздействието, което ще имат за ползвателите предприетите мерки по отношение на двете държави, бе анализирано в съображение 147 от регламента за временните мерки, по-специално с оглед на алтернативни източници на доставки. Както бе посочено в съображение 108, анализът показа, че редица трети държави биха могли да изнасят мононатриев глутамат в Съюза. Тези трети държави са били представени на пазара на Съюза преди навлизането на големи количества дъмпингов внос от Индонезия.
(115)
Беше изказано твърдението, че - като се има предвид голямата конкурентоспособност на пазара на Съюза на готови хранителни продукти - ползвателите не са в състояние да прехвърлят допълнителните разходи за антидъмпинговото мито на крайния потребител.
(116)
Както се посочва в съображения 135 - 137 от регламента за временните мерки, в сектора на храните и напитките мононатриевият глутамат представлява едва около 5 % от общите разходи на оказалите съдействие дружества за производството на продуктите, съдържащи мононатриев глутамат. Беше установено, че тези дружества работят на печалба. Заинтересованата страна не представи никаква информация, която опровергава тези констатации. Поради това заключенията в съображение 136 от регламента за временните мерки, че мерките ще имат само ограничено въздействие върху тези дружества, се потвърждават, а твърдението във връзка с това следва да бъде отхвърлено.
4. Интерес на доставчиците на суровини
(117)
След оповестяването на временните заключения двама доставчици оспориха заключението в съображение 143 от регламента за временните мерки с довода, че ако промишлеността на Съюза преустанови работа, това би имало съществено отражение върху тяхната стопанска дейност. Те заявиха, че ако промишлеността на Съюза престане да произвежда мононатриев глутамат, това ще се отрази неблагоприятно върху цялостната им стопанска дейност, тъй като захарните заводи не могат да спрат да произвеждат определено количество захарни сиропи и меласи, а техен основен купувач е промишлеността на Съюза. Ако захарта в този вид не се продаде, това ще се отрази на общата ефективност на предприятието.
(118)
Тъй като не бяха представени доказателства в подкрепа на това твърдение, то не може да бъде взето предвид.
5. Други доводи
(119)
След оповестяването на временните заключения една от заинтересованите страни отново изказа твърдението, че промишлеността на Съюза има господстващо положение, с довода, че с налагането на мерки по отношение на мононатриевия глутамат промишлеността на Съюза ще има сравнително предимство на пазара на Съюза. Не бяха представени обаче нови доказателства в подкрепа на това твърдение. Поради това заключенията в съображение 145 от регламента за временните мерки се потвърждават, а твърдението следва да се отхвърли.
6. Заключение относно интереса на Съюза
(120)
Поради липсата на други коментари относно интереса на Съюза заключенията в съображения 126 - 148 от регламента за временните мерки се потвърждават.
Ж. ОКОНЧАТЕЛНИ АНТИДЪМПИНГОВИ МЕРКИ
1. Степен на отстраняване на вредата (марж на вредата)
(121)
След оповестяването на временните заключения една от заинтересованите страни оспори целевата печалба, използвана, за да се определи степента на отстраняване на вредата съгласно посоченото в съображение 151 от регламента за временните мерки. Същата страна изказа твърдението, че марж на печалбата преди данъчно облагане от порядъка на 3 - 5 % би бил разумна, пазарнообвързана печалба въз основа на нетната печалба преди данъчно облагане, реализирана от производители на мононатриев глутамат в две държави в Азия през 2013 г.
(122)
Маржът на печалбата, използван за установяване на степента на отстраняване на вредата, съответства на маржа на печалбата, който промишлеността на Съюза основателно би могла да очаква да реализира при нормални условия на конкуренция. Както се посочва в съображение 151 от регламента за временните мерки, дъмпинговият внос от Индонезия е започнал да оказва отражение едва през третата година от разглеждания период. По тази причина бе счетено за целесъобразно маржът на печалбата да бъде установен въз основа на първите две години от разглеждания период.
(123)
Поради липсата на други коментари относно степента на отстраняване на вредата заключенията в съображения 150 - 152 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2. Окончателни мерки
(124)
Предвид направените заключения относно дъмпинга, вредата, причинно-следствената връзка и интереса на Съюза и в съответствие с член 9, параграф 4 от основния регламент следва да бъдат наложени окончателни антидъмпингови мерки върху вноса на разглеждания продукт на равнището на дъмпинговите маржове в съответствие с правилото за по-ниското мито. В този случай индивидуалната ставка на митото за един производител износител бе преразгледана след оповестяването на временните заключения, тъй като някои сделки не бяха взети предвид при определянето на експортната му цена.
(125)
Въз основа на гореизложеното ставката, при която ще бъдат наложени митата, се определя, както следва:
Държава
Дружество
Дъмпингов марж
(%)
Марж на вредата
(%)
Окончателно антидъмпингово мито
(%)
Индонезия
PT. Cheil Jedang Indonesia
7,2
[24,9 - 40,2]
7,2
Индонезия
PT. Miwon Indonesia
13,3
[27,9 - 43,6]
13,3
Индонезия
Всички други дружества
28,4
[31,4 - 47,0]
28,4
(126)
Индивидуалните ставки на антидъмпинговото мито за дружествата, посочени в настоящия регламент, са установени въз основа на констатациите от настоящото разследване. Поради това те отразяват положението по отношение на тези дружества, установено по време на разследването. Тези ставки се прилагат изключително за вноса на разглеждания продукт с произход от засегнатата държава, произведен от изрично посочените правни субекти. Вносът на разглеждания продукт, произведен от всяко друго дружество, което не е изрично посочено с името и адреса си в постановителната част на настоящия регламент, включително от субекти, свързани с изрично посочените, се облага със ставката, приложима за всички други дружества. За тях не следва да се прилагат индивидуалните ставки на антидъмпинговите мита.
(127)
Дадено дружество може да отправи искане за прилагане на индивидуалните ставки на антидъмпинговото мито, ако впоследствие промени наименованието си. Искането трябва да бъде адресирано до Комисията (4). Искането трябва да съдържа цялата необходима информация, която позволява да се докаже, че промяната не засяга правото на дружеството да се ползва от приложимата за него ставка на митото. Ако промяната на наименованието на дружеството не засяга правото му да се ползва от приложимата за него ставка на митото, в Официален вестник на Европейския съюз се публикува известие, с което се съобщава за промяната на наименованието.
(128)
С цел да се сведат до минимум рисковете от заобикаляне поради голямата разлика в митническите ставки, е необходимо да се въведат специални мерки, за да се гарантира прилагането на индивидуалните антидъмпингови мита. Дружествата с индивидуални антидъмпингови мита трябва да представят на митническите органи на държавите членки валидна търговска фактура. Фактурата трябва да отговаря на изискванията, определени в приложението. Вносът, който не е придружен от такава фактура, се облага с антидъмпинговото мито, приложимо за всички други дружества.
(129)
За да се осигури правилното прилагане на антидъмпинговите мита, антидъмпинговото мито за всички други дружества се прилага не само за производителите износители, неоказали съдействие в настоящото разследване, но и за производителите, които не са осъществявали износ за Съюза през разследвания период.
3. Окончателно събиране на временното мито
(130)
С оглед на установените дъмпингови маржове и предвид равнището на вредата, причинена на промишлеността на Съюза, сумите, обезпечени чрез временното антидъмпингово мито, наложено с регламента за временните мерки, следва да бъдат окончателно събрани.
(131)
Комитетът, създаден съгласно член 15, параграф 1 от основния регламент, не представи становище,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Налага се окончателно антидъмпингово мито върху вноса на мононатриев глутамат, понастоящем класиран в код по КН ex 2922 42 00 (код по ТАРИК 2922420010), с произход от Индонезия.
2. Ставките на окончателното антидъмпингово мито, приложими към нетната цена франко границата на Съюза преди обмитяване на продукта, описан в параграф 1 и произведен от изброените в таблицата по-долу дружества, са, както следва:
Дружество
Окончателно антидъмпингово мито (%)
Допълнителен код по ТАРИК
PT. Cheil Jedang Indonesia
7,2
B961
PT. Miwon Indonesia
13,3
B962
Всички други дружества
28,4
B999
3. Индивидуалните ставки на антидъмпинговото мито, определени за дружествата, посочени в параграф 2, се прилагат при представяне пред митническите органи на държавите членки на валидна търговска фактура, която отговаря на изискванията, посочени в приложението. Ако не бъде представена такава фактура, се прилага митото, приложимо за всички други дружества.
4. Освен ако е предвидено друго, се прилагат действащите разпоредби в областта на митата.
Член 2
Сумите, обезпечени чрез временните антидъмпингови мита в съответствие с Регламент за изпълнение (ЕС) № 904/2014, се събират окончателно.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила в деня след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 21 януари 2015 година.
KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO REGLAMENTAS (ES) 2015/84
2015 m. sausio 21 d.
kuriuo importuojamam Indonezijos kilmės mononatrio glutamatui nustatomas galutinis antidempingo muitas ir jam nustatyto laikinojo muito galutinis surinkimas
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1225/2009 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (1) (toliau - pagrindinis reglamentas), ypač į jo 9 straipsnio 4 dalį,
kadangi:
A. PROCEDŪRA
1. Laikinosios priemonės
(1)
Komisijos įgyvendinimo reglamentu (EB) Nr. 904/2014 (2) (toliau - laikinasis reglamentas) Europos Komisija (toliau - Komisija) nuo 2014 m. rugpjūčio 22 d. nustatė laikinąjį antidempingo muitą importuojamam Indonezijos kilmės mononatrio glutamatui.
(2)
Procedūra inicijuota 2013 m. lapkričio 29 d., gavus bendrovės „Ajinomoto Foods Europe SAS“ (toliau - skundo pateikėjas), vienintelio Sąjungos mononatrio glutamato gamintojo, pagaminančio 100 % viso Sąjungoje pagaminamo mononatrio glutamato, 2013 m. spalio 16 d. pateiktą skundą.
(3)
Kaip nurodyta laikinojo reglamento 20 konstatuojamojoje dalyje, atliekant dempingo ir žalos tyrimą buvo nagrinėjamas 2012 m. spalio 1 d.-2013 m. rugsėjo 30 d. laikotarpis (toliau - tiriamasis laikotarpis). Tiriant žalai įvertinti svarbias tendencijas buvo nagrinėjamas laikotarpis nuo 2010 m. balandžio 1 d. iki tiriamojo laikotarpio pabaigos (toliau - nagrinėjamasis laikotarpis).
2. Tolesnė procedūra
(4)
Atskleidus esminius faktus ir aplinkybes, kuriais remiantis buvo nustatytas laikinasis antidempingo muitas (toliau - pirminis faktų atskleidimas), kelios suinteresuotosios šalys raštu pateikė pastabų dėl preliminarių išvadų. Šalims, kurios to prašė, buvo suteikta galimybė būti išklausytoms.
(5)
Komisija išnagrinėjo suinteresuotųjų šalių žodžiu ir raštu pateiktas pastabas ir prireikus atitinkamai pakeitė preliminarias išvadas.
(6)
Vėliau Komisija visoms šalims pranešė apie esminius faktus ir aplinkybes, kuriais remiantis importuojamam Indonezijos kilmės mononatrio glutamatui ketino nustatyti galutinį antidempingo muitą ir galutinai surinkti garantijomis užtikrintas laikinojo muito sumas (toliau - galutinis atskleidimas). Visoms šalims buvo suteiktas laikotarpis, per kurį jos galėjo teikti pastabas dėl šio galutinio faktų atskleidimo.
(7)
Suinteresuotųjų šalių pateiktos pastabos išnagrinėtos ir prireikus į jas atsižvelgta.
3. Atranka
(8)
Kadangi pastabų dėl nesusijusių importuotojų atrankos metodo negauta, laikinojo reglamento 7-19 konstatuojamosiose dalyse išdėstytos preliminarios išvados patvirtinamos.
B. NAGRINĖJAMASIS PRODUKTAS IR PANAŠUS PRODUKTAS
(9)
Kaip išdėstyta laikinojo reglamento 21 konstatuojamojoje dalyje, nagrinėjamasis produktas - Indonezijos kilmės mononatrio glutamatas (toliau - MSG), kurio KN kodas šiuo metu yra ex 2922 42 00 (toliau - nagrinėjamasis produktas). MSG yra maisto priedas, daugiausia naudojamas sriubų, sultinių, žuvies ir mėsos patiekalų bei paruoštų patiekalų skoniui sustiprinti ir prieskonių mišiniams. Pagamintas produktas - balti bekvapiai įvairių dydžių kristalai. MSG naudojamas ne tik maistui, bet ir chemijos pramonėje, pavyzdžiui, plovikliams gaminti. Mononatrio glutamatas pakuojamas įvairaus dydžio pakuotėse, nuo vartotojams skirtų 0,5 g svorio pakuočių iki 1 000 kg svorio maišų. Mažos pakuotės privatiems vartotojams yra parduodamos per platintojus, o didesnės, 20 kg arba daugiau pakuotės yra skirtos pramonės naudotojams. Be to, grynumas taip pat skiriasi. Tačiau mononatrio glutamato, supakuoto įvairaus dydžio pakuotėse, arba skirtingo grynumo mononatrio glutamato savybės nesiskiria.
(10)
Kadangi pastabų dėl nagrinėjamojo produkto ir panašaus produkto negauta, laikinojo reglamento 21-25 konstatuojamosiose dalyse išdėstytos išvados patvirtinamos.
C. DEMPINGAS
1. Normalioji vertė
(11)
Kadangi pastabų dėl normaliosios vertės negauta, laikinojo reglamento 26-31 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
2. Eksporto kaina
(12)
Abu bendradarbiaujantys eksportuojantys Indonezijos gamintojai dar kartą patvirtino savo teiginius, kad pardavimo kainos jų susijusioms bendrovėms atitiko rinkos sąlygas ir kad eksporto kainos nustatymas turėtų būti pagrįstas Indonezijos patronuojančiosios bendrovės pirmajam susijusiam pirkėjui taikyta pardavimo kaina, o ne nustatytąja eksporto kaina.
(13)
Norėdami pagrįsti šį teiginį, abu eksportuojantys gamintojai tvirtino, kad nebuvo įrodymų dėl produktų kryžminio kompensavimo ar kitų sąnaudų, patirtų tarp Indonezijos patronuojančiosios bendrovės ir jos susijusių bendrovių. Todėl laikinojo reglamento 37 konstatuojamojoje dalyje pateiktos išvados neturėjo būti grindžiamos šiais elementais.
(14)
Be to, vienas eksportuojantis gamintojas teigė, kad jo susijusi bendrovė Sąjungoje buvo ne importuotoja, o tarpininkė, kuri produktą perparduodavo Sąjungoje dar iki muitinio įforminimo. Šis eksportuojantis gamintojas teigė, kad tuo remiantis laikinojo reglamento 37 konstatuojamojoje dalyje išdėstytos išvados, t. y. kad susijusių bendrovių tarpusavio sandorių kaina nebuvo tokio lygio, kad susiję importuotojai galėtų gauti pagrįstą pelną Sąjungoje, nebegaliotų.
(15)
Pirmiausia reikėtų pažymėti, kad vien tai, kad eksportuotojas ir importuotojas yra susiję, yra pakankama priežastis Komisijai faktines eksporto kainas laikyti nepatikimomis, nes tai, kad eksportuotojas ir importuotojas yra susiję, yra viena iš daugybės priežasčių, dėl kurių faktinės eksporto kainos gali būti laikomos nepatikimomis. Dėl tiekėjo ir importuotojo sąsajos, tiekėjo jo susijusiai bendrovei Sąjungoje taikomos kainos yra tokios sandorių kainos, kurios nėra pagrįstos derybų įprastomis rinkos sąlygomis rezultatais - jos nėra tokios, kokios paprastai taikomos tada, kai bendrovės nėra susijusios. Be to, akivaizdu, kad dėl susijusios bendrovės veiklos sąnaudų ir jos pelno dydžio gali gerokai sumažėti eksportuojančio gamintojo gaunama suma, nes tas sąnaudas paprastai patiria importuotojas.
(16)
Be to, šiuo atveju atlikus tyrimą nustatyta, kad atitinkamų susijusių bendrovių Sąjungoje gauto pelno dydis nebuvo pagrįsto lygio. Šiuo atžvilgiu pirmiausia reikėtų atkreipti dėmesį į tai, kad nebuvo galima naudoti nesusijusio bendradarbiaujančiojo importuotojo pelno dydžio, nes tai konfidenciali informacija ir dėl šios priežasties konkurentams ji negalėjo būti atskleista. Todėl kaip lyginamasis standartas buvo panaudotas pelno dydis, naudotas vykdant ankstesnį tyrimą dėl kito cheminio produkto, gaminamo panašios pramonės ir importuojamo į Sąjungą panašiomis aplinkybėmis kaip ir šiuo atveju (3). Šis pelno dydis yra objektyviausias turimas pagrindas, norint tinkamai įvertinti eksporto kainą rinkos sąlygomis. Šis pagrįstas pelno dydis siekė 5 % Sandorių kainos nebuvo galima laikyti patikima, nes susijusių bendrovių Sąjungoje gautas pelnas yra gerokai mažesnis už šį dydį, be to, toks pelnas nėra pagrįsto lygio.
(17)
Be to, nėra būtina turėti teigiamų įrodymų, kad tarp susijusių bendrovių faktiškai vyko kryžminis kompensavimas arba kad importuotojo paprastai patiriamas sąnaudas apmokėjo kuri nors šalis. Kaip nurodyta, šias sąnaudas visada patiria susijusi bendrovė, kai tik tokia bendrovė vykdo pardavimo ir importo veiklą. Dėl susijusių bendrovių sąsajos neįmanoma atmesti galimybės, kad kryžminis kompensavimas galėjo būti vykdomas kitų produktų atžvilgių ar patirta tokių sąnaudų, todėl sandorių kainos nėra patikimos.
(18)
Taip pat nėra svarbu, ar susijusi bendrovė Sąjungoje atlieka visas importuotojo funkcijas, ar iš tiesų kitas funkcijas. Svarbiausia yra tai, ar eksporto kaina Bendrijos pasienyje yra patikima. Kaip minėta 15 konstatuojamojoje dalyje, atlikus šį tyrimą nustatyta, kad dėl kainų, taikomų tarp susijusių bendrovių, lygio susijusios bendrovės Sąjungoje negalėjo gauti pagrįsto dydžio pelno. Nė vienas eksportuotojas nepateikė jokių įrodymų, kodėl šis pelno dydis būtų netinkamas, todėl teiginiai šiuo atžvilgiu turėtų būti laikomi nepagrįstais. Argumentas, kad viena iš šių susijusių bendrovių nevykdė importuotojo į Sąjungą funkcijos, buvo nepagrįstas, nes, kaip nurodyta pirmiau, nėra svarbu, kokias konkrečias funkcijas bendrovė vykdė Sąjungoje. Be to, tai, kad bendrovė vykdė tik kai kurias importuotojo funkcijas, neišvengiamai atspindi susijusių bendrovių pardavimo, bendrosios ir administracinės (PBA) sąnaudos, tačiau to visai neatspindi naudojamas pelno dydis. Taip pat reikėtų pažymėti, jog tai, kad susijusi bendrovė prieš importuodama vykdo tam tikrą veiklą, nereiškia, kad eksporto kainos negalima nustatyti remiantis perpardavimo kaina pirmam nepriklausomam pirkėjui, atlikus būtiną koregavimą pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 9 dalį.
(19)
Po galutinio faktų atskleidimo du bendradarbiaujantys eksportuojantys Indonezijos gamintojai pakartojo savo teiginius dėl eksporto kainos nustatymo. Vienas eksportuojantis gamintojas užginčijo 15 konstatuojamojoje dalyje išdėstytas išvadas, kad paties eksportuotojo ir importuotojo sąsajos fakto pakanka Komisijai esamas eksporto kainas laikyti nepatikimomis, ir nurodė, kad tai prieštarauja pagrindinio reglamento 2 straipsnio 9 daliai. Be to, tas pats eksportuojantis gamintojas teigė, kad 17 konstatuojamojoje dalyje išdėstyti argumentai, kad tam tikros susijusios bendrovės patirtos sąnaudos, kai tokia bendrovė vykdo pardavimo ir importo funkcijas, nebuvo pagrįsti nagrinėjamojo atvejo faktais. Galiausiai šis eksportuojantis gamintojas teigė, kad Komisija neatsižvelgė į tai, kad susijusios bendrovės kainų ir kainų nepriklausomiems pirkėjams Sąjungoje lygis buvo panašus.
(20)
Kitas eksportuojantis gamintojas pakartojo savo teiginį, kad nustatant eksporto kainą reikėtų atsižvelgti į jo eksporto kainą pirmam nepriklausomam pirkėjui Sąjungos pasienyje; jis pabrėžė, kad susijusi bendrovė veikė tik kaip tarpininkė ir, be kita ko, muitinį įforminimą atliko nesusiję Sąjungos pirkėjai.
(21)
Atsakydama į šiuos teiginius Komisija pažymėjo, kad remiantis šios bylos faktais pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 9 dalį eksporto kainos turėtų būti nustatomos atsižvelgiant į eksportuotojų ir susijusių šalių sąsają. Atlikus tyrimą buvo nustatyta, kad tiriamuoju laikotarpiu atitinkamos susijusios šalys Sąjungoje pagrįsto dydžio pelno negavo. Šiuo atžvilgiu susijusios bendrovės Sąjungoje funkcija neturi reikšmės nustatant, ar šiuo atveju eksporto kainos turėtų būti nustatomos. Be to, kaip išdėstyta,18 konstatuojamojoje dalyje, tai, kad susijusios bendrovės vykdo tik tam tikras funkcijas, nekliudo taikyti pagrindinio reglamento 2 straipsnio 9 dalį, tačiau šį faktą rodo mažesnės PBA sąnaudos, išskaičiuotinos nuo kainos, kuria nagrinėjamasis produktas pirmą kartą perparduodamas nepriklausomam pirkėjui. Galiausiai taip pat pažymima, kad eksportuojantys gamintojai nepateikė jokių faktinių įrodymų, kurie šias išvadas galėtų paneigti. Kalbant apie teiginį dėl panašaus susijusios bendrovės kainų ir nepriklausomų pirkėjų Sąjungoje kainų lygio, reikėtų atkreipti dėmesį į tai, kad šis teiginys buvo aptartas laikinojo reglamento 37 konstatuojamojoje dalyje. Atlikus tyrimą nustatyta, kad nors kainų lygis buvo panašus į kainų nepriklausomiems pirkėjams lygį, susijusių bendrovių tarpusavio sandorių kainos nebuvo tokio lygio, kad susiję importuotojai galėtų gauti pagrįstą pelną Sąjungoje. Todėl šie argumentai turėtų būti atmesti.
(22)
Dėl šių priežasčių argumentai dėl nustatytų eksporto kainų panaudojimo atliekant šį tyrimą turėtų būti atmesti;
(23)
Tie patys du eksportuojantys gamintojai teigė, kad jei eksporto kainos būtų nustatomos neatsižvelgiant į 12-14 konstatuojamosiose dalyse išdėstytus argumentus, 5 % pagrįstas pelno dydis, naudotas eksporto kainai nustatyti, buvo pernelyg didelis, o vietoj jo turėtų būti naudojamas faktinis jų susijusių bendrovių pelno dydis, nes susijusių šalių kainos buvo tokio paties lygio kaip ir kainos nepriklausomiems pirkėjams.
(24)
Atsižvelgiant į 15-18 konstatuojamosiose dalyse pateiktus svarstymus dėl susijusių bendrovių Sąjungoje sandorių kainų ir pelno dydžio, šis argumentas turėtų būti atmestas. Bet kuriuo atveju pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 9 dalį patirtų sąnaudų koregavimas buvo pagrįstas pačių atitinkamų bendrovių PBA sąnaudomis ir todėl jos atspindėjo šių bendrovių veiklą nepriklausomai nuo jų funkcijų. Todėl šis argumentas turėtų būti atmestas.
(25)
Vienas iš pirmiau nurodytų eksportuojančių gamintojų teigė, kad dėl konkrečių sandorių su bendrove, nesusijusia su eksportuojančiu gamintoju, eksporto kaina turėjo būti pagrįsta faktiškai sumokėta arba mokėtina kaina pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 8 dalį. Tačiau Komisija nustatė, kad tas pardavimas nebuvo pardavimas eksportui į Sąjungą. Atsižvelgiant į tai, nustatant eksporto kainą į atitinkamus sandorius nebuvo atsižvelgta. Po galutinio faktų atskleidimo eksportuojantis gamintojas tai užginčijo, motyvuodamas, kad Komisija turėjo atsižvelgti į visą eksportuojančio gamintojo nagrinėjamojo produkto pardavimą Sąjungoje. Tačiau nustatant eksporto kainą buvo atsižvelgta į visą pardavimą atitinkamam nepriklausomam pirkėjui. Į visus tolesnius šio nepriklausomo pirkėjo sandorius neatsižvelgiama, nes, pirma, tai nėra pardavimas eksportui pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 8 ir 9 dalį, antra, kyla šio pardavimo dvigubos apskaitos rizika. Atsižvelgiant į tai, eksportuojančio gamintojo teiginys atmestas.
(26)
Kadangi kitų pastabų dėl eksporto kainos nustatymo negauta, laikinojo reglamento 32-38 konstatuojamosiose dalyse išdėstytos išvados patvirtinamos.
3. Palyginimas
(27)
Po pirminio faktų atskleidimo du bendradarbiaujantys eksportuojantys gamintojai nesutiko, kad sąnaudos, patirtos pervežant prekes iš gamyklos į sandėlį, būtų laikomos vidaus logistikos sąnaudomis, kurios, kaip tokios, neturi įtakos kainos palyginamumui.
(28)
Vienas iš eksportuojančių gamintojų vidaus rinkoje turėjo kelis paskirstymo sandėlius, iš kurių MSG buvo gabenamas galutiniams pirkėjams. Šis eksportuojantis gamintojas teigė, kad vežimo iš gamyklos į sandėlius sąnaudos turėtų būti laikomos vidaus frachto sąnaudomis ir jas reikėtų išskaičiuoti nuo normaliosios vertės, nes vykdant pardavimą eksportui tokių sąnaudų nepatirta. Kitas eksportuojantis gamintojas teigė, kad kai kuriais atvejais prekių vežimo į sandėlį sąnaudos galėjo būti siejamos su konkrečia sąskaita faktūra, todėl buvo tiesioginės pardavimo sąnaudos, o šios sąnaudos yra įtrauktos į pardavimo kainą pirkėjams ir turi įtakos kainos palyginamumui. Todėl jas reikėtų išskaičiuoti nuo normaliosios vertės.
(29)
Sandėliai laikomi eksportuojančio gamintojų patalpų dalimi ir tik tada, kai produktai atvežami į sandėlį, jie laikomi paruoštais parduoti. Atstumas tarp sandėlio ir gamyklos nėra svarbus, taip pat nesvarbu, ar vežimas iš gamyklos į sandėlį gali būti siejamas su konkrečiu pardavimo vidaus rinkoje sandoriu, nes šios sąnaudos paprastai patiriamos iki pardavimo ir todėl nėra tiesioginės pardavimo sąnaudos, kurios turėtų įtakos kainos palyginamumui. Todėl remiantis pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies e punktu, atitinkami teiginiai šiuo atžvilgiu turėtų būti atmesti.
(30)
Po pirminio faktų atskleidimo bendradarbiaujantis eksportuojantis gamintojas, kuris MSG eksportavo per susijusią bendrovę, įsteigtą ne Sąjungoje, pareiškė, kad jos eksportas neturėtų būti koreguojamas pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies i punktą, nes susijusi bendrovė, įsteigta ne Sąjungoje, neveikė kaip tarpininkas ir nedirbo kaip už komisinius veikiantis tarpininkas. Šis eksportuojantis gamintojas taip pat teigė, kad nurodytos susijusios bendrovės antkainis, kuriuo remiantis atliktas koregavimas, neturi įtakos kainos palyginamumui, nes nustatydama eksporto kainą Komisija jau išskaičiavo pagrįstą pelno dydį pagal susijusios bendrovės Sąjungoje lygį, kuris apimtų visus pelno dydžius, susijusius su visais bendrovių tarpusavio sandoriais. Eksportuojantis gamintojas taip pat teigė, kad iš nustatytos eksporto kainos reikėtų išskaičiuoti tik susijusios bendrovės, įsteigtos ne Sąjungoje, PBA sąnaudas.
(31)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad susijusi bendrovė, įsteigta ne Sąjungoje, už kiekvieną pardavimą eksportui į Sąjungą pasilikdavo antkainį. Antkainis turėjo įtakos kainos palyginimui, nes jis buvo pasiliekamas tik nuo pardavimo eksportui, bet ne nuo pardavimo vidaus rinkoje. Nebuvo galima sutikti su teiginiu, kad į susijusios bendrovės pelno dydį jau atsižvelgta nustatant eksporto kainą pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 9 dalį. Taip yra dėl to, kad koregavimo operacijos pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 9 dalį ir 2 straipsnio 10 dalį yra skirtingos paskirties, jos nesutampa ir joms taikomos skirtingos materialinės teisės normos. Pagrindinio reglamento 2 straipsnio 9 dalimi siekiama nustatyti patikimą eksporto kainą, o pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalimi siekiama užtikrinti eksporto kainos ir normaliosios vertės palyginamumą. Tinkamai nustačius eksporto kainą pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 8 ar 9 dalis, visas tolesnis koregavimas pagal jo 2 straipsnio 10 dalį nebėra susijęs su eksporto kaina ir jokiu būdu neturėtų turėti įtakos nustatant normaliąją vertę ir eksporto kainą. Todėl bendradarbiaujantis eksportuojantis gamintojas netinkamai suprato koregavimo pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies i punkto paskirtį - juo siekiama ne nustatyti eksporto kainą, o padaryti, kad kaina būtų palyginama su normaliąja verte. Todėl pagrįstas pelno dydis, atskaičiuotas pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 9 dalį, neapima galimo antkainio, gauto naudojant tą patį pardavimo kanalą. Kalbant apie koreguotiną sumą, atliktas koregavimas atspindi faktiškai tarp susijusių bendrovių nuskaičiuotą antkainį ir todėl turi faktinės įtakos kainoms ir kainų palyginamumui. Tad nėra priežasties jį pakeisti kita teorine suma. Galiausiai Komisija turi teisę atsižvelgti į faktą, kad susijusi bendrovė, įsteigta ne Sąjungoje, gauna mokėjimus (antkainio, kurį susijusi bendrovė nuskaičiuoja nuo pardavimo, už kurį išrašo sąskaitas pirkėjams Sąjungoje, forma). Tam, kad susijusi bendrovė būtų laikoma firma, kuriai nuo šių mokėjimų taikomas pelno mokestis ne Sąjungos šalyje (kurioje taikomas gerokai mažesnis pelno mokesčio tarifas nei Indonezijoje), ji turi ten vykdyti realią ekonominę veiklą. Eksportuojantis Indonezijos gamintojas negali vienu metu siekti užsitikrinti palankias mokestines sąlygas, kurias gauna dėl to, kad susijusi bendrovė įsteigta ne Sąjungoje ir vykdo ekonominę veiklą toje jurisdikcijoje, ir kartu vykstant antidempingo tyrimui teigti, kad susijusi bendrovė nevykdo jokios ekonominės veiklos. Todėl šie teiginiai turėtų būti atmesti.
(32)
Po galutinio faktų atskleidimo eksportuojantis gamintojas pakartojo savo teiginius dėl jo susijusios bendrovės antkainio koregavimo ir paprieštaravo tam, kad atliekant antidempingo tyrimą būtų svarstomi su mokesčiais susiję klausimai. Eksportuojantis gamintojas taip pat teigė, kad nors jis neneigia, kad jo susijusi bendrovė vykdė komercinę veiklą nagrinėjamojoje trečiojoje šalyje, veikla, susijusi su nagrinėjamuoju produktu, buvo ribota. Be to, buvo pakartota, kad susijusios bendrovės veikla akivaizdžiai skyrėsi nuo tarpininko veiklos ir ji iš eksportuojančio gamintojo jokių komisinių nuo pardavimo Sąjungoje negavo. Galiausiai eksportuojantis gamintojas dar kartą pažymėjo, kad nustatydama eksporto kainą Komisija jau išskaičiavo pagrįstą pelno dydį pagal susijusios bendrovės Sąjungoje lygį, kuris neapima visų pelno dydžių, susijusių su visais bendrovių tarpusavio sandoriais. Šiuo klausimu eksportuojantis gamintojas teigė, kad paskesnio pardavimo tarp susijusių bendrovių atveju, iš tiesų Komisija paprastai išskaičiuoja tik susijusios bendrovės, parduodančios produktą tiesiogiai nepriklausomam pirkėjui Sąjungoje, pelno dydį, bet ne kitų tą patį pardavimo kanalą naudojančių susijusių bendrovių pelno dydį.
(33)
Pažymima, kad šiuo atveju tai, kad yra atskiras apmokestinamasis subjektas, gali reikšti, kad susijusi šalis, įsteigta ne Sąjungoje, vykdo plataus masto ekonominę veiklą, nes tokią veiklą ji turi vykdyti pagal šalies mokesčių teisės nuostatas. Šiuo konkrečiu atveju ir kaip išdėstyta 31 konstatuojamojoje dalyje, Komisija atsižvelgė į faktą, kad atitinkamas eksportuojantis gamintojas turi susijusią šalį ne Sąjungoje, kuri vykdo plataus masto ekonominę veiklą, ir į tai, kad susijusi bendrovė, įsteigta ne Sąjungoje, išskaičiavo antkainį už visus nagrinėjamojo produkto pardavimo sandorius tarp susijusių šalių, o tai turi įtakos MSG eksporto į Sąjungą kainų palyginamumui. Be to, kaip nurodyta 31 konstatuojamojoje dalyje, į sumą, kuria remiantis buvo atliekamas koregavimas, buvo įtrauktas faktinis patikrintas antkainis, mokamas sandorių tarp susijusių bendrovių atveju, ir todėl ji taip pat tiksliai atspindi susijusios bendrovės veiklą. Todėl šie argumentai turėtų būti atmesti.
(34)
Po pirminio faktų atskleidimo tas pats eksportuojantis gamintojas paprieštaravo dėl komisinių, mokamų nuo eksporto kainos, koregavimo, ir teigė, kad tai ne tiesioginės pardavimo sąnaudos, o suma, mokama kas mėnesį, todėl ji nėra susijusi su konkrečiais pardavimo sandoriais ir neturi įtakos kainų palyginamumui. Šis eksportuojantis gamintojas teigė, kad mokėti komisiniai turėjo įtakos tik susijusioms bendrovėms, todėl pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies i punktas neturėtų būti taikomas. Eksportuojantis gamintojas taip pat tvirtino, kad jei būtų vadovaujamasi prielaida, kad jis kartu su savo susijusia bendrove buvo laikomas vienu ekonominės veiklos vykdytoju, tai bet koks pinigų judėjimas šio ekonominės veiklos vykdytojo viduje nebūtų laikomas šio ekonominės veiklos vykdytojo sąnaudomis ar pajamomis.
(35)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad remiantis eksportuojančio gamintojo ir jo susijusios bendrovės „susitarimu dėl komisinių“, komisiniai tapo mokėtini, kai eksportuojantis Indonezijos gamintojas produktą tiesiogiai pardavė nepriklausomiems pirkėjams Sąjungos rinkoje (vietoj to, kad tai darytų tarpininkaujant savo susijusiai bendrovei). Išmokėti komisiniai buvo tiesiogiai susieti su grynąja pardavimo verte. Todėl tiesioginis pardavimo ir išmokėtų komisinių ryšys turėjo įtakos kainų palyginamumui pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies i punktą.
(36)
Galiausiai prielaida, kad susijusios bendrovės buvo laikomos vienu ekonominės veiklos vykdytoju, yra netiksli. Atlikus tyrimą nustatyta, kad eksportuojantis gamintojas pats turėjo visapusiškai veikiantį eksporto padalinį ir eksportuojančio gamintojo ir su juo susijusio importuotojo eksporto veikla nesidubliavo. Todėl susijusios bendrovės negalima laikyti vidaus pardavimo departamentu, ir šie argumentai turėtų būti atmesti.
(37)
Kita vertus, eksportuojantis gamintojas teigė, kad jei eksporto kainos būtų pakoreguotos pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies i punktą, išmokėtų komisinių nereikėtų įskaičiuoti į susijusios bendrovės PBA sąnaudas, kurios buvo išskaičiuotos nuo perpardavimo kainos pirmam nepriklausomam pirkėjui Sąjungoje pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 9 dalį. Tačiau pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 9 dalį norint nustatyti patikimą eksporto kainą, norint nustatyti patikimą kainą, iš perpardavimo kainos pirmam nepriklausomam pirkėjui Sąjungoje turėtų būti išskaičiuotos visos sąnaudos patirtos nuo importo iki perpardavimo; nėra jokio teisinio pagrindo tokias sąnaudas kompensuoti bet kokiomis pajamomis, kaip reikalauja eksportuojantis gamintojas. Be to, susijusios bendrovės Sąjungoje PBA sąnaudos ir pajamos iš komisinių buvo susijusios su skirtingais pardavimo kanalais (t. y. PBA sąnaudos patirtos per susijusį pirkėją, o pajamos iš komisinių gautos parduodant produktą nesusijusiems pirkėjams). Galiausiai antkainių koregavimas pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalį ir eksporto kainos nustatymas pagal to paties 2 straipsnio 8 ar 9 dalį yra skirtingos paskirties ir reiškia du skirtingus dempingo analizės etapus.
(38)
Po galutinio faktų atskleidimo eksportuojantis gamintojas pakartojo teiginius dėl 35 konstatuojamojoje dalyje aprašytų komisinių ir teigė, kad būtų nenuoseklu susijusių šalių tarpusavio sandorių kainas laikyti nepatikimomis ir kartu eksporto kainą koreguoti atsižvelgiant į susijusių šalių sudarytus susitarimus dėl komisinių. Eksportuojantis gamintojas taip pat nesutiko su 35 konstatuojamojoje dalyje išdėstytomis išvadomis, kad sumokėti komisiniai tiesiogiai susiję su grynąja pardavimo verte ir todėl esama tiesioginio pardavimo ir išmokėtų komisinių ryšio, o tai savo ruožtu turi įtakos kainos palyginamumui, nes komisiniai buvo mokami kartą per mėnesį, o išsamesnės informacijos apie komisinių apskaičiavimą šalys neatskleidė.
(39)
Eksportuojantis gamintojas savo teiginių nepagrindė ir savo teiginiams pagrįsti nepateikė jokios papildomos faktinės informacijos, dėl kurios būtų atšauktos pirmiau nurodytos išvados. Todėl 35-37 konstatuojamosiose dalyse išdėstytos išvados patvirtinamos.
(40)
Po pirminio faktų atskleidimo vienas eksportuojantis gamintojas teigė, kad reikėtų atlikti reklamos ir skatinimo sąnaudų normaliosios vertės koregavimą. Eksportuojantis gamintojas teigė, kad šios sąnaudos nepatiriamos vykdant pardavimą eksportui į Sąjungą, tačiau jos daro tiesioginę įtaką pardavimo vidaus rinkoje kainai. Siekdamas pagrįsti šį argumentą eksportuojantis gamintojas teigė, kad bent tam tikrais atvejais šias sąnaudas galima atsekti iki konkrečių pardavimo vidaus rinkoje sandorių. Galiausiai šis eksportuojantis gamintojas teigė, kad reklamos ir skatinimo sąnaudos atspindėjo, viena vertus, skirtingus prekybos vidaus rinkoje lygmenis (kur MSG buvo tiesiogiai parduodamas mažmenininkams), kita vertus, pardavimą Sąjungai (kai parduodama prekiautojams ir platintojams).
(41)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad reklamos ir skatinimo sąnaudos daugiausiai buvo susijusios su klientų sąskaitomis, o ne su konkrečiais pardavimo sandoriais. Skatinimo ir reklamos sąnaudos patiriamos nepriklausomai nuo to, ar produktas galiausiai parduodamas. Be to, atlikus tyrimą nustatyta, kad sąnaudos, kurios, kaip teigta, buvo susijusios su konkrečiu pardavimo sandoriu, nebuvo įtrauktos į kainą. Atsižvelgiant į tai padaryta išvada, kad reklamos ir skatinimo sąnaudos kainoms ir kainų palyginamumui įtakos neturi, ir šis teiginys turėtų būti atmestas.
(42)
Vienas eksportuojantis gamintojas teigė, kad MSG stambiais kristalais (granulių dydis) būdingos skirtingos fizinės savybės, šis MSG, palyginti su į Sąjungą eksportuojamu MSG, buvo parduodamas skirtingu prekybos lygmeniu. Todėl eksportuojantis gamintojas teigė, kad nustatant normaliąją vertę atsižvelgti į MSG stambiais kristalais nederėtų.
(43)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad esama kelių dydžių MSG granulių: milteliai, smulkūs, maži, standartiniai ir dideli. Produkto apibrėžtoji sritis apima visų dydžių darinius, nes jiems būdingos tos pačios pagrindinės savybės, jų galutinė naudojimo paskirtis yra vienoda ir juos galima keisti vienus kitais. Todėl nustatant normaliąją vertę turėtų būti įtraukti visi produkto tipai. Be to, atlikus tyrimą nustatyta, kad skirtingas granulių dydis nelemia skirtingų sąnaudų.
(44)
Atlikus tyrimą taip pat nustatyta, kad pirkėjai vidaus rinkoje, kurie pirko stambių kristalų MSG, taip pat pirko ir kitų dydžių kristalų MSG. Nebuvo įrodymų, kad kainų skirtumas stambių kristalų MSG atveju būtų buvęs susijęs su MSG fizinėmis savybėmis ar su tam tikru prekybos lygmeniu, nes šį kainos skirtumą buvo galima sieti su kitais aspektais, pavyzdžiui, su pirkėjais ir įsigytu kiekiu. Be to, eksportuojantis gamintojas nenurodė skaitinių tariamo fizinių savybių skirtumo verčių. Todėl šiuo klausimu pateikti argumentai turėtų būti atmesti.
(45)
Kadangi kitų pastabų dėl palyginimo negauta, laikinojo reglamento 39-46 konstatuojamosiose dalyse išdėstytos išvados patvirtinamos.
4. Dempingo skirtumas
(46)
Kadangi pastabų negauta, laikinojo reglamento 47-48 konstatuojamosiose dalyse nurodyta dempingo skirtumų skaičiavimo metodika patvirtinta.
(47)
Atsižvelgiant į tai, kad, kaip išdėstyta 25 konstatuojamojoje dalyje, nustatant vieno eksportuojančio gamintojo eksporto kainą neatsižvelgta į tam tikrus sandorius ir negavus kitų pastabų, galutiniai dempingo skirtumai, išreikšti CIF kainos Sąjungos pasienyje prieš sumokant muitą procentine dalimi, yra tokie:
Bendrovė
Dempingo skirtumas
„PT. Cheil Jedang Indonesia“
7,2 %
„PT. Miwon Indonesia“
13,3 %
Visos kitos bendrovės
28,4 %
D. ŽALA
1. Sąjungos pramonės apibrėžtis ir Sąjungos gamyba
(48)
Suinteresuotosios šalys dar kartą pakartojo, kad Komisija neturėtų į Sąjungos pramonės apibrėžtį įtraukti bendradarbiaujančio Sąjungos gamintojo, kadangi su juo susijęs eksportuojantis Indonezijos gamintojas nebendradarbiauja. Buvo teigiama, kad šis santykis gali iškreipti žalos vaizdą.
(49)
Susijusios šalys šiuo klausimu nepateikė jokios naujos informacijos ar įrodymų. Konkrečiai, jos nepagrindė teiginio, kokiu mastu būtų galėjęs būti iškreiptas žalos vaizdas. Kaip išdėstyta laikinojo reglamento 53 konstatuojamojoje dalyje, šiuo atveju nėra reikalo neįtraukti bendradarbiaujančio Sąjungos gamintojo į Sąjungos pramonės apibrėžtį, nepaisant jo ryšių su nebendradarbiaujančiu eksportuojančiu Indonezijos gamintoju, nes šis vienintelis Sąjungos gamintojas visapusiškai bendradarbiavo su Komisija tyrimo metu ir buvo nuodugniai patikrintas. Tai, kad eksportuojantis Indonezijos gamintojas atliekant tyrimą nebendradarbiavo, neturėjo jokios įtakos tyrimui. Todėl šis argumentas turėtų būti atmestas.
(50)
Po faktų atskleidimo susijusios šalys pakartojo argumentą, kad bendradarbiaujantis Sąjungos gamintojas neturėtų būti įtrauktas į Sąjungos pramonės apibrėžtį, nes jis buvo susijęs su nebendradarbiaujančiu eksportuojančiu Indonezijos gamintoju. Šios šalys teigė, kad tai, jog susijęs eksportuojantis Indonezijos gamintojas nebendradarbiavo, galėjo turėti įtakos Sąjungos patirtos žalos vaizdui. Jos iš esmės teigė, jog dėl tokios padėties dėl MSG kainos būtų deramasi pasauliniu mastu, o dėl esamų sąsajų esama pavojaus, kad bus taikomas kryžminis kompensavimas, kurio esmė - sumažinti kainas pirkėjams Sąjungos rinkoje ir taikyti didesnes kainas trečiosios šalies rinkoje. Dėl to, kad atliekant tyrimą eksportuojantis Indonezijos gamintojas nebendradarbiavo, Komisija galėjo netekti galimybės patikrinti. ar būta kryžminio kompensavimo atvejų.
(51)
Susijusios šalys tik iškėlė klausimą, tačiau nepateikė jokių faktinių įrodymų. Bet kuriuo atveju, kalbant apie Sąjungos gamintojo taikomas kainas pirkėjams Sąjungos rinkoje, kurios buvo patikrintos atliekant tyrimą, nenustatyta jokių požymių, kad šios kainos būtų mažesnės dėl kryžminio kompensavimo. Priešingai, kaip nurodyta laikinojo reglamento 100 konstatuojamojoje dalyje, importo iš Indonezijos kainos nagrinėjamuoju laikotarpiu sumažėjo 8 %, o tai darė kainų spaudimą Sąjungos rinkoje, dėl kurio Sąjungos pramonė negalėjo pakelti savo kainų ir kompensuoti padidėjusių sąnaudų Todėl nagrinėjamuoju laikotarpiu visa Sąjungos pramonė buvo priversta mažinti kainas. Dėl šios priežasties argumentas atmestas.
(52)
Kadangi kitų pastabų dėl Sąjungos pramonės apibrėžties ir Sąjungos gamybos negauta, laikinojo reglamento 50-51 konstatuojamosiose dalyse išdėstytos išvados patvirtinamos.
2. Sąjungos suvartojimas
(53)
Po pirminio faktų atskleidimo viena suinteresuotoji šalis teigė, kad Sąjungos suvartojimo raidos aprašymas, pateiktas laikinojo reglamento 55 konstatuojamojoje dalyje, buvo neišsamus. Konkrečiai ši šalis tvirtina, kad suvartojimo mažėjimą nuo 2010-2011 finansinių metų iki 2011-2012 finansinių metų lėmė tai, kad importuojamą produktą iš Vietnamo pakeitė importuojamas mažesne kaina produktas iš Indonezijos, todėl Sąjungos pirkėjai, nesitikėdami, kad kainos padidės, pardavė susikaupusias atsargas, dėl to sumažėjo bendra pardavimo Sąjungoje apimtis.
(54)
Suinteresuotosios susijusios šalies aprašytos aplinkybės neprieštaravo laikinojo reglamento 55 konstatuojamojoje dalyje išdėstytoms išvadoms, kad suvartojimo sumažėjimas nuo 2010-2011 iki 2011-2012 finansinių metų labiausiai priklausė nuo sumažėjusio Sąjungos pramonės pardavimo Sąjungos rinkoje. Konkrečiai nuo 2011-2011 iki 2011-2012 finansinių metų ir Sąjungos pramonės pardavimas, ir importas iš trečiųjų šalių sumažėjo. Tačiau nors visas importas sumažėjo 2 % (žr. laikinojo reglamento 107 konstatuojamąją dalį), Sąjungos pramonės pardavimo apimtis sumažėjo 16 % (laikinojo reglamento 72 konstatuojamoji dalis). Sąjungos pramonės pardavimo apimties sumažėjimas sutapo su Sąjungos pramonės gamybos apimties sumažėjimu, kaip nurodyta laikinojo reglamento 68 konstatuojamojoje dalyje pateiktoje lentelėje.
(55)
Tačiau, kaip nurodyta laikinojo reglamento 104 konstatuojamojoje dalyje pateiktoje lentelėje, priešingai nei teigė suinteresuotoji susijusi šalis, importo iš Vietnamo apimtis nuo 2010-2011 iki 2011-2012 finansinių metų padidėjo, o importas iš kitų trečiųjų šalių, pavyzdžiui, Brazilijos, per tą patį laikotarpį sumažėjo beveik 60 % Todėl prielaida, kad importuojamą produktą iš Vietnamo pakeitė importuojamas produktas iš Indonezijos, faktais nebuvo patvirtinta.
(56)
Be to, susijusi šalis nepagrindė teiginio, kad naudotojai prieš nagrinėjamą laikotarpį turėjo sukaupę atsargų ir kad padidėjus importui iš Indonezijos jie jas pardavė didesniais kiekiais. Šie teiginiai atliekant tyrimą taip pat nebuvo patvirtinti. Todėl suinteresuotosios šalies teiginiai šiuo atžvilgiu turėtų būti atmesti.
(57)
Kadangi kitų pastabų dėl Sąjungos suvartojimo negauta, laikinojo reglamento 52-55 konstatuojamosiose dalyse išdėstytos išvados patvirtinamos.
3. Importas iš nagrinėjamosios šalies
(58)
Kadangi pastabų dėl nagrinėjamosios šalies importo negauta, laikinojo reglamento 56-66 konstatuojamosiose dalyse išdėstytos išvados patvirtinamos.
4. Sąjungos pramonės ekonominė padėtis
(59)
Viena suinteresuotoji šalis teigė, kad nors gamybos apimtis ir pajėgumų panaudojimas per nagrinėjamąjį laikotarpį sumažėjo, tai lėmė tik didelis padidėjimas ankstesniu laikotarpiu. Ši šalis teigė, kad dėl šios priežasties sumažėjimo per nagrinėjamąjį laikotarpį nereikia vertinti kaip neigiamos raidos ir jis nerodo žalos. Tačiau vertinant žalos rodiklių raidą paprastai atsižvelgiama tik į tendencijas, nustatytas nagrinėjamuoju laikotarpiu. Šiuo atveju nebuvo jokios pagrįstos priežasties nukrypti nuo šios praktikos ir vertinti žalos rodiklių raidą ilgesniu laikotarpiu. Todėl šis argumentas turėtų būti atmestas.
(60)
Ta pati suinteresuotoji šalis teigė, kad galimas šalutinių produktų įtraukimas galėjo gerokai padidinti Sąjungos pramonės gamybos sąnaudas, o tai taip pat galėjo turėti įtakos pelningumui. Šis teiginys buvo netikslus. Sąjungos pramonės gamybos sąnaudos, įskaitant šalutinius produktus, buvo patikrintos, ir buvo pakankamai gerai nustatytas sąnaudų išsamumas ir tikslumas. Todėl šis teiginys turėtų būti atmestas.
(61)
Kadangi kitų pastabų dėl žalos rodiklių raidos negauta, laikinojo reglamento 67-93 konstatuojamosiose dalyse išdėstytos išvados patvirtinamos.
5. Išvada dėl žalos
(62)
Viena suinteresuotoji šalis teigė, kad neigiamą tendenciją rodė ne visi žalos rodikliai, o tai, kad neigiamą tendenciją rodo tik keli žalos rodikliai, nepakanka išvadai, kad Sąjungos pramonė patyrė materialinės žalos, padaryti.
(63)
Pagal pagrindinio reglamento 3 straipsnio 5 dalį tam, kad būtų galima padaryti išvadą apie patirtą žalą, ne visi žalos rodikliai privalo rodyti neigiamą tendenciją. Be to, šis teiginys buvo netikslus, nes atlikus tyrimą nustatyta, kad beveik visi žalos rodikliai nagrinėjamuoju laikotarpiu rodė neigiamas tendencijas. Todėl šis teiginys turėtų būti atmestas.
(64)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, ir negavus kitų pastabų, laikinojo reglamento 94-96 konstatuojamosiose dalyse išdėstytos išvados, kad Sąjungos pramonė patyrė materialinės žalos pagal pagrindinio reglamento 3 straipsnio 5 dalį, patvirtinamos.
E. PRIEŽASTINIS RYŠYS
1. Importo dempingo kaina poveikis
(65)
Viena šalis teigė, kad atsižvelgiant į laikinojo reglamento 66 konstatuojamojoje dalyje išdėstytas išvadas, t. y. kad tiriamuoju laikotarpiu vidutinis svertinis priverstinio kainų mažinimo skirtumas dėl Indonezijos importo buvo 0-5 %, tad šis importas negalėjo padaryti žalos, kurią patyrė Sąjungos pramonė, nes jis negalėjo padaryti jokio spaudimo kainoms Sąjungos rinkoje.
(66)
Atlikus tyrimą nustatyti faktai šio teiginio nepatvirtino. Kaip išdėstyta laikinojo reglamento 99 ir 100 konstatuojamosiose dalyse, nagrinėjamuoju laikotarpiu importas dempingo kaina iš Indonezijos gerokai padidėjo, tiek absoliučiais skaičiais, tiek rinkos dalimi. Šis padidėjimas sutapo su Sąjungos pramonės pardavimo apimties ir rinkos dalies sumažėjimu. Dėl importo tokiais dideliais kiekiais Sąjungos pramonė buvo priversta sumažinti savo pardavimo kainas, kad galėtų jas priderinti prie Indonezijos importo kainų lygio. Dėl to nustatytas priverstinio kainų mažinimo skirtumas iš tiesų buvo mažas. Tačiau tuo pačiu metu Sąjungos pramonė negalėjo nustatyti tokių kainų, kurios kompensuotų padidėjusias sąnaudas, todėl nagrinėjamuoju laikotarpiu jos pelningumas gerokai sumažėjo. Tai patvirtina žalos skirtumų dydis, kuris, kaip nurodyta tolesnėje 125 konstatuojamojoje dalyje, siekė 24,9-47,0 % Todėl šis argumentas turėtų būti atmestas.
(67)
Kadangi kitų pastabų dėl importo dempingo kaina poveikio negauta, laikinojo reglamento 98-101 konstatuojamosiose dalyse išdėstytos išvados patvirtinamos.
2. Kitų veiksnių poveikis
2.1. Importo iš Kinijos poveikis
(68)
Dvi suinteresuotosios šalys teigė, kad priešingai laikinojo reglamento 103 konstatuojamojoje dalyje pateiktoms išvadoms, Kinijos importas turėjo neigiamo poveikio Sąjungos pramonės pardavimo kainoms ir todėl prisidėjo prie materialinės žalos.
(69)
Kaip nurodyta laikinojo reglamento 102 konstatuojamojoje dalyje, nagrinėjamuoju laikotarpiu Kinijos importo apimtis absoliučiais skaičiais išliko nedidelis. Be to, atsižvelgiant į antidempingo muitus, importo kainų lygis buvo didesnis už Sąjungos pramonės pardavimo kainų lygį ir taip pat didesnis už Indonezijos importo kainų lygį. Atsižvelgus į Kinijos importo apimtį ir importo kainų lygį, teiginys, kad Kinijos importas prisidėjo prie Sąjungos patirtos materialinės žalos, buvo atmestas.
(70)
Todėl laikinojo reglamento 102 ir 103 konstatuojamosiose dalyse išdėstytos išvados patvirtinamos.
2.2. Importas iš kitų trečiųjų šalių
(71)
Kadangi pastabų dėl importo iš kitų trečiųjų šalių poveikio negauta, laikinojo reglamento 104-108 konstatuojamosiose dalyse išdėstytos išvados patvirtinamos.
2.3. Sąjungos suvartojimo raida
(72)
Po pirminio faktų atskleidimo viena suinteresuotoji šalis teigė, kad Sąjungos pramonės pardavimo sumažėjimas sutapo su Sąjungos suvartojimo sumažėjimu, todėl jis buvo pagrindinė Sąjungos patirtos materialinės žalos priežastis.
(73)
Kaip išdėstyta laikinojo reglamento 109 konstatuojamojoje dalyje, suvartojimas sumažėjo tik 2 %, o Sąjungos pramonės pardavimas per nagrinėjamąjį laikotarpį sumažėjo 17 % Todėl suvartojimo sumažėjimu neįmanoma paaiškinti gerokai didesnio pardavimo apimties sumažėjimo. Be to, nors suvartojimas sumažėjo, importas iš Indonezijos vis tiek padidėjo. Todėl šis teiginys turėtų būti atmestas.
(74)
Kadangi kitų pastabų negauta, laikinojo reglamento 109 konstatuojamojoje dalyje išdėstytos išvados patvirtinamos.
2.4. Sąjungos pramonės eksporto veiklos rezultatai
(75)
Kadangi pastabų dėl Sąjungos pramonės eksporto rezultatų poveikio negauta, laikinojo reglamento 110-112 konstatuojamosiose dalyse išdėstytos išvados patvirtinamos.
2.5. Tariamas Sąjungos pramonės veiklos neefektyvumas
(76)
Po pirminio faktų atskleidimo dvi šalys pakartojo teiginį, kad Sąjungos pramonės patirtą žalą lėmė tariamas neefektyvumas, būdingas Sąjungos pramonės gamybos procesui, įskaitant neefektyvų Sąjungos pramonės išteklių naudojimą.
(77)
Šios šalys nenurodė konkretaus tariamo neefektyvumo pobūdžio. Kaip išdėstyta laikinojo reglamento 113 konstatuojamojoje dalyje, atlikus tyrimą nenustatyta jokių galimo Sąjungos pramonės veiklos neefektyvumo veiksnių, ir teiginiai šiuo klausimu atmesti.
(78)
Po faktų atskleidimo viena suinteresuotoji šalis pakartojo savo teiginius dėl Sąjungos pramonės veiklos neefektyvumo. Šiuo atžvilgiu susijusi šalis teigė, kad nebuvo ištirtas planinis gamybos sustabdymas, susijungimas su jos buvusia susijusia bendrove, darbo sąnaudų padidėjimas ir būsimos didelės investicijos bei jų poveikis Sąjungos pramonės padėčiai
(79)
Priešingai nei teigta, pirmiau nurodytus faktus Komisija tyrė, ir tai yra išdėstyta 94-96 konstatuojamosiose dalyse („Planinis gamybos sustabdymas dėl techninės priežiūros“), 89 ir 90 konstatuojamosiose dalyse („Susijungimas su buvusia susijusia bendrove“), 91 konstatuojamojoje dalyje („Darbo sąnaudos“) ir 82 ir 83 konstatuojamosiose dalyse („Investicijos“), tačiau nebuvo nustatyta jokio galimo Sąjungos pramonės veiklos neefektyvumo veiksnių. Todėl šis teiginys atmestas.
(80)
Kadangi kitų pastabų šiuo atžvilgiu negauta, laikinojo reglamento 113 konstatuojamojoje dalyje išdėstytos išvados patvirtinamos.
2.6. Finansų krizė
(81)
Kadangi pastabų dėl finansų krizės poveikio negauta, laikinojo reglamento laikinojo reglamento 114 konstatuojamojoje dalyje išdėstytos išvados patvirtinamos.
2.7. Investicijos ir ES norminiai saugos reikalavimai
(82)
Po pirminio faktų atskleidimo viena suinteresuotoji šalis teigė, kad žalą lėmė aukštas Sąjungos pramonės investicijų lygis. Ši šalis tvirtino, kad reikšmės neturėtų turėti tai, ar investicijos buvo būtinos, nes turėtų būti analizuojamas tik jų poveikis Sąjungos pramonės padėčiai, ypač jų poveikis Sąjungos pramonės pelningumui.
(83)
Ši šalis nepaaiškino, kokiu mastu Sąjungos pramonės investicijos galėjo turėti įtakos jos pelningumui. Kaip aprašyta laikinojo reglamento 116 konstatuojamojoje dalyje, Sąjungos pramonės padarytos investicijos buvo paremtos pagrįstais verslo sprendimais ir negalėjo būti vertinamos kaip perdėtos. Be to, investicijų sąnaudos ilgainiui nuvertėja ir savaime neturi jokio reikšmingo poveikio Sąjungos pramonės pelningumui. Todėl suinteresuotosios šalies teiginiai šiuo atžvilgiu atmesti.
(84)
Po faktų atskleidimo ši suinteresuotoji šalis pakartojo savo teiginius, kad žalą lėmė norminiai saugos reikalavimai ir plataus masto Sąjungos pramonės investicijos tiems reikalavimams patenkinti. Ji taip pat pakartojo, kad būtų neadekvatu šiuos sprendimus laikyti pagrįstais verslo sprendimais ir kad atliekant analizę būtų reikėję atsižvelgti vien į poveikį pelningumui. Galiausiai buvo teigiama, jog tai, kad investicinės sąnaudos ilgainiui nuvertėjo, neturėjo reikšmės.
(85)
Priešingai nei teigta, atliekant vertinimą į įgyvendintų investicijų poveikį Sąjungos pramonės pelningumui buvo atsižvelgta. Investicinių sąnaudų nuvertėjimas yra sąnaudų veiksnys, kuris yra reikšmingas nustatant pelningumą, todėl į jį reikia atsižvelgti. Todėl šis argumentas atmestas.
(86)
Kadangi kitų pastabų dėl investicijų ir ES norminių saugos reikalavimų poveikio negauta, laikinojo reglamento 115 ir 116 konstatuojamosiose dalyse išdėstytos išvados patvirtinamos.
2.8. Žaliavų sąnaudos ir kitos išlaidos
2.8.1. Gamybos sąnaudos
(87)
Viena suinteresuotoji šalis teigė, kad pelningumas sumažėjo dėl tuo pačiu metu apskritai padidėjusių gamybos sąnaudų. Todėl žalą lėmė šis gamybos sąnaudų padidėjimas, o ne importas iš Indonezijos.
(88)
Kaip išdėstyta laikinojo reglamento 100 konstatuojamojoje dalyje, dėl kainų spaudimo, kurį lėmė MSG importas iš Indonezijos, pardavimo kaina negalėjo atspindėti gamybos sąnaudų. Todėl pelningumas visų pirma sumažėjo dėl importo dempingo kaina, ir šis argumentas turėtų būti atmestas.
2.8.2. Susijungimas su susijusia bendrove
(89)
Ta pati suinteresuotoji šalis teigė, kad susijungimo su buvusia susijusia bendrove poveikis Sąjungos pramonės pelningumui buvo išanalizuotas nepakankamai. Ši šalis tvirtino, kad susijungimas turėjo neigiamą poveikį pelningumui ir todėl sukėlė Sąjungos pramonės patirtą žalą.
(90)
Komisija toliau nagrinėjo susijungimo su buvusia bendrove poveikį atitinkamiems žalos rodikliams, pavyzdžiui, gamybai, užimtumui, investicijoms ir pelningumui. Pažymima, kad nurodyta susijusi bendrovė dalyvavo tik parduodant nagrinėjamąjį produktą. Nustatyta, kad tais finansiniais metais, kai įvyko susijungimas (2011-2012 finansiniai metai) Sąjungos pramonė buvo pelninga. Kitais finansiniais metais (2012-2013 finansiniai metai) pelningumas tapo neigiamas. Tačiau tai sutapo su importo iš Indonezijos apimties padidėjimu - ji tais pačiais metais padvigubėjo. Atsižvelgiant į tai, atlikus analizę teiginys, kad susijungimas su buvusia susijusia bendrove turėjo didelio neigiamo poveikio pelningumui, nepasitvirtino; todėl teiginiai šiuo atžvilgiu turėtų būti atmesti.
2.8.3. Darbo sąnaudos
(91)
Kelios šalys teigė, kad Sąjungos pramonės patirtą žalą lėmė padidėjusios darbo sąnaudos. Nors bendros sąnaudos padidėjo dėl nagrinėjamuoju laikotarpiu padidėjusių darbo sąnaudų, atlikus tyrimą nustatyta, kad darbo sąnaudų padidėjimo įtaka bendroms gamybos sąnaudoms buvo nedidelė (tikslaus skaičiaus negalima pateikti konfidencialumo sumetimais). Atsižvelgiant į tai, negalima tvirtinti, kad darbo sąnaudos sukėlė Sąjungos patirtą materialinę žalą, todėl šiuo klausimu pateikti teiginiai turėtų būti atmesti.
(92)
Po faktų atskleidimo suinteresuotoji šalis nurodė, kad darbo sąnaudos neturėjo būti vertinamos atskirai, bet turėjo būti atsižvelgta į poveikį, kurį lėmė visi įvairūs padidėję sąnaudų elementai.
(93)
Kaip nurodyta 87 ir 88 konstatuojamosiose dalyse, Komisija įvertino visų gamybos sąnaudų padidėjimą, todėl argumentas šiuo atžvilgiu atmestas.
2.8.4. Planinis gamybos sustabdymas dėl techninės priežiūros
(94)
Po pirminio faktų atskleidimo viena suinteresuotoji šalis teigė, kad gamybos ir pardavimo sumažėjimą galima buvo laikyti vienu Sąjungos pramonės planinio gamybos sustabdymo dėl techninės priežiūros padarinių, kuris savo ruožtu lėmė sumažėjusią pardavimo apimtį. Todėl importas iš Indonezijos neturėtų būti laikomas Sąjungos pramonės gamybos ir pardavimo apimties sumažėjimo priežastimi.
(95)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad gamybos sumažėjimas 2012-2013 finansiniais metais ir tiriamuoju laikotarpiu iš tiesų sutapo su ilgalaikiu planiniu gamybos sustabdymu dėl techninės priežiūros, tačiau gamyba sustabdyta tik siekiant sumažinti didelį atsargų lygį, susidariusį dėl ankstesniais nagrinėjamojo laikotarpio metais sumažėjusio pardavimo.
(96)
Todėl gamybos ir pardavimo sumažėjimą lėmė MSG importas dempingo kaina iš Indonezijos, ir šis argumentas turėtų būti atmestas.
(97)
Po faktų atskleidimo kita suinteresuotoji šalis pakartojo teiginį, kad žalą derėtų laikyti planinio gamybos sustabdymo dėl techninės priežiūros padariniu, neatsižvelgiant į tai, ar jis buvo būtinas, ar ne. Ši šalis teigė, kad būtų reikėję atsižvelgti tik į šio sustabdymo poveikį Sąjungos pramonės pelningumui.
(98)
Kaip nurodyta 95 ir 96 konstatuojamosiose dalyse, planinis gamybos sustabdymas dėl techninės priežiūros buvo mažėjančio pardavimo padarinys, kuris savo ruožtu sumažėjo dėl padidėjusio importo dempingo kaina iš Indonezijos. Todėl importas iš Indonezijos iš tiesų buvo planinio gamybos sustabdymo dėl techninės priežiūros priežastis, jo negalima vertinti atskirai, nei teigti, kad dėl jo nutrūko importo ir patirtos žalos priežastinis ryšys. Todėl suinteresuotosios susijusios šalies argumentas atmestas.
2.8.5. Indonezijos rupijos kurso kritimas
(99)
Po pirminio faktų atskleidimo viena suinteresuotoji šalis teigė, kad Indonezijos rupijos kurso kritimas nuo 2012 m. sausio mėn. iki 2014 m. sausio mėn. eksportuojantiems gamintojams suteikė lyginamąjį pranašumą, nesusijusį su jų sprendimais dėl kainų nustatymo. Ši šalis teigė, kad turėtų būti ištirtas šio veiksnio poveikis.
(100)
Atsižvelgiant į tai reikia neužmiršti, kad galimas importo dempingo kaina poveikis Sąjungos pramonės kainoms iš esmės nagrinėjamas nustatant priverstinį kainų mažinimo, kainų smukdymo ir kainų mažinimo faktus. Todėl lyginamos eksporto dempingo kainos ir Sąjungos pramonės pardavimo kainos, o žalą nustatant naudojamos eksporto kainos kartais turi būti paverčiamos kita valiuta, kad jas būtų galima palyginti. Taigi valiutos keitimo kursų taikymu šiuo atveju tik užtikrinama, kad kainų skirtumas būtų nustatytas lyginant. Dėl to akivaizdu, kad šiuo atveju valiutos kurso negalima vertinti kaip veiksnio, sukeliančio žalą Sąjungos pramonei, nes jis yra neatskiriama paties importo dalis. Dėl to šis argumentas turėtų būti atmestas.
2.8.6. Išvados
(101)
Kadangi kitų pastabų dėl žaliavų ir kitų sąnaudų poveikio negauta, laikinojo reglamento 117-120 konstatuojamosiose dalyse išdėstytos išvados patvirtinamos.
3. Išvada dėl priežastinio ryšio
(102)
Kadangi kitų pastabų dėl priežastinio ryšio negauta, laikinojo reglamento 121-125 konstatuojamosiose dalyse išdėstytos išvados patvirtinamos.
F. SĄJUNGOS INTERESAI
1. Sąjungos pramonės interesai
(103)
Kadangi pastabų dėl Sąjungos pramonės interesų negauta, laikinojo reglamento 127-129 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
2. Importuotojų ir (arba) prekiautojų interesai
(104)
Kadangi jokių pastabų dėl nesusijusių importuotojų ir prekiautojų interesų negauta, laikinojo reglamento 130-132 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
3. Naudotojų interesai
(105)
Po pirminio faktų atskleidimo vienas naudotojas pakartojo savo teiginį, pateiktą laikinojo reglamento 140 konstatuojamojoje dalyje, kad greičiausiai Sąjungos MSG suvartojimas gerokai padidės, ypač dėl ES fosfatų ir kitų fosforo junginių draudimo, kuriuos, kaip manoma, pakeis ne maisto sektoriuje naudojamas MSG. Šis naudotojas taip pat nurodė, kad Sąjungos pajėgumo nepakaks didėjančiai Sąjungos rinkos paklausai patenkinti. Ši šalis taip pat teigė, kad suvartojimo padidėjimas bus naudingas Sąjungos pramonei, nes ji galės padidinti savo pardavimo apimtį. Tas pats naudotojas pakartojo savo teiginį, kad gali nepakakti alternatyvių tiekimo šaltinių, ypač dėl to, kad gamintojai kitose trečiosiose šalyse priklausė tai pačiai bendrovių grupei kaip Sąjungos pramonė, todėl Sąjungos rinka nebus aprūpinama.
(106)
Kaip išdėstyta laikinojo reglamento 141 konstatuojamojoje dalyje, sunku nuspėti, kokį poveikį Sąjungos pramonei turės nauja Sąjungos teisinė sistema dėl fosfatų ir fosforo junginių. Konkrečiai susijusi šalis nepateikė jokios informacijos ar įrodymų dėl to, ar dėl šios padėties MSG paklausa Sąjungoje padidės, ir jei taip, kokiu mastu.
(107)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad Sąjungos pramonė turėjo nepanaudotų pajėgumų, ir ji galėtų padidinti savo gamybos apimtį ir bent iš dalies patenkinti padidėjusią paklausą Sąjungos rinkoje. Tiriamuoju laikotarpiu visi Sąjungos pajėgumai viršijo visą Sąjungos suvartojimą.
(108)
Dėl alternatyvių tiekimo šaltinių jau laikinojo reglamento 147 konstatuojamojoje dalyje buvo minėta ir atlikus tyrimą nustatyta, kad MSG buvo gaminamas keliose trečiosiose šalyse. Nagrinėjamojo laikotarpio pradžioje, t. y. 2010-2011 finansiniais metais, importo iš kitų trečiųjų šalių (pavyzdžiui, iš Brazilijos, Vietnamo ir Korėjos) rinkos dalis buvo didelė ir sumažėjo tik tada, kai padidėjo importas žemomis kainomis iš Indonezijos. Atlikus tyrimą taip pat nustatyta, kad kelios trečiosios šalys turėjo tiekėjų, kurie nepriklauso tai pačiai grupei kaip Sąjungos pramonė. Jei reikėtų atkurti vienodas konkurencijos sąlygas Sąjungos rinkoje, būtų galima vėl atnaujinti importą iš kitų trečiųjų šalių.
(109)
Todėl teiginiai šiuo atžvilgiu turėtų būti atmesti.
(110)
Po galutinio faktų atskleidimo ta pati suinteresuotoji šalis pakartojo teiginį, kad MSG paklausa Sąjungoje gerokai padidės dėl būsimo fosfatų draudimo ir kad Sąjungos pramonė nesugebės patenkinti šios padidėsiančios paklausos Sąjungoje. Tačiau ši šalis nepateikė jokios naujos informacijos ar konkrečių įrodymų, todėl šis teiginys atmestas.
(111)
Po galutinio faktų atskleidimo ta pati suinteresuotoji šalis taip pat teigė, kad Komisija neatsižvelgė į plovikliams naudojamo MSG visų sąnaudų procentinę dalį. Tačiau susijusi šalis nepateikė jokios naujos informacijos, kuri galėtų paneigti laikinojo reglamento 138 ir 139 konstatuojamosiose dalyse išdėstytas išvadas, kad galimas priemonių poveikis šiai bendrovei bus ribotas. Todėl argumentas atmestas.
(112)
Galiausiai, ta pati suinteresuotoji šalis teigė, kad nebuvo atsižvelgta į papildomas ne maisto pramonės ir ne maisto produktų naudotojų sąnaudas. Tačiau ji nepateikė jokios naujos informacijos ar įrodymų, todėl šis teiginys atmestas.
(113)
Kitas naudotojas teigė, kad Indonezijai ir Kinijai nustatytų priemonių poveikis naudotojams turėtų būti įvertintas bendrai.
(114)
Abiejų priemonių poveikis naudotojams buvo išnagrinėtas atsižvelgiant į alternatyvius tiekimo šaltinius, kaip išdėstyta laikinojo reglamento 147 konstatuojamojoje dalyje. Kaip nurodyta 108 konstatuojamojoje dalyje, atlikus šią analizę nustatyta, kad nemažai trečiųjų šalių turėjo galimybę eksportuoti MSG į Sąjungą. Šios trečiosios šalys veikė Sąjungos rinkoje prieš tai, kai į Sąjungos rinką pradėta dideliais kiekiais importuoti iš Indonezijos dempingo kainomis.
(115)
Teigta, kad dėl didelio Sąjungos gatavų maisto produktų rinkos konkurencingumo naudotojai nesugeba perkelti papildomų antidempingo muito sąnaudų galutiniams vartotojams.
(116)
Kaip nurodyta laikinojo reglamento 135-137 konstatuojamosiose dalyse dėl maisto ir gėrimų sektoriaus, MSG sudarė tik apie 5 % visų bendradarbiaujančių bendrovių produktų, kuriuose yra MSG, sąnaudų. Nustatyta, kad šios bendrovės veikė pelningai. Suinteresuotoji šalis nepateikė jokios informacijos, kuri galėtų paneigti šias išvadas. Todėl laikinojo reglamento 136 konstatuojamojoje dalyje išdėstytos išvados, kad priemonės turės riboto poveikio šioms bendrovėms, patvirtinamos, o šis teiginys turėtų būti atmestas.
4. Žaliavų tiekėjų interesai
(117)
Po pirminio faktų atskleidimo du tiekėjai užginčijo laikinojo reglamento 143 konstatuojamojoje dalyje pateiktą išvadą, ir teigė, kad Sąjungos pramonės išnykimas turėtų didelį poveikį jų verslui. Šie tiekėjai teigė, kad galimo Sąjungos pramonės MSG gamybos nutraukimo poveikis pakenktų jų bendram verslui, nes cukraus gamyklos privalo pagaminti tam tikrą kiekį cukraus sirupo ir melasos, kurių pagrindinis pirkėjas yra Sąjungos pramonė. Jei cukrus šiais pavidalais liks neparduotas, tai turės poveikį bendram atitinkamos gamyklos našumui.
(118)
Tačiau šie teiginiai buvo nepagrįsti, todėl į juos nebuvo galima atsižvelgti.
5. Kiti argumentai
(119)
Po pirminio faktų atskleidimo viena suinteresuotoji šalis pakartojo savo pastabas dėl tariamos Sąjungos pramonės dominuojančios padėties, ir teigė, kad nustačius priemones dėl MSG, Sąjungos pramonė įgys lyginamąjį pranašumą Sąjungos rinkoje. Tačiau nepateikta jokios naujos informacijos šiems teiginiams pagrįsti. Todėl laikinojo reglamento 145 konstatuojamojoje dalyje išdėstytos išvados patvirtinamos, o teiginys šiuo atžvilgiu turėtų būti atmestas.
6. Išvada dėl Sąjungos interesų
(120)
Kadangi kitų pastabų dėl Sąjungos interesų negauta, laikinojo reglamento 126-148 konstatuojamosiose dalyse išdėstytos išvados patvirtinamos.
G. GALUTINĖS ANTIDEMPINGO PRIEMONĖS
1. Žalos pašalinimo lygis (žalos skirtumas)
(121)
Po pirminio faktų atskleidimo viena suinteresuotoji šalis užginčijo tikslinį pelną, naudojamą nustatant žalos pašalinimo lygį, kaip išdėstyta laikinojo reglamento 151 konstatuojamojoje dalyje. Ši šalis teigė, kad pagrįstas būtų 3-5 % ikimokestinio pelno dydis ir su rinka susijęs pelno lygis, pagrįstas MSG gamintojų dviejose Azijos šalyse grynojo ikimokestinio pelno, gauto 2013 m., dydžiu.
(122)
Pelno dydis, naudojamas nustatant žalos pašalinimo lygį, atitiko Sąjungos pramonės pelno dydį, kurį Sąjungos pramonė galėjo pagrįstai tikėtis gauti normaliomis konkurencijos sąlygomis. Kaip nurodyta laikinojo reglamento 151 konstatuojamojoje dalyje, importas iš dempingo kaina Indonezijos pradėjo poveikį daryti tik trečiaisiais nagrinėjamojo laikotarpio metais. Todėl laikytasi nuomonės, kad pagrįsta pelno dydį nustatyti pagal pirmuosius dvejus nagrinėjamojo laikotarpio metus.
(123)
Kadangi kitų pastabų dėl žalos pašalinimo lygio negauta, laikinojo reglamento 150-152 konstatuojamosiose dalyse išdėstytos išvados patvirtinamos.
2. Galutinės priemonės
(124)
Atsižvelgiant į padarytas išvadas dėl dempingo, žalos, priežastinio ryšio ir Sąjungos interesų ir remiantis pagrindinio reglamento 9 straipsnio 4 dalimi importuojamam nagrinėjamajam produktui turėtų būti nustatytos galutinės antidempingo priemonės, kurių dydis prilygtų dempingo skirtumų dydžiui, vadovaujantis mažesniojo muito taisykle. Šiuo atveju vieno eksportuojančiojo gamintojo individuali muito norma buvo persvarstyta po pirminio faktų atskleidimo, nes nustatant jo eksporto kainą nebuvo įtraukti tam tikri sandoriai.
(125)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, bus nustatytos šios muitų normos:
Šalis
Bendrovė
Dempingo skirtumas
(%)
Žalos skirtumas
(%)
Galutinis antidempingo muitas
(%)
Indonezija
„PT. Cheil Jedang Indonesia“
7,2
[24,9-40,2]
7,2
Indonezija
„PT. Miwon Indonesia“
13,3
[27,9-43,6]
13,3
Indonezija
Visos kitos bendrovės
28,4
[31,4-47,0]
28,4
(126)
Šiame reglamente nurodytos konkrečioms bendrovėms taikomos antidempingo muito normos buvo nustatytos remiantis šio tyrimo išvadomis. Todėl šios normos rodo atliekant šį tyrimą nustatytą tų bendrovių padėtį. Šios muitų normos taikomos tik importuojamam nagrinėjamosios šalies kilmės nagrinėjamajam produktui, kurį pagamino konkretūs nurodyti juridiniai asmenys. Importuojamam nagrinėjamajam produktui, pagamintam bet kurios kitos bendrovės, kurios pavadinimas ir adresas konkrečiai nepaminėti šio reglamento rezoliucinėje dalyje, įskaitant subjektus, susijusius su konkrečiai paminėtomis bendrovėmis, taikoma visoms kitoms bendrovėms nustatyta muito norma. Tokioms bendrovėms neturėtų būti taikoma jokios konkrečioms bendrovėms taikomos antidempingo muito normos.
(127)
Bendrovė gali prašyti taikyti šias konkrečioms bendrovėms taikomas antidempingo muito normas pasikeitus subjekto pavadinimui. Prašymas turi būti teikiamas Komisijai (4). Prašyme turi būti pateikta atitinkama informacija, kuri leidžia įrodyti, kad pakeitimas neturi įtakos bendrovės teisei pasinaudoti jai taikoma muito norma. Jei bendrovės pavadinimo pakeitimas neturi įtakos jos teisei pasinaudoti jai taikoma muito norma, pranešimas apie pavadinimo pakeitimą bus paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
(128)
Siekiant sumažinti priemonių vengimo riziką dėl didelių muitų normų skirtumų, reikia nustatyti specialias priemones, kuriomis būtų užtikrinamas konkrečioms bendrovėms taikomų antidempingo muitų taikymas. Bendrovės, kurioms taikomas konkrečioms bendrovėms taikomas antidempingo muitas, privalo valstybių narių muitinėms pateikti galiojančią komercinę sąskaitą faktūrą. Sąskaita faktūra privalo atitikti priede išdėstytus reikalavimus. Importuojamam produktui, su kuriuo nepateikiama tokia sąskaita faktūra, bus taikomas visoms kitoms bendrovėms taikomas antidempingo muitas.
(129)
Siekiant užtikrinti, kad antidempingo muitai taikomi tinkamai, visoms kitoms bendrovėms taikomas antidempingo muitas bus taikomas ne tik atliekant šį tyrimą nebendradarbiaujantiems eksportuojantiems gamintojams, bet ir gamintojams, kurie tiriamuoju laikotarpiu neeksportavo į Sąjungą.
3. Galutinis laikinųjų muitų surinkimas
(130)
Atsižvelgiant į nustatytus dempingo skirtumus ir į Sąjungos pramonei padarytos žalos lygį, reikėtų galutinai surinkti garantijomis užtikrintas laikinuoju reglamentu nustatytas laikinojo antidempingo muito sumas.
(131)
Pagal pagrindinio reglamento 15 straipsnio 1 dalį įsteigtas komitetas nuomonės nepateikė,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
1. Importuojamam Indonezijos kilmės mononatrio glutamatui, kurio KN kodas šiuo metu yra ex 2922 42 00 (TARIC kodas 2922420010), nustatomas galutinis antidempingo muitas.
2. Galutinio antidempingo muito normos, taikomos 1 dalyje aprašyto produkto, kurį pagamino lentelėje išvardytos bendrovės, neto kainai Sąjungos pasienyje prieš sumokant muitą, yra šios:
Bendrovė
Galutinis antidempingo muitas (%)
Papildomas TARIC kodas
„PT. Cheil Jedang Indonesia“
7,2
B961
„PT. Miwon Indonesia“
13,3
B962
Visos kitos bendrovės
28,4
B999
3. Individualios antidempingo muito normos, nustatytos 2 dalyje nurodytoms bendrovėms, taikomos tik tuo atveju, jei valstybių narių muitinėms pateikiama galiojanti komercinė sąskaita faktūra, atitinkanti priede išdėstytus reikalavimus. Jeigu minėta sąskaita faktūra nepateikiama, taikomas visoms kitoms bendrovėms nustatytas muitas.
4. Jeigu nenurodyta kitaip, taikomos galiojančios muitus reglamentuojančios nuostatos.
2 straipsnis
Galutinai surenkamos laikinaisiais antidempingo muitais pagal Įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 904/2014 užtikrintos sumos.
3 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2015 m. sausio 21 d.