РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 13 юни 2013 година
за изменение на Решение 2011/30/ЕС относно равностойността на системите за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции за одитори и одиторски дружества в някои трети държави и относно преходния период за одиторски дейности в Европейския съюз на някои одитори и одиторски дружества от трети държави
(нотифицирано под номер C(2013) 3491)
(текст от значение за ЕИП)
(2013/288/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2006/43/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 май 2006 г. относно задължителния одит на годишните счетоводни отчети и консолидираните счетоводни отчети, за изменение на директиви 78/660/ЕИО и 83/349/ЕИО на Съвета и за отмяна на Директива 84/253/ЕИО на Съвета (1), и по-специално член 46, параграф 2, първа алинея от нея,
като има предвид, че:
(1)
С Решение 2011/30/ЕС на Комисията (2) беше разрешено на одиторите и одиторските дружества от третите държави и териториите, посочени в приложението към посоченото решение, да продължат дейността си в Съюза във връзка с одиторските отчети относно годишните счетоводни отчети или консолидираните счетоводни отчети за финансовите години с начало в периода между 2 юли 2010 г. и 31 юли 2012 г.
(2)
Комисията извърши оценки на системите за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции за одитори и одиторски дружества от третите държави и териториите, посочени в приложението към Решение 2011/30/ЕС. Оценките бяха проведени със съдействието на Европейската група на представителите на органите за надзор върху одиторите. Системите за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции за одитори и одиторски дружества на тези трети държави и територии бяха оценени в контекста на критериите, посочени в членове 29, 30 и 32 от Директива 2006/43/ЕО, които уреждат системите за публичен надзор, за гарантиране на качеството и за разследване и санкции за одитори и одиторски дружества от държавите членки. Крайната цел на сътрудничеството между системите за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции за одитори и одиторски дружества на държавите членки и третите държави следва да бъде постигането на взаимна надеждност на системите за надзор, основана на тяхната равностойност.
(3)
От тези оценки става ясно, че Абу Даби, Бразилия, Международният финансов център Дубай, Гърнзи, Индонезия, Остров Ман, Джърси, Малайзия, Тайван и Тайланд разполагат със системи за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции за одитори и одиторски дружества, които функционират съгласно правила, подобни на посочените в членове 29, 30 и 32 от Директива 2006/43/ЕО. Вследствие на това е целесъобразно системите за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции за одитори и одиторски дружества на тези трети държави да се смятат за равностойни на системите за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции за одитори и одиторски дружества на държавите членки.
(4)
Бермуда, Каймановите острови, Египет, Мавриций, Нова Зеландия, Русия и Турция са създали или са в процес на създаване на системи за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции за одитори и одиторски дружества. Въпреки това няма достатъчно информация относно функционирането и правилата, уреждащи тези системи. За да бъде извършена последваща оценка с цел вземане на окончателно решение по отношение на равностойността във връзка с тези системи, е необходимо да бъде получена допълнителна информация от тези трети държави и територии с оглед по-доброто запознаване със системите им. Поради това е целесъобразно да се удължи преходният период, отпуснат по силата на Решение 2011/30/ЕС, по отношение на одиторите и одиторските дружества, които предоставят одиторски отчети относно годишните счетоводни отчети или консолидираните счетоводни отчети на дружества, учредени в тези трети държави и територии.
(5)
Одиторите и одиторските дружества, които предоставят одиторски отчети относно годишните счетоводни отчети или консолидираните счетоводни отчети на дружества, учредени в Хонконг, Индия и Израел, се възползваха от преходния период, предоставен по силата на Решение 2011/30/ЕС. Оттогава тези трети държави или територии не са създали независима система за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции. Те не са предоставили информация за своята одиторска регулаторна система и система за надзор. При дадените обстоятелства изглежда, че тези трети държави или територии не са предприели необходимите мерки, за да постигнат признаване от страна на Комисията на тяхното одиторско регулиране като равностойно на системите за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции за одитори и одиторски дружества на държавите членки. Поради това преходният период, отпуснат им по силата на Решение 2011/30/ЕС, следва да не бъде удължаван по отношение на одиторите и одиторските дружества, които предоставят одиторски отчети относно годишните счетоводни отчети или консолидираните счетоводни отчети на дружества, учредени в тези трети държави.
(6)
С оглед защитата на инвеститорите одиторите и одиторските дружества, които предоставят одиторски отчети относно годишните счетоводни отчети или консолидираните счетоводни отчети на дружества, учредени в третите държави, посочени в приложение II към настоящото решение, следва да могат да продължат своите одиторски дейности в Европейския съюз по време на преходния период, без да бъдат регистрирани по член 45 от Директива 2006/43/ЕО, единствено ако предоставят изискваната информация. В случай че подадат информацията, тези одитори и одиторски дружества следва да могат да продължат своите дейности по отношение на одиторските отчети относно годишните счетоводни отчети или консолидираните счетоводни отчети за финансовите години с начало в периода между 1 август 2012 г. и 31 юли 2015 г. Настоящото решение не следва да се отразява на правото на държавите членки да прилагат своите системи за разследване и санкции по отношение на такива одитори и одиторски дружества.
(7)
Решение 2011/30/ЕС следва да бъде съответно изменено.
(8)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на комитета, създаден съгласно член 48, параграф 1 от Директива 2006/43/ЕО,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Решение 2011/30/ЕС се изменя, както следва:
1)
В член 1 се добавя следната втора алинея:
„За целите на член 46, параграф 1 от Директива 2006/43/ЕО системите за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции за одитори и одиторски дружества на следните трети държави и територии се смятат за равностойни на системите за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции за одитори и одиторски дружества на държавите членки по отношение на одиторски дейности във връзка с годишните счетоводни отчети или консолидираните счетоводни отчети за финансовите години с начало 1 август 2012 г.:
1)
Абу Даби;
2)
Бразилия;
3)
Международният финансов център Дубай;
4)
Гърнзи;
5)
Индонезия;
6)
Остров Ман;
7)
Джърси;
8)
Малайзия;
9)
Тайван;
10)
Тайланд.“
2)
Член 2 се изменя, както следва:
а)
думата „приложението“ във встъпителното изречение на параграф 1 се заменя с „приложение I“;
б)
параграфи 2, 3 и 4 се заменят със следното:
„2. Държавите членки не прилагат член 45 от Директива 2006/43/ЕО във връзка с одиторите и одиторските дружества, които предоставят одиторски отчети относно годишните счетоводни отчети или консолидираните счетоводни отчети на дружества, учредени в третите държави и териториите, посочени в приложение II към настоящото решение, както се отбелязва в член 45, параграф 1 от същата директива, за финансовите години с начало през периода между 2 юли 2010 г. и 31 юли 2015 г., когато съответният одитор или одиторско дружество предостави на компетентните органи на държавата членка всички данни, посочени по-долу:
а)
името и адреса на съответния одитор или одиторско дружество и информация за неговата правна структура;
б)
дали одиторът или одиторското дружество са членове на мрежа и описание на мрежата;
в)
одиторските стандарти и изискванията за независимост, приложени при съответния одит;
г)
описание на системата за вътрешен контрол на качеството на одиторското дружество;
д)
датата на последната проверка за гарантиране на качеството на одитора или одиторското дружество и, освен ако се предоставя от компетентния орган на третата държава, необходимата информация за резултатите от нея. Когато необходимата информация за резултатите от последната проверка за гарантиране на качеството не е публично достояние, компетентните органи на държавите членки третират тази информация като поверителна.
3. Държавите членки гарантират, че обществеността е информирана за името и адреса на одиторите и одиторските дружества, които предоставят одиторски отчети относно годишните счетоводни отчети или консолидираните счетоводни отчети на дружества, учредени в третите държави, посочени в приложение II към настоящото решение, и за това, че системите за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции в тези държави все още не са признати за равностойни съгласно член 46, параграф 2 от Директива 2006/43/ЕО. За тези цели компетентните органи на държавите членки, посочени в член 45 от Директива 2006/43/ЕО, също могат да регистрират одиторите и одиторските дружества, които извършват одит на годишните счетоводни отчети или консолидираните счетоводни отчети на дружества, учредени в третите държави, посочени в приложение II към настоящото решение.
4. Независимо от параграф 2 държавите членки могат да прилагат своите системи за разследване и санкции по отношение на одитори и одиторски дружества, които извършват одит на годишните счетоводни отчети или консолидираните счетоводни отчети на дружества, учредени в третите държави, посочени в приложение II.“;
в)
добавя се следният параграф 5:
„5. Параграф 2 не засяга договореностите за сътрудничество при проверките за гарантиране на качеството между компетентните органи на дадена държава членка и компетентните органи на трета държава, посочена в приложение II, при условие че такава договореност отговаря на всички критерии, посочени по-долу:
а)
включва проверки за гарантиране на качеството при равнопоставено отношение;
б)
предварително е съобщена на Комисията;
в)
не се опитва да замести решение на Комисията по член 47 от Директива 2006/43/ЕО.“
3)
Член 4 се заменя със следното:
„Член 4
Точка 10 от член 1, първа алинея престава да се прилага от 31 юли 2013 г.“
4)
Приложението се заменя с приложение I към настоящото решение.
5)
Добавя се приложение II, както е посочено в приложение II към настоящото решение.
Член 2
Адресати на настоящото решение са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 13 юни 2013 година.
KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO SPRENDIMAS
2013 m. birželio 13 d.
kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2011/30/ES dėl tam tikrų trečiųjų šalių auditoriams ir audito subjektams taikomų viešosios priežiūros, kokybės užtikrinimo, tyrimų ir sankcijų sistemų lygiavertiškumo ir dėl pereinamojo tam tikrų trečiųjų šalių auditorių ir audito subjektų audito veiklos Europos Sąjungoje laikotarpio
(pranešta dokumentu Nr. C(2013) 3491)
(Tekstas svarbus EEE)
(2013/288/ES)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2006 m. gegužės 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2006/43/EB dėl teisės aktų nustatyto metinės finansinės atskaitomybės ir konsoliduotos finansinės atskaitomybės audito, iš dalies keičiančią Tarybos direktyvas 78/660/EEB ir 83/349/EEB bei panaikinančią Tarybos direktyvą 84/253/EEB (1), ypač į jos 46 straipsnio 2 dalies pirmą pastraipą,
kadangi:
(1)
Komisijos sprendimu 2011/30/ES (2) auditoriams ir audito subjektams iš to sprendimo priede išvardytų trečiųjų šalių ir teritorijų leista Sąjungoje tęsti veiklą, susijusią su audito išvadomis dėl 2010 m. liepos 2 d.-2012 m. liepos 31 d. prasidedančių finansinių metų metinių ar konsoliduotųjų finansinių ataskaitų;
(2)
Komisija įvertino Sprendimo 2011/30/ES priede išvardytų trečiųjų šalių ir teritorijų auditoriams ir audito subjektams taikomas viešosios priežiūros, kokybės užtikrinimo, tyrimų ir sankcijų sistemas. Vertinimus padėjo atlikti Europos auditorių priežiūros institucijų grupė. Tų trečiųjų šalių ir teritorijų auditoriams ir audito subjektams taikomos viešosios priežiūros, kokybės užtikrinimo, tyrimų ir sankcijų sistemos įvertintos pagal Direktyvos 2006/43/EB 29, 30 ir 32 straipsniuose nustatytus kriterijus, kuriais remiantis reglamentuojamos valstybių narių auditoriams ir audito įmonėms taikomos viešosios priežiūros, kokybės užtikrinimo, tyrimų ir sankcijų sistemos. Pagrindinis valstybių narių ir trečiųjų šalių bendradarbiavimo tikslas auditoriams ir audito subjektams taikant viešosios priežiūros, kokybės užtikrinimo, tyrimų ir sankcijų sistemas turėtų būti įgyti abipusį pasitikėjimą viena kitos priežiūros sistemomis, remiantis jų lygiavertiškumu;
(3)
atlikus tokius vertinimus paaiškėjo, kad Abu Dabis, Brazilija, Dubajaus tarptautinis finansų centras, Gernsis, Indonezija, Meno Sala, Džersis, Malaizija, Taivanas ir Tailandas turi auditoriams ir audito subjektams taikomas viešosios priežiūros, kokybės užtikrinimo, tyrimų ir sankcijų sistemas, kurios veikia pagal taisykles, panašias į pateiktas Direktyvos 2006/43/EB 29, 30 ir 32 straipsniuose. Todėl šių trečiųjų šalių auditoriams ir audito subjektams taikomas viešosios priežiūros, kokybės užtikrinimo, tyrimų ir sankcijų sistemas reikėtų laikyti lygiavertėmis valstybių narių auditoriams ir audito įmonėms taikomoms viešosios priežiūros, kokybės užtikrinimo, tyrimų ir sankcijų sistemoms;
(4)
Bermuda, Kaimanų Salos, Egiptas, Mauricijus, Naujoji Zelandija, Rusija ir Turkija įdiegė arba šiuo metu diegia auditoriams ir audito subjektams taikomas viešosios priežiūros, kokybės užtikrinimo, tyrimų ir sankcijų sistemas. Tačiau informacijos apie tokių sistemų veikimą ir jas reglamentuojančias taisykles nepakanka, norint įvertinti lygiavertiškumą. Siekiant atlikti tolesnį vertinimą, kad būtų galima priimti galutinį sprendimą dėl tokių sistemų lygiavertiškumo, iš tų trečiųjų šalių ir teritorijų būtina gauti papildomos informacijos, kad būtų galima geriau suprasti jų sistemą. Todėl reikėtų pratęsti pereinamąjį laikotarpį, Sprendimu 2011/30/ES suteiktą auditoriams ir audito subjektams, kurie teikia audito išvadas dėl tose trečiosiose šalyse ir teritorijose įsteigtų įmonių metinių ar konsoliduotųjų finansinių ataskaitų;
(5)
auditoriai ir audito subjektai, kurie teikia audito išvadas dėl Honkonge, Indijoje ir Izraelyje įsteigtų įmonių metinių ar konsoliduotųjų finansinių ataskaitų, pasinaudojo Sprendimu 2011/30/ES suteiktu pereinamuoju laikotarpiu. Nuo tada tose trečiosiose šalyse ar teritorijose nebuvo įsteigta nepriklausoma viešosios priežiūros, kokybės užtikrinimo, tyrimų ir sankcijų sistema. Tos šalys nepateikė informacijos apie savo audito reguliavimo ir priežiūros sistemas. Šiomis aplinkybėmis manoma, kad tos trečiosios šalys ar teritorijos nesiėmė reikiamų priemonių, kad Komisija pripažintų jų audito reguliavimo sistemą lygiaverte valstybių narių auditoriams ir audito įmonėms taikomoms viešosios priežiūros, kokybės užtikrinimo, tyrimų ir sankcijų sistemoms. Todėl Sprendimu 2011/30/ES joms suteikto pereinamojo laikotarpio, taikomo auditoriams ir audito subjektams, kurie teikia audito išvadas dėl tose trečiosiose šalyse įsteigtų įmonių metinių ar konsoliduotųjų finansinių ataskaitų, pratęsti nereikėtų;
(6)
siekiant apsaugoti investuotojus, auditoriams ir audito subjektams, kurie teikia audito išvadas dėl šio sprendimo II priede išvardytose trečiosiose šalyse įsteigtų įmonių metinių ar konsoliduotųjų finansinių ataskaitų, galimybė pereinamuoju laikotarpiu tęsti audito veiklą Sąjungoje jų neregistruojant pagal Direktyvos 2006/43/EB 45 straipsnį turėtų būti suteikta tik tuo atveju, jei jie pateikia reikalaujamą informaciją. Jei tie auditoriai ir audito subjektai pateikia informaciją, jie turėtų turėti galimybę tęsti veiklą, susijusią su audito išvadomis dėl finansinių metų, prasidedančių nuo 2012 m. rugpjūčio 1 d. iki 2015 m. liepos 31 d., metinių ar konsoliduotųjų finansinių ataskaitų. Šis sprendimas neturėtų daryti įtakos valstybių narių teisei taikyti tokiems auditoriams ir audito subjektams savo tyrimų ir sankcijų sistemas;
(7)
todėl Sprendimas 2011/30/ES turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas;
(8)
šiame sprendime numatytos priemonės atitinka pagal Direktyvos 2006/43/EB 48 straipsnio 1 dalį įkurto komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Sprendimas 2011/30/ES iš dalies keičiamas taip:
1)
1 straipsnis papildomas antra pastraipa:
„Taikant Direktyvos 2006/43/EB 46 straipsnio 1 dalį, toliau išvardytų trečiųjų šalių ir teritorijų auditoriams ir audito subjektams taikomos viešosios priežiūros, kokybės užtikrinimo, tyrimų ir sankcijų sistemos laikomos lygiavertėmis valstybių narių auditoriams ir audito įmonėms taikomoms viešosios priežiūros, kokybės užtikrinimo, tyrimų ir sankcijų sistemoms, vykdant audito veiklą, susijusią su finansinių metų, prasidedančių nuo 2012 m. rugpjūčio 1 d., metinėmis ar konsoliduotosiomis finansinėmis ataskaitomis:
1)
Abu Dabis
2)
Brazilija
3)
Dubajaus tarptautinis finansų centras
4)
Gernsis
5)
Indonezija
6)
Meno Sala
7)
Džersis
8)
Malaizija
9)
Taivanas
10)
Tailandas“;
2)
2 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalies įžanginėje frazėje žodžiai „priede“ pakeičiami žodžiais „I priede“;
b)
2, 3 ir 4 dalys pakeičiamos taip:
„2. Valstybės narės netaiko Direktyvos 2006/43/EB 45 straipsnio auditoriams ir audito subjektams, kurie teikia audito išvadas dėl įmonių, įsteigtų šio sprendimo II priede išvardytose trečiosiose šalyse ir teritorijose, nuo 2010 m. liepos 2 d. iki 2015 m. liepos 31 d. prasidedančių finansinių metų metinių ar konsoliduotųjų finansinių ataskaitų, kaip nurodyta tos direktyvos 45 straipsnio 1 dalyje, jei atitinkamas auditorius ar audito subjektas valstybės narės kompetentingoms institucijoms pateikia visą toliau nurodytą informaciją:
a)
auditoriaus ar audito subjekto vardą ir pavardę (pavadinimą), adresą ir informaciją apie jo teisinę struktūrą;
b)
tinklo aprašą, jeigu auditorius arba audito subjektas priklauso tinklui;
c)
audito standartus ir nepriklausomumo reikalavimus, taikytus atitinkamo audito metu;
d)
audito subjekto vidaus kokybės kontrolės sistemos aprašą;
e)
ar atlikta ir kada atlikta paskutinė auditoriaus ar audito subjekto kokybės užtikrinimo peržiūra ir būtiną informaciją apie tos peržiūros rezultatus, jei šios informacijos neteikia trečiosios šalies kompetentinga institucija. Kai būtina informacija apie paskutinės kokybės užtikrinimo peržiūros rezultatus nėra viešai prieinama, valstybių narių kompetentingos institucijos tokią informaciją laiko konfidencialia.
3. Valstybės narės užtikrina, kad visuomenei būtų pateikti auditorių ir audito subjektų, kurie teikia audito išvadas dėl šio sprendimo II priede išvardytose trečiosiose šalyse įsteigtų įmonių metinių ar konsoliduotųjų finansinių ataskaitų, vardai ir pavardės (pavadinimai) bei adresai ir informacija, kad tų trečiųjų šalių ir teritorijų viešosios priežiūros, kokybės užtikrinimo, tyrimų ir sankcijų sistemos dar nepripažintos lygiavertėmis pagal Direktyvos 2006/43/EB 46 straipsnio 2 dalį. Siekdamos tų tikslų Direktyvos 2006/43/EB 45 straipsnyje nurodytos valstybių narių kompetentingos institucijos taip pat gali registruoti auditorius ir audito subjektus, kurie atlieka šio sprendimo II priede išvardytose trečiosiose šalyse įsteigtų įmonių metinių ar konsoliduotųjų finansinių ataskaitų auditą.
4. Nepaisant 2 dalies, valstybės narės gali taikyti savo tyrimų ir sankcijų sistemas auditoriams ir audito subjektams, kurie atlieka II priede išvardytose trečiosiose šalyse įsteigtų įmonių metinių ar konsoliduotųjų finansinių ataskaitų auditą.“;
c)
pridedama 5 dalis:
„5. 2 dalis neturi įtakos bendradarbiavimo susitarimams dėl kokybės užtikrinimo peržiūros, kuriuos sudaro valstybės narės kompetentingos institucijos ir II priede nurodytos trečiosios šalies kompetentingos institucijos, jeigu tie susitarimai atitinka visus šiuos kriterijus:
a)
pagal tokį susitarimą kokybės užtikrinimo peržiūra atliekama vadovaujantis lygiateisiškumo principu;
b)
apie susitarimą iš anksto pranešama Komisijai;
c)
susitarimas netrukdo priimti bet kokį Komisijos sprendimą pagal Direktyvos 2006/43/EB 47 straipsnį.“;
3)
4 straipsnis pakeičiamas taip:
„4 straipsnis
1 straipsnio pirmos dalies 10 punktas nuo 2013 m. liepos 31 d. nebetaikomas.“;
4)
priedas pakeičiamas šio sprendimo I priedu;
5)
pridedamas II priedas, kaip nurodyta šio sprendimo II priede.
2 straipsnis
Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms.
Priimta Briuselyje 2013 m. birželio 13 d.