РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1304/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 17 декември 2013 г.
относно Европейския социален фонд и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1081/2006 на Съвета
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 164 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становищата на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура,
като имат предвид, че:
(1)
В Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (3) се установява рамката за действие на Европейския социален фонд (ЕСФ), Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР), Кохезионния фонд, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони, Европейския фонд за морско дело и рибарство и се определят по-специално тематичните цели, принципите и правилата, свързани с програмирането, мониторинга и оценката, управлението и контрола. Поради това е необходимо да се определят задачите и обхватът на ЕСФ, както и свързаните с тях инвестиционни приоритети, насочени към тематичните цели, и да се предвидят специфични разпоредби за видовете дейности, които могат да бъдат финансирани от ЕСФ.
(2)
ЕСФ следва да подобри възможностите за заетост, да засили социалното приобщаване, да се бори срещу бедността, да насърчава образованието, уменията и ученето през целия живот и да разработва политики за активно, всеобхватно и устойчиво приобщаване в съответствие със задачите, които са му поверени с член 162 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), като по този начин допринася за икономическото, социалното и териториалното сближаване в съответствие с член 174 от ДФЕС. В съответствие с член 9 от ДФЕС, ЕСФ следва да вземе предвид изискванията, свързани с насърчаването на висока степен на заетост, осигуряването на адекватна социална закрила, борбата срещу социалното изключване, както и с постигане на високо равнище на образование, обучение и опазване на човешкото здраве.
(3)
На заседанието си на 17 юни 2010 г. Европейският съвет призова за необходимостта всички общи политики, включително политиката на сближаване, да се осъществяват в подкрепа на стратегията „Европа 2020“ за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж (стратегията"Европа 2020"). За да се постигне пълно хармонизиране на ЕСФ с целите на тази стратегия, по-специално по отношение на заетостта, образованието, обучението и борбата срещу социалното изключване, бедността и дискриминацията, ЕСФ следва да предоставя подкрепа на държавите-членки като взема предвид съответните интегрирани насоки и съответните препоръки за отделните държави, приети съгласно член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от ДФЕС, както и, когато е целесъобразно на национално равнище, националните програми за реформа въз основа на националните стратегии за заетост, националните социални доклади, националните стратегии за интеграция на ромите и националните стратегии за хората с увреждания. ЕСФ следва също да допринася за съответните аспекти на изпълнението на водещите инициативи, като се обърне специално внимание на инициативите „Програма за нови умения и работни места“, „Младежта в движение“ и „Европейска платформа срещу бедността и социалното изключване. Той следва да предоставя подкрепа и за съответните дейности в рамките на инициативите „Програма в областта на цифровите технологии за Европа“ и „Съюз за иновации“.
(4)
Съюзът е изправен пред структурни предизвикателства, произтичащи от глобализацията на икономиката, технологичното развитие и все по-застаряващата работна ръка, както и все по-големия недостиг на умения и работна ръка в някои сектори и региони. Тези процеси бяха изострени от настъпилата неотдавна икономическа и финансова криза, която доведе до по-високи равнища на безработица и засегна по-специално младите хора и другите лица в неравностойно положение като мигрантите и малцинствата.
(5)
Целите на ЕСФ следва да бъдат насочени към насърчаване на заетостта, подобряване на достъпа до пазара на труда, като се обръща особено внимание на лицата, които са най-отдалечени от пазара на труда, както и към подпомагане на доброволната мобилност на работната сила. ЕСФ следва също да подпомага остаряването в добро здраве и активния живот на възрастните хора, включително чрез иновативни форми на организация на труда, насърчаване на здравето и безопасността на работното място и повишаване на пригодността за заетост. Като насърчава по-доброто функциониране на трудовите пазари чрез засилване на транснационалната географска мобилност на работниците, ЕСФ следва по-специално да предоставя подкрепа на дейностите на EURES (дейностите на мрежата на Европейските служби по заетостта) във връзка с наемането на работа и свързаните с него услуги по информиране, консултиране и ориентиране на национално и трансгранично равнище. Операциите, финансирани от ЕСФ, следва да са в съответствие с член 5, параграф 2 от Хартата на основните права на Европейския съюз, съгласно който никой не може да бъде заставян да извършва принудителен или задължителен труд.
(6)
ЕСФ следва също да насърчава социалното приобщаване и да предотвратява и води борба с бедността, така че да се прекъсне затвореният кръг на неравностойното положение между поколенията, което предполага мобилизирането на цял набор политики, насочени към лицата в най-неравностойно положение независимо от тяхната възраст,включително деца, бедни трудещи се и по-възрастни жени. Следва да се обърне особено внимание на участието на търсещите убежище и бежанците. ЕСФ може да се ползва за подобряване на достъпа до достъпни, устойчиви и висококачествени услуги от общ интерес, по-специално по отношение на здравните услуги, услугите в областта на заетостта и обучението, услугите за бездомните, грижите по отглеждане на деца извън рамките на училищата, детегледаческите услуги и дългосрочните грижи. Подпомаганите услуги могат да бъдат публични, частни и/или предоставяни от съответните общности, както и да се предоставят от различни видове доставчици, а именно публични администрации, частни дружества, социални предприятия, неправителствени организации.
(7)
ЕСФ следва да се справи с преждевременното напускане на училище, да насърчава равния достъп до висококачествено образование, да инвестира в професионалното образование и обучение, да подобрява системите за образование и обучение спрямо пазара на труда и да подобрява ученето през целия живот, включващо формални, неформални и неофициални процеси на изучаване.
(8)
В допълнение към тези приоритети, в по-слабо развитите региони и държави-членки и с оглед повишаване на икономическия растеж и възможностите за заетост следва да бъде подобрена ефикасността на публичната администрация на национално и регионално равнище, както и възможността публичната администрация да действа като активен участник. Следва да бъде засилен институционалният капацитет на заинтересованите страни, в това число и неправителствените организации, които изпълняват политики в областта на заетостта, образованието, обучението и социалната сфера, включително в областта на недискриминацията.
(9)
Подпомагането по инвестиционен приоритет "Водено от общностите местно развитие" може да допринесе за всички тематични цели, изложени в настоящия регламент. Подпомаганите от ЕСФ стратегии за водено от общностите местно развитие следва да бъдат приобщаващи по отношение на намиращите се на територията лица в неравностойно положение, както по отношение на управлението на местната група за действие, така и по отношение на съдържанието на стратегията.
(10)
Същевременно е от основно значение да се подкрепя развитието и конкурентоспособността на микро-, малките и средните предприятия на Съюза и да се гарантира, че чрез придобиване на подходящи умения и чрез възможности за учене през целия живот хората могат да се адаптират към новите предизвикателства като преминаването към икономика, основана на знанието, стратегията в областта на цифровите технологии и прехода към икономика с ниски емисии на въглероден двуокис и с по-висока енергийна ефективност. При осъществяването на своите първостепенни тематични цели ЕСФ следва да допринесе за преодоляването на тези предизвикателства. В този контекст ЕСФ следва да подкрепя прехода на работната сила от образование към заетост, насочен към по-екологосъобразни умения и работни места, както и следва да се справи с недостига на умения, включително в секторите на енергийната ефективност, възобновяемата енергия и устойчивия транспорт. ЕСФ следва също да допринася за развитие на културните и творческите умения. Социално-културният, креативният и културният сектор са важни за косвеното справяне с целите на ЕСФ; поради тази причина техният потенциал следва по-добре да бъде включен в проектите и програмирането на ЕСФ.
(11)
Като се има предвид продължаващата необходимост от усилия за преодоляване на проблема с младежката безработица в Съюза като цяло, за най-засегнатите региони следва да бъде създадена инициатива за младежка заетост (ИМЗ). В тези региони ИМЗ следва да осигурява подкрепа на младите хора, които не участват в никаква форма на заетост, образование или обучение, които са безработни или неактивни, като засили и ускори предоставянето на дейностите, които получават финансово подпомагане от ЕСФ. За ИМЗ следва да бъдат специално разпределени допълнителни средства, като по линия на ЕСФ в най-засегнатите региони следва да бъдат заделени средства в същия размер. ИМЗ следва да бъде насочена към конкретни лица, а не към структури, и да играе допълваща роля по отношение на другите финансирани по линия на ЕСФ операции и национални действия, насочени към млади хора, които не участват в никаква форма на заетост, образование или обучение, които са неактивни или безработни, включително чрез прилагането на гаранцията за младежта в съответствие с препоръката на Съвета от 22 април 2013 г. за създаване на гаранция за младежта (4), според която младите хора следва да получат качествено предложение за работа, продължаване на образованието, чиракуване или стаж в срок от четири месеца след попадането в положение на безработен или напускането на формалното обучение. ИМЗ може също да подпомага действия, насочени срещу ранното напускане на училище. Достъпът до социални придобивки за младите хора и техните семейства или лица на издръжка не следва да зависи от участието на младите хора в ИМЗ.
(12)
ИМЗ следва изцяло да бъде включена в графика на ЕСФ, но когато е целесъобразно, следва да се предвидят подходящи конкретни разпоредби, свързани с ИМЗ, с оглед постигането на нейните цели. В частност, необходимо е да се опрости и улесни прилагането на ИМЗ, по-специално по отношение на разпоредбите за финансово управление и мерките за тематична концентрация. С цел да гарантира, че резултатите от ИМЗ са ясно показани и съобщени следва да се предвидят специфичен мониторинг и оценка, както и мерки за информиране и публичност. Младежките организации следва да участват в обсъжданията в мониторинговите комитети относно подготовката и прилагането, включително оценката на ИМЗ.
(13)
Приносът на ЕСФ към стратегията „Европа 2020“ следва да се основава на по-силна концентрация на оказваната подкрепа върху приоритетите на Съюза. Установява се минимален дял на ЕСФ от финансирането по кохезионната политика, в съответствие с член 92, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1303/2013. ЕСФ следва по-специално да увеличи предоставяната подкрепа за борба срещу социалното изключване и бедността чрез заделяне на специално предназначени за това средства, от минимум 20 % от общите средства по линия на ЕСФ за всяка държава-членка. Изборът и броят на инвестиционните приоритети, които ще получат подкрепа по линия на ЕСФ, следва също да бъдат ограничени, в съответствие със степента на развитие на подпомаганите региони.
(14)
С цел да се гарантира по-точен мониторинг и по-добра оценка на постигнатите на равнището на Съюза резултати чрез действията, подкрепяни по линия на ЕСФ, в настоящия регламент следва да бъде установен общ набор от показатели за изпълнението и резултатите. Тези показатели следва да съответстват на инвестиционния приоритет и вида на действието, подкрепяно съгласно настоящия регламент, както и приложимите разпоредби на Регламент (ЕС) № 1303/2013. Показателите следва да бъдат допълнени при необходимост от специфични за програмата показатели за изпълнението и/или резултатите.
(15)
Държавите-членки се насърчават да докладват за въздействието на инвестициите по линия на ЕСФ върху равните възможности, равнопоставения достъп и интеграцията на маргинализираните групи по отношение на всички оперативни програми.
(16)
Като имат предвид изискванията за защита на данните, свързани със събирането и съхраняването на чувствителни данни относно участниците, държавите-членки и Комисията следва редовно да оценяват ефективността, ефикасността и въздействието на подпомагането от ЕСФ по отношение на насърчаването на социалното приобщаване и борбата с бедността, в частност във връзка с лица в неравностойно положение като ромите. Държавите-членки се насърчават да докладват за финансирани от ЕСФ инициативи в националните доклади в социалната област, приложени към националните програми за реформа, по-специално във връзка с маргинализирани общности като ромите и мигрантите.
(17)
Осъществяването на действията, подкрепяни по линия на ЕСФ, по ефикасен и ефективен начин зависи от доброто управление и партньорството между всички съответни териториални и социално-икономически участници, като се вземат предвид субектите, действащи на регионално и местно равнище, и по-специално обединяващите сдружения, представляващи местните и регионалните органи, организираното гражданско общество, икономическите и, по-специално, социалните партньори и неправителствените организации. Следователно държавите-членки следва да осигурят участието на социалните партньори и на неправителствените организации в стратегическото управление на ЕСФ, от формулирането на приоритетите за оперативните програми до изпълнението и оценката на резултатите от ЕСФ.
(18)
Държавите-членки и Комисията следва да вземат необходимите мерки изпълнението на приоритетите, финансирани от ЕСФ, да допринася за насърчаване на равнопоставеността на жените и мъжете в съответствие с член 8 от ДФЕС. Данните от проведените оценки показват, че е важно аспектът за целите за равнопоставеност на половете да бъде вземан предвид на всяко едно равнище и на всички етапи от подготовката, мониторинга, изпълнението и оценката на оперативните програми по своевременен и последователен начин, като същевременно се гарантира предприемането на конкретни действия за насърчаване на равенството между половете, икономическата независимост на жените, образованието и повишаването на квалификацията, както и реинтеграцията на пострадали от насилие жени на пазара на труда и в обществото.
(19)
В съответствие с член 10 от ДФЕС изпълнението на приоритетите, финансирани от ЕСФ, следва да допринесе за борбата с дискриминацията, основана на пол, расова или етническа принадлежност, религия или убеждения, увреждане, възраст или сексуална ориентация, като се отделя специално внимание на лицата, които са обект на многостранна дискриминация. Дискриминация, основана на пола, следва да се разбира в широк смисъл, така че да се обхванат други, свързани с пола аспекти, в съответствие със съдебната практика на Съда на Европейския съюз. Изпълнението на приоритетите, финансирани от ЕСФ следва също да допринесе за насърчаването на равните възможности. ЕСФ следва да подкрепя изпълнението на задължението на Съюза, поето съгласно Конвенцията на Организацията на обединените нации за правата на хората с увреждания, във връзка, inter alia, с образованието, работата, заетостта и достъпността. ЕСФ следва също така да подпомага прехода от грижи, предоставяни от институциите, към грижи, предоставяни от съответните общности. ЕСФ не следва да подкрепя действия, които допринасят за сегрегация или социално изключване.
(20)
Подкрепата за социалните иновации допринася за това политиките да отговорят по-добре на социалните промени. ЕСФ следва да насърчава и подкрепя иновативни социални предприятия и предприемачи, както и иновативни проекти, реализирани от неправителствени организации и други субекти, работещи в областта на социалната икономика. По-специално изпитването и оценяването на иновативните решения преди по-широкото им прилагане е от основно значение за подобряване на ефикасността на политиките и следователно е аргумент за предоставяне на специфична подкрепа от ЕСФ. При условие че докажат своята ефективност, иновативните решения биха могли да включват, разработване на социални показатели като например социалното етикетиране.
(21)
Транснационалното сътрудничество има значителна добавена стойност и поради това следва да бъде подкрепяно от всички държави-членки с изключение на надлежно обосновани случаи като се взема предвид принципът на пропорционалност. Необходимо е също така да се засили ролята на Комисията за улесняване на обмена на опит и за координиране на изпълнението на съответните инициативи.
(22)
С цел укрепването на интегриран и цялостен подход по отношение на заетостта и социалното приобщаване ЕСФ следва да подпомага хоризонтални и основаващи се на териториален принцип партньорства.
(23)
Мобилизирането на регионалните и местните заинтересовани страни следва да спомогне за изпълнението на стратегията „Европа 2020“ и нейните водещи цели. Териториалните пактове, местните инициативи за заетост и социално приобщаване, устойчивите и приобщаващи стратегии за водено от общностите местно развитие в градските и селските райони и стратегиите за устойчиво развитие на градовете могат да бъдат използвани и да получат подкрепа с цел при подготовката и изпълнението на оперативните програми да се включат по-активно регионалните и местните органи, градовете, социалните партньори и неправителствените организации.
(24)
В Регламент (ЕС) № 1303/2013 се предвижда правилата за допустимост на разходите да се установяват на национално ниво с някои изключения, за които е необходимо да се определят специфични разпоредби по отношение на ЕСФ.
(25)
За опростяване на използването на ЕСФ и намаляване на риска от грешки и предвид специфичността на операциите, подкрепяни от ЕСФ, е целесъобразно да се определят разпоредби, които допълват Регламент (ЕС) № 1303/2013 по отношение на допустимостта на разходите.
(26)
Използването на стандартни таблици за разходите за единица продукт, еднократни суми и финансиране с единна ставка следва да доведе до опростяване за бенефициерите и до намаляване на административната тежест за всички партньори по проекти на ЕСФ.
(27)
Важно е да се осигури доброто финансово управление на всяка оперативна програма и нейното изпълнение по възможно най-ефективния и удобен за ползвателите начин. Държавите-членки следва да се въздържат от добавяне на правила, които усложняват използването на финансовите средства от бенефициера.
(28)
Държавите-членки и регионите следва да бъдат насърчавани да прибягват до ЕСФ чрез финансови инструменти с цел осигуряване на подкрепа, например за студенти, за създаване на работни места, мобилност на работниците, социално приобщаване и социално предприемачество.
(29)
ЕСФ следва да допълва други програми на Съюза и следва да се развие тясно взаимодействие между ЕСФ и други финансови инструменти на Съюза.
(30)
Инвестициите в човешки капитал са основният лост, на който Съюзът може да разчита, за да гарантира своята конкурентоспособност на международно равнище и за да постигне устойчиво възстановяване на своята икономика. Никоя инвестиция не може да доведе до структурни реформи, ако не е съпроводена от последователна, ориентирана към растежа стратегия за развитие на човешкия капитал. Следователно трябва да се гарантира, че по време на периода на програмиране 2014-2020 г. средствата, предназначени за подобряване на уменията и повишаване на равнищата на заетост, позволяват провеждането на дейности с подходящ мащаб.
(31)
На Комисията следва да се делегира правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС във връзка с определянето на стандартните размери на единичните разходи и еднократните суми и на максималния им размер в зависимост от различните видове операции. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(32)
При управлението на ЕСФ Комисията се подпомага от Комитета, посочен в член 163 от ДФЕС.
(33)
Тъй като настоящият регламент заменя Регламент (ЕС) № 1081/2006 на Европейския парламент и на Съвета (5), посоченият регламент следва да бъде отменен. Въпреки това настоящият регламент следва да не засяга продължаването или промяната на помощта, одобрена от Комисията въз основа на Регламент (ЕО) № 1081/2006 или на друг законодателен акт, приложим за тази помощ към 31 декември 2013 г. Посоченият регламент или друго приложимо законодателство впоследствие следва да се прилага и след 31 декември 2013 г. по отношение на тази помощ или съответните операции до тяхното приключване. Заявленията за получаване на помощ, представени или одобрени в рамките на Регламент (ЕО) № 1081/2006, следва да останат в сила,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
В настоящия регламент се определят задачите на Европейския социален фонд (ЕСФ), включително инициативата за младежка заетост (ИМЗ), и обхватът на предоставяното от него подпомагане, съдържат се специфични разпоредби и се установяват видовете допустими разходи, по отношение на които може да бъде предоставено подпомагане.
Член 2
Задачи
1. ЕСФ насърчава постигането на високи нива на заетост и на качество на работните места, подобрява достъпа до пазара на труда, предоставя подкрепа за географската и професионалната мобилност на работниците и улеснява тяхното адаптиране към промените в промишлеността и промените в системата на производство, необходими за устойчиво развитие, стимулира постигането на високо ниво на образование и обучение за всички и подпомага прехода от образование към трудова заетост за младите хора, води борба с бедността, подобрява социалното приобщаване и насърчава равенството между половете, недискриминацията и равните възможности, като по този начин допринася за изпълнение на приоритетите на Съюза за засилване на икономическото, социалното и териториалното сближаване.
2. ЕСФ осъществява задачите си, предвидени в член 1, като предоставя подкрепа на държавите-членки в усилията им за изпълнение на приоритетите и водещите цели на стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж (стратегията „Европа 2020“) и дава възможност на държавите-членки да се справят с конкретните предизвикателства пред тях по отношение на постигането на целите на стратегията „Европа 2020“. ЕСФ предоставя подкрепа за разработването и изпълнението на политики и действия във връзка със своите задачи, като взема предвид съответните интегрирани насоки и съответните препоръки за отделните държави, приети съгласно член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от ДФЕС, а когато е целесъобразно, на национално равнище, националните програми за реформа, както и други приложими национални стратегии и доклади.
3. Дейността на ЕСФ е в полза на хората, включително лицата в неравностойно положение като трайно безработните, хората с увреждания, мигрантите, етническите малцинства, маргинализираните общности, както и хората от всички възрастови групи, изправени пред бедност и социална изолация. ЕСФ също така предоставя подкрепа на работници, предприятия, включително субекти в областта на социалната икономика, и предприемачи, както и на системи и структури, за да улесни адаптирането им към нови предизвикателства, включително нарастващото несъответствие на уменията, и да насърчи доброто управление, социалния напредък и провеждането на реформи, по-специално в областта на заетостта, образованието, обучението и социалните политики.
Член 3
Обхват на подкрепата
1. В рамките на тематичните цели по член 9, първа алинея, точки 8, 9, 10 и 11 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, които отговарят на букви а), б), в) и г) от настоящия параграф и съгласно задачите си, ЕСФ предоставя подкрепа за следните инвестиционни приоритети:
а)
за тематичната цел „насърчаване на устойчивата и качествена заетост и подкрепа на мобилността на работната сила”:
i)
достъп до заетост за търсещите работа и за неактивните лица, включително трайно безработни и лица, отдалечени от пазара на труда, а също и чрез местни инициативи за заетост и подкрепа за мобилността на работната сила;
ii)
устойчиво интегриране на пазара на труда на младите хора, в частност, тези които не са ангажирани с трудова дейност, образование или обучение, включително младите хора, изложени на риск от социално изключване и младите хора от маргинализирани общности, включително чрез прилагане на гаранцията за младежта;
iii)
самостоятелна заетост, предприемачество и създаване на предприятия, включително иновативни микро-, малки и, средни предприятия;
iv)
равенство между мъжете и жените във всички области, включително в достъпа до заетост,напредъка в кариерата, съчетаване на професионалния и личния живот и насърчаване на равно заплащане за равен труд;
v)
приспособяване на работниците, предприятията и предприемачите към промените;
vi)
активен живот на възрастните хора и остаряване в добро здраве;
vii)
Модернизиране на институциите на пазара на труда, като публични и частни служби по заетостта и повишаване на адекватността спрямо потребностите на пазара на труда, включително чрез действия за повишаване на транснационалната мобилност на работната сила, както и чрез схеми за мобилност и по-добро сътрудничество между институциите и съответните заинтересовани страни.
б)
за тематичната цел „насърчаване на социалното приобщаване, борба с бедността и всяка форма на дискриминация”:
i)
активно приобщаване, включително с оглед насърчаване на равните възможности и активното участие и по-добрата пригодност за заетост;
ii)
социално-икономическа интеграция на маргинализирани общности като ромите;
iii)
борба срещу всички форми на дискриминация и насърчаване на равенството на възможностите;
iv)
повишаване на достъпа до услуги, които са на достъпна цена, устойчиви и висококачествени, включително здравни и социални услуги от общ интерес;
v)
насърчаване на социалното предприемачество и на професионалната интеграция в социалните предприятия и насърчаване на социалната и солидарна икономика с цел улесняване на достъпа до заетост;
vi)
стратегии за водено от общностите местно развитие;
в)
за тематичната цел „инвестиране в образование, обучение и професионално обучение за придобиване на умения и обучение през целия живот“:
i)
намаляване и предотвратяване на преждевременното напускане на училище и насърчаване на равния достъп до висококачествено предучилищно, основно и средно образование, включващоформални, неформални и неофициални процеси на изучаване за повторно включване в образователната и обучителната система;
ii)
подобряване на качеството и ефикасността на и достъпа до висшето и равностойното на него образование с цел увеличаване на участието и подобряване на равнищата на образование, по-специално за групите в неравностойно положение;
iii)
подобряване на равния достъп до възможностите за учене през целия живот за всички възрастови групи във формален, неформален и неофициален вид, осъвременяване на познанията, уменията и компетенциите на работната ръка, както и насърчаване на гъвкави процеси на учене, включително чрез професионална ориентация и валидиране на придобитите компетенции;
iv)
подобряване на системите за образование и обучение спрямо пазара на труда, улесняване на прехода от образование към работа и укрепване на професионалното образование и системите на обучение, както и тяхното качество, включително чрез механизми за предвиждане на уменията, адаптиране на учебните програми и създаване и развитие на основаващи се на работата системи за учене, включително двойни системи на учене и схеми за чиракуване;
г)
за тематичната цел „засилване на институционалния капацитет на публичните органи и заинтересовани страни и ефикасна публична администрация”:
i)
инвестиции в институционален капацитет и в ефикасността на публичните администрации и публичните услуги на национално, регионално и местно равнище с цел осъществяването на реформи и постигането на по-добро регулиране и добро управление;
Този инвестиционен приоритет е приложим само в държави-членки, отговарящи на условията за допустимост по отношение на подкрепата по линия на Кохезионния фонд или в държавите-членки, които имат един или повече региони от ниво 2 по NUTS, посочени в член 90, параграф 2, буква a) от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
ii)
изграждане на капацитет по отношение на всички заинтересовани страни, които изпълняват политики в областта на образованието, ученето през целия живот, обучението и политиките в областта на заетостта или социалната сфера, включително чрез секторни и териториални пактове за мобилизиране с цел осъществяването на реформи на национално, регионално и местно равнище.
2. Посредством инвестиционните приоритети, изброени в параграф 1, ЕСФ допринася също и за другите тематични цели, посочени в член 9, първа алинея от Регламент (ЕС) № 1303/2013, основно чрез:
а)
подкрепа за прехода към икономика, която е нисковъглеродна, устойчива на изменението на климата, екологично устойчива и използваща ефикасно ресурсите, чрез подобряване на системите за образование и обучение, необходимо за адаптирането на уменията и квалификацията, повишаване квалификацията на работната сила и създаването на нови работни места в секторите, свързани с околната среда и енергетиката;
б)
повишаване на достъпността, използването и качеството на информационните и комуникационните технологии чрез развитие на електронната грамотност и електронното обучение и инвестициите в електронното приобщаване, електронните умения и свързаните с тях предприемачески умения;
в)
Стимулиране на изследванията, технологичното развитие и иновациите чрез развиване на следдипломното образование и предприемаческите умения, обучението на изследователи, свързването в мрежи на дейности и партньорства между висшите учебни заведения, центровете за научни изследвания и технологии и предприятията;
г)
Повишаване на конкурентоспособността и устойчивостта в дългосрочен план на малките и средни предприятия чрез насърчаване на адаптивността на предприятията, ръководните кадри и работниците, увеличаване на инвестициите в човешки капитал, както и насърчаване на организации, предоставящи практически насочено професионално обучение и обучение.
Член 4
Съгласуваност и тематична концентрация
1. Държавите-членки гарантират, че стратегията и действията, предвидени в оперативните програми, са съгласувани и отговарят на предизвикателствата, набелязани в националните програми за реформа, както и, когато това е уместно, в техните други национални стратегии за борба с безработицата, бедността и социалното изключване и също така в съответните препоръки на Съвета, приети в съответствие с член 148, параграф 4 от ДФЕС, с цел да се допринесе за постигане на водещите цели на стратегията „Европа 2020“, свързани със заетостта, образованието и намаляването на бедността.
2. Най-малко 20 % от общите средства по линия на ЕСФ във всяка държава-членка се отпускат за тематичната цел „Насърчаване на социалното приобщаване, борба с бедността и всяка форма на дискриминация“, установена в член 9, първа алинея, точка 9 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
3. Държавите-членки прилагат тематичната концентрация в съответствие с посочените по-долу условия:
а)
по отношение на по-силно развитите региони държавите-членки концентрират най-малко 80 % от отпуснатите по линия на ЕСФ за всяка оперативна програма средства върху максимум пет инвестиционни приоритета от посочените в член 3, параграф 1.
б)
по отношение на регионите в преход държавите-членки концентрират най-малко 70 % от отпуснатите по линия на ЕСФ за всяка оперативна програма средства върху максимум пет инвестиционни приоритета от посочените в член 3, параграф 1.
в)
по отношение на по-слабо развитите региони държавите-членки концентрират най-малко 60 % от отпуснатите по линия на ЕСФ за всяка оперативна програма средства върху максимум пет инвестиционни приоритета от посочените в член 3, параграф 1.
4. Приоритетните оси, посочени в член 11, параграф 1, се изключват при изчисляването на процентните ставки, предвидени в параграфи 2 и 3 от настоящия член.
Член 5
Показатели
1. Общите показатели за изпълнение и за резултати, посочени в приложение I към настоящия регламент и, когато това е уместно, специфичните за програмата показатели, се използват в съответствие с член 27, параграф 4 и член 96, параграф 2, буква б), подточки ii) и iv) от Регламент (ЕС) № 1303/2013. Всички общи показатели за изпълнение и за резултати се докладват за всички инвестиционни приоритети. Показателите за резултати, посочени в приложение II към настоящия регламент, се докладват в съответствие с параграф 2 от настоящия член. Когато това е приложимо данните се разбиват по пол.
По отношение на общите показатели за изпълнение и на показателите за изпълнение по отделните програми за базовите стойности се задава нула. Където е приложимо с оглед естеството на операциите, които се подкрепят, кумулативните количествено определени целеви стойности за тези показатели се определят за 2023 г. Показателите за изпълнение се изразяват в абсолютни стойности.
По отношение на общите показатели за резултати и на показателите за резултати по отделните програми, за които са били определени кумулативните количествено определени целеви стойности за 2023 г., базовите стойности се определят като се използват последните налични данни или други съответни източници на информация. Специфичните за програмата показатели за резултати и свързаните с тях цели могат да имат количествено или качествено изражение.
2. В допълнение към параграф 1, показателите за резултати, посочени в приложение II към настоящия регламент, се прилагат по отношение на всички операции, за които се предоставя подкрепа по инвестиционните приоритети, определени в член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) за прилагането на ИМЗ. На всеки от показателите, определени в приложение II към настоящия регламент, отговаря кумулативна количествено определена целева стойност за 2023 г., както и базова стойност.
3. Заедно с предаването на годишните доклади за изпълнение, всеки управляващ орган предава по електронен път структурираните данни за всяка приоритетна ос с разбивка по инвестиционни приоритети. Данните се внасят за категориите намеса съгласно член 96, параграф 2, буква б), подточка vi) от Регламент (ЕС) № 1303/2013 и показателите за изпълнение и за резултати. Чрез дерогация от член 50, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 предадените данни за общите показатели за изпълнение и за резултати са свързани със стойности за частично или изцяло изпълнени операции.
ГЛАВА II
СПЕЦИФИЧНИ РАЗПОРЕДБИ ЗА ПРОГРАМИРАНЕ И ИЗПЪЛНЕНИЕ
Член 6
Участие на партньори
1. Участието на партньорите, посочени в член 5 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 в изпълнението на оперативните програми, може да бъде под формата на глобални субсидии, както е определено в член 123, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1303/2013. В такъв случай в оперативната програма се посочва частта от оперативната програма, за която се отнася глобалната субсидия, като се включва и примерна разбивка на финансовите средства, отпуснати от всяка приоритетна ос за програмата.
2. За да се поощрява подходящото участие на социалните партньори в действията, подкрепяни по линия на ЕСФ, управляващите органи на дадена оперативна програма в регион, определен в член 90, параграф 2, буква a) или буква б) от Регламент (ЕС) № 1303/2013, или в държавите-членки, отговарящи на условията за допустимост по отношение на подкрепата по линия на Кохезионния фонд, гарантират, в съответствие с нуждите, отпускането на целесъобразно количество средства от ЕСФ за дейности по изграждане на капацитет под формата на обучение, мерки за изграждане на мрежи и укрепване на социалния диалог, както и за съвместни дейности със социалните партньори.
3. За да се поощрява подходящото участие на неправителствените организации и техния достъп до действия, подкрепяни по линия на ЕСФ, по-специално в областта на социалното приобщаване, равенството между половете и равните възможности, управляващите органи на дадена оперативна програма в регион, определен в член 90, параграф 2, буква a) или буква б) от Регламент (ЕС) № 1303/2013, или в държавите-членки, отговарящи на условията за допустимост по отношение на подкрепата по линия на Кохезионния фонд, гарантират отпускането на целесъобразно количество средства от ЕСФ за изграждане на капацитет по отношение на неправителствените организации.
Член 7
Насърчаване на равенството между мъжете и жените
Държавите-членки и Комисията насърчават равенството между мъжете и жените чрез интегриране, както е посочено в член 7 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 по време на подготовката, прилагането, мониторинга и оценката на оперативните програми. Чрез ЕСФ държавите-членки и Комисията предоставят също така подкрепа за конкретни целеви действия в рамките на всеки от инвестиционните приоритети, както е посочено в член 3, и по-специално в член 3, параграф 1, буква а), подточка iv) от настоящия регламент, с цел увеличаване на устойчивата трудова заетост и напредък на жените в тази сфера, като по този начин се води борба с феминизирането на бедността, намалява се сегрегацията въз основа на пола, води се борба със стереотипите по отношение на пола на пазара на труда и в сферата на образованието и обучението и се насърчава съчетаването на професионалния и личния живот на всички, както и равномерното разпределение на семейните отговорности между жените и мъжете.
Член 8
Насърчаване на равните възможности и недискриминацията
Държавите-членки и Комисията насърчават равните възможности за всички, без дискриминация, основана на пол, раса или етнически произход, религия или убеждения, увреждания, възраст или сексуална ориентация, чрез интегрирането на принципа на недискриминация, посочен в член 7 от Регламент (ЕС) № 1303/2013. Посредством ЕСФ, държавите-членки и Комисията също така подкрепят специфични действия в рамките на всеки от инвестиционните приоритети, посочени в член 3, и по-специално в член 3, параграф 1, буква б), подточка iii) от настоящия регламент. Тези дейности са насочени към борба с всички форми на дискриминация, а също и към подобряване на достъпността за хората с увреждания, с цел да се подобри интеграцията на пазара на труда, в образованието и обучението, като по този начин се засили социалното приобщаване, се намали неравнопоставеността по отношение на образователните постижения и здравния статус, както и се улесни преходът от институционални грижи към грижи в рамките на общността, по-специално за лицата, които са изправени пред многостранна дискриминация.
Член 9
Социални иновации
1. ЕСФ насърчава социалните иновации във всички области в обхвата на действие на ЕСФ, определен в член 3 от настоящия регламент, по-специално с цел изпитване, оценка и прилагане на широка основа на иновативни решения, включително на местно или регионално равнище, в отговор на социалните потребности, с участието на съответните партньори, и по-конкретно социалните партньори.
2. Държавите-членки определят или в техните оперативни програми, или на по-късен етап по време на прилагането им, области за социални иновации в съответствие със специфичните им потребности.
3. Комисията улеснява изграждането на капацитет за социални иновации, по-конкретно чрез подкрепа за взаимно обучение, изграждане на мрежи и разпространение и популяризиране на добри практики и методологии.
Член 10
Транснационално сътрудничество
1. Държавите-членки подкрепят транснационалното сътрудничество с цел насърчаване на взаимното обучение, като така повишават ефективността на политиките, подкрепяни от ЕСФ. Транснационалното сътрудничество включва партньори от най-малко две държави-членки.
2. Чрез дерогация от параграф 1 държавите-членки с една единствена оперативна програма, подкрепена от ЕСФ, или с една единствена многофондова оперативна програма, могат, в надлежно обосновани случаи и като отчитат принципа на пропорционалност, по изключение да решат да не подкрепят действия за транснационално сътрудничество,.
3. Държавите-членки, като си партнират със съответните участници, могат да избират теми за транснационално сътрудничество от списък с общи теми, предложен от Комисията и одобрен от Комитета, посочен в член 25 или да изберат други теми, които отговарят на техните конкретни нужди.
4. Комисията улеснява транснационалното сътрудничество по общите теми от списъка, посочен в параграф 3, и когато е целесъобразно - други теми, избрани от държавите-членки, чрез взаимно обучение и чрез провеждане на координирани или съвместни действия. По-конкретно Комисията изгражда платформа на равнището на ЕС с цел улесняване на създаването на транснационални партньорства, обмена на опит, изграждането на капацитет и на мрежи, както и разпространението на съответните резултати и извличането на полза от тях. С цел улесняване на транснационалното сътрудничество Комисията разработва също и координирана рамка за изпълнение, включваща общи критерии за допустимост, вид и график на действията, както и общи методологични подходи за мониторинг и оценка.
Член 11
Специфични за фонда разпоредби, свързани с оперативните програми
1. Чрез дерогация от член 96, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 в оперативните програми могат да бъдат установени приоритетни оси за изпълнение на дейностите за социални иновации и транснационално сътрудничество, както е посочено в членове 9 и 10 от настоящия регламент.
2. Чрез дерогация от член 120, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 максималният процент на съфинансиране за дадена приоритетна ос се увеличава с 10 процентни пункта, но не надвишава 100 %, когато цялата приоритетна ос е предназначена за социални иновации или за транснационално сътрудничество, или за комбинация от двете.
3. В допълнение към предвиденото в член 96, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 в оперативните програми се установява и приносът на планираните и подкрепяни по линия на ЕСФ дейности:
а)
към тематичните цели, изброени в член 9, първа алинея, точки 1-7 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, по приоритетни оси, когато е целесъобразно;
б)
към социалните иновации и транснационалното сътрудничество, както е посочено в членове 9 и 10 от настоящия регламент, когато те не са включени в специално предвидена за тях приоритетна ос.
Член 12
Специални разпоредби относно разглеждането на териториални особености
1. ЕСФ може да предоставя подкрепа за стратегии за водено от общностите местно развитие в градските и селските райони, както е посочено в членове 32, 33 и 34 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, териториални пактове и местни инициативи за заетост, включително за заетост на младите хора, образование и социално приобщаване, както и за интегрирани териториални инвестиции (ИТИ), както е посочено в член 36 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
2. В допълнение на интервенциите по линия на ЕФРР, посочени в член 7 от Регламент (ЕС) № 1301/2013 на Европейския парламент и на Съвета (6), ЕСФ може да предоставя подкрепа за устойчиво градско развитие чрез стратегии, в които се определят интегрирани действия за справяне с икономическите, екологичните и социалните предизвикателства пред градските райони, посочени от държавите-членки, въз основа на принципите, установени в съответните им споразумения за партньорство.
ГЛАВА III
СПЕЦИФИЧНИ РАЗПОРЕДБИ ЗА ФИНАНСОВО УПРАВЛЕНИЕ
Член 13
Допустимост на разходите
1. ЕСФ предоставя подкрепа за допустими разходи, които както е посочено в член 120, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕС) № 1303/2013, могат да включват финансови средства, постъпили от работодатели и работници.
2. ЕСФ може да предоставя подкрепа за разходи за операции, които се осъществяват извън програмния район, но в рамките на Европейския съюз, при условие че са изпълнени следните две условия:
а)
операцията е в полза на областта, обхваната от програмата;
б)
задълженията на органите по оперативната програма във връзка с управлението, контрола и одита на операцията се изпълняват от органите, отговорни за оперативната програма, по линия на която се подкрепя съответната операция, или те се споразумяват с органите на държавата-членка, в която се изпълнява операцията, при положение че в тази държава-членка са изпълнени задълженията във връзка с управлението, контрола и одита на операцията са изпълнени.
3. В размер до 3 % от бюджета на оперативна програма по ЕСФ или на частта на ЕСФ от многофондова оперативна програма, разходите, направени извън границите на Съюза са допустими за участие от страна на ЕСФ, при условие че те се отнасят до тематичните цели в съответствие с член 3, параграф 1, буква а) или член 3, параграф 1, буква в), и при условие, че съответният мониторингов комитет е дал съгласието си за съответната операция или съответните видове операции.
4. В допълнение към разходите, посочени в член 69, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, разходите по закупуване на инфраструктура, земя и недвижимо имущество също не са допустими за участие от страна на ЕСФ.
5. Приносът в натура под формата на надбавки или заплати, изплатени от трета страна в полза на участниците в дадена операция, може да бъде допустим за участие от страна на ЕСФ, при положение че приносът в натура е извършен в съответствие с националните правила, включително счетоводните правила и не надхвърля размера на разходите, поети от третата страна.
Член 14
Варианти за опростено отчитане на разходите
1. В допълнение към възможностите, посочени в член 67 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, Комисията може да възстанови платените от държавите-членки разходи въз основа на стандартни размери на единичните разходи и еднократните суми, определени от Комисията. Сумите, изчислени на тази основа, се считат за публична подкрепа, изплатена на бенефициерите, и за допустим разход за целите на прилагането на Регламент (ЕС) № 1303/2013.
За изпълнението на целта, посочена в първата алинея, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 24 по отношение на видовете обхванати операции, определянето на стандартните размери на единичните разходи и еднократните суми, както и техния максимален размер, който може да бъде актуализиран в съответствие с приложимите общоприети методи, като се взема надлежно предвид опитът, натрупан по време на предишния програмен период.
Основната цел на финансовите одити е да се провери дали условията за възстановяване на суми от Комисията въз основа на стандартните размери на единичните разходи и еднократните суми са били изпълнени.
Когато се използва финансиране въз основа на стандартни размери на единичните разходи и еднократните суми, при предоставянето на подкрепа за операциите държавата-членка може да прилага своите собствени счетоводни практики. За целите на настоящия регламент и на Регламент (ЕС) № 1303/2013 подобни счетоводни практики и получените въз основа на тях суми не подлежат на одит от одитния орган или от Комисията.
2. В съответствие с разпоредбите на член 67, параграф 1, буква г) и параграф 5, буква г) от Регламент (ЕС) № 1303/2013 може да бъде използвана единна ставка в размер на 40 % от допустимите преки разходи за персонал, за да се покрият останалите допустими разходи за дадена операция, без да се изисква държавата-членка да прави изчисления за определянето на приложимата ставка.
3. В допълнение към методите, посочени в член 67, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, когато публичната подкрепа за отпускане на безвъзмездни средства и възстановима помощ не превишава 100 000 EUR, сумите, посочени в член 67, параграф 1, букви б), в) и г) от Регламент (ЕС) № 1303/2013, могат да се определят за всеки отделен случай, чрез позоваване на проектобюджета, съгласуван предварително от управляващия орган.
4. Без да се засяга член 67, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, безвъзмездните средства и възстановима помощ, при които публичната подкрепа не надвишава 50 000 EUR, се предоставят под формата на стандартни таблици за разходите за единица продукт или еднократни суми в съответствие с параграф 1 от настоящия член или с член 67 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 или единни ставки, съгласно член 67 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 с изключение на операциите, които се ползват от подкрепа в рамките на схема за държавна помощ. Когато се използва финансиране с единни ставки, разделените по категории разходи, използвани за изчисляване на ставката, могат да бъдат възстановени в съответствие с член 67, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
Член 15
Финансови инструменти
В съответствие с член 37 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 ЕСФ може да подкрепя действия и политики, попадащи в неговия обхват, чрез финансови инструменти, включително микрокредити и гаранционни фондове.
ГЛАВА IV
ИНИЦИАТИВА ЗА МЛАДЕЖКА ЗАЕТОСТ
Член 16
Инициатива за младежка заетост
ИМЗ подпомага действията за борба с младежката безработица в допустимите региони на Съюза, чрез предоставяне на подкрепа за дейностите, определени в член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от настоящия регламент. Тя е насочена към всички млади хора на възраст под 25 години, които не участват в никаква форма на заетост, образование или обучение и живеят в допустимите региони, неактивни са или са безработни,включително трайно безработни, независимо дали са регистрирани като търсещи работа или не. На доброволен принцип държавите-членки могат да решат да разширят целевата група, така че да включва младите хора на възраст под 30 години.
За целите на ИМЗ за 2014-2015г. „допустими региони“ са регионите на ниво 2 по NUTS с равнище на младежката безработица за младите хора на възраст между 15 и 24 години по-високо от 25 % през 2012 г., а за държавите-членки, в които равнището на безработица сред младите хора се е увеличило с повече от 30 % през 2012 г., регионите на ниво 2 по NUTS с равнище на младежката безработица по-високо от 20 % през 2012 г.
Средствата за инициативата за младежката заетост (ИМЗ) могат да се преразгледат в посока нагоре за годините 2016-2020 в рамките на бюджетната процедура в съответствие с член 14 от Регламент (ЕС) № 1311/2013. За определяне на регионите, допустими по ИМЗ за периода 2016-2020 г., препратката към данните от 2012 г. във втора алинея се тълкува като позоваване на последните налични годишни данни. Разбивката на допълнителните средства по държави-членки следва същите стъпки като първоначалното специално разпределение в съответствие с приложение VIII от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
Съгласувано с Комисията държавите-членки могат да решат да заделят средства в ограничен размер - максимум 10 % от средствата по линия на ИМЗ, в подкрепа на младите хора, живеещи в подрегиони, в които са налице високи равнища на младежка безработица и които са извън допустимите региони от ниво 2 по NUTS.
Член 17
Тематична концентрация
Специално разпределените за ИМЗ средства не се вземат предвид за целите на изчисляването на тематичната концентрация, посочена в член 4.
Член 18
Програмиране
ИМЗ се включва като част от програмирането по ЕСФ съгласно член 96 от Регламент (ЕС) № 1303/2013. Когато е необходимо, държавите-членки определят уредбата за програмирането за ИМЗ в споразуменията им за партньорство и в оперативните им програми.
По отношение на уредбата за програмирането са възможни една или повече от следните форми:
а)
специална оперативна програма;
б)
специална приоритетна ос в рамките на оперативната програма;
в)
част от една или повече приоритетни оси.
Членове 9 и 10 от настоящия регламент се прилагат и по отношение на ИМЗ.
Член 19
Мониторинг и оценка
1. В допълнение към функциите на мониторинговата комисия, установена вчлен 110 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, поне веднъж годишно мониторинговият комитет разглежда изпълнението на ИМЗ в контекста на оперативната програма и на напредъка, постигнат по отношение на нейните цели.
2. Годишният доклад за изпълнението и окончателният доклад, посочени в член 50, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, включват допълнителна информация за изпълнението на ИМЗ. Комисията предава на Европейския парламент обобщение на тези доклади, както се посочва в член 53, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
Комисията присъства на годишното разискване на тези доклади в Европейския парламент.
3. Считано от април 2015 г. и през следващите години и едновременно с годишните доклади за изпълнението, посочени в член 50, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, управляващите органи предават на Комисията по електронен път структурирани данни за всяка приоритетна ос или част от нея, по която се предоставя подкрепа за ИМЗ. Предадените данни относно показателите се отнасят за стойностите на показателите, посочени в приложения I и II от настоящия регламент, и, когато е приложимо, за специфичните за програмата показатели. Те се отнасят до частично или изцяло изпълнени операции.
4. В годишните доклади за изпълнението, посочени в член 50, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, или, когато е приложимо, в доклада за напредъка, посочен в член 111, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 и в годишния доклад за изпълнението, представен до 31 май 2016 г., се представят основните констатации от посочените в параграф 6 от настоящия член оценки. Докладите също така представят и оценяват качеството на офертите за работа, получени от участниците в ИМЗ, включително млади хора в неравностойно положение, лица от маргинализирани общности и напускащите образованието си без квалификация. Докладите също така представят и оценяват техния напредък за продължаване на образованието, намиране на устойчиви и достойни работни места, или преминаването им към чиракуване или качествени стажове.
5. Докладите за напредъка, посочени в член 52 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, включват допълнителна информация за ИМЗ, както и оценка на нейното изпълнение. Комисията предава на Европейския парламент обобщение на тези доклади, както се посочва в член 53, параграф 2 от този регламент, и ще присъства на годишното разискване на тези доклади в Европейския парламент.
6. Най-малко два пъти по време на периода на програмиране се извършва оценка на ефективността, ефикасността и въздействието на предоставяната съвместно от ЕСФ подкрепа и специално разпределените средства за ИМЗ, включително и за изпълнението на гаранцията за младежта.
Първата оценка се извършва до 31 декември 2015 г., а втората оценка - до 31 декември 2018 г.
Член 20
Мерки за информиране и комуникация
1. Бенефициерите гарантират, че на участващите в дадена операция лица изрично се предоставя информация за подкрепата по линия на ИМЗ, предоставяна чрез финансиране от ЕСФ и специално разпределените средства за ИМЗ.
2. Във всеки документ, свързан с изпълнението на операция и който е е изготвен за обществеността или за участниците, включително всяко присъствено или друго удостоверение, се посочва, че оперативната програма е била осъществена с подкрепата на ИМЗ.
Член 21
Техническа помощ
Специално разпределените средства за ИМЗ могат да бъдат взети предвид от държавите-членки при изчисляването на границата на общата сума на средствата по линия на фондовете, отпуснати на всяка държава-членка за техническа помощ.
Член 22
Финансова подкрепа
1. В решението на Комисията за приемане на дадена оперативна програма за всяка приоритетна ос се определя максималният размер на специално разпределените средства за ИМЗ и съответната подкрепа от ЕСФ като обща сума, както и по категории региони. За всяка приоритетна ос съответната подкрепа от ЕСФ трябва да бъде най-малко равностойна на подкрепата от специално разпределените средства за ИМЗ.
2. Въз основа на сумите, посочени в параграф 1, в решението на Комисията, посочено в параграф 1 се определя и съотношението между категориите региони за подкрепата от ЕСФ за всяка приоритетна ос.
3. Когато ИМЗ се изпълнява чрез конкретна приоритетна ос, която обхваща допустими региони от повече от една категория, по отношение на средствата от ЕСФ се прилага най-високата ставка на съфинансиране.
Изискването за национално съфинансиране не важи по отношение на специално разпределените средства за ИМЗ.
За всяка приоритетна ос общата ставка на съфинансирането, определена в решението на Комисията, посочено в параграф 1, се изчислява, като се взема предвид ставката на съфинансиране за средствата по линия на ЕСФ заедно със специално разпределените средства за ИМЗ.
Член 23
Финансово управление
В допълнение към член 130 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, когато Комисията възстановява междинни плащания и изплаща окончателното салдо за ИМЗ по приоритетна ос, тя разпределя възстановяваните средства от бюджета на Съюза по равно между ЕСФ и специално разпределените средства за ИМЗ. Когато всички специално разпределени средства за ИМЗ са били възстановени, Комисията разпределя оставащото възстановяване от бюджета на Съюза към ЕСФ.
Комисията разпределя възстановяваните средства от ЕСФ между категориите региони съгласно съотношението, определено в член 22, параграф 2.
ГЛАВА V
ДЕЛЕГИРАНЕ НА ПРАВОМОЩИЯ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 24
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 14, параграф 1, се предоставя на Комисията от 21 декември 2013 г. до 31 декември 2020 г.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 14, параграф 1, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощията. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 14, параграф 1, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 25
Комитет съгласно член 163 от ДФЕС
1. Комисията се подпомага от комитет („Комитет за ЕСФ“), създаден в съответствие с член 163 от ДФЕС.
2. Членът на Комисията, натоварен да председателства Комитета за ЕСФ, може да делегира тази отговорност на старши служител на Комисията. Секретариатът на Комитета за ЕСФ се осигурява от Комисията.
3. Всяка държава-членка определя един правителствен представител, един представител на организациите на работниците, един представител на организациите на работодателите и по един техен заместник за максимален срок от седем години. При отсъствието на съответния член, заместникът получава автоматично право да участва в обсъжданията.
4. Комитетът за ЕСФ включва по един представител от всяка от организациите, представляващи съответно организациите на работниците и на работодателите на равнището на Съюза.
5. Комитетът за ЕСФ може да покани на заседанията си представители на Европейската инвестиционна банка и на Европейския инвестиционен фонд, както и на съответни организации на гражданското общество, които са без право на глас, ако дневният ред на заседанието налага тяхното участие.
6. Комитетът за ЕСФ:
а)
представя становища по проекти на решения на Комисията във връзка с оперативните програми и програмирането в случай на подкрепа от ЕСФ;
б)
представя становища по планираното използване на техническа помощ за дейностите, финансирани от ЕСФ, както и по други въпроси, от значение за ЕСФ, които оказват влияние върху изпълнението на стратегиите на равнището на Съюза;
в)
одобрява списъка с общите теми за транснационалното сътрудничество, предвидено в член 10, параграф 3.
7. Комитетът за ЕСФ може да излиза със становища по:
а)
въпроси, свързани с приноса на ЕСФ за изпълнението на стратегията „Европа 2020“;
б)
въпроси, свързани с Регламент (ЕС) № 1303/2013, които са от значение за ЕСФ;
в)
въпроси, свързани с ЕСФ, отнесени до него от Комисията, с изключение на въпросите, посочени в параграф 6.
8. Становищата на Комитета за ЕСФ се приемат с абсолютно мнозинство на подадените действителни гласове и се предоставят за сведение на Европейския парламент. Комисията информира Комитета за ЕСФ за това по какъв начин е отчела становищата му.
Член 26
Преходни разпоредби
1. Настоящият регламент не засяга нито продължаването, нито изменението, включително цялостната или частичната отмяна на помощта, одобрена от Комисията въз основа на Регламент (ЕО) № 1081/2006 или друг законодателен акт, приложим за тази помощ към 31 декември 2013 г. Посоченият регламент или друго приложимо законодателство впоследствие продължава да се прилага и след 31 декември 2013 г. по отношение на тази помощ или съответните операции до тяхното приключване.
2. Заявленията за получаване на помощ, подадени или одобрени съгласно Регламент (ЕО) № 1081/2006 преди 1 януари 2014 г., остават в сила.
Член 27
Отмяна
Без да се засягат разпоредбите, предвидени в член 26 от настоящия регламент, Регламент (ЕО) № 1081/2006 се отменя, считано от 1 януари 2014 г.
Позоваванията на отменения регламент се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съобразно таблицата на съответствието, изложена в приложение III.
Член 28
Преглед
Европейският парламент и Съветът преразглеждат настоящия регламент не по-късно от 31 декември 2020 г. в съответствие с член 164 от ДФЕС.
Член 29
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 17 декември 2013 година
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 1304/2013
2013 m. gruodžio 17 d.
dėl Europos socialinio fondo, kuriuo panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1081/2006
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 164 straipsnį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę (2),
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros,
kadangi:
(1)
Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 1303/2013 (3) nustatomas Europos socialinio fondo (ESF), Europos regioninės plėtros fondo (ERPF), Sanglaudos fondo, Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondo veiklos pagrindas ir visų pirma išdėstomi teminiai tikslai, programavimo, stebėsenos, vertinimo, valdymo ir kontrolės principai ir taisyklės. Todėl būtina apibrėžti ESF misiją ir aprėptį, pagal teminius tikslus nustatytus investicinius prioritetus ir konkrečias nuostatas dėl veiklos, kurią galima finansuoti iš ESF;
(2)
ESF lėšomis turėtų būti gerinamos įsidarbinimo galimybės, didinama socialinė įtrauktis, kovojama su skurdu, skatinamas švietimas, įgūdžiai ir mokymasis visą gyvenimą, plėtojama aktyvios, visapusiškos ir tvarios įtraukties politika, atsižvelgiant į Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 162 straipsnyje ESF nustatytas užduotis; taip turėtų būti didinama ekonominė, socialinė ir teritorinė sanglauda pagal SESV 174 straipsnį. Pagal SESV 9 straipsnį ESF turėtų atsižvelgti į reikalavimus, susijusius su didelio užimtumo skatinimu, tinkamos socialinės apsaugos užtikrinimu, kova su socialine atskirtimi, aukšto lygio švietimu, mokymu ir žmonių sveikatos apsauga;
(3)
2010 m. birželio 17 d. Europos Vadovų Taryba paragino vykdant visas bendrąsias politikos sritis, įskaitant sanglaudos politiką, remti pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategiją „Europa 2020“, (strategija „Europa 2020“). Kad visiškai atitiktų šios strategijos tikslus, visų pirma susijusius su užimtumu, švietimu, mokymu ir kova su socialine atskirtimi, skurdu bei diskriminacija, ESF turėtų remti valstybes nares atsižvelgdamas į atitinkamas strategijos „Europa 2020“ integruotas gaires ir atitinkamas konkrečiai šaliai skirtas rekomendacijas, priimtas pagal SESV 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį ir, kai taikytina, nacionaliniu lygiu, į nacionalines reformų programas, pagrįstas nacionalinėmis užimtumo strategijomis, nacionalinėmis socialinėmis ataskaitomis, nacionalinėmis romų strategijomis ir nacionalinėmis neįgaliųjų strategijomis. ESF taip pat turėtų prisidėti prie atitinkamų pavyzdinių iniciatyvų įgyvendinimo aspektų, visų pirma prie iniciatyvos „Naujų įgūdžių ir darbo vietų kūrimo darbotvarkė“, iniciatyvos „Judus jaunimas“, ir prie iniciatyvos „Europos kovos su skurdu ir socialine atskirtimi planas“. Jis taip pat turėtų remti atitinkamą iniciatyvų „Skaitmeninė darbotvarkė ir“Inovacijų sąjunga veiklą;
(4)
dėl ekonomikos globalizacijos, kintančių technologijų ir vis labiau senėjančios darbo jėgos bei didėjančio įgūdžių ir darbo vietų trūkumo tam tikruose sektoriuose ir regionuose Sąjungai kyla struktūrinių sunkumų. Sunkumai dar padidėjo kilus ekonomikos ir finansų krizei, dėl kurios išaugo nedarbas, ypač jaunimo ir kitų nepalankioje padėtyje esančių žmonių, pavyzdžiui, migrantų ir mažumų;
(5)
ESF turėtų siekti skatinti užimtumą, gerinti galimybes patekti į darbo rinką, ypatingą dėmesį skiriant tiems, kurie labiausiai nutolę nuo darbo rinkos ir, remti savanorišką darbo jėgos judumą. ESF taip pat turėtų skatinti vyresnių žmonių aktyvumą ir sveikatingumą, be kita ko, pasinaudojant novatoriškais darbo organizavimo būdais, skatinant darbuotojų sveikatą ir saugą ir didinant įsidarbinimo galimybes. Skatindamas geresnį darbo rinkų veikimą užtikrinant didesnį tarptautinį geografinį darbuotojų judumą, ESF visų pirma turėtų remti EURES veiklą (Europos užimtumo tarnybų veiklą), susijusią su darbuotojų samdymu, informavimu, konsultavimu bei orientavimu nacionaliniu ir tarpvalstybiniu mastu; ESF finansuojami veiksmai turėtų atitikti Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 5 straipsnio 2 dalį, kurioje nustatyta, kad niekas negali būti verčiamas dirbti priverčiamąjį ar privalomąjį darbą;
(6)
ESF taip pat turėtų skatinti socialinę įtrauktį ir užkirsti kelią skurdui bei kovoti su juo, siekiant, kad nepalanki socialinė padėtis nebūtų perduodama iš kartos į kartą, o tam reikia mobilizuoti įvairią politiką, skirtą nepalankiausioje padėtyje esantiems žmonėms nepriklausomai nuo jų amžiaus, įskaitant vaikus, dirbančius neturtinguosius ir pagyvenusias moteris. Reikėtų atkreipti dėmesį į prieglobsčio prašytojų ir pabėgėlių dalyvavimą. ESF gali būti naudojamas siekiant didinti įperkamas, tvarias ir aukštos kokybės visuotinės svarbos paslaugas didinti, visų pirma sveikatos priežiūros, užimtumo ir mokymo paslaugų, benamiams teikiamų paslaugų, užklasinės veiklos priežiūros, vaikų priežiūros ir ilgalaikės slaugos paslaugų srityse. Remiamos paslaugos gali būti viešosios, privačios ir (arba) bendruomeninės, jas gali teikti įvairūs teikėjai, t. y., viešosios institucijos, privačios bendrovės, socialinės įmonės, nevyriausybinės organizacijos;
(7)
ESF turėtų imtis spręsti mokyklos nebaigimo klausimą ir skatinti vienodas sąlygas visiems gauti kokybišką švietimą, investuoti į profesinį švietimą ir mokymą, didinti darbo rinkos svarbą švietimo ir mokymo sistemose bei skatinti mokymąsi visą gyvenimą, įskaitant formalųjį ir neformalųjį mokymąsi bei savišvietą;
(8)
be šių prioritetų mažiau išsivysčiusiuose regionuose ir valstybėse narėse ekonomikos augimui ir užimtumui paskatinti reikėtų didinti viešojo administravimo veiksmingumą nacionaliniu ir regioniniu lygmeniu, taip pat administravimo institucijų gebėjimą dalyvauti. Reikėtų stiprinti institucinius suinteresuotųjų subjektų, įskaitant nevyriausybines organizacijas, teikiančių paslaugas užimtumo, švietimo, mokymo ir socialinės politikos srityse, įskaitant kovos su diskriminacija sritį, gebėjimus;
(9)
parama pagal investavimo prioritetą „bendruomenės inicijuota vietos plėtra“ galėtų padėti siekiant visų teminių tikslų, nustatytų šiame reglamente. Į ESF remiamas bendruomenių inicijuotas plėtros strategijas (ir į vietos veiksmų grupės valdymą, ir į strategijos turinį) turėtų būti įtraukti nepalankioje padėtyje esantys žmonės, kurie yra jų teritorijoje;
(10)
kartu labai svarbu remti Sąjungos labai mažų, mažųjų ir vidutinių įmonių plėtotę ir konkurencingumą bei užtikrinti, kad žmonės, suteikus jiems tinkamų įgūdžių ir mokymosi visą gyvenimą galimybių, galėtų prisitaikyti ir susidoroti su naujais sunkumais, tokiais kaip žiniomis grįsta ekonomika, skaitmeninė darbotvarkė, perėjimas prie mažo anglies dioksido kiekio technologijų ir efektyviai energiją vartojančios ekonomikos. Siekdamas svarbiausių teminių tikslų ESF turėtų padėti įveikti šiuos sunkumus. Šioje srityje ESF turėtų remti darbo jėgos perėjimą nuo švietimo prie įdarbinimo siekiant ekologiškesnių įgūdžių ir darbo ir turėtų spręsti trūkstamų įgūdžių problemą, be kita ko, energijos vartojimo efektyvumo, atsinaujinančiosios energijos ir darniojo transporto sektoriuose. ESF taip pat turėtų prisidėti prie kultūrinių ir kūrybinių įgūdžių. Sociokultūrinis ir kultūros, kūrybos ir kultūros sektoriai yra svarbūs netiesiogiai įgyvendinant ESF tikslus; todėl jų teikiamos galimybės turėtų būti geriau integruotos į ESF projektus ir programavimą;
(11)
atsižvelgiant į nuolatinį poreikį spręsti jaunimo nedarbo problemą visoje Sąjungoje, labiausiai paveiktuose regionuose reikėtų parengti Jaunimo užimtumo iniciatyvą (toliau - JUI). JUI turėtų būti remiami tokių regionų jaunuoliai, kurie nedirba, nestudijuoja ar nesimoko, kurie yra bedarbiai ar neaktyvūs, taip sustiprinant ir sparčiau įgyvendinant ESF finansuojamas priemones. Kartu su ESF finansavimu labiausiai paveiktuose regionuose reikėtų specialiai skirti papildomų lėšų JUI. JUI pirmiausia turėtų būti skirta asmenims, o ne struktūroms, taigi ji turėtų papildyti kitus ESF finansuojamus veiksmus ir nacionalines priemones, skirtus nesimokančiam, nestudijuojančiam ir nedirbančiam jaunimui, be kita ko, įgyvendinant Jaunimo garantijų iniciatyvą laikantis 2013 m. balandžio 22 d. Tarybos rekomendacijos dėl Jaunimo garantijų iniciatyvos nustatymo (4), kurioje nustatyta, kad jaunimas turėtų gauti kokybišką įdarbinimo, tęstinio mokymo, pameistrystės ar stažuotės pasiūlymą per keturis mėnesius nuo tada, kai jis tampa bedarbis ar pabaigia formalųjį mokymąsi. JUI taip pat galima būtų remti kovos su mokyklos nebaigimu veiksmus. Galimybė jaunuoliui ar jo šeimai ar nuo jo priklausantiems asmenims gauti socialines išmokas neturėtų priklausyti nuo to, ar jaunuolis dalyvauja JUI;
(12)
JUI turėtų būti visiškai įtraukta į ESF programavimą, tačiau, kai tinkama, siekiant įgyvendinti jos tikslus turėtų būti numatytos atskiros su JUI susijusios nuostatos. Būtina supaprastinti ir palengvinti JUI įgyvendinimą, visų pirma finansų valdymo nuostatų ir lėšų telkimo pagal temas tvarkos atžvilgiu. Siekiant užtikrinti, kad JUI rezultatai būtų aiškiai parodomi ir apie juos būtų pranešama, turėtų būti numatyta atskira stebėsena ir vertinimas, taip pat informavimo ir viešinimo tvarka. Jaunimo organizacijos turėtų būti įtrauktos į stebėsenos komitetų diskusijas dėl JUI rengimo ir įgyvendinimo, įskaitant jos vertinimą;
(13)
ESF, užtikrindamas labiau koncentruotą paramą Sąjungos prioritetams pasiekti, turėtų prisidėti įgyvendinant strategiją „Europa 2020“. Mažiausia sanglaudos politikos finansavimo dalis ESF yra nustatyta laikantis Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 92 straipsnio 4 dalies. Pirmiausia ESF turėtų padidinti paramą kovai su socialine atskirtimi ir skurdu, nustatydamas minimalias šiems tikslams rezervuotinas lėšas, kurios sudarytų 20 proc. kiekvienos valstybės narės visos ESF lėšų sumos. ESF lėšomis finansuoti atrinkti investiciniai prioritetai ir jų skaičius taip pat turėtų būti ribotas atsižvelgiant į remiamų regionų išsivystymo lygį;
(14)
kad būtų galima atidžiau stebėti ir geriau vertinti rezultatus Sąjungos lygmeniu, pasiekiamus ESF lėšomis finansuojamais veiksmais, šiame reglamente reikėtų nustatyti bendrą produkto ir rezultato rodiklių rinkinį. Tokie rodikliai turėtų atitikti investavimo prioritetą bei veiksmų, kurie remiami pagal šį reglamentą, rūšį ir atitinkamas Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 nuostatas. Rodiklius prireikus reikėtų papildyti konkrečios programos rezultatų ir (arba) produkto rodikliais;
(15)
valstybės narės raginamos teikti ataskaitas apie su visomis veiksmų programomis susijusį ESF investicijų poveikį marginalizuotų grupių lygioms galimybėms, vienodai prieigai bei integracijai;
(16)
atsižvelgdamos į duomenų apsaugos reikalavimus, susijusius su dalyvių neskelbtinų duomenų rinkimu ir laikymu, valstybės narės ir Komisija nuolatos įvertina ESF paramos, skirtos socialinei įtraukai ir kovai su skurdu, efektyvumą, veiksmingumą ir poveikį, ypač nepalankioje padėtyje esančių žmonių, pvz., romų, atžvilgiu. Valstybės narės raginamos savo nacionalinėse socialinėse ataskaitose, pridėtose prie nacionalinių reformų programų, pranešti apie ESF lėšomis finansuojamas iniciatyvas, visų pirma susijusias su marginalizuotomis bendruomenėmis, pvz., romais ir migrantais;
(17)
ESF lėšomis remiamų veiksmų veiksmingą ir produktyvų įgyvendinimą lemia geras valdymas ir visų susijusių teritorinių ir socialinių bei ekonominių dalyvių, įskaitant dalyvius, veikiančius regionų ir vietos lygmenimis, ypač skėtines asociacijas, atstovaujančias vietos ir regionų valdžios institucijoms, pilietinės visuomenės organizacijoms, ekonominiams ir ypač socialiniams partneriams ir nevyriausybinėms organizacijoms, partnerystė. Todėl valstybės narės turėtų užtikrinti, kad socialiniai partneriai ir nevyriausybinės organizacijos dalyvautų strateginiame ESF valdyme nuo veiksmų programų prioritetų nustatymo iki įgyvendinimo ir ESF rezultatų vertinimo;
(18)
valstybės narės ir Komisija turėtų užtikrinti, kad įgyvendinant ESF lėšomis finansuojamus prioritetus būtų skatinama moterų ir vyrų lygybė pagal SESV 8 straipsnį. Iš vertinimų matyti, kad svarbu laiku ir nuosekliai į visus programų planavimo, rengimo, stebėsenos ir įgyvendinimo aspektus ir etapus įtraukti lyčių lygybės tikslų aspektą, kartu užtikrinant, kad būtų imamasi konkrečių veiksmų lyčių lygybei ir moterų ekonominei nepriklausomybei, švietimui ir įgūdžiams ir smurtą patyrusių moterų reintegravimui į darbo rinką ir visuomenę skatinti;
(19)
atsižvelgiant į SESV 10 straipsnį, įgyvendinant ESF lėšomis finansuojamus prioritetus turėtų būti prisidedama prie kovos su diskriminacija dėl lyties, rasinės ar etninės kilmės, religijos ar tikėjimo, negalios, amžiaus ar lytinės orientacijos, ypatingą dėmesį skiriant tiems, kurie patiria daugialypę diskriminaciją. Diskriminacija dėl lyties turėtų būti aiškinama plačiąja jos prasme, kad ji apimtų kitus su lytimi susijusius aspektus pagal Europos Sąjungos Teisingumo Teismo praktiką. Įgyvendinant ESF lėšomis finansuojamus prioritetus taip pat turėtų būti prisidedama prie lygių galimybių skatinimo. ESF lėšomis turėtų būti remiamos pastangos laikytis Jungtinių Tautų neįgaliųjų teisių konvencija prisiimto Sąjungos įsipareigojimo, susijusio inter alia su švietimu, darbu ir užimtumu bei prieinamumu. ESF taip pat turėtų skatinti pereiti nuo institucinės prie bendruomenės slaugos. ESF neturėtų remti veiksmų, kuriais prisidedama prie segregacijos ar socialinės atskirties;
(20)
parama socialinėms inovacijoms prisideda prie to, kad politika jautriau reaguotų į socialinius pokyčius. ESF turėtų skatinti ir remti novatoriškas socialines įmones ir verslininkus, taip pat nevyriausybinių organizacijų ir kitų socialinės ekonomikos dalyvių vykdomus novatoriškus projektus. Siekiant padidinti politikos veiksmingumą, būtų naudinga, prieš pradedant plačiau diegti novatoriškus sprendimus, pirmiausia juos išbandyti ir įvertinti, tam turėtų būti skiriama speciali ESF parama; novatoriški sprendimai, jei pasitvirtintų jų veiksmingumas, galėtų apimti socialinės metrikos plėtojimą, pavyzdžiui, socialinį ženklinimą;
(21)
tarptautinis bendradarbiavimas turi didelę pridėtinę vertę, todėl jį turėtų remti visos valstybės narės, išskyrus tinkamai pagrįstus atvejus, kai atsižvelgiama į proporcingumo principą. Taip pat būtina stiprinti Komisijos vaidmenį, kai sudaromos galimybės keistis patirtimi ir bendradarbiauti įgyvendinant susijusias iniciatyvas;
(22)
siekiant skatinti integruotą ir visapusišką požiūrį į užimtumą ir socialinę įtrauktį, ESF turėtų remti įvairius sektorius apimančias ir teritorines partnerystes;
(23)
regionų ir vietos suinteresuotųjų subjektų sutelkimas turėtų padėti įgyvendinti strategiją „Europa 2020“ ir jos pagrindinius tikslus. Regionų ir vietos valdžios institucijos, miestai, socialiniai partneriai ir nevyriausybinės organizacijos galėtų aktyviau dalyvauti rengiant ir vykdant veiksmų programas, jei būtų propaguojami ir įgyvendinami teritoriniai paktai, vietos užimtumo ir socialinės įtraukties iniciatyvos, bendruomenių inicijuojamos vietos tvarios ir integracinės plėtros strategijos miestuose ir kaimo vietovėse ir tvarios miestų plėtros strategijos;
(24)
Reglamente (ES) Nr. 1303/2013 numatyta, kad išlaidų tinkamumo finansuoti taisyklės priimamos nacionaliniu lygmeniu, išskyrus tam tikras išimtis, dėl kurių būtina parengti konkrečias ESF nuostatas;
(25)
siekiant supaprastinti ESF naudojimą ir sumažinti klaidų riziką, taip pat atsižvelgiant į ESF lėšomis remiamų veiksmų specifiškumą, reikėtų nustatyti nuostatas, papildančias Reglamentą (ES) Nr. 1303/2013, kiek tai susiję su išlaidų tinkamumu finansuoti;
(26)
naudojant fiksuotąsias sumas, fiksuotuosius vieneto įkainius ir fiksuotosios normos sumas būtų užtikrintas paprastumas paramos gavėjams ir sumažėtų administracinė našta visiems ESF projektų partneriams;
(27)
svarbu užtikrinti patikimą kiekvienos veiksmų programos finansų valdymą ir kuo veiksmingesnį bei patogesnį dalyviams jos įgyvendinimą. Valstybės narės neturėtų nustatyti papildomų taisyklių, dėl kurių paramos gavėjams būtų sudėtingiau naudotis lėšomis;
(28)
valstybės narės ir regionai turėtų būti skatinami ESF poveikį stiprinti įgyvendinant finansines priemones, kuriomis būtų remiami, pavyzdžiui, studentai, darbo vietų kūrimas, darbuotojų judumas, socialinė įtrauktis ir socialinis verslumas;
(29)
ESF turėtų papildyti kitas Sąjungos programas ir turėtų būti plėtojama glaudi ESF ir kitų Sąjungos finansinių priemonių sąveika;
(30)
investavimas į žmogiškąjį kapitalą yra pagrindinis svertas, kuriuo Sąjunga gali remtis siekdama užtikrinti savo konkurencingumą tarptautiniu lygmeniu ir tvariai atgaivinti savo ekonomiką. Jokios investicijos neužtikrins struktūrinių reformų, jei kartu nebus vykdoma nuosekli ir į augimą nukreipta žmogiškojo kapitalo vystymo strategija. Taigi būtina užtikrinti, kad 2014-2020 m. programavimo laikotarpiu įgūdžiams gerinti ir užimtumo lygiui didinti skirtos lėšos leistų įgyvendinti atitinkamo masto veiksmus;
(31)
pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus, kuriais įvairioms veiksmų rūšims būtų nustatyti fiksuotieji vieneto įkainiai ir fiksuotosios sumos bei jų didžiausia suma. Ypač svarbu, kad atlikdama parengiamąjį darbą Komisija tinkamai konsultuotųsi, taip pat su ekspertais. Atlikdama su deleguotaisiais aktais susijusį parengiamąjį darbą ir rengdama jų tekstus Komisija turėtų užtikrinti, kad atitinkami dokumentai būtų vienu metu, laiku ir tinkamai perduodami Europos Parlamentui ir Tarybai;
(32)
Komisijai atlikti ESF administravimą turėtų padėti SESV 163 straipsnyje numatytas komitetas;
(33)
kadangi šiuo reglamentu pakeičiamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1081/2006 (5), tas reglamentas turėtų būti panaikintas. Vis dėlto šis reglamentas neturėtų turėti įtakos tolesniam paramos, kurią Komisija patvirtino remdamasi Reglamentu (EB) Nr. 1081/2006 arba bet kokiais kitais teisės aktais, kurie taikomi tai paramai 2013 m. gruodžio 31 d., teikimui arba keitimui. Tas reglamentas ar tokie kiti taikytini teisės aktai turėtų būti toliau taikomi po 2013 m. gruodžio 31 d. tai paramai arba susijusiems projektams iki jų pabaigos. Pagal Reglamentą (EB) Nr. 1081/2006 pateiktos ar patvirtintos paraiškos skirti paramą turėtų galioti ir toliau,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
BENDROSIOS NUOSTATOS
1 straipsnis
Dalykas
Šiame reglamente nustatomos Europos socialinio fondo (ESF), įskaitant Jaunimo užimtumo iniciatyvą (JUI), misijos, jo paramos aprėptis, specialiosios nuostatos bei tinkamos paramai gauti išlaidų rūšys.
2 straipsnis
Misijos
1. ESF skatina aukštą užimtumo lygį ir darbo kokybę, gerina galimybes patekti į darbo rinką, remia geografinį ir profesinį darbuotojų judumą ir palengvina jų prisitaikymą prie pramonės pokyčių ir gamybos sistemos pokyčių, kurių reikia dėl tvaraus vystymosi, skatina aukštą švietimo ir mokymo lygį visiems ir padeda jaunimui pereiti iš švietimo sistemos į darbo rinką, kovoja su skurdu ir didina socialinę įtrauktį, skatina lyčių lygybę, nediskriminavimą ir lygias galimybes, taip padėdamas siekti su didesne ekonomine, socialine ir teritorine sanglauda susijusių Sąjungos prioritetų.
2. ESF įgyvendina savo misijas, nustatytas 1 dalyje, remdamas valstybių narių siekius įgyvendinti Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategijos (strategija „Europa 2020“) prioritetus ir pagrindinius tikslus ir suteikdamas valstybėms narėms galimybes šalinti konkrečias problemas, su kuriomis jos susiduria siekdamos strategijos „Europa 2020“ tikslų. ESF lėšomis remiamas su jo misijomis susijusių politikos ir veiksmų rengimas ir įgyvendinimas, atsižvelgiant į atitinkamas integruotąsias gaires ir atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas, priimtas pagal SESV 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį, ir, atitinkamais atvejais nacionaliniu lygmeniu, į nacionalines reformų programas ir kitas atitinkamas nacionalines strategijas ir ataskaitas.
3. ESF turi būti naudingas žmonėms, ypač nepalankioje padėtyje esantiems žmonėms: ilgalaikiams bedarbiams, neįgaliesiems, migrantams, etninėms mažumoms, marginalioms bendruomenėms ir skurdą ir socialinę atskirtį patiriantiems visų amžiaus grupių asmenims. ESF taip pat remia darbuotojus, įmones, įskaitant socialinės ekonomikos subjektus, ir verslininkus, taip pat sistemas ir struktūras, kad joms būtų lengviau prisitaikyti prie naujų uždavinių, įskaitant įgūdžių neatitikties mažinimą, kad būtų skatinamas geras valdymas, socialinė pažanga ir reformų įgyvendinimas, visų pirma užimtumo, švietimo, profesinio mokymo ir socialinės politikos srityse.
3 straipsnis
Paramos aprėptis
1. Atsižvelgiant į Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 9 straipsnio pirmos pastraipos 8, 9, 10 ir 11 punktuose nustatytus, atitinkamai šios dalies a, b, c ir d punktuose išvardytus teminius tikslus, taip pat į ESF misijas, ESF lėšomis remiami šie investiciniai prioritetai:
a)
pagal teminį tikslą „didinti tvarų ir kokybišką užimtumą ir remti darbo jėgos judumą“:
i)
galimybių gauti darbą ieškantiems darbo asmenims ir neaktyviems asmenims, įskaitant ilgalaikius bedarbius ir asmenis, nutolusius nuo darbo rinkos, suteikimas, taip pat pasitelkiant vietos užimtumo iniciatyvas ir remiant darbo jėgos judumą;
ii)
jaunimo, visų pirma nedirbančio ir nesimokančio jaunimo, įskaitant jaunimą, kuriam kyla socialinės atskirties pavojus ir marginalizuotų bendruomenių jaunimą, ilgalaikis integravimas į darbo rinką, taip pat įgyvendinant Jaunimo garantijų iniciatyvą;
iii)
savarankiškas darbas, verslumas ir verslo steigimas, įskaitant novatoriškas labai mažas, mažąsias ir vidutines įmones;
iv)
vyrų ir moterų lygybė visose srityse, įskaitant įsidarbinimo ir profesinės karjeros galimybes, darbinio ir asmeninio gyvenimo derinimą ir skatinimą mokėti vienodą atlyginimą už vienodą darbą;
v)
darbuotojų, įmonių ir verslininkų prisitaikymas prie pokyčių;
vi)
vyresnių žmonių aktyvumas ir sveikatingumas;
vii)
darbo rinkos institucijų, pavyzdžiui, viešųjų ir privačiųjų užimtumo tarnybų, modernizavimas ir atitikties darbo rinkos poreikiams gerinimas, įskaitant priemones, kuriomis didinamas tarptautinis darbo jėgos judumas, pasitelkus mobilumo programas ir geresnį institucijų ir atitinkamų suinteresuotųjų subjektų bendradarbiavimą;
b)
pagal teminį tikslą „skatinti socialinę įtrauktį, kovoti su skurdu ir bet kokia diskriminacija“:
i)
aktyvi įtrauktis, be kita ko, siekiant skatinti lygias galimybes, aktyvų dalyvavimą bei geresnes įsidarbinimo galimybes;
ii)
socialinis ir ekonominis marginalizuotų bendruomenių, pavyzdžiui, romų, integravimas;
iii)
kova su visų rūšių diskriminacija ir vienodų galimybių skatinimas;
iv)
galimybių naudotis įperkamomis, tvariomis ir aukštos kokybės paslaugomis, įskaitant sveikatos priežiūrą ir visuotinės svarbos socialines paslaugas, didinimas;
v)
socialinės verslininkystės ir profesinės integracijos socialinėse įmonėse bei socialinės ir solidarumo ekonomikos skatinimas siekiant padidinti įsidarbinimo galimybes;
vi)
bendruomenės iniciatyva vykdomos vietos vystymosi strategijos;
c)
pagal teminį tikslą „investuoti į švietimą, mokymą ir profesinį mokymą teikiant įgūdžius ir mokymąsi visą gyvenimą“:
i)
mokyklos nebaigiančių asmenų skaičiaus mažinimas ir mokyklos nebaigimo prevencija, lygių galimybių gauti geros kokybės ikimokyklinį, pradinį ir vidurinį išsilavinimą, įskaitant grįžimui į švietimo ir mokymo procesą skirtus mokymosi būdus, įskaitant formalųjį, neformalųjį mokymąsi ir savišvietą, užtikrinimas;
ii)
aukštojo ir lygiaverčio lygmens mokslo kokybės, veiksmingumo ir prieinamumo didinimas siekiant didinti dalyvavimo ir rezultatų lygį, visų pirma nepalankioje grupėje esančių grupių atveju;
iii)
vienodų galimybių formaliai, neformaliai ir savarankiškai mokytis visą gyvenimą suteikimas visoms amžiaus grupėms, darbuotojų žinių, įgūdžių ir kompetencijos ugdymas ir lanksčių mokymosi būdų, be kita ko pasitelkiant profesinį orientavimą ir įgytos kompetencijos pripažinimą, skatinimas;
iv)
švietimo ir mokymo sistemų atitikties darbo rinkos poreikiams gerinimas, perėjimo nuo švietimo prie užimtumo palengvinimas ir profesinio mokymo ir mokymo sistemų ir jų kokybės stiprinimas, be kita ko pasitelkiant gebėjimų numatymą, mokymo programų pritaikymą ir mokymosi darbo vietoje sistemų kūrimą ir plėtojimą, įskaitant dualinio mokymo sistemas ir pameistrystės programas;
d)
pagal teminį tikslą „stiprinti valdžios institucijų ir suinteresuotųjų subjektų institucinius gebėjimus ir veiksmingą viešąjį administravimą“:
i)
investicijos į institucinius gebėjimus bei viešojo administravimo ir viešųjų paslaugų efektyvumą nacionaliniu, regionų ir vietos lygmenimis, siekiant reformų, geresnio reglamentavimo ir gero valdymo.
Šis investicijų prioritetas nustatomas tik valstybėse narėse, kurios atitinka paramos gavimo iš Sanglaudos fondo kriterijus, arba valstybėse narėse, kuriose yra vienas arba daugiau NUTS 2 lygmens regionų, nurodytų Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 90 straipsnio 2 dalies a punkte;
ii)
visų suinteresuotųjų subjektų, įgyvendinančių švietimo, mokymosi visą gyvenimą, profesinio mokymo, užimtumo ir socialinę politiką, gebėjimų stiprinimas, be kita ko sudarant sektorių ir teritorinius paktus dėl pasirengimo vykdyti nacionalinio, regioninio ir vietos lygmenų reformas.
2. Skirdamas lėšų 1 dalyje nurodytiems investiciniams prioritetams, ESF taip pat padės siekti kitų teminių tikslų, nurodytų Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 9 straipsnio pirmoje pastraipoje:
a)
remti perėjimą prie mažo anglies dioksido kiekio technologijų, atsparios klimato kaitos poveikiui, tausiai išteklius naudojančios ir ekologiškesnės ekonomikos, vykdant švietimo ir mokymo sistemų tobulinimą, būtiną siekiant pritaikyti įgūdžius ir kvalifikaciją, kelti darbo jėgos kvalifikaciją ir kurti naujas darbo vietas su aplinka ir energetika susijusiuose sektoriuose;
b)
gerinti prieigą prie informacinių ir ryšių technologijų, ir tokių technologijų naudojimą bei kokybę, didinant skaitmeninį raštingumą ir e. mokymąsi, investicijas į e. įtrauktį, e. įgūdžius bei į susijusius verslumo įgūdžius;
c)
stiprinti mokslinius tyrimus, technologijų plėtrą ir inovacijas, tobulinant antrosios ir trečiosios pakopos aukštojo mokslo studijas ir verslumo įgūdžius, rengiant mokslo darbuotojus ir sukuriant aukštojo mokslo įstaigų, mokslinių tyrimų ir technologijų centrų bei įmonių tinklus ir sudarant partnerystės sutartis;
d)
didinti mažųjų ir vidutinių įmonių konkurencingumą ir ilgalaikį tvarumą ugdant įmonių, jų vadovų ir darbuotojų prisitaikymą ir skatinant daugiau investuoti į žmogiškąjį kapitalą ir remti į praktiką orientuoto profesinio lavinimo ar mokymo įstaigas.
4 straipsnis
Nuoseklumas ir lėšų telkimas pagal temas
1. Valstybės narės užtikrina, kad veiksmų programose nustatyta strategija ir veiksmai būtų nuoseklūs ir jais būtų sprendžiami nacionalinėse reformų programose ir, kai tinkama, kitose nacionalinėse strategijose, kuriomis siekiama kovoti su nedarbu, skurdu ir socialine atskirtimi, taip pat atitinkamose Tarybos rekomendacijose, priimtose pagal SESV 148 straipsnio 4 dalį, įvardyti uždaviniai, ir taip būtų siekiama pagrindinių strategijos „Europa 2020“ tikslų užimtumo, švietimo ir skurdo mažinimo srityse.
2. Kiekviena valstybė narė bent 20 proc. visų ESF lėšų skiria teminiam tikslui „skatinti socialinę įtrauktį, kovoti su skurdu ir visų rūšių diskriminacija“, nustatytam Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 9 straipsnio pirmos pastraipos 9 punkte.
3. Valstybės narės lėšas telkia pagal temas ir juos paskirsto taip:
a)
labiau išsivysčiusiuose regionuose valstybės narės ne mažiau kaip 80 proc. visų kiekvienai veiksmų programai skirtų ESF lėšų sutelkia daugiausia į penkis investicinius prioritetus, nurodytus 3 straipsnio 1 dalyje;
b)
pereinamojo laikotarpio regionuose valstybės narės ne mažiau kaip 70 proc. visų kiekvienai veiksmų programai skirtų ESF lėšų sutelkia daugiausia į penkis investicinius prioritetus, nurodytus 3 straipsnio 1 dalyje;
c)
mažiau išsivysčiusiuose regionuose valstybės narės ne mažiau kaip 60 proc. visų kiekvienai veiksmų programai skirtų ESF lėšų sutelkia daugiausia į penkis investicinius prioritetus, nurodytus 3 straipsnio 1 dalyje.
4. 11 straipsnio 1 dalyje nurodytos prioritetinės kryptys apskaičiuojant šio straipsnio 2 ir 3 dalyse nurodytas procentines dalis neįtraukiamos.
5 straipsnis
Rodikliai
1. Bendrieji produkto ir rezultato rodikliai, nustatyti šio reglamento I priede, ir, kai tinkama, konkrečios programos rodikliai naudojami pagal Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 27 straipsnio 4 dalį ir 96 straipsnio 2 dalies b punkto ii ir iv papunkčius. Visuose investiciniuose prioritetuose turi būti atsiskaitoma už visus bendruosius produkto ir rezultato rodiklius. Šio reglamento II priede nustatyti rezultato rodikliai pateikiami laikantis šio straipsnio 2 dalies. Kai taikoma, duomenys suskirstomi pagal lytį.
Bendriesiems ir konkrečios programos produkto rodikliams nustatoma nulinė pradinė reikšmė. Jei, atsižvelgiant į remiamų veiksmų pobūdį, yra galimybė, 2023 metams šiems rodikliams nustatomos kaupiamosios kiekybinės siektinos vertės. Produkto rodikliai išreiškiami absoliučiais skaičiais.
Tiems bendriesiems ir konkrečios programos rezultato rodikliams, kuriems yra nustatytos kaupiamosios kiekybinės siektinos vertės 2023 metams, pradinė reikšmė nustatoma naudojant naujausius turimus duomenis arba kitus atitinkamus informacijos šaltinius. Konkrečios programos rezultato rodiklius ir jų siektinas reikšmes galima išreikšti kiekybiškai arba kokybiškai.
2. Greta to, kas numatyta 1 dalyje, šio reglamento II priede nustatyti rezultato rodikliai naudojami visiems projektams, kurie remiami pagal 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje nurodytą investicinį prioritetą siekiant įgyvendinti JUI. Visi šio reglamento II priede nustatyti rodikliai turi turėti kaupiamąją kiekybinę siektiną reikšmę 2023 metams ir pradinę reikšmę.
3. Kartu su metinėmis įgyvendinimo ataskaitomis kiekviena vadovaujančioji institucija perduoda struktūrizuotus kiekvieno prioriteto duomenis, išskaidytus pagal investicinius prioritetus. Duomenys pateikiami pagal intervencijų kategorijas, nurodytas Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 96 straipsnio 2 dalies b punkto vi papunktyje ir produkto bei rezultato rodiklius. Nukrypstant nuo Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 50 straipsnio 2 dalies, duomenys, perduoti apie produkto ir rezultato rodiklius, turi atitikti iš dalies arba visiškai įgyvendintų projektų reikšmes.
II SKYRIUS
SPECIALIOSIOS PROGRAMAVIMO IR ĮGYVENDINIMO NUOSTATOS
6 straipsnis
Partnerių dalyvavimas
1. Partneriai, nurodyti Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 5 straipsnyje, gali dalyvauti įgyvendinant veiksmų programas jiems suteikiant bendrąjį įgaliojimą, kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 123 straipsnio 7 dalyje. Tokiais atvejais veiksmų programoje nurodoma veiksmų programos dalis, dėl kurios suteikiamas bendrasis įgaliojimas, ir pagal kiekvieną prioritetinę kryptį numatomi jai skirti finansiniai asignavimai.
2. Siekiant skatinti tinkamą socialinių partnerių dalyvavimą vykdant ESF lėšomis remiamą veiklą, Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 90 straipsnio 2 dalies a arba b punktuose apibrėžto regiono arba Sanglaudos fondo paramos skyrimo reikalavimus atitinkančios valstybės narės veiksmų programos vadovaujančiosios institucijos pagal poreikius užtikrina, kad tinkama ESF lėšų suma būtų skiriama gebėjimams stiprinti - mokymams, tinklų kūrimo priemonėms, socialinio dialogo stiprinimui ir veiklai, kurios imamasi kartu su socialiniais partneriais.
3. Siekiant skatinti tinkamą nevyriausybinių organizacijų dalyvavimą ir prieinamumą vykdant ESF lėšomis remiamą veiklą, visų pirma socialinės įtraukties, lyčių lygybės ir lygių galimybių srityse, Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 90 straipsnio 2 dalies a ar b punktuose apibrėžto regiono arba Sanglaudos fondo paramos skyrimo reikalavimus atitinkančios valstybės narės veiksmų programos vadovaujančiosios institucijos užtikrina, kad tinkama ESF lėšų suma būtų skiriama nevyriausybinių organizacijų gebėjimams stiprinti.
7 straipsnis
Vyrų ir moterų lygybės skatinimas
Valstybės narės ir Komisija skatina vyrų ir moterų lygybę integruodamos lyčių aspektą kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 7 straipsnyje, rengiant, įgyvendinant, stebint ir vertinant veiksmų programas. Pasinaudodamos ESF valstybės narės ir Komisija taip pat remia konkrečius tikslinius veiksmus, atitinkančius bet kokius investicinius prioritetus, nurodytus šio reglamento 3 straipsnyje, ypač 3 straipsnio 1 dalies a punkto iv papunktyje, siekdamos padidinti tvarų moterų dalyvavimą ir pažangą darbo rinkoje ir tuo būdu kovoti su didėjančiu moterų skurdu, sumažinti segregaciją pagal lytis ir kovoti su lyčių stereotipais darbo rinkoje ir švietimo ir mokymo srityje, skatinti visų asmenų galimybes suderinti darbinį ir asmeninį gyvenimą bei vyrų ir moterų vienodą pasidalijimą atsakomybe už priežiūrą.
8 straipsnis
Lygių galimybių ir nediskriminavimo skatinimas
Valstybės narės ir Komisija skatina visiems suteikti vienodas galimybes, nediskriminuojant dėl lyties, rasės ar etninės kilmės, religijos ar įsitikinimų, negalios, amžiaus ar seksualinės orientacijos, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 7 straipsnyje, visur atsižvelgiant į nediskriminavimo principą. Pasinaudodamos ESF valstybės narės ir Komisija taip pat remia konkrečius veiksmus pagal bet kokius investicinius prioritetus, kaip nurodyta šio reglamento 3 straipsnyje, ir ypač 3 straipsnio 1 dalies b punkto iii papunktyje. Tokiais veiksmais siekiama kovoti su visų rūšių diskriminacija ir padidinti prieinamumą neįgaliems asmenims, siekiant pagerinti integraciją į darbo rinką, švietimo ir mokymo sistemą, ir tuo būdu sustiprinti socialinę įtrauktį ir sumažinti nelygybę gauto išsilavinimo ir sveikatos būklės požiūriu, įskaitant perėjimą nuo institucinių prie bendruomenių slaugos paslaugų, visų pirma asmenų, patiriančių daugialypę diskriminaciją, atveju.
9 straipsnis
Socialinės inovacijos
1. ESF skatina socialines inovacijas visose jo aprėpties srityse, nustatytose šio reglamento 3 straipsnyje, visų pirma siekiant išbandyti inovacinius sprendimus, juos įvertinti ir diegti juos plačiau, be kita ko, vietos ar regiono lygmeniu, bendradarbiaujant su atitinkamais partneriais, visų pirma su socialiniais partneriais, kad būtų tenkinami socialiniai poreikiai,
2. Valstybės narės savo veiksmų programose arba vėlesniu etapu įgyvendinimo metu nustato konkrečias valstybių narių poreikius atitinkančias socialinių inovacijų sritis.
3. Komisija padeda ugdyti su socialinėmis inovacijomis susijusius gebėjimus, visų pirma remdama abipusį mokymąsi, tinklų kūrimą, gerosios patirties ir metodikų sklaidą ir propagavimą.
10 straipsnis
Tarptautinis bendradarbiavimas
1. Skatindamos abipusį mokymąsi, valstybės narės remia tarptautinį bendradarbiavimą ir taip didina ESF lėšomis remiamų politikos sričių veiksmingumą. Tarptautiniu bendradarbiavimu laikomas bent dviejų valstybių narių partnerių bendradarbiavimas.
2. Nukrypstant nuo 1 dalies, valstybės narės, turinčios vienintelę ESF lėšomis remiamą veiksmų programą ar vienintelę kelių fondų lėšomis remiamą veiksmų programą, išimties tvarka gali pasirinkti neremti tarptautinio bendradarbiavimo veiksmų tinkamai pagrįstais atvejais ir atsižvelgdamos į proporcingumo principą.
3. Valstybės narės, bendradarbiaudamos su atitinkamais partneriais, gali pasirinkti tarptautinio bendradarbiavimo temas iš Komisijos pasiūlyto ir 25 straipsnyje nurodyto komiteto patvirtinto bendrų temų sąrašo arba pasirinkti bet kurias kitas temas, atitinkančias jų konkrečius poreikius.
4. Bendradarbiauti tarptautiniu mastu 3 dalyje nurodyto sąrašo bendromis temomis ir, kai tinkama, kitomis valstybių narių pasirinktomis temomis Komisija padeda siūlydama abipusio mokymosi ir suderintos ar bendros veiklos galimybes. Visų pirma Komisija vadovauja ES lygmens platformai, leidžiančiai kurti tarptautines partnerystes, keistis patirtimi, ugdyti gebėjimus, užmegzti ryšius, taip pat naudingai pritaikyti atitinkamus rezultatus ir skleisti apie juos informaciją. Be to, siekdama palengvinti tarptautinį bendradarbiavimą, Komisija sukuria suderintą įgyvendinimo sistemą, įskaitant bendrus tinkamumo kriterijus, veiksmų rūšis ir tvarkaraštį, bendras stebėsenos ir vertinimo metodikas.
11 straipsnis
Šio fondo veiksmų programų nuostatos
1. Nukrypstant nuo Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 96 straipsnio 1 dalies, veiksmų programose gali būti nustatomos prioritetinės kryptys, susijusios su įgyvendinamomis socialinėmis inovacijomis ir tarptautiniu bendradarbiavimu, kaip nurodyta šio reglamento 9 ir 10 straipsniuose.
2. Nukrypstant nuo Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 120 straipsnio 3 dalies, didžiausia bendro finansavimo dalis prioritetinei krypčiai yra dešimčia procentinių punktų didesnė, bet neviršija 100 proc., jei visa prioritetinė kryptis yra susijusi su socialinėmis inovacijomis ir (arba) tarptautiniu bendradarbiavimu.
3. Be Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 96 straipsnio 3 dalies nuostatos, veiksmų programose taip pat nustatoma ESF paramos planuojamai veiklai dalis, kuri skiriama:
a)
teminiams tikslams, išvardytiems Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 9 straipsnio pirmos pastraipos 1-7 punktuose, atitinkamai pagal prioritetines kryptis;
b)
socialinėms inovacijoms ir tarptautiniam bendradarbiavimui, kaip nurodyta šio reglamento 9 ir 10 straipsniuose, jei tai neįtraukta į specialią prioritetinę kryptį.
12 straipsnis
Konkrečios nuostatos dėl tam tikrų teritorinių aspektų
1. ESF lėšomis turėtų būti remiamos bendruomenės inicijuojamos miestų ir kaimo vietovių vietos plėtros strategijos, minimos Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 32, 33 ir 34 straipsniuose, teritoriniai paktai ir vietos užimtumo, įskaitant jaunimo užimtumą, švietimo ir socialinės įtraukties iniciatyvos bei integruotos teritorinės investicijos, minimos Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 36 straipsnyje.
2. ERPF intervencinėms priemonėms, minimoms Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1301/2013 (6) 7 straipsnyje, papildyti, ESF lėšomis gali būti remiama tvari miestų plėtra vykdant strateginius planus, kuriuose nustatomi integruotieji veiksmai, kuriais būtų sprendžiamos ekonominės, aplinkos ir socialinės problemos, darančios poveikį valstybių narių nurodytoms miestų teritorijoms, laikantis jų atitinkamose partnerystės sutartyse nustatytų principų.
III SKYRIUS
SPECIALIOSIOS FINANSŲ VALDYMO NUOSTATOS
13 straipsnis
Tinkamos finansuoti išlaidos
1. ESF lėšomis remiamos tinkamos finansuoti išlaidos, kurios, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 120 straipsnio 2 dalies b punkte, gali apimti darbdavių ir darbuotojų bendrai sutelktas finansines lėšas.
2. ESF gali remti veiksmų, kurie vykdomi ne programos įgyvendinimo, bet Sąjungos teritorijoje, išlaidas, jei įvykdomos šios dvi sąlygos:
a)
veiksmas naudingas programos įgyvendinimo teritorijai;
b)
veiksmų programos institucijų prievolės, susijusios su veiksmo valdymu, kontrole ir auditu, už veiksmų programą, pagal kurią veiksmui suteikta parama, atsakingų institucijų yra įvykdytos, arba šios institucijos yra sudariusios susitarimus su teritorijos, kurioje įgyvendinamas veiksmas, institucijomis, jei su veiksmo valdymu, kontrole ir auditu susijusios prievolės yra įvykdytos toje valstybėje narėje.
3. Ne daugiau kaip 3 proc. ESF veiksmų programos biudžeto išlaidų ar iš keleto fondų finansuojamos veiksmų programos ESF dalies išlaidų, patirtų už Sąjungos ribų yra tinkamos finansuoti ESF lėšomis, su sąlyga, kad jos yra susijusios su teminiais tikslais pagal 3 straipsnio 1 dalies a arba c punktus ir jei atitinkamas stebėsenos komitetas pritarė atitinkamam veiksmui arba atitinkamo pobūdžio veiksmams.
4. Be Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 69 straipsnio 3 dalyje nurodytų išlaidų, ESF paramos skyrimo reikalavimų taip pat neatitinka išlaidos infrastruktūrai, žemei ir nekilnojamajam turtui įsigyti.
5. Nepiniginis įnašas, skiriamas kaip išmokos arba atlyginimai, kuriuos trečioji šalis išmoka veiksmo dalyviams, gali būti tinkamas finansuoti iš ESF, jei toks nepiniginis įnašas buvo suteiktas laikantis nacionalinių taisyklių, įskaitant apskaitos taisykles, ir jo vertė neviršija trečiosios šalies patirtų išlaidų.
14 straipsnis
Išlaidų apmokėjimo supaprastinimas
1. Be Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 67 straipsnyje nurodytų galimybių, Komisija gali kompensuoti valstybių narių patirtas išlaidas taikydama Komisijos nustatytus fiksuotuosius vieneto įkainius ir fiksuotąsias sumas. Taip apskaičiuotos sumos laikomos paramos gavėjams sumokėta viešąja parama ir, taikant Reglamentą (ES) Nr. 1303/2013, tinkamomis finansuoti išlaidomis.
Pirmos pastraipos tikslu, laikantis 24 straipsnio, Komisija įgaliojama priimti deleguotuosius aktus dėl tinkamų veiklos rūšių, fiksuotųjų vieneto įkainių ir fiksuotųjų sumų nustatymo ir didžiausių jų dydžių, kurie gali būti koreguojami laikantis taikytinų visuotinai pripažintų metodų, deramai atsižvelgiant į ankstesniu programavimo laikotarpiu įgytą patirtį.
Finansiniu auditu siekiama tik įsitikinti, kad įvykdytos sąlygos, leidžiančios Komisijai kompensuoti išlaidas, apskaičiuotas taikant fiksuotuosius vieneto įkainius ir fiksuotąsias sumas.
Kai taikomas finansavimas pagal nustatytus fiksuotuosius vieneto įkainius ir fiksuotąsias sumas pagal pirmą pastraipą, valstybė narė veiksmams remti gali taikyti savo apskaitos normas. Taikant šį reglamentą ir Reglamentą (ES) Nr. 1303/2013 tokios apskaitos normos ir gautos sumos netikrinamos audito institucijos ar Komisijos.
2. Remiantis Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 67 straipsnio 1 dalies d punkto ir 5 dalies d punkto nuostatomis, fiksuotosios normos suma, neviršijanti 40 proc. tinkamų finansuoti tiesioginių personalo išlaidų, gali būti naudojama likusioms tinkamoms finansuoti veiklos išlaidoms padengti, nereikalaujant, kad valstybė narė atliktų skaičiavimą taikytinai normai nustatyti.
3. Jei subsidijoms ir grąžinamajai subsidijai skirta viešoji parama neviršija 100 000 EUR, galima ne tik taikyti Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 67 straipsnio 5 dalyje nurodytus metodus, bet ir nustatyti Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 67 straipsnio 1 dalies b, c ir d punktuose nurodytus dydžius kiekvienu konkrečiu atveju remiantis biudžeto projektu, kuriam ex ante pritarė vadovaujančioji institucija.
4. Nedarant poveikio Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 67 straipsnio 4 daliai, subsidijos ir grąžinamosios subsidijos, kurių viešosios paramos dalis neviršija 50 000 EUR, skiriamos kaip fiksuotieji įkainiai ir fiksuotosios normos, remiantis šio straipsnio 1 dalimi arba Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 67 straipsniu, arba fiksuotosios normos sumos, remiantis Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 67 straipsniu, išskyrus veiklai, remiamai pagal valstybės pagalbos schemą. Kai taikomos fiksuotosios normos, joms apskaičiuoti naudojamų kategorijų išlaidos gali būti atlyginamos pagal Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 67 straipsnio 1 dalies a punktą.
15 straipsnis
Finansinės priemonės
Vadovaujantis Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 37 straipsniu, į ESF paramos aprėptį patenkančią veiklą ir politikos sritis galima finansuoti naudojant finansines priemones, be kita ko, mikrokreditus ir garantinius fondus.
IV SKYRIUS
Jaunimo užimtumo iniciatyva
16 straipsnis
Jaunimo užimtumo iniciatyva
JUI remiama kova su jaunimo nedarbu reikalavimus atitinkančiuose Sąjungos regionuose, remiant šio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje nurodytus veiksmus. Ji skirta visiems reikalavimus atitinkančiuose regionuose gyvenantiems jaunesniems nei 25 metų asmenims, kurie nedirba, nestudijuoja ir nesimoko, kurie yra neaktyvūs ar bedarbiai (įskaitant ilgalaikius bedarbius) ir yra užsiregistravę darbo biržoje arba ne. Valstybės narės gali savanoriškai nuspręsti išplėsti tikslinę grupę ir į ją įtraukti jaunesnius nei 30 metų asmenis.
2014-2015 m. JUI tikslais „reikalavimus atitinkantys regionai“ yra NUTS 2 lygio regionai, kuriuose 15-24 m. amžiaus jaunimo nedarbo lygis 2012 m. buvo didesnis nei 25 proc., o valstybėse narėse, kuriose jaunimo nedarbo lygis 2012 m. padidėjo daugiau nei 30 proc., - NUTS 2 lygio regionai, kuriuose jaunimo nedarbo lygis 2012 m. buvo didesnis nei 20 proc.
2016-2020 m. JUI skiriamos lėšos gali būti peržiūrimos ir padidinamos pagal biudžeto procedūrą, laikantis Reglamento (ES) Nr. 1311/2013, kuriuo nustatoma 2014-2020 m. daugiametė finansinė programa 14 straipsnio. Nustatant JUI reikalavimus atitinkančius regionus 2016-2020 m. laikotarpiui, antroje pastraipoje nurodytoje apibrėžtyje nuoroda į 2012 m. duomenis pakeičiama nuorodą į vėliausius turimus metinius duomenis. Papildomų lėšų dalys kiekvienai valstybei narei apskaičiuojamos laikantis tos pačios tvarkos, kaip ir pirminio paskirstymo pagal Reglamento (ES) Nr. 1303/2013/2012 VIII priedą atveju.
Komisijai pritarus valstybės narės gali nuspręsti skirti tam tikrą sumą, neviršijančią 10 proc. lėšų pagal JUI, jaunimui, gyvenančiam subregionuose, kuriuose yra itin didelis jaunimo nedarbas ir kurie nepriklauso galintiems gauti paramą NUTS 2 regionams.
17 straipsnis
Lėšų telkimas pagal temas
Telkiant lėšas pagal temas, kaip nurodyta 4 straipsnyje, neatsižvelgiama į specialų asignavimą JUI.
18 straipsnis
Programavimas
JUI įtraukta į ESF programavimą pagal Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 96 straipsnį. Kai tinkama, valstybės narės nustato JUI programavimo tvarką savo partnerystės sutartyse ir savo veiksmų programose.
Programavimo tvarka gali būti nustatyta vienu ar keliais būdais:
a)
kaip konkreti veiksmų programa;
b)
kaip konkreti veiksmų programos prioritetinė kryptis;
c)
kaip viena ar kelios prioritetinės kryptys.
JUI taip pat taikomi šio reglamento 9 ir 10 straipsniai.
19 straipsnis
Stebėsena ir vertinimas
1. Be Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 110 straipsnyje nustatyto stebėsenos komiteto funkcijų, bent kartą per metus stebėsenos komitetas nagrinėja, kaip įgyvendinama JUI atsižvelgiant į veiksmų programą ir pažangą siekiant tikslų.
2. Metinėje įgyvendinimo ataskaitoje ir galutinėje ataskaitoje, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 50 straipsnio 1 ir 2 dalyse, pateikiama papildoma informacija apie JUI įgyvendinimą. Komisija Europos Parlamentui perduoda tų ataskaitų santrauką, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 53 straipsnio 1 dalyje.
Komisija dalyvauja metinėse Europos Parlamento diskusijose dėl tų ataskaitų.
3. Nuo 2015 m. balandžio mėn. ir vėlesniais metais teikdama metinę įgyvendinimo ataskaitą, nurodytą Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 50 straipsnio 1 ir 2 dalyse, vadovaujančioji institucija Komisijai elektroninėmis priemonėmis perduoda struktūrizuotus duomenis apie kiekvieną prioritetinę kryptį ar jos dalį, kuria remiama JUI. Perduoti rodiklių duomenys turi būti susiję su šio reglamento I ir II prieduose nustatytų rodiklių ir, kai taikoma, konkrečios programos rodiklių reikšmėmis. Jos turi būti susijusios su iš dalies arba visiškai įgyvendintais projektais.
4. Metinėje įgyvendinimo ataskaitoje, nurodytoje Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 50 straipsnio 4 dalyje, arba, kai taikytina, Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 111 straipsnio 4 dalyje nurodytoje pažangos ataskaitoje ir ne vėliau kaip 2016 m. gegužės 31 d. pateiktinoje metinėje įgyvendinimo ataskaitoje pateikiami pagrindinės vertinimų, nurodytų šio straipsnio 6 dalyje, išvados. Ataskaitose taip pat pateikiama ir įvertinama informacija apie darbo pasiūlymų, kuriuos gavo JUI dalyviai įskaitant nepalankioje padėtyje esančius asmenis, marginalizuotoms bendruomenėms priklausančius asmenis ar asmenis, kurie paliko švietimo sistemą neįgiję kvalifikacijos, kokybę. Ataskaitose taip pat pateikiama ir įvertinama informacija apie jų daromą pažangą tęsiant mokymąsi, randant tvarias ir deramas darbo vietas ar pereinant prie pameistrystės ar kokybiškos stažuotės.
5. Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 52 straipsnyje nurodytose pažangos ataskaitose pateikiama papildoma informacija apie JUI įgyvendinimą ir jo vertinimas. Komisija Europos Parlamentui perduoda šių ataskaitų santrauką, kaip nurodyta to reglamento 53 straipsnio 2 dalyje ir dalyvauja metinėse Europos Parlamento diskusijose dėl tų ataskaitų.
6. Bent du kartus per programavimo laikotarpį įvertinamas ESF paramos ir specialaus asignavimo JUI veiksmingumas, efektyvumas ir poveikis ir, be kita ko, Jaunimo garantijų iniciatyvos įgyvendinimas.
Pirmasis vertinimas baigiamas ne vėliau kaip 2015 m. gruodžio 31 d., o antrasis vertinimas - ne vėliau kaip 2018 m. gruodžio 31 d.
20 straipsnis
Informavimo ir komunikacijos priemonės
1. Paramos gavėjai užtikrina, kad veiksmų dalyviai būtų konkrečiai informuoti apie JUI paramą, teikiamą iš ESF lėšų ir specialaus asignavimo JUI.
2. Visuose su veiksmo įgyvendinimu susijusiuose dokumentuose, skirtuose visuomenei arba dalyviams, taip pat dalyvavimo arba kituose pažymėjimuose nurodoma, kad veiksmas remtas pagal JUI.
21 straipsnis
Techninė parama
Nustatydamos visos kiekvienai valstybei narei skiriamos techninės paramos lėšų sumos ribą, valstybės narės atsižvelgia į specialų asignavimą JUI.
22 straipsnis
Finansavimas
1. Komisijos sprendimu, kuriuo priimama veiksmų programa, nustatoma didžiausia visos specialaus asignavimo JUI paramos ir atitinkamos ESF paramos bendroji suma pagal regionų kategorijas kiekvienai prioritetinei krypčiai. Atitinkama ESF parama bent jau atitinka specialaus asignavimo JUI paramą kiekvienai prioritetinei krypčiai.
2. Remdamasi 1 dalyje nurodytomis sumomis Komisija 1 dalyje nurodytu sprendimu taip pat nustato regionų kategorijų, kurioms skiriama ESF parama kiekvienai prioritetinei krypčiai, santykį.
3. Kai JUI įgyvendinama pasirinkus konkrečią prioritetinę kryptį, apimančią reikalavimus atitinkančius regionus, priklausančius daugiau nei vienai kategorijai, ESF asignavimui taikoma didžiausia bendro finansavimo norma.
Specialiam asignavimui JUI netaikomas reikalavimas skirti nacionalinį bendrą finansavimą.
1 dalyje nurodytu Komisijos sprendimu nustatyta bendra bendro finansavimo prioritetinei krypčiai norma apskaičiuojama atsižvelgiant į ESF asignavimo bendro finansavimo normą kartu su specialiu asignavimu JUI.
23 straipsnis
Finansų valdymas
Greta to, kas numatyta Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 130 straipsnyje, kai Komisija kompensuoja tarpinio mokėjimo sumas ir išmoka galutinį JUI balansą pagal prioritetines kryptis, ji vienodai paskirsto kompensuojamas sumas iš Sąjungos biudžeto ESF ir specialiam asignavimui JUI. Kai kompensuojamos visos specialaus asignavimo JUI lėšos, Komisija ESF iš Sąjungos biudžeto skiria likusias kompensuojamas sumas.
Komisija paskirsto regionų kategorijoms iš ESF kompensuojamas sumas pagal 22 straipsnio 2 dalyje nustatytą santykį.
V SKYRIUS
ĮGALIOJIMŲ DELEGAVIMAS IR BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
24 straipsnis
Įgaliojimų delegavimas
1. Įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami šiame straipsnyje nustatytomis sąlygomis.
2. 14 straipsnio 1 dalyje nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami nuo 2013 m. gruodžio 21 d. iki 2020 m. gruodžio 31 d.
3. Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kada atšaukti 14 straipsnio 1 dalyje nurodytus deleguotuosius įgaliojimus. Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo nutraukiami tame sprendime nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus. Sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis nedaro poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų galiojimui.
4. Apie priimtą deleguotąjį aktą Komisija nedelsdama vienu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
5. Pagal 14 straipsnio 1 dalį priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuo atveju, jeigu per du mėnesius nuo pranešimo Europos Parlamentui ir Tarybai apie šį aktą dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškia prieštaravimų arba jeigu dar nepasibaigus šiam laikotarpiui ir Europos Parlamentas, ir Taryba praneša Komisijai, kad neprieštaraus. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis laikotarpis pratęsiamas dviem mėnesiais.
25 straipsnis
Komitetas pagal SESV 163 straipsnį
1. Komisijai padeda komitetas (toliau - ESF komitetas), įsteigtas pagal SESV 163 straipsnį.
2. Komisijos narys, atsakingas už pirmininkavimą ESF komitetui, gali perduoti tą pareigą vyresniajam Komisijos pareigūnui. Sekretoriato paslaugas ESF komitetui teikia Komisija.
3. Kiekviena valstybė narė paskiria vieną vyriausybės atstovą, vieną darbuotojų organizacijų atstovą, vieną darbdavių organizacijų atstovą ir po vieną kiekvieno nario pakaitinį narį ne ilgesnei kaip septynerių metų kadencijai. Nedalyvaujant vienam iš narių, jo pakaitinis narys automatiškai įgyja teisę dalyvauti komiteto posėdžiuose.
4. ESF komitetą sudaro po vieną atstovą iš kiekvienos organizacijos, atstovaujančios darbuotojų organizacijoms ir darbdavių organizacijoms Sąjungos lygiu.
5. ESF komitetas gali kviesti balsavimo teisės neturinčius Europos investicijų banko ir Europos investicijų fondo atstovus, taip pat balsavimo teisės neturinčius pilietinės visuomenės organizacijų atstovus, jei posėdžio darbotvarkėje numatytas jų dalyvavimas.
6. ESF komitetas:
a)
konsultuoja dėl su veiksmų programomis ir programavimu susijusių Komisijos sprendimų projektų, jei parama skiriama iš ESF;
b)
konsultuoja dėl numatomo techninės paramos naudojimo, jei parama skiriama iš ESF, ir kitų susijusių klausimų, turinčių įtakos su ESF susijusių Sąjungos lygio strategijų įgyvendinimui;
c)
patvirtina 10 straipsnio 3 dalyje numatyto tarptautinio bendradarbiavimo bendrų sričių sąrašą.
7. ESF komitetas gali teikti nuomones dėl:
a)
klausimų, susijusių su ESF įnašu įgyvendinant strategiją „Europa 2020“;
b)
ESF svarbių klausimų, susijusių su Reglamentu (ES) Nr. 1303/2013;
c)
klausimų, susijusių su ESF, kuriuos jam perduoda Komisija, išskyrus 6 dalyje nurodytus klausimus.
8. ESF komiteto nuomonės priimamos absoliučia atiduotų galiojančių balsų dauguma ir perduodamos Europos Parlamentui susipažinti. Komisija ESF komitetą informuoja apie tai, kaip buvo atsižvelgta į jo nuomones.
26 straipsnis
Pereinamojo laikotarpio nuostatos
1. Šis reglamentas neturi įtakos tolesniam paramos, kurią Komisija patvirtino remdamasi Reglamentu (EB) Nr. 1081/2006 arba kitais teisės aktais, kurie taikomi tai paramai 2013 m. gruodžio 31 d. teikimui ar keitimui, įskaitant visos paramos ar jos dalies teikimo nutraukimą. Tas reglamentas ar tokie kiti taikytini teisės aktai toliau taikomi po 2013 m. gruodžio 31 d. tai paramai ar susijusiems projektams iki jų pabaigos.
2. Pagal Reglamentą (EB) Nr. 1081/2006 prieš 2014 m. sausio 1 d. pateiktos arba patvirtintos paraiškos dėl paramos gavimo ir toliau galioja.
27 straipsnis
Panaikinimas
Nedarant poveikio šio reglamento 26 straipsnyje išdėstytoms nuostatoms, Reglamentas (EB) Nr. 1081/2006 panaikinamas nuo 2014 m. sausio 1 d.
Nuorodos į panaikintą reglamentą laikomos nuorodomis į šį reglamentą ir skaitomos pagal III priede pateiktą atitikties lentelę.
28 straipsnis
Peržiūra
Europos Parlamentas ir Taryba iki 2020 m. gruodžio 31 d. peržiūri šį reglamentą laikydamiesi SESV 164 straipsnio.
29 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2013 m. gruodžio 17 d.