РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 30 юли 2013 година
с което на държавите членки се разрешава да предвидят дерогации от някои разпоредби на Директива 2000/29/ЕО по отношение на картофи, с изключение на картофи, предназначени за засаждане, с произход от регионите на Akkar и Bekaa в Ливан
(нотифицирано под номер C(2013) 4683)
(2013/413/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2000/29/ЕО на Съвета от 8 май 2000 г. относно защитните мерки срещу въвеждането в Общността на вредители по растенията или растителните продукти и срещу тяхното разпространение в Общността (1), и по-специално член 15, параграф 1, първото тире от нея,
като има предвид, че:
(1)
В съответствие с член 4, параграф 1 от Директива 2000/29/ЕО във връзка с част А, точка 12 от приложение III към същата директива държавите членки забраняват въвеждането в Съюза на картофи, с изключение на картофи, предназначени за засаждане, с произход от Ливан. Съгласно член 15, параграф 1 от посочената директива обаче могат да бъдат предвидени дерогации от тази забрана, при условие че няма риск от разпространение на вредители.
(2)
В съответствие с член 5, параграф 1 от Директива 2000/29/ЕО във връзка с част А, раздел I, точка 25.2 от приложение IV към същата директива държавите членки забраняват въвеждането в Съюза на картофи, освен ако са с произход от страни, за които е известно, че са свободни от Clavibacter michiganensis (Smith) Davis et al. ssp. sepedonicus (Spieckermann et Kotthoff) Davis et al., наричан по-долу „съответният вредител“, или че прилагат разпоредби, признати за еквивалентни на разпоредбите на Съюза за борба с посочения вредител. Ливан не отговаря на нито едно от тези условия. Съгласно член 15, параграф 1 от посочената директива обаче могат да бъдат предвидени дерогации от тази забрана, при условие че няма риск от разпространение на вредители.
(3)
Данните, предоставени от Ливан и събрани в страната по време на мисията, проведена от Хранителната и ветеринарна служба през март 2006 г., наред с допълнителната информация, предоставена от Ливан, показват, че картофите, с изключение на картофи, предназначени за засаждане, с произход от регионите на Akkar и Bekaa, се отглеждат при подходящи фитосанитарни условия.
(4)
Поради това въвеждането в Съюза на картофи, с изключение на картофи, предназначени за засаждане, с произход от регионите на Akkar и Bekaa в Ливан следва да бъде разрешено, при условие че те отговарят на изисквания, гарантиращи, че съответният вредител не присъства в картофите при тяхното въвеждане на територията на Съюза. Тези условия следва да се отнасят до производството в зони, свободни от съответния вредител, провеждането на изследвания в тези райони, производството от сертифициран посадъчен материал за картофи и изискванията по отношение на обработката, складирането, опаковането и подготовката.
(5)
Картофите следва да бъдат въвеждани в Съюза през определените входни пунктове, за да се гарантира ефективен контрол и ограничаване на фитосанитарните рискове.
(6)
Изискванията по отношение на инспекциите следва да бъдат определени така, че да се осигури контрол на фитосанитарния риск. Следва да се посочи, че вземането на проби и тестването се извършва в съответствие със съществуващата тестова схема, установена с Директива 93/85/ЕИО на Съвета от 4 октомври 1993 г. относно борбата с пръстеновидното гниене по картофите (2).
(7)
Картофите следва да бъдат въвеждани и придвижвани в Съюза само ако са подходящо етикетирани, така че да бъде указан произходът им от Ливан и друга информация от значение, за да се предотврати засаждането на картофите и да се гарантира идентифицирането и проследимостта им.
(8)
След изтичането на всеки вносен сезон държавите членки следва да предоставят на Комисията и на другите държави членки информация за осъществения внос, за да може да се оцени прилагането на настоящото решение.
(9)
Дерогацията следва да бъде в сила за ограничен период.
(10)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Постоянния фитосанитарен комитет,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Разрешение за предоставяне на дерогация
Чрез дерогация от член 4, параграф 1 от Директива 2000/29/ЕО във връзка с част А, точка 12 от приложение III към същата директива и чрез дерогация от член 5, параграф 1 от посочената директива във връзка с част А, раздел I, точка 25.2 от приложение IV към същата директива държавите членки могат да разрешат въвеждането на тяхна територия на картофи, както са посочени в част А, точка 12 от приложение III към същата директива (наричани по-долу „картофите“), с произход от районите Akkar или Bekaa в Ливан и отговарящи на условията, посочени в приложението към настоящото решение.
Член 2
Фитосанитарен сертификат
Фитосанитарният сертификат, посочен в член 13а, параграф 3 от Директива 2000/29/ЕО, се издава в Ливан. В рубриката „Допълнителна декларация“ той включва следните елементи:
а)
надпис „В съответствие с изискванията на ЕС, установени в Решение за изпълнение 2013/413/ЕС на Комисията“;
б)
номерът на партидата;
в)
името на свободната от вредители зона по смисъла на точка 1 от приложението.
Член 3
Входни пунктове
1. Картофите, попадащи в обхвата на разрешението съгласно член 1, могат да бъдат въвеждани в Съюза през входен пункт, определен като такъв за целите на въвеждането от държавата членка, в която се намира входният пункт.
2. Входните пунктове, както и наименованието и адресът на посочения в Директива 2000/29/ЕО официален орган, отговарящ за всеки входен пункт, се съобщават от държавата членка на останалите държави членки, както и на Комисията и Ливан.
Член 4
Инспекции, провеждани от държавите членки
1. От всяка партида в пратката се вземат проби за официалните проверки за Clavibacter michiganensis (Smith) Davis et al. ssp. sepedonicus (Spieckermann et Kotthoff) Davis et al., наричан по-долу „съответният вредител“. Всяка проба трябва да се състои от най-малко 200 клубена. Ако партидата надвишава 25 тона, се взема проба от всеки 25 тона, както и от останалата част от партидата.
2. Отговорните официални органи извършват визуална проверка на пробите за симптоми на съответния вредител върху разрязани клубени.
При тази проверка всички партиди от съответната пратка остават под официален контрол и не могат да бъдат обект на движение или да бъдат използвани.
3. Когато при проверката, посочена в параграф 2, бъдат констатирани симптоми на съответния вредител, се провеждат тестове за наличие на съответния вредител в съответствие с точка 1.1 и точки 4 - 10 от приложение I към Директива 93/85/ЕИО.
Докато се провеждат тези тестове, всички партиди от съответната пратка, както и всички други пратки, съдържащи партида с произход от същата свободна от вредители зона и намиращи се под контрола на съответния отговорен официален орган, остават под официален контрол и не могат да бъдат обект на движение или да бъдат използвани.
4. Ако бъде потвърдено наличието на съответния вредител в дадена проба в съответствие с параграф 3, се налага задържане и подходящо съхраняване на всички останали картофени екстракти, а съответната партида не се въвежда в Съюза.
Всички останали пратки, посочени в параграф 3, втора алинея, се подлагат на тестове в съответствие с точка 1.1 и точки 4 - 10 от приложение I към Директива 93/85/ЕИО.
5. Що се отнася до партидите, в които не са констатирани симптоми на съответния вредител при пробите, взети по време на проверката, посочена в параграф 2, върху всички партиди се извършват тестове за наличие на латентна инфекция в съответствие с точка 1.2 и точки 3 - 10 от приложение I към Директива 93/85/ЕИО.
При тези тестове съответната партида остава под официален контрол и не може да бъде обект на движение или да бъде използвана.
Ако бъде потвърдено наличието на съответния вредител в дадена проба, както е посочено в първа алинея, се налага задържане и подходящо съхраняване на всички останали картофени екстракти, а съответната партида не се въвежда в Съюза.
Член 5
Уведомяване при съмнение за наличието на вредител или при потвърдени констатации
1. Държавите членки незабавно уведомяват Комисията и Ливан при съмнение за наличието на съответния вредител, възникнало при провеждане на бързия скринингов тест, посочен в точка 1.1 от приложение I към Директива 93/85/ЕИО, или на скрининговия тест, посочен в точка 1.2 от приложение I към същата директива.
2. Държавите членки незабавно уведомяват Комисията и Ливан, ако бъде потвърдено наличието на съответния вредител съгласно точки 1.1 и 1.2 от приложение I към Директива 93/85/ЕИО.
Член 6
Етикетиране
1. Картофите се въвеждат и придвижват в Съюза само ако са обозначени с етикет на един от официалните езици на Съюза, включващ следните елементи:
а)
указание, че са с произход от Ливан;
б)
името на свободната от вредители зона;
в)
наименованието и идентификационния номер на производителя;
г)
номера на партидата.
2. Етикетът, посочен в параграф 1, се издава под контрола на ливанската организация за растителна защита.
Член 7
Депониране на отпадъци
Отпадъците от опаковките или от преработката на картофи в Съюза се депонират по начин, не позволяващ съответният вредител да се установи и разпространи.
Член 8
Задължение за уведомяване от страна на вносителите
1. Вносителят следва достатъчно време преди да въведе пратка, да уведоми компетентния официален орган на входния пункт в съответната държава членка за намерението си.
2. Посоченото в параграф 1 уведомление съдържа следните елементи:
а)
количество на съответната(ите) пратка(и);
б)
дата на планираното въвеждане;
в)
име и адрес на вносителя.
Член 9
Сведения относно вноса
До 31 януари всяка година държавата членка на вноса предоставя на Комисията и на останалите държави членки информация за количествата (партиди, пратки и тонове), внесени съгласно настоящото решение между 1 януари и 31 декември предходната година.
Член 10
Преразглеждане
Комисията преразглежда настоящото решение до 31 октомври 2014 г.
Член 11
Срок на действие
Срокът на действие на настоящото решение изтича на 31 октомври 2015 г.
Член 12
Адресати
Адресати на настоящото решение са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 30 юли 2013 година.
KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO SPRENDIMAS
2013 m. liepos 30 d.
kuriuo leidžiama valstybėms narėms numatyti nuostatas, leidžiančias nukrypti nuo tam tikrų Tarybos direktyvos 2000/29/EB nuostatų dėl Libano Akaro ir Bekos regionų kilmės bulvių, išskyrus skirtąsias sodinti
(pranešta dokumentu Nr. C(2013) 4683)
(2013/413/ES)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2000 m. gegužės 8 d. Tarybos direktyvą 2000/29/EB dėl apsaugos priemonių nuo augalams arba augaliniams produktams kenksmingų organizmų įvežimo į Bendriją ir išplitimo joje (1), ypač į jos 15 straipsnio 1 dalies pirmą įtrauką,
kadangi:
(1)
pagal Direktyvos 2000/29/EB 4 straipsnio 1 dalį kartu su jos III priedo A dalies 12 punktu valstybės narės draudžia įvežti į Sąjungą Libano kilmės bulves, išskyrus skirtąsias sodinti. Tačiau pagal minėtos direktyvos 15 straipsnio 1 dalį gali būti numatytos nuo to draudimo leidžiančios nukrypti nuostatos, jeigu nėra kenksmingų organizmų paplitimo rizikos;
(2)
pagal Direktyvos 2000/29/EB 5 straipsnio 1 dalį kartu su jos IV priedo A dalies I skirsnio 25.2 punktu valstybės narės draudžia įvežti į Sąjungą bulves, jeigu jos nėra kilusios iš šalių, kuriose nenustatyta Clavibacter michiganensis (Smith) Davis et al. ssp. sepedonicus (Spieckermann and Kotthoff) Davis et al. (toliau - susijęs kenksmingasis organizmas) ir kuriose taikomos kovos su tuo organizmu nuostatos, pripažintos lygiavertėmis Sąjungos nuostatomis. Libanas neatitinka nė vienos iš šių sąlygų. Tačiau pagal minėtos direktyvos 15 straipsnio 1 dalį gali būti numatytos nuo to draudimo leidžiančios nukrypti nuostatos, jeigu nėra kenksmingųjų organizmų paplitimo rizikos;
(3)
remiantis Libano pateikta informacija ir informacija, sukaupta 2006 m. kovo mėn. Maisto ir veterinarijos tarnybos apsilankymo toje šalyje metu, taip pat vėliau Libano pateikta informacija, Akaro ir Bekos regionų kilmės bulvės, išskyrus skirtąsias sodinti, auginamos tinkamomis fitosanitarinėmis sąlygomis;
(4)
todėl reikėtų leisti įvežti į Sąjungą Libano Akaro ir Bekos regionų kilmės bulves, išskyrus skirtąsias sodinti, jeigu jos tenkina sąlygas, kuriomis užtikrinama, kad įvežant bulves į Sąjungos teritoriją ant jų nebūtų susijusio kenksmingojo organizmo. Minėtos sąlygos turėtų būti: auginimas teritorijoje, kurioje nenustatyta susijusio kenksmingojo organizmo, tose teritorijose atliekami tyrimai, auginimas iš sertifikuotų sėklinių bulvių, taip pat tvarkymo, laikymo, pakavimo ir paruošimo reikalavimai;
(5)
siekiant užtikrinti veiksmingą kontrolę ir sumažinti bet kokią fitosanitarinę riziką bulvės turėtų būti įvežamos į Sąjungą per paskirtus įvežimo punktus;
(6)
siekiant užtikrinti fitosanitarinės rizikos kontrolę turėtų būti nustatyti tikrinimų reikalavimai. Turėtų būti nustatyta, kad mėginiai turi būti imami ir tyrimai atliekami pagal 1993 m. spalio 4 d. Tarybos direktyvoje 93/85/EEB dėl bulvių žiedinio puvinio kontrolės (2) nustatytą dabartinį tyrimų planą;
(7)
tam, kad bulvės nebūtų sodinamos, ir siekiant užtikrinti jų identifikavimą bei atsekamumą, bulvės turėtų būti įvežamos į Sąjungą ir vežamos per ją tik jei jos yra tinkamai paženklintos nurodant, kad jos yra Libano kilmės, ir kitą svarbią informaciją;
(8)
siekiant įvertinti, kaip taikomas šis sprendimas, valstybės narės po kiekvieno importo sezono turėtų pateikti Komisijai ir kitoms valstybėms narėms informaciją apie importuotas bulves;
(9)
leidžianti nukrypti nuostata turėtų būti taikoma tik apibrėžtą laikotarpį;
(10)
šiame sprendime nustatytos priemonės atitinka Augalų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Leidimas numatyti leidžiančią nukrypti nuostatą
Nukrypstant nuo Direktyvos 2000/29/EB 4 straipsnio 1 dalies kartu su tos direktyvos III priedo A dalies 12 punktu ir nuo minėtos direktyvos 5 straipsnio 1 dalies kartu su tos direktyvos IV priedo A dalies I skirsnio 25.2 punktu, valstybės narės gali leisti įvežti į savo teritoriją Libano Akaro ir Bekos regionų kilmės bulves, kaip nustatyta minėtos direktyvos III priedo A dalies 12 punkte (toliau - bulvės), kurios tenkina šio sprendimo priede nustatytas sąlygas.
2 straipsnis
Fitosanitarinis sertifikatas
Direktyvos 2000/29/EB 13a straipsnio 3 dalyje nurodytas fitosanitarinis sertifikatas turi būti išduotas Libane. Jo skyriuje „Papildoma deklaracija“ pateikiama tokia informacija:
a)
pareiškimas „Pagal ES reikalavimus, nustatytus Komisijos įgyvendinimo sprendime 2013/413/ES“;
b)
partijos numeris;
c)
kenksmingaisiais organizmais neužkrėstos srities, kaip apibrėžta priedo 1 punkte, pavadinimas.
3 straipsnis
Įvežimo punktai
1. Bulves, kurioms taikomas leidimas pagal 1 straipsnį, galima įvežti į Sąjungą tik per įvežimo punktą, kurį tam tikslui paskyrė valstybės narė, kurioje tas įvežimo punktas yra.
2. Valstybė narė praneša kitoms valstybėms narėms, Komisijai ir Libanui įvežimo punktų pavadinimus ir už kiekvieną įvežimo punktą atsakingos oficialios institucijos, nurodytos Direktyvoje 2000/29/EB, pavadinimą ir adresą.
4 straipsnis
Valstybių narių atliekami tikrinimai
1. Iš kiekvienos siuntoje esančios partijos imami mėginiai oficialiam Clavibacter michiganensis (Smith) Davis et al. ssp. sepedonicus (Spieckermann and Kotthoff) Davis et al. (toliau - susijęs kenksmingasis organizmas), tyrimui atlikti. Kiekvieną mėginį sudaro ne mažiau kaip 200 gumbų. Jeigu partija yra didesnė nei 25 tonos, imama po vieną mėginį iš 25 tonų ir iš likusios partijos.
2. Atsakingosios oficialios institucijos mėginius vizualiai apžiūri, kad nustatytų, ar ant perpjauto gumbo nėra kenksmingojo organizmo požymių.
Atliekant šią apžiūrą visoms siuntos partijoms ir toliau taikoma oficiali kontrolė, ir jų negalima išvežti ar naudoti.
3. Jeigu atliekant 2 dalyje nurodytą apžiūrą nustatoma susijusio kenksmingojo organizmo požymių, atliekami tyrimai pagal Direktyvos 93/85/EEB I priedo 1.1 ir 4-10 punktus, siekiant nustatyti susijusį kenksmingąjį organizmą.
Atliekant minėtus tyrimus visoms susijusios siuntos partijoms ir visoms kitoms siuntoms, kilusioms iš tos pačios kenksmingaisiais organizmais neužkrėstos srities ir kurioms taikoma susijusios atsakingosios oficialios institucijos kontrolė, toliau taikoma oficiali kontrolė, ir jų negalima išvežti ar naudoti.
4. Jeigu mėginyje nustatomas susijęs kenksmingasis organizmas, kaip nurodyta 3 dalyje, visas likęs bulvių ekstraktas išsaugomas ir atitinkamai išlaikomas, o susijusios partijos neleidžiama įvežti į Sąjungą.
Visos likusios partijos, nurodytos 3 dalies antroje pastraipoje, ištiriamos pagal Direktyvos 93/85/EEB I priedo 1.1 ir 4-10 punktus.
5. Jeigu atliekant iš partijų paimtų mėginių apžiūrą, nurodytą 2 dalyje, nenustatoma susijusio kenksmingojo organizmo požymių, atliekami visų partijų tyrimai pagal Direktyvos 93/85/EEB I priedo 1.2 ir 3-10 punktus, siekiant nustatyti latentinę infekciją.
Atliekant minėtus tyrimus tai partijai ir toliau taikoma oficiali kontrolė, ir jos negalima išvežti ar naudoti.
Jeigu mėginyje nustatomas susijęs kenksmingasis organizmas, kaip nurodyta pirmoje pastraipoje, visas likęs bulvių ekstraktas išsaugomas ir atitinkamai išlaikomas, o susijusios partijos neleidžiama įvežti į Sąjungą.
5 straipsnis
Pranešimas apie įtariamus arba patvirtintus kenksminguosius organizmus
1. Jeigu atlikus greitąjį nustatymo tyrimą, kaip nurodyta Direktyvos 93/85/EEB I priedo 1.1 punkte, arba nustatymo tyrimą, kaip nurodyta tos direktyvos I priedo 1.2 punkte, įtariamas susijęs kenksmingasis organizmas, valstybės narės nedelsdamos apie tai praneša Komisijai ir Libanui.
2. Jeigu susijęs kenksmingasis organizmas patvirtinamas pagal Direktyvos 93/85/EEB I priedo 1.1 ir 1.2 punktus, valstybės narės nedelsdamos apie tai praneša Komisijai ir Libanui.
6 straipsnis
Ženklinimas
1. Bulvės į Sąjungą įvežamos ir per ją vežamos tik jei jos paženklintos etikete, kuri parašyta viena iš oficialių Sąjungos kalbų ir kurioje pateikta tokia informacija:
a)
nuoroda, kad jos kilusios iš Libano;
b)
kenksmingaisiais organizmais neužkrėstos srities pavadinimas;
c)
augintojo pavadinimas ir identifikacinis numeris;
d)
partijos numeris.
2. Etiketė, nurodyta 1 dalyje, turi būti išduota taikant Libano augalų apsaugos organizacijos kontrolę.
7 straipsnis
Atliekų šalinimas
Bulvių pakavimo ar perdirbimo Sąjungoje atliekos šalinamos taip, kad būtų užtikrinta, kad kenksmingasis organizmas negalėtų užsiveisti ir išplisti.
8 straipsnis
Importuotojų prievolė teikti pranešimus
1. Importuotojas likus pakankamai laiko praneša susijusios valstybės narės įvežimo punkto atsakingajai oficialiai institucijai apie savo ketinimus įvežti siuntą.
2. 1 dalyje nurodytame pranešime pateikiama tokia informacija:
a)
susijusių siuntų kiekis;
b)
numatoma įvežimo data;
c)
importuotojo pavadinimas (pavardė, vardas) ir adresas.
9 straipsnis
Importo ataskaitos
Importuojančioji valstybė narė kasmet iki sausio 31 d. pateikia Komisijai ir kitoms valstybėms narėms informaciją apie apimtį, nurodydama partijas, siuntas ir tonas, importuotas pagal šį sprendimą praėjusių metų sausio 1 d.-gruodžio 31 d. laikotarpiu.
10 straipsnis
Persvarstymas
Komisija šį sprendimą persvarsto iki 2014 m. spalio 31 d.
11 straipsnis
Galiojimo pabaigos data
Šis sprendimas nustoja galioti 2015 m. spalio 31 d.
12 straipsnis
Adresatai
Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms.
Priimta Briuselyje 2013 m. liepos 30 d.