РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 18 март 2014 година
за отхвърляне на предложението за регламент за изпълнение за повторно налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои обувки с горна част от кожа с произход от Китайската народна република и произведени от Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co Ltd и Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd
(2014/149/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 г. за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (1), и по-специално член 9 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия, представено след консултация с консултативния комитет,
като има предвид, че:
(1)
На 5 октомври 2006 г. Съветът прие Регламент (ЕО) № 1472/2006 (оспорваният регламент) за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои обувки с горна част от кожа с произход от Китайската народна република и Виетнам (2). След преразглеждане с оглед изтичане на срока на действие на мерките този срок беше удължен с Регламент за изпълнение (ЕС) № 1294/2009 на Съвета (3). Срокът на действие на тези мерки изтече на 31 март 2011 г.
(2)
Някои производители износители подадоха жалби до Общия съд с искане за отмяна на оспорвания регламент. Общият съд отхвърли тези жалби (4). На етапа на обжалване обаче в решенията си от 2 февруари 2012 г. по дело C-249/10 P, Brosmann и др./Съвет и от 15 ноември 2012 г. по дело C-247/10 P, Zhejiang Aokang Shoes/Съвет (съдебните решения) Съдът отмени решенията на Общия съд и отмени Регламент (ЕО) № 1472/2006 в частта, която се отнася до жалбоподателите. По-специално Съдът констатира, че Комисията е трябвало да разгледа исканията, подадени от жалбоподателите с оглед да се ползват от третиране като дружества, работещи в условията на пазарна икономика (ТДПИ), в съответствие с член 2, параграф 7, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 1225/2009, както и че не е изключено, че подобно разглеждане би могло да доведе до налагане на жалбоподателите на по-ниско антидъмпингово мито.
(3)
С известие, публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (5), Комисията уведоми засегнатите от съдебните решения производители износители, че е решила да възобнови процедурата по замяна на отменените части на оспорвания регламент и да проучи въпроса дали тези производители са работили преобладаващо в условията на пазарна икономика през съответния период.
(4)
На 19 февруари 2014 г. Комисията прие предложението за регламент за изпълнение на Съвета за повторно налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои обувки с горна част от кожа с произход от Китайската народна република и произведени от Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co Ltd и Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd (предложението). В предложението се заявява, че разглеждането на заявленията за ТДПИ е показало, че засегнатите от съдебните решения производители износители не са работили преобладаващо в условията на пазарна икономика през съответния период, че във връзка с това ТДПИ трябва да бъде отказано на тези производители износители и че следователно антидъмпинговото мито, първоначално наложено с оспорвания регламент, следва да бъде въведено отново. За тази цел предложението би въвело отново окончателно антидъмпингово мито за засегнатите от съдебните решения производители износители за периода на прилагане на оспорвания регламент.
(5)
Член 1, параграф 4 от предложението гласи, както следва: „Прилагат се действащите разпоредби в областта на митническите сборове, с изключение на член 221 от Регламент (ЕИО) № 2913/1992 на Съвета от 12 октомври 1992 г. относно създаване на Митнически кодекс на Общността (6). Уведомяването на длъжника за размера на сборовете може да се извърши след повече от три години от датата на възникване на митническото задължение, но не по-късно от две години след влизане в сила на настоящия регламент.“
С член 221, параграф 3 от Регламент (ЕИО) № 2913/1992 (Митническия кодекс) се въвежда давност за уведомяването за повторно наложено антидъмпингово мито на длъжника за всеки внос, който е извършен преди повече от три години, при условие че този период не е бил прекъсван поради обжалване по смисъла на член 243 от Митническия кодекс. Член 1, параграф 4 от оспорвания регламент предвижда, че освен ако не е предвидено друго, се прилагат действащите разпоредби относно митата, и не съдържа дерогация от член 221, параграф 3 от Митническия кодекс. Доколкото първоначалното уведомяване на длъжника за задължението е оттеглено вследствие на съдебните решения, операторите биха могли да имат оправдани правни очаквания, че след като тригодишният срок, предвиден в член 221, параграф 3 от Митническия кодекс, е изтекъл, евентуалното повторно налагане на задължението е покрито с давност и следователно задължението е „погасено“ (7). След като задължението е погасено съгласно член 221, параграф 3 от Митническия кодекс, повторното му налагане с обратно действие би нарушило оправданите правни очаквания на засегнатите оператори.
В заключение оценката на Съвета е, че прилагането с обратно действие на дерогацията от член 221, параграф 3 от Митническия кодекс не е възможно в този случай, тъй като би нарушило оправданите правни очаквания на засегнатите оператори.
(6)
Без дерогацията с обратно действие от член 221, параграф 3, на практика повторното налагане на митата би имало много ограничени финансови последици, тъй като срокът на действие на първоначалните мерки изтече на 31 март 2011 г.
(7)
Освен това жалбоподателите не са представили елементи, доказващи, че приемането на предлаганата мярка би имало въздействие върху тях.
(8)
Съдът отмени оспорвания регламент в неговата цялост, дотолкова доколкото той се отнася до жалбоподателите. Следователно действието на съдебните решения по отношение на отменената мярка не зависи от допълнителен акт, който да бъде приет от институциите. Във връзка с това Съветът заключава, че член 266 от Договора за функционирането на Европейския съюз не задължава институциите повторно да наложат митата в настоящия случай,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Предложението за регламент за изпълнение на Съвета за повторно налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои обувки с горна част от кожа с произход от Китайската народна република и произведени от Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co Ltd и Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd, се отхвърля и процедурата по отношение на тези производители се прекратява.
Член 2
Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 18 март 2014 година.
TARYBOS ĮGYVENDINIMO SPRENDIMAS
2014 m. kovo 18 d.
kuriuo atmetamas pasiūlymas dėl Tarybos įgyvendinimo reglamento, kuriuo iš naujo nustatomas galutinis antidempingo muitas ir galutinai surenkamas laikinasis muitas, nustatytas importuojamai tam tikrai Kinijos Liaudies Respublikos kilmės avalynei su batviršiais iš odos, kurią pagamino bendrovės Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co Ltd ir Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd
(2014/149/ES)
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1225/2009 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (1), ypač į jo 9 straipsnį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą, pateiktą pasikonsultavus su Patariamuoju komitetu,
kadangi:
(1)
2006 m. spalio 5 d. Taryba priėmė Reglamentą (EB) Nr. 1472/2006 (toliau - ginčijamas reglamentas), kuris nustatė galutinį antidempingo muitą ir laikinojo muito, nustatyto Kinijos Liaudies Respublikos ir Vietnamo kilmės tam tikros avalynės su batviršiais iš odos importui, galutinį surinkimą (2). Atlikus priemonių galiojimo termino peržiūrą, Tarybos įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 1294/2009 (3) šių priemonių taikymas buvo išplėstas. Priemonės nustojo galioti 2011 m. kovo 31 d.;
(2)
kai kurie eksportuojantys gamintojai Bendrajame Teisme pareiškė ieškinius siekdami panaikinti ginčijamą reglamentą. Bendrasis Teismas šiuos ieškinius atmetė (4). Tačiau, išnagrinėjęs apeliacinius skundus, Teisingumo Teismas (toliau - teismas) 2012 m. vasario 2 d. Sprendimu Brosmann et al. prieš Tarybą (C-249/10 P) ir 2012 m. lapkričio 15 d. Sprendimu Zhejiang Aokang Shoes prieš Tarybą (C-247/10 P) (toliau - Teismo sprendimai) panaikino Bendrojo Teismo sprendimus ir panaikino Reglamentą (EB) Nr. 1472/2006 tiek, kiek jis taikytinas apeliantams. Konkrečiai, Teismas nustatė, kad Komisija privalėjo išnagrinėti apeliantų skundus, pateiktus siekiant įrodyti, jog veikta rinkos ekonomikos sąlygomis, kaip numatyta Reglamento (EB) Nr. 1225/2009 2 straipsnio 7 dalies b ir c punktuose, ir kad negalima atmesti, jog atlikus tokį nagrinėjimą apeliantams būtų buvęs nustatytas mažesnis antidempingo muitas;
(3)
Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje paskelbtu pranešimu (5) Komisija pranešė eksportuojantiems gamintojams, kurių atžvilgiu Teismo sprendimai buvo priimti, kad ji nusprendė iš naujo atlikti panaikintų ginčijamo reglamento dalių pakeitimo procedūrą ir įvertinti, ar atitinkamu laikotarpiu šie eksportuojantys gamintojai veikė rinkos ekonomikos sąlygomis;
(4)
2014 m. vasario 19 d. Komisija priėmė pasiūlymą dėl Tarybos įgyvendinimo reglamento, kuriuo iš naujo nustatomas galutinis antidempingo muitas ir galutinai surenkamas laikinasis muitas, nustatytas importuojamai tam tikrai Kinijos Liaudies Respublikos kilmės avalynei su batviršiais iš odos, kurią pagamino bendrovės Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co Ltd ir Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd (toliau - pasiūlymas). Pasiūlyme nurodoma, kad išnagrinėjus skundus, pateiktus siekiant įrodyti, jog veikta rinkos ekonomikos sąlygomis, nustatyta, kad eksportuojantys gamintojai, kurių atžvilgiu Teismo sprendimai buvo priimti, atitinkamu laikotarpiu veikė ne rinkos ekonomikos sąlygomis ir kad dėl šios priežasties turi būti atsisakyta šiems eksportuojantiems gamintojams suteikti rinkos ekonomikos sąlygomis veikiančios įmonės statusą, todėl ginčijamu reglamentu iš pradžių nustatytas antidempingo muito taikymas turėtų būti atnaujintas. Tuo tikslu, pasiūlymu eksportuojantiems gamintojams, kurių atžvilgiu Teismo sprendimai buvo priimti, ginčijamo reglamento taikymo laikotarpiui būtų pakartotinai nustatytas galutinis antidempingo muitas;
(5)
pasiūlymo 1 straipsnio 4 dalis išdėstyta taip: „Taikomos galiojančios muitus reglamentuojančios nuostatos, išskyrus 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą (6), 221 straipsnį. Pranešimas skolininkui apie muito sumą gali būti pateiktas vėliau nei per trejus metus nuo tada, kai susidarė skola muitinei, tačiau ne vėliau kaip per dvejus metus nuo šio reglamento įsigaliojimo.“
Reglamento (EEB) Nr. 2913/92 (toliau - Muitinės kodeksas) 221 straipsnio 3 dalyje nustatytas terminas, per kurį pranešama apie skolininkui iš naujo nustatytą antidempingo muito prievolę, susijusią su importo operacijomis, įvykusiomis praėjus daugiau kaip trejiems metams, su sąlyga, kad tas laikotarpis nebuvo sustabdytas, kol nagrinėjamas apeliacinis skundas, pateiktas pagal Muitinės kodekso 243 straipsnį. Ginčijamo reglamento 1 straipsnio 4 dalyje buvo numatyta, kad jeigu nenurodyta kitaip, taikomos muitams galiojančios nuostatos, ir jame nebuvo jokių nukrypti nuo Muitinės kodekso 221 straipsnio 3 dalies leidžiančių nuostatų. Atsižvelgiant į tai, kad pirminis skolininkui pateiktas pranešimas apie skolą buvo atšauktas priėmus Teismo sprendimus, ekonominių operacijų vykdytojai galėjo teisėtai tikėtis, kad praėjus Muitinės kodekso 221 straipsnio 3 dalyje nustatytam trejų metų laikotarpiui bet kokiam pakartotiniam skolos nustatymui sueina senaties terminas ir todėl skola „nebegalioja“ (7). Atsižvelgiant į tai, kad pagal 221 straipsnio 3 dalį skola nebegalioja, jos pakartotinis nustatymas atgaline data pažeistų atitinkamų ekonominių operacijų vykdytojų teisėtus lūkesčius.
Apibendrindama Taryba mano, kad šiuo atveju negalima atgaline data taikyti nukrypti nuo Muitinės kodekso 221 straipsnio 3 dalies leidžiančios nuostatos, kadangi taip būtų pažeisti atitinkamų ekonominių operacijų vykdytojų teisėti lūkesčiai;
(6)
atgaline data nepritaikius nukrypti nuo 221 straipsnio 3 dalies leidžiančios nuostatos, muitų pakartotinis nustatymas realiai padarytų labai ribotą finansinį poveikį, kadangi pradinės priemonės nustojo galioti 2011 m. kovo 31 d.;
(7)
be to, ieškovai nepateikė elementų, įrodančių, kad siūlomos priemonės priėmimas jiems padarytų poveikį;
(8)
Teismas panaikino viso ginčijamo reglamento galiojimą tiek, kiek tai susiję su apeliantais. Todėl Teismo sprendimų poveikis panaikintai priemonei nepriklauso nuo to, ar institucijos priims papildomą aktą. Todėl Taryba daro išvadą, kad Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 266 straipsniu institucijos neįpareigojamos pakartotinai nustatyti muitus šiuo atveju,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Pasiūlymas dėl Tarybos įgyvendinimo reglamento, kuriuo iš naujo nustatomas galutinis antidempingo muitas ir galutinai surenkamas laikinasis muitas, nustatytas importuojamai tam tikrai Kinijos Liaudies Respublikos kilmės avalynei su batviršiais iš odos, kurią pagamino bendrovės Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co Ltd ir Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd, atmetamas ir procedūra šių gamintojų atžvilgiu yra baigta.
2 straipsnis
Šis sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Priimta Briuselyje 2014 m. kovo 18 d.