РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1307/2014 НА КОМИСИЯТА
от 8 декември 2014 година
за определяне на критериите и географските райони на пасищата с висока степен на биоразнообразие за целите по член 7б, параграф 3, буква в) от Директива 98/70/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно качеството на бензиновите и дизеловите горива и за целите по член 17, параграф 3, буква в) от Директива 2009/28/ЕО на Европейския парламент и на Съвета за насърчаване на използването на енергия от възобновяеми източници
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 98/70/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 1998 г. относно качеството на бензиновите и дизеловите горива и за изменение на Директива 93/12/ЕИО на Съвета (1), изменена с Директива 2009/30/ЕО (2), и по-специално член 7б, параграф 3, буква в), алинея втора от нея,
като взе предвид Директива 2009/28/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. за насърчаване на използването на енергия от възобновяеми източници и за изменение и впоследствие за отмяна на директиви 2001/77/ЕО и 2003/30/ЕО (3), и по-специално член 17, параграф 3, буква в), алинея втора от нея,
като има предвид, че:
(1)
В Директиви 98/70/ЕО и 2009/28/ЕО е посочено, че транспортните биогорива и другите течни горива от биомаса могат да се отчитат във връзка с изпълнението на определените цели и съответните икономически оператори могат да ползват публична подкрепа при условие че са спазени критериите за устойчиво развито производство, формулирани в тези директиви. В рамките на тази схема транспортните биогорива и другите течни горива от биомаса могат да бъдат включвани в отчитането на постигане на целите само в случай че не са произведени от суровини, получени от земи, които през или след януари 2008 г. са били пасища с висока степен на биоразнообразие, освен в случаите на изкуствено създадени пасища с висока степен на биоразнообразие, за които има доказателства, че добивът на съответната суровина е необходим за запазване на тяхното състояние като пасища.
(2)
В член 17, параграф 3, буква в), последната алинея от Директива 2009/28/ЕО и в член 7б, параграф 3, буква в), последната алинея от Директива 98/70/ЕО има изискване към Комисията да зададе критерии и географски райони във връзка с определянето кои пасища представляват пасища с висока степен на биоразнообразие по член 7б, параграф 3, буква в) от Директива 98/70/ЕО и член 17, параграф 3, буква в) от Директива 2009/28/ЕО.
(3)
В зависимост от климатичните зони съществуват различни видове пасища с висока степен на биоразнообразие, които могат да включват, inter alia, райони с ниска храстовидна растителност, пасбища, ливади, райони в саванaта, степи, райони с ниски дървета и храсти, наречени „скръби“, тундра и прерии. В тези райони се развиват разнообразни отличителни характеристики, например по отношение на степента на залесеност и интензивността на ползването за паша и коситба. Следователно за целите по член 7б, параграф 3, буква в) от Директива 98/70/ЕО и член 17, параграф 3, буква в) от Директива 2009/28/ЕО е уместно да се използва широкообхватно определение за понятието „пасище“.
(4)
В Директиви 98/70/ЕО и 2009/28/ЕО се прави разлика между естествени и изкуствени пасища с висока степен на биоразнообразие и са дадени съответни дефиниции за тези два вида пасища. Във връзка с това е уместно в тези дефиниции да бъдат включени критерии, отнасящи се за стопанисването. Също така, за целите по настоящия регламент е уместно деградиралите пасища да се считат за пасища с обедняла степен на биоразнообразие.
(5)
Спазването на изискванията по член 7б, параграф 3, буква в) от Директива 98/70/ЕО и по член 17, параграф 3, буква в) от Директива 2009/28/ЕО се верифицира в съответствие с член 7в, параграфи 1 и 3 от Директива 98/70/ЕО и член 18, параграфи 1 и 3 от Директива 2009/28/ЕО.
(6)
На международно равнище липсва изчерпателна информация за географските райони на пасищата с висока степен на биоразнообразие. Ето защо посочените в настоящия регламент данни се отнасят само за тези пасища с висока степен на биоразнообразие, за които вече има информация.
(7)
Предвидените в настоящия регламент мерки са съобразени със становището на Комитета по устойчиво развитото производство на транспортни биогорива и други течни горива от биомаса, учреден с член 25, параграф 2 от Директива 2009/28/ЕО,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
За целите по член 7б, параграф 3, буква в) от Директива 98/70/ЕО и член 17, параграф 3, буква в) от Директива 2009/28/ЕО се прилагат следните критерии и определения:
1)
„пасище“ означава разположени на сушата екосистеми, в които в продължение на период от поне пет години преобладава непрекъснато тревиста или храстовидна растителност. Понятието включва ливади или пасбища, използвани за добив на сено, но не включва обработваемите земи, използвани за отглеждане на други култури, и земеделските земи, оставени временно като угари. Също така понятието не включва и трайно залесените зони съгласно определението в член 17, параграф 4, буква б) от Директива 2009/28/ЕО, освен ако те представляват агро-горски системи, включващи системи за земеползване, в които се отглеждат съвместно дървета и селскостопански култури или системи за отглеждане на фауна в селскостопански условия. Преобладаването на тревиста и храстовидна растителност означава, че тяхната сумарна заета площ е по-голяма от покритата от короните на дърветата площ в съответния участък.
2)
„човешка намеса“ означава организирана паша, коситба, подрязване, реколтиране или изгаряне.
3)
„естествено пасище с висока степен на биоразнообразие“ означава такова пасище, което:
а)
би престанало да бъде пасище при отсъствие на човешка намеса; и
б)
запазва своя състав от естествени биологични видове и екологични характеристики и процеси.
4)
„изкуствено пасище с висока степен на биоразнообразие“ означава такова пасище, което:
а)
би престанало да бъде пасище при отсъствие на човешка намеса; и
б)
не е деградирало, т.е. не се характеризира с дълготрайна загуба на биоразнообразие, дължаща се например на прекалено голямо използване за паша, механично увреждане на растителността, почвена ерозия или влошаване на качеството на почвата; и
в)
е богато на биологични видове, т.е. представлява:
i)
местообитание от голямо значение за опазването на критично застрашени, застрашени или уязвими биологични видове, класифицирани в Червения списък на застрашените видове на Международния съюз за опазване на природата, или в други списъци с подобно предназначение на застрашени видове или местообитания, формулирани в националното законодателство или признати от компетентен национален орган в страната на произход на суровината; или
ii)
местообитание от голямо значение за ендемични видове или видове с ограничен ареал на разпространение; или
iii)
местообитание от голямо значение за поддържане на вътрешновидово генетично разнообразие; или
iv)
местообитание от голямо значение за глобално значими концентрации на мигриращи видове или видове, живеещи в общности; или
v)
регионално или национално значима екосистема или силно застрашена екосистема.
Член 2
Без това да засяга посоченото в член 3, пасищата в следните географски райони на Европейския съюз се считат винаги за пасища с висока степен на биоразнообразие:
1)
местообитанията, посочени в приложение I към Директива 92/43/ЕО на Съвета (4);
(2)
местообитанията, имащи съществено значение за животински и растителни видове от значение за ЕС, посочени в приложение II и приложение IV към Директива 92/43/ЕИО;
(3)
местообитанията, имащи съществено значение за видовете диви птици, посочени в приложение I към Директива 2009/147/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5).
Пасищата с висока степен на биоразнообразие в Европейския съюз не са ограничени само в географските райони, посочени в параграфи 1, 2 и 3 от настоящия член. Други пасища също биха могли да съответстват на критериите за пасища с висока степен на биоразнообразие, посочени в член 1.
Член 3
Ако бъдат представени доказателства, че реколтирането на суровината е необходимо за запазването на състоянието на пасището, не е необходимо да се дават допълнителни доказателства за съответствие с изискванията по член 7б, параграф 3, буква в), подточка ii) от Директива 98/70/ЕО и с изискванията по член 17, параграф 3, буква в), подточка ii) от Директива 2009/28/ЕО.
Член 4
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 октомври 2015 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите членки в съответствие с Договорите.
Съставено в Брюксел на 8 декември 2014 година.
KOMISIJOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 1307/2014
2014 m. gruodžio 8 d.
kuriuo Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 98/70/EB dėl benzino ir dyzelinių degalų (dyzelino) kokybės 7b straipsnio 3 dalies c punkto ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/28/EB dėl skatinimo naudoti atsinaujinančių išteklių energiją 17 straipsnio 3 dalies c punkto taikymo tikslu nustatomi labai didelės biologinės įvairovės pievų kriterijai ir arealai
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 1998 m. spalio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 98/70/EB dėl benzino ir dyzelinių degalų (dyzelino) kokybės, iš dalies keičiančią Tarybos direktyvą 93/12/EEB (1), su pakeitimais, padarytais Direktyva 2009/30/EB (2), ypač į jos 7b straipsnio 3 dalies c punkto antrą pastraipą,
atsižvelgdama į 2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2009/28/EB dėl skatinimo naudoti atsinaujinančių išteklių energiją, iš dalies keičiančią bei vėliau panaikinančią Direktyvas 2001/77/EB ir 2003/30/EB (3), ypač į jos 17 straipsnio 3 dalies c punkto antrą pastraipą,
kadangi:
(1)
direktyvose 98/70/EB ir 2009/28/EB nustatyta, kad biodegalai ir skystieji bioproduktai gali būti įskaičiuojami į nustatytų tikslų įgyvendinimo duomenis ir ūkinės veiklos vykdytojai gali gauti valstybės paramą tik jei laikomasi tose direktyvose nustatytų tvarumo kriterijų. Pagal šią sistemą biodegalai ir skystieji bioproduktai gali būti įskaičiuojami į nustatytų tikslų įgyvendinimo duomenis ir už juos gali būti skiriama valstybės parama, jei jie nėra pagaminti iš žaliavos, gautos iš vietovių, kurios 2008 m. sausį arba vėliau buvo labai didelės biologinės įvairovės pievos, nebent tai yra nenatūralios didelės biologinės įvairovės pievos ir pateikiama įrodymų, kad žaliavos nuėmimas būtinas siekiant išsaugoti tai vietovei taikomą pievos apibūdinimą;
(2)
Direktyvos 2009/28/EB 17 straipsnio 3 dalies c punkto paskutinėje pastraipoje ir Direktyvos 98/70/EB 7b straipsnio 3 dalies c punkto paskutinėje pastraipoje numatyta, kad Komisija nustato kriterijus ir arealus, pagal kuriuos nustatoma, kokios pievos laikytinos labai didelės biologinės įvairovės pievomis pagal Direktyvos 98/70/EB 7b straipsnio 3 dalies c punktą bei Direktyvos 2009/28/EB 17 straipsnio 3 dalies c punktą;
(3)
skirtingose klimato zonose labai didelės biologinės įvairovės pievos yra skirtingos ir gali apimti, inter alia, viržynus, ganyklas, pievas, savanas, stepes, krūmynus, tundrą ir prerijas. Tokiose vietovėse nusistovi tam tikros aiškios charakteristikos, susijusios su, pavyzdžiui, medžiais apaugusios dalies dydžiu, ganymo ir šienavimo intensyvumu. Todėl taikant Direktyvos 98/70/EB 7b straipsnio 3 dalies c punktą ir Direktyvos 2009/28/EB 17 straipsnio 3 dalies c punktą reikėtų naudoti plačią pievos apibrėžtį;
(4)
direktyvose 98/70/EB ir 2009/28/EB skiriamos natūralios ir nenatūralios labai didelės biologinės įvairovės pievos ir pateikiamos jų abiejų apibrėžtys. Todėl į šias apibrėžtis tikslinga įtraukti veiklos kriterijus. Šiame reglamente tikslinga nuniokotas pievas laikyti skurdesnėmis biologinės įvairovės atžvilgiu;
(5)
atitiktis Direktyvos 98/70/EB 7b straipsnio 3 dalies c punktui ir Direktyvos 2009/28/EB 17 straipsnio 3 dalies c punktui tikrinama pagal Direktyvos 98/70/EB 7c straipsnio 1 ir 3 dalis ir Direktyvos 2009/28/EB 18 straipsnio 1 ir 3 dalis;
(6)
tarptautiniu lygmeniu nėra išsamios informacijos apie labai didelės biologinės įvairovės pievų arealus. Todėl šiame reglamente nurodomi tik labai didelės biologinės įvairovės pievų geografiniai arealai, apie kuriuos informacijos turima;
(7)
šiame reglamente numatytos priemonės atitinka Biodegalų ir skystųjų bioproduktų tvarumo komiteto, įsteigto pagal Direktyvos 2009/28/EB 25 straipsnio 2 dalį, nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Direktyvos 98/70/EB 7b straipsnio 3 dalies c punkto ir Direktyvos 2009/28/EB 17 straipsnio 3 dalies c punkto taikymo kriterijai ir šių punktų taikymo tikslu vartojamų terminų apibrėžtys:
1) pieva- sausumos ekosistemos, kuriose bent penkerius metus iš eilės vyrauja žoliniai augalai arba krūmai. Ji apima šienaujamąsias pievas ir ganyklas, tačiau neapima kitoms kultūroms auginti dirbamos žemės ir laikinai dirvonuojančios pasėlių žemės. Ji taip pat neapima ištisai mišku apaugusių vietovių, kaip apibrėžta Direktyvos 2009/28/EB 17 straipsnio 4 dalies b punkte, nebent jos būtų agrarinės miškininkystės sistemos, apimančios tokias žemės naudojimo sistemas, kuriose medžiai tvarkomi kartu su pasėliais, arba žemės ūkio gyvūninės produkcijos sistemas. Laikoma, kad žoliniai augalai arba krūmai vyrauja, jei bendras jų užimamas žemės plotas yra didesnis, negu medžių lajos uždengiamas plotas;
2) žmogaus įsikišimas- žmogaus valdomas ganymas, šienavimas, pjovimas, derliaus nuėmimas arba deginimas;
3) natūrali labai didelės biologinės įvairovės pieva- pieva, kuri:
a)
išliktų pieva be žmogaus įsikišimo ir
b)
joje išliktų natūrali rūšių sudėtis ir nepakitę ekologiniai bruožai bei procesai;
4) nenatūrali labai didelės biologinės įvairovės pieva- pieva, kuri:
a)
be žmogaus įsikišimo nebebūtų pieva ir
b)
nėra nuniokota, tai yra, jai nebūdingas ilgalaikis biologinės įvairovės nykimas, susijęs su, pavyzdžiui, per dideliu nuganymu, mechanine žala augmenijai, dirvožemio erozija ar dirvožemio būklės blogėjimu, taip pat
c)
joje gausu rūšių, t. y. ji:
i)
labai svarbi grėsmingai nykstančių, nykstančių arba pažeidžiamų rūšių pagal Pasaulinės gamtos apsaugos organizacijos Raudonąją nykstančių rūšių knygą, kitus panašios paskirties nacionalinės teisės aktuose nustatytus arba žaliavos kilmės šalies kompetentingos institucijos pripažintus rūšių ar buveinių sąrašus, buveinė arba
ii)
labai svarbi endeminių arba riboto paplitimo rūšių buveinė; arba
iii)
rūšių genetinei įvairovei labai svarbi buveinė; arba
iv)
buveinė, kuri pasaulio mastu yra labai svarbi joje besitelkiančioms migruojančioms arba bendruomeninėms rūšims; arba
v)
regiono ar šalies mastu reikšminga arba sparčiai nykstanti, arba unikali ekosistema.
2 straipsnis
Nepažeidžiant 3 straipsnio, pievos, esančios toliau nurodytuose Europos Sąjungos arealuose, visada laikomos labai didelės biologinės įvairovės pievomis:
1)
buveinėse, įrašytose į Tarybos direktyvos 92/43/EEB (4) I priedą;
2)
Sąjungos svarbos gyvūnų ir augalų rūšims, įrašytoms į Direktyvos 92/43/EEB II ir IV priedus, labai svarbiose buveinėse; arba
3)
į Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/147/EB (5) I priedą įrašytoms laukinių paukščių rūšims labai svarbiose buveinėse.
Europos Sąjungoje gali būti ir kitų labai didelės biologinės įvairovės pievų, nei šio straipsnio 1, 2 ir 3 dalyse nurodytieji arealai. Kitos pievos taip pat gali atitikti 1 straipsnyje nustatytus labai didelės biologinės įvairovės pievų kriterijus.
3 straipsnis
Jei pateikiama įrodymų, kad žaliavos derliaus nuėmimas būtinas siekiant pievoje išsaugoti būdingus pievos bruožus, nereikia pateikti jokių papildomų atitikties Direktyvos 98/70/EB 7b straipsnio 3 dalies c punkto ii papunkčiui ir Direktyvos 2009/28/EB 17 straipsnio 3 dalies c punkto ii papunkčiui įrodymų.
4 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2015 m. spalio 1 d.
Šis reglamentas pagal Sutartis privalomas visas ir tiesiogiai taikomas valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2014 m. gruodžio 8 d.