ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) 2015/63 НА КОМИСИЯТА
от 21 октомври 2014 година
за допълване на Директива 2014/59/ЕС на Европейския парламент и на Съвета по отношение на предварителните вноски в механизмите за финансиране на преструктурирането
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2014/59/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 15 май 2014 година за създаване на рамка за възстановяване и преструктуриране на кредитни институции и инвестиционни посредници и за изменение на Директива 82/891/ЕИО на Съвета и директиви 2001/24/ЕО, 2002/47/ЕО, 2004/25/ЕО, 2005/56/ЕО, 2007/36/Е, 2011/35/ЕС, 2012/30/ЕС и 2013/36/ЕС и на регламенти (ЕС) № 1093/2010 и (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета (1), и по-специално член 103, параграфи 7 и 8 от нея,
като има предвид, че:
(1)
С Директива 2014/59/ЕС от държавите членки се изисква да създадат механизми за финансиране на преструктурирането с цел да се гарантира ефективното прилагане от органите за преструктуриране на съответните инструменти и правомощия. Тези механизми следва да разполагат с достатъчно финансови ресурси, които да позволят ефективното функциониране на рамката за преструктуриране, поради което са оправомощени да събират предварителни вноски от институциите, лицензирани на територията, за която се простират правомощията им, включително и от клоновете в Съюза (оттук нататък наричани „институции“).
(2)
Държавите членки са задължени да събират предварителни вноски в механизмите за финансиране на преструктурирането не само от институциите, а - в съответствие с член 103, параграф 1 от ДВПКИИП - и от клоновете в Съюза. Правомощията на Комисията да приема делегирани актове по силата на член 103, параграфи 7 и 8 от ДВПКИИП обхващат и клоновете в Съюза. От друга страна фактът, че по силата на член 47 от Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (2) пруденциалните изисквания и третирането за целите на надзора на клоновете в Съюза са от компетентността на държавите членки означава, че голям брой от определените в настоящия делегиран регламент количествени показатели за коригиране за риск не са подходящи за пряко прилагане към клоновете в Съюза. Поради това, въпреки че клоновете в Съюза не попадат в обхвата на настоящия регламент, те могат да бъдат обект на специален режим, изложен от Комисията в бъдещ делегиран акт.
(3)
По силата на членове 6, 15, 16, 95 и 96 от Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета (3), някои инвестиционни посредници с лиценз само за ограничени услуги и дейности не подлежат на - или могат да бъдат освободени от - някои капиталови изисквания и изисквания за ликвидност. Вследствие на това за тях не биха се прилагали редица количествени показатели, които следва да бъдат определени във връзка с корекциите за риск. Докато, от една страна, по силата на член 103, параграф 1 от Директива 2014/59/ЕС, държавите членки са задължени да събират от инвестиционните посредници предварителни вноски за целите на механизма за финансиране на преструктурирането, от друга страна е целесъобразно да им се остави правомощието да определят корекциите за риск така, че да не ги обременят прекомерно. Поради това инвестиционните посредници не следва да попадат в обхвата на настоящия регламент.
(4)
По силата на член 102, параграф 1 от Директива 2014/59/ЕС държавите членки следва да гарантират, че за период, започващ от датата на влизане в сила на директивата, но не по-късно от 31 декември 2024 г. наличните финансови средства на техните механизми за финансиране достигат поне 1 % от размера на гарантираните депозити на всички институции, лицензирани на тяхна територия. През този период и до достигането на целевото равнище вноските в механизмите за финансиране следва да се разпределят възможно най-равномерно във времето, като бъдат отчетени фазата на икономическия цикъл и въздействието, което процикличните вноски могат да имат върху финансовото състояние на плащащите ги институции.
(5)
В член 103, параграф 1 от Директива 2014/59/ЕС се изисква вноските да бъдат събирани поне веднъж годишно с цел да се достигне целевото равнище по член 102 от нея. В съответствие с член 103, параграф 2 от Директива 2014/59/ЕС годишната вноска следва да отразява размера на институцията, т.е. по същество тя представлява фиксирана сума, която се определя въз основа на пасивите на институцията (оттук нататък наричана „основна годишна вноска“); в допълнение тя отразява степента на риск на съответните дейности на институцията, тъй като основната годишна вноска следва да се адаптира спрямо нейния профил на риска (оттук нататък наричана „допълнителна корекция за риск“). Размерът на дадена институция е първостепенен показател за риска, който тя поражда. Колкото по-голяма е дадена институция, толкова по-вероятно е при сътресение органът за преструктуриране да сметне, че е от обществен интерес да я преструктурира и да прибегне до механизма за финансиране на преструктурирането, за да осигури ефективното прилагане на инструментите за преструктуриране.
(6)
За да се изясни как органите за преструктуриране следва да коригират вноските в зависимост от профила на риска на институциите, е необходимо да се определят показателите и групите показатели за риск, които да се използват за определяне на профила на риска на институциите, механизмът за прилагане на корекцията за риск към основната годишна вноска, както и самата основна годишна вноска като отправна точка за корекцията за риск. Тези елементи, които да допълват критериите за риск в член 103, параграф 7 от Директива 2014/59/ЕС, следва да бъдат определени така, че да се запазят равнопоставените условия на конкуренция между държавите членки и устойчивостта на вътрешния пазар, като се избегне използването на различни подходи в отделните държави членки за изчисляването на вноските в съответните механизми за финансиране на преструктурирането. По този начин за плащаните от институциите вноски в механизмите за финансиране на преструктурирането могат да бъдат правени разчети и съпоставки по видове банки - което е важен елемент на равнопоставеността в рамките на вътрешния пазар.
(7)
В член 5, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 806/2014 на Европейския парламент и на Съвета (4) се посочва, че с оглед прилагането на посочения регламент и на Директива 2014/59/ЕС за съответен национален орган за преструктуриране се приема създаденият с член 42, параграф 1 от посочения регламент Единен съвет за преструктуриране (оттук нататък наричан „Съветът за преструктуриране“), когато той изпълнява задълженията и упражнява правомощията, които съгласно посочената директива са от компетентността на националния орган за преструктуриране. Като се има предвид, че с член 70, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 806/2014 Съветът за преструктуриране се оправомощава да изчислява вноските на институциите в Единния фонд за преструктуриране, който от 1 януари 2016 г., с прилагането на настоящия регламент въз основа на член 103, параграф 7 от Директива 2014/59/ЕС, следва да замени механизмите за финансиране, с които разполагат участващите в Единния механизъм за преструктуриране държави членки, понятието за орган за преструктуриране по настоящия регламент следва да обхваща и Съвета за преструктуриране.
(8)
При групите изчисляването на вноските на индивидуално равнище би довело до двойно отчитане на някои пасиви при определянето на основната годишна вноска на отделните дружества от групата, тъй като задълженията, свързани със споразуменията, които дружествата от една и съща група сключват помежду си, са част от общите пасиви, които се взимат предвид при определянето на основната годишна вноска на всяко дружество от групата. Поради това определянето на основната годишна вноска следва да бъде допълнително уточнено за групите, така че да се отчете взаимосвързаността на дружествата от групата и да се избегне двойното отчитане на вътрешногруповите експозиции. С цел да се гарантира равнопоставеност между дружествата, които са част от група, и институциите, които са членове на една и съща схема за институционална защита или са дълготрайно свързани с един и същ централен орган, този принцип следва да се прилага и за вторите.
(9)
При изчисляването на основната годишна вноска на дадено дружество от група, общите пасиви, които следва да се вземат предвид, не следва да включват задълженията, възникнали от договор на дружеството с друго дружество от същата група. Това изключение обаче следва да бъде приложимо единствено в случаите, когато всички дружества в групата са установени в Съюза, включени са на пълна основа в една и съща консолидация и подлежат на подходящи централизирани процедури за оценка, измерване и контрол на риска, както и при условие че няма настоящи или прогнозирани съществени практически или правни пречки пред бързото събиране на съответните вземания, когато станат изискуеми. Това следва да предотврати изключването на задълженията от основата за изчисляване на вноските, ако не съществуват гаранции, че експозициите към вътрешногрупово кредитиране ще бъдат уредени, ако финансовото състояние на групата се влоши. Освен това, за да не се позволи изключването на вътрешногруповите задължения да предостави предимство на възползващите се от него дружества от група, това изключване не следва да позволи на съответните институции да се възползват от опростената система за вноски, предвидена за малките институции, ако вследствие на изключването дадена институция удовлетвори изискванията за опростената система. С цел да се гарантира равнопоставеност между дружествата, които са част от група, и институциите, които са членове на една и съща схема за институционална защита или са дълготрайно свързани с един и същ централен орган, този принцип следва да се прилага и за вторите.
(10)
По изключение от правилото, че изчисляването на вноските следва да се извършва на индивидуално равнище, за централен орган и за свързаните с него кредитни институции, които в съответствие с член 10 от Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета са изцяло или частично освободени от пруденциалните изисквания в националното законодателство, правилата за предварителните вноски следва единствено да се прилагат като цяло на консолидирана основа, тъй като платежоспособността и ликвидността на централния орган и на всички свързани с него институции се наблюдават като цяло въз основа на консолидираните им отчети.
(11)
Определянето на основната годишна вноска следва да бъде допълнително уточнено и за инфраструктурите на финансовия пазар (ИФП). Някои ИФП като например централните контрагенти (ЦК) или централните депозитари на ценни книжа (ЦДЦК) също са лицензирани като кредитни институции. По-специално, някои ЦДЦК предоставят банкови услуги, които са странични спрямо дейността им като пазарни инфраструктури. За разлика от кредитните институции ЦДЦК не привличат гарантирани депозити, а управляват най-вече салда в рамките на деня или овърнайт, породени от услугите по сетълмент на сделки с ценни книжа, предоставяни от тях на финансови институции или централни банки. Като цяло тези салда не са в парични средства, които биха могли да бъдат приравнени на набрано финансиране с оглед на предоставяне на банкови услуги. Тъй като предоставянето на банкови услуги е странична дейност за ИФП спрямо основната им дейност по извършване на клиринг или сетълмент, за която те се подчиняват на строги пруденциални изисквания по силата на регламенти (ЕС) № 648/2012 (5) и (ЕС) № 909/2014 на Европейския парламент и на Съвета (6), както и на съответните разпоредби на Регламент (ЕС) № 575/2013 и Директива 2013/36/ЕС, а също така и поради факта, че техният бизнес модел не поражда рискове, сравними с тези при кредитните институции, при определянето на размера на общите им пасиви за целите на изчисляването на основната им годишна вноска следва да бъдат взети предвид само пасивите, свързани с банковата им дейност.
(12)
Отчитането на деривативите по отделните сметки не е хармонизирано в Съюза, което би могло да се отрази на размера на пасивите, който се взима предвид при изчисляването на вноските на всяка банка. Посоченият в член 429, параграфи 6 и 7 от Регламент (ЕС) № 575/2013 метод на коефициента на ливъридж се прилага за всички банки и гарантира, че един и същ договор за дериватив - и по-специално нетирането на такива договори - ще се разглежда по еднакъв начин, независимо от приложимата към банката счетоводна рамка. Следователно, за да се осигури хармонизирано третиране на деривативите при определянето на основната годишна вноска, което да дава възможност за сравняване на тяхното остойностяване между институциите и за равнопоставеност в целия Съюз, те следва да бъдат оценявани в съответствие с член 429, параграфи 6 и 7 от Регламент (ЕС) № 575/2013. За да се осигури обаче предсказуемост на остойностяването на деривативите по силата на Регламент (ЕС) № 575/2013 следва да се заложи, че то не може да води до стойност, която е по-малка от 75 % от стойността на съответните деривативи съгласно приложимата счетоводна рамка.
(13)
Някои кредитни институции са насърчителни банки, чиято цел е да се постигне напредък по обществено-политическите цели на централно или регионално правителство на държава членка, или на местен орган на властта, предимно чрез предоставянето на насърчителни заеми на неконкурентна основа и с нестопанска цел. Предоставяните от такива институции заеми са пряко или непряко частично гарантирани от централното или регионалното правителство, или от местния орган на властта. Насърчителните заеми се отпускат на неконкурентна основа и с нестопанска цел за насърчаване постигането на обществено-политическите цели на Съюза или на централно или регионално правителство на държава членка. Понякога те се предоставят чрез друга институция, действаща като посредник (заеми, отпускани чрез посредник). В такива случаи кредитната институция посредник получава насърчителни заеми от многостранна банка за развитие или субект от публичния сектор и ги предоставя на други кредитни институции, които ги отпускат на крайните клиенти. Кредитните институции посредници прехвърлят ликвидността по тези заеми от иницииралата ги насърчителна банка към кредитиращата или друга посредническа институция, поради което тези пасиви не следва да се включват в общите пасиви, които се взимат предвид при изчисляването на основната годишна вноска.
(14)
Член 103, параграф 1 от Директива 2014/59/ЕС задължава всички институции да имат финансово участие в механизмите за финансиране на преструктурирането. От друга страна трябва да бъде намерен пропорционален и справедлив баланс между задължението на всяка институция за финансово участие в механизма за финансиране на преструктурирането и нейния размер, профил на риска, обхват и сложност на дейността, взаимообвързаност с други институции или с финансовата система като цяло, последствията от неплатежоспособността ѝ върху финансовите пазари, върху други институции, върху условията за финансиране или върху икономиката като цяло - и следователно вероятността институцията да бъде обект на преструктуриране и да се ползва от механизма за финансиране. В съответствие с член 4 от Директива 2014/59/ЕС, при взимането на решение дали определени институции трябва да се възползват от облекчени задължения във връзка с изискването за изготвяне на планове за възстановяване и преструктуриране органите за преструктуриране взимат предвид тези елементи. От своя страна, при оценяването на подходящия баланс между съблюдаването на изискванията в Директива 2014/59/ЕС и особеностите на обхванатите от нея различни институции следва да бъде взето предвид и административното бреме, което изчисляването на годишните вноски поражда за някои институции и органи за преструктуриране.
(15)
Малките институции обикновено не са с висок профил на риска, често са по-малко рискови за системата отколкото големите институции и в много случаи въздействието от изпадането им в неплатежоспособност върху икономиката като цяло е по-ниско, отколкото при големите институции. В същото време не могат да се пренебрегнат потенциалните последици от неплатежоспособността на малките институции за финансовата стабилност, тъй като дори те могат да породят системен риск поради ролята си в цялостната банкова система, кумулативното въздействие на взаимовръзките си или верижния ефект, който може да възникне поради загуба на доверие в банковата система.
(16)
В повечето случаи малките институции не представляват риск за системата и е по-малко вероятно, в сравнение с големите институции, да бъдат поставени в режим на преструктуриране и следователно да се ползват от механизмите за финансиране на преструктурирането, поради което методиката за изчисляване на годишните им вноски в тези механизми следва да бъде опростена. Годишната вноска на малките институции следва да се състои от фиксирана сума, основана единствено на основната им годишна вноска, която е пропорционална на размера им. Тази методика следва да доведе до пропорционална система на годишни вноски, тъй като, при определянето на годишната вноска на всяка институция, органът за преструктуриране трябва да се съобразява с годишното целевото равнище на механизма за финансиране. При това положение фиксираната сума отразява факта, че в много случаи рискът при малките институции е по-нисък; тя позволява и по-широка корекция на вноската на по-големите институции - чието системно значение като цяло е по-голямо - в зависимост от профила им на риска.
(17)
За да се определи кои институции се приемат за малки следва да се използва двоен праг, като първият е общите пасиви (без собствени средства) минус гарантираните депозити да не надхвърлят 300 млн. евро, а вторият - общите активи да не надхвърлят 1 млрд. евро. Вторият праг следва да попречи на по-големите институции, които удовлетворяват първия праг по отношение размера на пасивите, да се възползват от опростената система.
(18)
В категорията на малките институции следва да се прави разграничение, тъй като някои от тях са много малки, а други са близо до максималните прагове, които им позволяват да се възползват от опростената система. При системата на еднаква за всички фиксирана сума годишните вноски на много малки институции биха били несъразмерно по-високи в сравнение с тези на малките институции, които са близо до максималните прагове. В същото време опростената система не трябва да доведе до прекомерни разлики в годишните вноски на най-големите измежду малките институции и институциите, които не отговарят на условията за опростената система, тъй като са малко над праговете. За да се избегне този нежелан ефект е целесъобразно да се предвиди система от няколко категории малки институции, чиито годишни вноски следва да се състоят от различни фиксирани суми. Това би трябвало да позволи постепенно увеличаване на вноските в рамките на опростената система, както и между най-високата и най-ниската фиксирана вноска, определяни по метода на коригиране на основната годишна вноска в зависимост от профила на риска на институцията.
(19)
Когато органът за преструктуриране сметне, че дадена малка институция е с особено висок профил на риска, той трябва да е оправомощен да реши, че съответната институция вече не следва да се ползва от опростената система, а вноската ѝ следва да се изчислява по метода на коригиране на основната годишна вноска в зависимост от фактори за риск, различни от размера на институцията.
(20)
В съответствие с членове 44 и 101 от Директива 2014/59/ЕС институциите по член 45, параграф 3 от нея няма да бъдат рекапитализирани посредством механизмите за финансиране на преструктурирането, тъй като ще бъдат ликвидирани по националните процедури по несъстоятелност или друг вид процедури, прилагани по силата на членове 38, 40 или 42 от Директива 2014/59/ЕС, и ще прекратят дейността си. Тези процедури гарантират, че кредиторите на посочените институции, включително, когато е приложимо, притежателите на обезпечени облигации, ще понесат загуби по начин, който съответства на целите на преструктурирането. Поради това вноските на тези институции в механизмите за финансиране на преструктурирането следва да отразяват тези особености. Механизмите могат обаче да се използват и за целите, посочени в член 101 от Директива 2014/59/ЕС. Ако дадена институция използва механизма за финансиране на преструктурирането за която и да е от тези цели, органът за преструктуриране следва да бъде в състояние да сравни профила на риска на всички други институции по член 45, параграф 3 от Директива 2014/59/ЕС с този на използвалата го институция и да приложи методиката в настоящия делегиран акт към тези институции, чийто профил на риска е сходен или по-висок от този на институциите, използвали механизма за финансиране на преструктурирането. Целесъобразно е също така да се състави списък с елементи, които органът за преструктуриране да вземе предвид при съпоставянето на профилите на риска.
(21)
За да могат органите на държавите членки за преструктуриране да постигнат хармонизирано тълкуване на критериите в член 103, параграф 7 от Директива 2014/59/ЕС, така че показателят за риск на институциите за целите на изчисляване на индивидуалните вноски в механизмите за финансиране на преструктурирането да се определя по сходен начин в целия Съюз, следва да бъдат определени и обособени в групи няколко показатели за риск, които органите за преобразуване да взимат предвид при оценяването на профила на риска на институциите. За да се осигури съгласуваност с надзорните практики, показателите за риск следва да се състоят от текущите нормативни показатели, които вече са налични или се разработват.
(22)
Когато съответното законодателство е освободило някои институции от задължението да определят някои от показателите за риск на равнището на институцията, и, ако е приложимо, компетентните органи разрешат прилагането на такива освобождавания, органите за преструктуриране следва да оценят съответните показатели на консолидирана или подконсолидирана основа, както е приложимо, за да се съобразят с надзорните практики и да гарантират, че групите, които се възползват от тези освобождавания, не са неправомерно санкционирани.
(23)
С цел да се позволи на органите за преструктуриране да възприемат съгласуван подход по отношение на значението на показателите и групите показатели за риск, които те следва да вземат предвид при определянето на профила на риска на институциите, в настоящия регламент следва да се определи относителното тегло на всеки показател и всяка група показатели за риск. Важно е обаче органите за преструктуриране да разполагат с достатъчно гъвкавост при оценяването на профила на риска на институциите, като адаптират прилагането на показателите и групите показатели за риск към спецификите на всяка институция. Това не може да се постигне единствено, като се предвиди диапазон за оценка на профила на риска, а е необходима определена свобода на преценката какво значение да бъде отдадено на някои показатели за риск, при това за всеки отделен случай, поради което теглото на някои показатели за риск следва да бъде само индикативно или следва да бъде определен диапазон във връзка с него, така че органите за преструктуриране да могат да решат доколко тези показатели са относими към даден случай.
(24)
При оценяване на значението на отделните показатели от дадена група те следва да се агрегират в рамките на групата посредством аритметично претегляне на средната им стойност. При изчисляването на крайния съставен показател за риск за всяка институция, с цел да се избегне компенсаторен ефект между групите показатели, когато например дадена институция, която се представя средно добре при няколко групи и много слабо - при друга, обикновено има средно добър резултат, получен от средноаритметичната стойност на различните групи показатели, изчислението следва да се основава на средната геометрична претеглена величина на индивидуалните групи показатели.
(25)
Диапазонът за оценка на степента на риск, породен от дадена институция, следва да позволява достатъчно модулиране на профила на риска в зависимост от различните показатели и групи показатели за риск, посочени в настоящия регламент, като в същото време осигурява достатъчно стабилност и предсказуемост на годишните вноски, които институциите са задължени да правят по силата на Директива 2014/59/ЕС и на настоящия регламент.
(26)
За да се гарантира плащането на вноските е необходимо да се уточнят условията и начинът на плащане. По-специално за вноските, които не са платени в брой, а в неотменими задължения за плащане, в съответствие с член 103 от Директива 2014/59/ЕС, е необходимо да се посочи делът на неотменимите задължения за плащане, който всяка институция може да използва, както и видът на обезпечението, прието за тези неотменими задължения за плащане, така че органът за преструктуриране да може да получи фактическото плащане, дори когато срещне трудности при усвояването на неотменимите задължения за плащане. За да се гарантира фактическото плащане на годишните вноски е необходимо органите за преструктуриране да разполагат със специфичните правомощия да налагат административни санкции и други административни мерки на институциите, които нарушават изискванията в настоящия регламент за изчисляване и адаптиране на вноските - като например неспазване на задължението за предоставяне на поисканата информация от съответния орган за преструктуриране. Органите за преструктуриране следва също така да разполагат с правомощието да налагат ежедневна парична санкция на институция, която не е платила или е платила само частично дължимата годишна вноска или която не е спазила изискванията в уведомлението, отправено ѝ от органа за преструктуриране. Необходимо е също така да се предвидят специфични задължения за обмен на информация между компетентните органи и органите за преструктуриране.
(27)
За да се гарантира, че корекциите за риск отразяват тенденциите в банковия сектор и поради това удовлетворяват на текуща основа изискванията на Директива 2014/59/ЕС, Комисията, въз основа на придобития опит в отчитането на риска, ще анализира тези корекции с оглед на изчисляването на годишните вноски, като по-конкретно ще проучи целесъобразността на посочения в настоящия регламент множител за корекции за риск и необходимостта от евентуално увеличение на горната му граница преди 1 юни 2016 г.
(28)
Член 130, параграф 1 от Директива 2014/59/ЕС, който задължава държавите членки да събират годишни вноски от лицензираните на тяхна територия институции, се прилага от 1 януари 2015 г., поради което настоящият регламент следва да се прилага от същата дата,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
РАЗДЕЛ 1
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се установяват правилата относно:
а)
методиката за изчисляването и коригирането в зависимост от профила на риска на институциите на вноските, които институциите плащат на механизмите за финансиране на преструктурирането;
б)
задълженията на институциите за предоставяне на информация с оглед изчисляването на вноските и плащането им на механизмите за финансиране на преструктурирането;
в)
мерките, посредством които на органите за преструктуриране се осигурява възможност да проверяват дали вноските са платени съобразно изискванията.
Член 2
Обхват
1. Настоящият регламент се прилага за институциите, посочени в член 103, параграф 1 от Директива 2014/59/ЕС и определени в член 2, параграф 1, точка 23 от нея. Той се прилага и за централен орган, както и на консолидирана основа - за свързаните с него институции, когато в съответствие с член 10 от Регламент (ЕС) № 575/2013 националното право ги е освободило изцяло или частично от пруденциалните изисквания.
2. Всяко позоваване на група включва централен орган и всички дълготрайно свързани с него кредитни институции, както е посочено в член 10 от Регламент (ЕС) № 575/2013, както и техните дъщерни предприятия.
Член 3
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат определенията в Директива 2014/49/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (7) и Директива 2014/59/ЕС. За целите на настоящия регламент се прилагат и следните определения:
(1)
„институции“ означава кредитните институции, определени в член 2, параграф 1, точка 2 от Директива 2014/59/ЕС, или инвестиционните посредници, определени в точка 2 от настоящия член, както и централен орган и всички дълготрайно свързани с него кредитни институции, както е посочено в член 10 от Регламент (ЕС) № 575/2013, разгледани като цяло на консолидирана основа, когато са изпълнени условията в член 2, параграф 1;
(2)
„инвестиционни посредници“ означава инвестиционните посредници, определени в член 2, параграф 1, точка 3 от Директива 2014/59/ЕС, с изключение на инвестиционните посредници, обхванати от определението в член 96, параграф 1, буква а) или б) от Регламент (ЕС) № 575/2013, или инвестиционните посредници, извършващи дейност 8 от приложение I, раздел А към Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (8), но които не извършват дейности 3 и 6 от приложение I, раздел A към посочената директива;
(3)
„годишно целево равнище“ означава общата сума на годишните вноски, определена от органа за преструктуриране за всеки период на плащане на вноски с оглед постигане на целевото равнище, посочено в член 102, параграф 1 от Директива 2014/59/ЕС;
(4)
„механизъм за финансиране“ означава механизъм, създаден с цел да се гарантира ефективното прилагане от страна на органа за преструктуриране на посочените в член 100, параграф 1 от Директива 2014/59/ЕС инструменти и правомощия за преструктуриране;
(5)
„годишна вноска“ означава сумата, посочена в член 103 от Директива 2014/59/ЕС, събирана от органа за преструктуриране през периода на плащане на вноски от всяка от посочените в член 2 от настоящия регламент институции за националния механизъм за финансиране;
(6)
„период на плащане на вноски“ означава една календарна година;
(7)
„орган за преструктуриране“ означава органът, посочен в член 2, параграф 1, точка 18 от Директива 2014/59/ЕС, или всеки друг съответен орган, определен от държавата членка за целите на член 100, параграфи 2 и 6 от посочената директива;
(8)
„компетентен орган“ означава компетентният орган, определен в член 4, параграф 1, точка 40 от Регламент (ЕО) № 575/2013
(9)
„схеми за гарантиране на депозитите“ (СГД) означава схемите, посочени в член 1, параграф 2, букви а), б) или в) от Директива 2014/49/ЕС;
(10)
„гарантирани депозити“ означава депозитите, посочени в член 6, параграф 1 от Директива 2014/49/ЕС, с изключение на временно увеличените салда на депозитите, както са определени в член 6, параграф 2 от посочената директива;
(11)
„общо пасиви“ означава общите пасиви, определени в раздел 3 от Директива 86/635/ЕИО на Съвета (9) или в съответствие с посочените в Регламент (ЕО) № 1606/2002 на Европейския парламент и на Съвета (10) Международни стандарти за финансово отчитане;
(12)
„общо активи“ означава общите активи, определени в раздел 3 от Директива 86/635/ЕИО или в съответствие с посочените в Регламент (ЕО) № 1606/2002 Международни стандарти за финансово отчитане;
(13)
„обща рискова експозиция“ (ОРЕ) означава общият размер на рисковата експозиция, определен в член 92, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013;
(14)
„отношение на базовия собствен капитал от първи ред“ означава отношението в член 92, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕС) № 575/2013;
(15)
„минимални изисквания за собствени средства и приемливи пасиви“ (МИССПП) означава минималното изискване за собствени средства и приемливи пасиви, определено в член 45, параграф 1 от Директива 2014/59/ЕС;
(16)
„собствени средства“ означава капиталът, определен в член 4, параграф 1, точка 118 от Регламент (ЕО) № 575/2013;
(17)
„приемливи пасиви“ означава пасивите и капиталовите инструменти, определени в член 2, параграф 1, точка 71 от Директива 2014/59/ЕС;
(18)
„коефициент на ливъридж“ означава коефициентът, определен в член 429 от Регламент (ЕО) № 575/2013;
(19)
„коефициентът на ликвидно покритие“ („КЛП“) означава коефициентът на ликвидно покритие, определен в член 412 от Регламент (ЕС) № 575/2013 и допълнително уточнен в Делегиран регламент (ЕС) 2015/61 на Комисията (11);
(20)
„коефициент на стабилност на нетното финансиране“ (NSFR) означава коефициент на стабилност на нетното финансиране, отчитан по силата на член 415 от Регламент (ЕС) № 575/2013;
(21)
„централен контрагент“ (ЦК) означава юридическото лице, определено в член 2, точка 1 от Регламент (ЕО) № 648/2012;
(22)
„деривативи“ означава деривативните инструменти по приложение II към Регламент (ЕС) № 575/2013;
(23)
„централен депозитар на ценни книжа“ (ЦДЦК) означава юридическото лице, определено в член 2, параграф 1, точка 1 и член 54 от Регламент (ЕС) № 909/2014 на Европейския парламент и на Съвета (12);
(24)
„сетълмент“ означава уреждането на сделка с ценни книжа съгласно определението в член 2, параграф 1, точка 2 от Регламент (ЕС) № 909/2014;
(25)
„клиринг“ означава процесът на установяване на позиции съгласно определението в член 2, точка 3 от Регламент (ЕО) № 648/2012;
(26)
„инфраструктура на финансов пазар“, за целите на настоящия регламент, означава посочените, съответно в точка 21 и точка 23 от настоящия член, ЦК или ЦДЦК, които са лицензирани като институции в съответствие с член 8 от Директива 2013/36/ЕС;
(27)
„насърчителна банка“ означава дружество или друг субект, създаден от централно или регионално правителство на държава членка, който предоставя насърчителни заеми на неконкурентна основа и с нестопанска цел с оглед насърчаване постигането на обществено-политическите цели на съответното правителство, при условие че правителството е поело задължението да гарантира икономическата основа на дружеството или субекта и да поддържа неговата устойчивост по време на съществуването му, или че гарантира, пряко или косвено, поне 90 % от първоначалното финансиране на дружеството или субекта или предоставяните насърчителни заеми;
(28)
„насърчителен заем“ означава заем, предоставен от насърчителна банка или чрез банка посредник, на неконкурентна основа и с нестопанска цел с оглед насърчаване постигането на обществено-политическите цели на централно или регионално правителство на държава членка;
(29)
„институция посредник“ означава кредитна институция, която посредничи при насърчителни заеми, при условие че не ги предоставя като кредит на краен потребител.
РАЗДЕЛ 2
МЕТОДИКА
Член 4
Определяне на годишните вноски
1. Органите за преструктуриране определят годишните вноски, които се плащат от всяка институция пропорционално на нейния профил на риска, въз основа на информацията, предоставена от институцията в съответствие с член 14 и при прилагането на методиката, описана в настоящия раздел.
2. Органът за преструктуриране определя годишната вноска, посочена в параграф 1, въз основа на годишното целево равнище на механизма за финансиране на преструктурирането, като се вземе предвид целевото равнище, което трябва да бъде постигнато до 31 декември 2024 г. в съответствие с член 102, параграф 1 от Директива 2014/59/ЕС, и въз основа на средния размер на гарантираните депозити за предходната година, изчислен на тримесечна база, на всички институции, лицензирани на територията, за която се простират правомощията му.
Член 5
Корекции за риск за основната годишна вноска
1. Вноските, посочени в член 103, параграф 2 от Директива 2014/59/ЕС, се изчисляват, като се изключат следните задължения:
а)
вътрешногруповите задължения по сделки, сключени от институцията с друга институция, която е част от същата група, при условие че са спазени всички от изброените условия:
i)
всяка от институциите е установена в Съюза;
ii)
всяка от институциите е обхваната в пълна степен от същия консолидиран надзор в съответствие с членове 6-17 от Регламент (ЕС) № 575/2013 и от подходящи централизирани процедури за оценка, измерване и контрол на риска; както и
iii)
понастоящем липсват, а и не се очакват съществени практически или правни пречки пред бързото изплащане на задължението, когато стане изискуемо;
б)
задълженията, създадени от институция, която е член на институционална защитна схема (ИЗС), както е определена в член 2, параграф 1, точка 8 от Директива 2014/59/ЕС, и на която е било разрешено от компетентния орган да приложи член 113, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 575/2013, по споразумение, сключено с друга институция, която е член на същата ИЗС;
в)
когато става въпрос за централен контрагент, установен в дадена държава членка, възползвала се от възможността, предвидена в член 14, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 648/2012 - задълженията, отнасящи се до клиринг съгласно определението в член 2, параграф 3 от същия регламент, включително такива, произтичащи от каквито и да било мерки, взети от централния контрагент в изпълнение на изискванията за допълнително обезпечение, за създаване на гаранционен фонд и за поддържане на достатъчно предварително осигурени финансови ресурси за покриване на потенциалните загуби като част от каскадния принцип при неизпълнение в съответствие с посочения регламент, както и за инвестиране на своите финансови ресурси в съответствие с член 47 от посочения регламент;
г)
когато става въпрос за централен депозитар на ценни книжа - задълженията, свързани с дейността на централен депозитар на ценни книжа, включително задължения към участници или към доставчици на услуги за централния депозитар на ценни книжа със срок до падежа под седем дни, произтичащи от дейности, за които той е получил лиценз за предоставяне на спомагателни услуги от банков тип в съответствие с дял IV от Регламент (ЕС) № 909/2014, с изключение на други задължения, произтичащи от тези дейности от банков тип;
д)
когато става въпрос за инвестиционни посредници - задълженията, възникнали по силата на държането на активи или средства на клиент, включително активи или средства на клиент, държани от името на ПКИПЦК, както е определено в член 1, параграф 2 от Директива 2009/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (13), или на АИФ, както е определено в член 4, параграф 1, буква а) от Директива 2011/61/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (14), при условие че такъв клиент е защитен съгласно приложимото право в областта на несъстоятелността;
е)
когато става въпрос за институции, работещи с насърчителни заеми - задълженията на посредническата институция към иницииращата или друга насърчителна банка или друга посредническа институция, както и задълженията на иницииращата насърчителна банка към финансиращите я страни, доколкото размерът на тези задължения съответства на насърчителните заеми на тази институция.
2. Задълженията, посочени в параграф 1, букви а) и б), се приспадат равномерно на база сделка по сделка от размера на общите пасиви на институциите, които са страни по сделките или споразуменията, посочени в параграф 1, букви а) и б).
3. За целите на настоящия раздел стойността на годишния среден размер, изчислен на тримесечна база, на произтичащите от договори с деривативи задължения по параграф 1, се определя в съответствие с член 429, параграфи 6 и 7 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
Определената стойност на задълженията, произтичащи от договори с деривативи, обаче не може да бъде по-малка от 75 % от стойността на същите задължения, произтичащи от прилагането на счетоводните разпоредби, приложими към съответната институция за целите на финансовото отчитане.
Ако съгласно националните счетоводни стандарти, приложими за институцията, не е налице счетоводен показател за експозицията при някои деривативни инструменти, тъй като те са по задбалансови позиции, институцията докладва на органа за преструктуриране сбора от положителните справедливи стойности на тези деривативи като разменна стойност и ги добавя към своите балансови стойности.
4. За целите на настоящия раздел общият размер на задълженията, посочени в параграф 1, не включва счетоводната стойност на задълженията, произтичащи от договори за деривативи, и включва съответната стойност, определена в съответствие с параграф 3.
5. За да провери спазването на всички условия и изисквания по параграфи 1-4 органът за преструктуриране се основава на съответните оценки, извършени от компетентните органи, които се предоставят в съответствие с член 90 от Директива 2014/59/ЕС.
Член 6
Показатели и групи показатели за риск
1. Органът за преструктуриране оценява профила на риска на институциите въз основа на следните четири групи показатели за риск:
а)
рискова експозиция;
б)
стабилност и разнообразие на източниците на финансиране;
в)
значение на институцията за стабилността на финансовата система или икономиката;
г)
допълнителни показатели за риска, които се определят от органа за преструктуриране.
2. Групата показатели „Рискова експозиция“ включва следните показатели за риск:
а)
собствени средства и приемливи пасиви, държани от институцията в превишение на МИССПП;
б)
коефициент на ливъридж;
в)
съотношение на базовия собствен капитал от първи ред;
г)
общата рискова експозиция, разделена на общите активи.
3. Групата показатели „Стабилност и разнообразие на източниците на финансиране“ се състои от следните показатели за риск:
а)
коефициент на стабилност на нетното финансиране;
б)
коефициент на ликвидно покритие (КЛП).
4. Групата показатели „Значение на институцията за стабилността на финансовата система или икономиката“ включва показателя „дял на междубанковите заеми и депозити в Европейския съюз, отразяващ значението на институцията за икономиката на държавата членка на установяване“.
5. Групата показатели за риска „Допълнителни показатели за риска, определяни от органа за преструктуриране“ се състои от следните показатели:
а)
търговска дейност, задбалансови експозиции, сложност и възможност за преструктуриране;
б)
членството в институционална защитна схема;
в)
степента, в която в миналото е прибягвано до извънредна публична финансова подкрепа.
При определянето на различните показатели от групата „Допълнителни показатели за риска, които се определят от органа за преструктуриране“, органът за преструктуриране взема под внимание значението на тези показатели в светлината на вероятността съответната институция да прибегне до преструктуриране и на произтичащата от това вероятност при преструктурирането да бъде използван механизмът за финансиране на преструктурирането.
6. При определянето на показателите „търговска дейност, задбалансови експозиции, сложност и възможност за преструктуриране“ по параграф 5, буква а), органът за преструктуриране взема под внимание следните елементи:
а)
засилването на риска в профила на институцията поради:
i)
значимостта на търговските дейности в сравнение с размера на балансовото число, размера на собствените средства, рисковаността на експозициите и бизнес модела като цяло;
ii)
значимостта на задбалансовите експозиции спрямо балансовото число, размера на собствените средства и рисковаността на експозициите;
iii)
значимостта на стойността на деривативите в сравнение с балансовото число, размера на собствените средства, рисковаността на експозициите и бизнес модела като цяло;
iv)
степента, в която в съответствие с дял II, глава II от Директива 2014/59/ЕС бизнес модела и организационната структура на институцията се смятат за сложни.
б)
понижаването на риска в профила на институцията поради:
i)
относителните стойности на деривативите, за които е извършен клиринг чрез централен контрагент (ЦК);
ii)
степента, в която в съответствие с дял II, глава II от Директива 2014/59/ЕС дадена институция може да бъде преструктурирана своевременно и без законодателни пречки.
7. При определянето на показателя по параграф 5, буква б) органът за преструктуриране взема под внимание следните елементи:
а)
дали размерът на средствата, които са на разположение незабавно както за целите на рекапитализацията, така и за целите на финансирането на ликвидността с оглед подпомагане на засегнатата институция в случай на проблем, е достатъчно голям, за да позволи надеждна и ефективна подкрепа за съответната институция;
б)
степента на правна или договорна сигурност, че средствата по буква а) ще бъдат изцяло използвани преди искането за извънредна публична подкрепа.
8. Стойността на показателя за риск по параграф 5, буква в) е максималната стойност в диапазона по стъпка 3 от приложение I за:
а)
всяка институция, която е част от група, подложена на преструктуриране след получаване на каквито и да било държавни или еквивалентни средства, като например от механизма за финансиране на преструктуриране, и е все още в период на преструктуриране или преустановяване на дейността, с изключение на последните 2 години от изпълнението на плана за преструктуриране;
б)
всяка институция, която е в ликвидация, до края на плана за ликвидация (доколкото тя е все още задължена да плаща вноската).
За всички останали институции е приложима минималната стойност от диапазона по стъпка 3 от приложение I.
9. За целите на параграфи 6, 7 и 8, органът за преструктуриране се основава на оценките, направени от компетентните органи, когато такива са налични.
Член 7
Относително тегло на показателите и групите показатели
1. При оценяване на профила на риска на всяка институция органът за преструктуриране прилага следните тегла за групите показатели за риск:
а)
рискова експозиция: 50 %;
б)
стабилност и разнообразие на източниците на финансиране: 20 %;
в)
значение на институцията за стабилността на финансовата система или икономиката: 10 %;
г)
допълнителни показатели за риска, които се определят от органа за преструктуриране: 20 %.
2. Относителното тегло на показателите за риска, оценявани от органите за преструктуриране с цел определянето на групата „рискова експозиция“, е както следва:
а)
собствени средства и приемливи пасиви, държани от институцията в превишение на МИССПП: 25 %;
б)
коефициент на ливъридж: 25 %;
в)
съотношение на базовия собствен капитал от първи ред: 25 %;
г)
общата рискова експозиция, разделена на общите активи: 25 %.
3. Показателите за риска от групата „Стабилност и разнообразие на източниците на финансиране“ са с еднакво тегло.
4. Относителното тегло на показателите за риска, оценявани от органите за преструктуриране с цел определянето на групата „Допълнителни показатели за риска, определяни от органа за преструктуриране“, е както следва:
а)
търговска дейност, задбалансови експозиции, сложност и възможност за преструктуриране: 45 %;
б)
членство в институционални защитни схеми: 45 %;
в)
степента, в която в миналото е прибягвано до извънредна публична финансова подкрепа: 10 %.
При прилагането на показателя по буква б) органът за преструктуриране взема под внимание също така относителното тегло на показателя по буква а).
Член 8
Прилагане на показатели за риск в специфични случаи
1. В случаите, когато компетентен орган е предоставил освобождаване на дадена институция в съответствие с членове 8 и 21 от Регламент (ЕС) № 575/2013, показателят, посочен в член 6, параграф 3, буква б) от настоящия регламент, се прилага от органа за преструктуриране на равнище подгрупа на ликвидност. Резултатът, получен по този показател на равнище подгрупа на ликвидност, се прилага за всяка институция, която е част от подгрупата на ликвидност, за целите на изчисляване на показателя за риска на институцията.
2. Когато компетентният орган е освободил изцяло от прилагането на капиталови изисквания дадена институция на индивидуална основа съгласно член 7, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013, а органът за преструктуриране също я е освободил изцяло от прилагането на МИССПП на индивидуална основа в съответствие с член 45, параграф 12 от Директива 2014/59/ЕС, показателят по член 6, параграф 2, буква а) от настоящия регламент може да се изчислява на консолидирано равнище. Резултатът, получен по този показател на консолидирано равнище, се прилага за всяка институция, която е част от групата, за целите на изчисляване на показателя за риска на институцията.
3. В случаите, когато компетентен орган е освободил институция при други обстоятелства, определени в Регламент (ЕС) № 575/2013, съответните показатели могат да се изчисляват на консолидирано равнище. Резултатът, получен по тези показатели на консолидирано равнище, се прилага за всяка институция, която е част от групата за целите на изчисляване на показателя за риска на институцията.
Член 9
Прилагане на корекции за риск към базовата годишна вноска
1. Органът за преструктуриране определя допълнителен множител за корекции за риск за всяка институция чрез комбиниране на показателите за риск по член 6 в съответствие с формулата и процедурите, установени в приложение I.
2. Без да се засягат разпоредбите на член 10, годишната вноска на всяка институция се определя за всеки период на внасяне от органа за преструктуриране, като се умножи базовата годишна вноска с допълнителния множител за корекции за риск в съответствие с формулата и процедурите, установени в приложение I.
3. Множителят за корекции за риск варира между 0,8 и 1,5.
Член 10
Годишни вноски на малки институции
1. Институции, чиято обща стойност на пасивите без собствените средства и гарантираните депозити се равнява или е по-малка от 50 000 000 eвро, и чиито общи активи са по-малко от 1 000 000 000 евро, заплащат еднократна сума от 1 000 евро като годишна вноска за всеки период на плащане на вноски.
2. Институции, чиято обща стойност на пасивите без собствените средства и гарантираните депозити надхвърля 50 000 000 евро, но се равнява или е по-ниска от 100 000 000 евро, и чиито общи активи са по-малко от 1 000 000 000 евро, заплащат еднократна сума от 2 000 евро като годишна вноска за всеки период на плащане на вноски.
3. Институции, чиито общи пасиви без собствените средства и гарантираните депозити надхвърлят 100 000 000 евро, но се равняват или са по-малко от 150 000 000 евро, и чиито общи активи са по-малко от 1 000 000 000 евро, заплащат еднократна сума от 7 000 евро като годишна вноска за всеки период на плащане на вноски.
4. Институции, чиито общи пасиви без собствените средства и гарантираните депозити надхвърлят 150 000 000 евро, но се равняват или са по-малко от 200 000 000 евро, и чиито общи активи са по-малко от 1 000 000 000 евро, заплащат еднократна сума от 15 000 евро като годишна вноска за всеки период на плащане на вноски.
5. Институции, чиито общи пасиви без собствените средства и гарантираните депозити надхвърлят 200 000 000 евро, но се равняват или са по-малко от 250 000 000 евро, и чиито общи активи са по-малко от 1 000 000 000 евро, заплащат еднократна сума от 26 000 евро като годишна вноска за всеки период на плащане на вноски.
6. Институции, чиито общи пасиви без собствените средства и гарантираните депозити надхвърлят 250 000 000 евро, но се равняват или са по-малко от 300 000 000 евро, и чиито общи активи са по-малко от 1 000 000 000 евро, заплащат еднократна сума от 50 000 евро като годишна вноска за всеки период на плащане на вноски.
7. Без да се засяга параграф 8, ако институцията предостави достатъчно доказателства, че еднократната сума, посочена в параграфи 1 до 6, е по-голяма от вноската, изчислена в съответствие с член 5, органът за преструктуриране прилага по-ниската от двете.
8. Независимо от разпоредбите на параграфи 1-6, органът за преструктуриране може да приеме мотивирано решение, с което определя, че дадена институция е с профил на риска, който е непропорционален спрямо малкия ѝ размер, и да приложи членове 5, 6, 7, 8 и 9 към тази институция. Това решение се основава на следните критерии:
а)
бизнес модела на институцията;
б)
информацията, докладвана от тази институция в съответствие с член 14;
в)
показателите и групите показатели за риск по член 6;
г)
оценката на компетентния орган по отношение на профила на риска на институцията.
9. Параграфи 1-8 не се прилагат по отношение на институциите, чиито общи пасиви без собствените средства и гарантираните депозити възлизат на стойност, равна или по-малка от 300 000 000 евро, след приспадане на задълженията по член 5, параграф 1.
10. Изключенията по член 5, параграф 1 не се вземат под внимание при прилагането на параграфи 1-9 към институциите, чиито общо пасиви без собствените средства и гарантираните депозити възлизат на стойност, равна или по-малка от 300 000 000 евро, преди приспадане на задълженията по член 5, параграф 1.
Член 11
Годишни вноски на институциите, обхванати от член 45, параграф 3 от Директива 2014/59/ЕС
1. Без да се засягат разпоредбите на член 10, размерът на годишните вноски на институциите, посочени в член 45, параграф 3 от Директива 2014/59/ЕС, се изчислява в съответствие с член 9, като се използва 50 % от техните основни годишни вноски.
2. При използването на механизъм за финансиране на преструктуриране спрямо институция по член 45, параграф 3 от Директива 2014/59/ЕС в дадена държава членка, за която и да е от целите по член 101 от Директива 2014/59/ЕС, органът за преструктуриране може да приеме мотивирано решение, с което определя, че членове 5, 6, 7, 8 и 9 се прилагат по отношение на институциите с профил на риска, подобен или над профила на риска на институцията, която е използвала механизъм за финансиране на преструктурирането, за която и да е от целите по член 101 от Директива 2014/59/ЕС. При определянето от страна на органа за преструктуриране на сходството в профилите на риска за целите на мотивираното решение се вземат под внимание следните елементи:
а)
бизнес моделът на институцията;
б)
информацията, докладвана от институцията съгласно член 14;
в)
показателите и групите показатели за риск по член 6;
г)
оценката на компетентния орган по отношение на профила на риска на институцията.
Член 12
Нови поднадзорни институции и промяна на статуса
1. Когато става въпрос за институция, която отскоро е под надзор само за част от период на плащане на вноски, частичната вноска се определя чрез прилагане на методиката по раздел 3 спрямо размера на нейната годишна вноска, изчислен през следващия период на плащане на вноски в зависимост от броя на пълните месеци от периода на плащане на вноски, за които институцията е под надзор.
2. Промяната на статуса на институцията, включително на малка институция, по време на период на плащане на вноски не оказва влияние върху годишната вноска, която трябва да бъде платена през тази конкретна година.
Член 13
Процес на събиране на годишните вноски
1. Органът за преструктуриране уведомява всяка от институциите по член 2 за решението си за определяне на годишните вноски, дължими от всяка институция най-късно до 1 май всяка година.
2. Органът за преструктуриране уведомява за решението по един от следните начини:
а)
по електронен път или други аналогични съобщителни средства, които дават възможност за потвърждение за получаване;
б)
с препоръчана поща с обратна разписка за получаване.
3. В решението се посочват условията и средствата, чрез които се изплаща годишната вноска, и делът на неотменимите ангажименти за плащане по член 103 от Директива 2014/59/ЕС, които могат да бъдат използвани от всяка институция. Органът за преструктуриране приема обезпечение само от вида и при условия, които дават възможност за бърза реализуемост, включително в случай на решение за преструктуриране, взето събота и неделя. Обезпечението се оценява консервативно, отразявайки значително влошени пазарни условия.
4. Без да се засягат останалите правни средства за защита, с които разполага органът за преструктуриране, в случай на частично плащане, неплащане или неизпълнение на изискването, посочено в решението, съответната институция начислява дневна неустойка за неизплатената сума по вноската.
Неустойката за дължимата сума се начислява ежедневно въз основа на лихвения процент, прилаган от Европейската централна банка за нейните основни операции по рефинансиране и публикуван в серия C на Официален вестник на Европейския съюз, в сила на първия календарен ден от месеца на срока на плащане, увеличен с 8 процентни пункта от датата, на която вноската е била дължима.
5. Когато институцията е отскоро под надзор само за част от периода на плащане на вноски, частичната ѝ годишна вноска се събира заедно с годишните вноски, дължими за следващия период на плащане на вноски.
РАЗДЕЛ 3
АДМИНИСТРАТИВНИ И НАКАЗАТЕЛНИ МЕРКИ
Член 14
Задължения за докладване на институциите
1. Институциите представят на органа за преструктуриране най-актуалните заверени годишни финансови отчети, налични преди 31 декември на годината, предхождаща периода на плащане на вноски, заедно с мнението на задължителния одитор или одиторско дружество в съответствие с член 32 от Директива 2013/34/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (15).
2. Институциите представят на органа за преструктуриране най-малкото информацията, посочена в приложение II, на равнище на отделния субект.
3. Информацията в приложение II, включена в надзорните отчетни изисквания, установени с Регламент за изпълнение (ЕС) № 680/2014 на Комисията (16), или, когато е приложимо, в друго изискване за надзорна отчетност, приложимо към институцията съгласно националното законодателство, се предоставя на органа за преструктуриране, така както е отчетена от институцията в най-актуалния съответен надзорен отчет за компетентния орган във връзка с референтната година на годишния финансов отчет, посочен в параграф 1.
4. Информацията по параграфи 1, 2 и 3 се предоставя най-късно до 31 януари на всяка година по отношение на изтеклата на 31 декември година или на съответната приложима финансова година. Ако 31 януари не е работен ден, информацията се предоставя на следващия го работен ден.
5. Когато информацията или данните, предоставени на органите за преструктуриране, е предмет на актуализации или корекции, такива актуализации или корекции се представят без ненужно забавяне на органите за преструктуриране.
6. Институциите предоставят информацията, посочена в приложение II, във формати на данни и начини на представяне, определени от органа за преструктуриране.
7. Информацията, предоставена в съответствие с параграфи 2 и 3, се подчинява на изискванията за поверителност и професионална тайна, определени в член 84 на Директива 2014/59/ЕС.
Член 15
Задължение на органите за преструктуриране да обменят информация
1. Във връзка с изчисляването на знаменателя, предвиден в групата на показателите за риск по член 7, параграф 1, буква в), до 15 февруари всяка година органите за преструктуриране предоставят на Европейския банков орган (ЕБО) в обобщен вид информацията, получена от всички институции, установени на територията, за която се простират правомощията им, свързана с междубанкови задължения и депозити, съгласно приложение I.
2. До 1 март всяка година ЕБО предоставя на всеки орган за преструктуриране стойността на знаменателя на групата на риска по член 7, параграф 1, буква в).
Член 16
Задължение за докладване на схемите за гарантиране на депозитите
1. До 31 януари всяка година схемите за гарантиране на депозитите предоставят на органите за преструктуриране изчисленият на тримесечна база среден размер на гарантираните депозити за предходната година на всички членуващи в тях кредитни институции.
2. Тази информация се предоставя както на индивидуално, така и на обобщено равнище на съответните кредитни институции с цел да се даде възможност на органите за преструктуриране да определят годишното целево равнище за механизма за финансиране на преструктурирането в съответствие с член 4, параграф 2, както и за да се определи основната годишна вноска на всяка институция в съответствие с член 5, параграф 1.
Член 17
Привеждане в изпълнение
1. Когато институциите не представят цялата информация по член 14 в рамките на срока, предвиден в посочения член, органът за преструктуриране използва собствените си оценки или предположения, за да изчисли годишната вноска на съответната институция.
2. Когато информацията не бъде предоставена до 31 януари всяка година, органът за преструктуриране може да определи за съответната институция най-високият множител за корекции за риска, както е посочено в член 9.
3. Когато информацията, предоставена от институциите на органа за преструктуриране, подлежи на преизчисления или преразглеждания, органът за преструктуриране коригира годишните вноски в съответствие с актуализираната информация при изчисляването на годишната вноска на тази институция за следващия период на плащане на вноски.
4. Всяка разлика между годишната вноска, изчислена и изплатена въз основа на информацията, обект на преизчисление или преразглеждане, и годишната вноска, която следва да се плати след корекцията на годишните вноски, се отразява в размера на годишната вноска, дължима за следващия период на плащане на вноски. Тази корекция се прави чрез намаляване или увеличаване на вноските за следващия период на плащане на вноски.
Член 18
Административни санкции и други административни мерки
Органите за преструктуриране могат да налагат административни санкции и други административни мерки по член 110 от Директива 2014/59/ЕС на лицата или субектите, отговорни за нарушения на разпоредбите на настоящия регламент.
РАЗДЕЛ 4
РАЗПОРЕДБИ ЗА СЪТРУДНИЧЕСТВО
Член 19
Разпоредби за сътрудничество
1. С цел гарантиране на действителното плащане на вноските, компетентните органи съдействат на органите за преструктуриране за изпълнението на която и да е от задачите по настоящия регламент, ако последните поискат това.
2. При поискване компетентните органи предоставят на органите за преструктуриране данните за контакт с институциите, които биват уведомявани относно решението по член 13, параграф 1 най-късно до 1 април всяка година или на следващия работен ден, ако 1 април не е работен ден. Данните за контакт включват името на юридическото лице, името на физическото лице, представляващо юридическото лице, адрес, адрес на електронна поща, телефонен номер, номер на факс или всеки друг елемент, който позволява идентифицирането на дадена институция.
3. Компетентните органи предоставят на органите за преструктуриране всякакви сведения, които дават възможност на органите за преструктуриране да изчислят годишните вноски, по-специално всякаква информация, свързана с допълнителната корекция за риск и съответните освобождавания, които компетентните органи са предоставили на институциите съгласно Директива 2013/36/ЕС и Регламент (ЕС) № 575/2013.
РАЗДЕЛ 5
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 20
Преходни разпоредби
1. Когато информацията, необходима за конкретен показател, посочен в приложение II, не е включена в приложимото изискване за надзорна отчетност по член 14 за референтната година, този показател за риска не се прилага докато съответното изискване за надзорна отчетност не стане приложимо. Теглото на останалите налични показатели за риск се променя пропорционално на определеното им тегло, както е предвидено в член 7, така че сборът от техните тегла да бъде 1. Що се отнася до 2015 г., когато информацията, изисквана в член 16, не е на разположение на схемата за гарантиране на депозитите до 31 януари за целите на изчисляването на годишното целево равнище по член 4, параграф 2 или на основната годишна вноска на всяка институция по член 5, параграф 1, след уведомяване от страна на схемата за гарантиране на депозитите съответните кредитни институции предоставят до тази дата необходимата информация на органите за преструктуриране. Чрез дерогация от член 13, параграф 1 по отношение на вноските, които трябва да бъдат платени през 2015 г., органите за преструктуриране уведомяват всяка институция за своето решение за определяне на годишните вноски, които трябва да бъдат платени от тях най-късно до 30 ноември 2015 г.
2. Чрез дерогация от член 13, параграф 4 във връзка с вноските, които трябва да бъдат платени през 2015 г., дължимата сума съгласно решението по член 13, параграф 3 се изплаща най-късно до 31 декември 2015 г.
3. Чрез дерогация от член 14, параграф 4 във връзка с информацията, която трябва да се предостави на органа за преструктуриране през 2015 г., посочената в този параграф информация се предоставя не по-късно от 1 септември 2015 г.
4. Чрез дерогация от член 16, параграф 1 схемите за гарантиране на депозитите предоставят до 1 септември 2015 г. на органа за преструктуриране информация за размера на гарантираните депозити към 31 юли 2015 г.
5. До края на първоначалния период по член 69, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 806/2014/ЕС държавите членки могат да разрешат на институциите, чиито общи пасиви без собствените средства и гарантираните депозити са на стойност над 300 000 000 евро и чиито общи активи са равни или по-малко от 3 000 000 000 евро, да заплатят еднократна сума в размер на 50 000 евро за първите 300 000 000 евро от общите пасиви без собствените средства и гарантираните депозити. За общите пасиви без собствените средства и гарантираните депозити в размер над 300 000 000 евро съответните институции правят вноска в съответствие с членове 4-9 от настоящия регламент.
Член 21
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2015 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 21 октомври 2014 година.
KOMISIJOS DELEGUOTASIS REGLAMENTAS (ES) 2015/63
2014 m. spalio 21 d.
kuriuo papildomos Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/59/ES nuostatos dėl ex ante įnašų, skirtų pertvarkymo finansavimo struktūroms
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2014/59/ES, kuria nustatoma kredito įstaigų ir investicinių įmonių gaivinimo ir pertvarkymo sistema ir iš dalies keičiamos Tarybos direktyva 82/891/EEB, direktyvos 2001/24/EB, 2002/47/EB, 2004/25/EB, 2005/56/EB, 2007/36/EB, 2011/35/ES, 2012/30/ES bei 2013/36/ES ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentai (ES) Nr. 1093/2010 bei (ES) Nr. 648/2012 (1), visų pirma į jos 103 straipsnio 7 ir 8 dalis,
kadangi:
(1)
Direktyva 2014/59/ES reikalaujama, kad valstybės narės nustatytų pertvarkymo finansavimo struktūras, siekdamos užtikrinti, kad pertvarkymo institucija veiksmingai taikytų pertvarkymo priemones ir įgaliojimus. Toms pertvarkymo finansavimo struktūroms turėtų būti skirta pakankamai finansinių išteklių, kad būtų užtikrintas efektyvus pertvarkymo sistemos veikimas, todėl joms suteikiami įgaliojimai rinkti ex ante įnašus iš jų valstybės narės teritorijoje leidimą veikti gavusių įstaigų, įskaitant Sąjungos filialus (toliau - įstaigos);
(2)
valstybės narės pagal Direktyvos 2014/59/ES 103 straipsnio 1 dalį yra įpareigotos rinkti pertvarkymo finansavimo struktūroms skirtus ex ante įnašus ne tik iš įstaigų, bet ir iš Sąjungos filialų. Komisija Sąjungos filialų atžvilgiu taip pat turi įgaliojimus priimti deleguotuosius aktus pagal tos direktyvos 103 straipsnio 7 ir 8 dalis. Tačiau, atsižvelgiant į tai, kad pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2013/36/ES (2) 47 straipsnį už trečiųjų šalių kredito įstaigų filialams taikomus rizikos ribojimo reikalavimus ir priežiūros tvarką atsakomybė tenka valstybėms narėms, daugelį iš šiame deleguotajame reglamente nustatytų rizikos koregavimo matų nebūtų tinkama tiesiogiai taikyti Sąjungos filialams. Nors Sąjungos filialams šis reglamentas netaikomas, jiems būtų galima taikyti specialią tvarką, kurią Komisija ateityje parengtų ir nustatytų deleguotuoju aktu;
(3)
pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 575/2013 (3) 6, 15, 16, 95 ir 96 straipsnius tam tikroms investicinėms įmonėms, turinčioms leidimą teikti tik ribotas paslaugas ir vykdyti ribotą veiklą, netaikomi arba gali būti netaikomi tam tikri kapitalo ir likvidumo reikalavimai. Todėl daugelis rizikos koregavimo matų, kurie turėtų būti nustatyti, joms nebūtų taikomi. Atsižvelgiant į tai, kad valstybėms narėms pagal Direktyvos 2014/59/ES 103 straipsnio 1 dalį taikomas įpareigojimas iš šių investicinių įmonių rinkti ex ante įnašus, skirtus pertvarkymo finansavimo struktūroms, būtų tinkama leisti valstybėms narėms nustatyti rizikos koregavimą, kad būtų išvengta neproporcingos naštos šioms įmonėms. Todėl šis reglamentas toms investicinėms įmonėms neturėtų būti taikomas;
(4)
pagal Direktyvos 2014/59/ES 102 straipsnio 1 dalį valstybės narės turėtų užtikrinti, kad per laikotarpį, kuris prasideda įsigaliojus direktyvai ir baigiasi 2024 m. gruodžio 31 d., jų finansavimo struktūrų finansavimo lėšų suma pasiektų bent 1 % visų įstaigų, turinčių leidimą veikti jų teritorijoje, apdraustųjų indėlių sumos. Per tą laikotarpį įnašai, skirti finansavimo struktūroms, turėtų būti kuo tolygiau paskirstomi per visą laikotarpį iki to laiko, kol bus pasiektas tikslinis lygis, atsižvelgiant į verslo ciklo etapą ir galimą prociklinių įnašų poveikį įnašus mokančių įstaigų finansinei būklei;
(5)
Direktyvos 2014/59/ES 103 straipsnio 1 dalyje reikalaujama įnašus rinkti bent kas metus, kad būtų pasiektas tos direktyvos 102 straipsnyje nurodytas tikslinis lygis. Pagal Direktyvos 2014/59/ES 103 straipsnio 2 dalį metinis įnašas turėtų atitikti įstaigos dydį, atsižvelgiant į tai, kad įnašas turėtų būti pagrįstas fiksuota suma, nustatyta remiantis tos įstaigos įsipareigojimais (bazinis metinis įnašas); antra, jis atitinka įstaigos atitinkamos veiklos rizikos lygį, nes bazinis metinis įnašas turėtų būti koreguojamas proporcingai pagal tos įstaigos rizikos pobūdį (papildomas rizikos koregavimas). Įstaigos dydis yra pirmas įstaigos keliamos rizikos rodiklis. Kuo įstaiga didesnė, tuo labiau tikėtina, kad nepalankiomis sąlygomis pertvarkymo institucija svarstys galimybę viešojo intereso tikslais pertvarkyti tą įstaigą ir pasinaudoti pertvarkymo finansavimo struktūra, kad būtų užtikrintas veiksmingas pertvarkymo priemonių taikymas;
(6)
norint paaiškinti, kaip pertvarkymo institucijos turėtų koreguoti įnašus proporcingai pagal įstaigų rizikos pobūdį, būtina nustatyti rizikos ramsčius ir rodiklius, kurie turėtų būti naudojami įstaigų rizikos pobūdžiui nustatyti, rizikos koregavimo taikymo baziniam metiniam įnašui mechanizmą ir bazinį metinį įnašą, kuris būtų rizikos koregavimo atskaitos taškas. Tie elementai papildytų Direktyvos 2014/59/ES 103 straipsnio 7 dalyje numatytus rizikos kriterijus ir turėtų būti nustatyti taip, kad būtų išlaikytos vienodos sąlygos valstybėse narėse ir tvirta vidaus rinka, išvengiant skirtingų atitinkamoms pertvarkymo finansavimo struktūroms skirtų įnašų apskaičiavimo metodų taikymo valstybėse narėse. Tai sudaro sąlygas palyginti įstaigų mokamus įnašus, skirtus pertvarkymo finansavimo struktūroms, jie taip pat yra nuspėjami įvairių rūšių bankuose, o tai yra svarbus vienodų sąlygų vidaus rinkoje veiksnys;
(7)
Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 806/2014 (4) 5 straipsnio 1 dalyje numatyta, kad Bendra pertvarkymo valdyba (toliau - Valdyba), įsteigta pagal to reglamento 42 straipsnio 1 dalį, taikant tą reglamentą ir Direktyvą 2014/59/ES laikoma atitinkama nacionaline pertvarkymo institucija, kai Valdyba vykdo užduotis ar naudojasi įgaliojimais, kuriuos pagal tą direktyvą turi vykdyti ar jais naudotis nacionalinė pertvarkymo institucija. Atsižvelgiant į tai, kad Reglamento (ES) Nr. 806/2014 70 straipsnio 7 dalimi Valdyba įgaliojama apskaičiuoti įstaigų įnašus į Bendrą pertvarkymo fondą, kuris nuo 2016 m. sausio 1 d. pakeistų finansavimo struktūras bendrame pertvarkymo mechanizme dalyvaujančiose valstybėse narėse, taikant šį reglamentą ir remiantis Direktyvos 2014/59/ES 103 straipsnio 7 dalimi, Valdyba taip pat turėtų būti laikoma pertvarkymo institucija pagal šį reglamentą;
(8)
jei grupių atveju įnašai būtų apskaičiuojami individualiu lygmeniu, nustatant skirtingų grupei priklausančių subjektų bazinį metinį įnašą tam tikri įsipareigojimai būtų skaičiuojami du kartus, nes įsipareigojimai, susiję su susitarimais, kuriuos tai pačiai grupei priklausantys subjektai sudaro tarpusavyje, būtų visų įsipareigojimų, į kuriuos reikia atsižvelgti nustatant kiekvieno grupės subjekto bazinį metinį įnašą, dalis. Taigi reikėtų patikslinti, kaip nustatomas bazinis metinis įnašas grupių atveju, kad būtų atsižvelgta į grupės subjektų tarpusavio sąsajas ir išvengta dvigubo grupės vidaus pozicijų skaičiavimo. Siekiant užtikrinti vienodas sąlygas grupei priklausantiems subjektams ir įstaigoms, kurios yra tos pačios institucinės užtikrinimo sistemos narės arba yra nuolat kontroliuojamos tos pačios centrinės įstaigos, pastarosioms turėtų būti taikoma tokia pati tvarka;
(9)
siekiant apskaičiuoti grupės subjekto bazinį metinį įnašą, visi įsipareigojimai, į kuriuos turi būti atsižvelgiama, neturėtų apimti įsipareigojimų, atsiradusių pagal sutartį, kurią tas grupės subjektas sudarė su bet kuriuo kitu tai pačiai grupei priklausančiu subjektu. Tačiau tokių įsipareigojimų turėtų būti galima neįtraukti tik tuo atveju, jeigu kiekvienas grupės subjektas yra įsteigtas Sąjungoje, jam yra taikomas toks pat visiškas konsolidavimas, tinkamos centralizuoto rizikos įvertinimo, nustatymo ir kontrolės procedūros ir jeigu nėra ar nenumatoma reikšmingų praktinių ar teisinių kliūčių greitai padengti atitinkamus įsipareigojimus, kai sueina terminas. Taip turėtų būti užkirstas kelias neįtraukti įsipareigojimų į įnašų apskaičiavimo pagrindą, jeigu nėra garantijų, kad pablogėjus grupės finansinei būklei grupės vidaus skolinimo pozicijos būtų padengtos. Be to, siekiant užtikrinti, kad grupės vidaus įsipareigojimų neįtraukimas nesuteiktų pranašumo grupės subjektams, kurie pasinaudos šia išimtimi, tokių įsipareigojimų neįtraukusioms atitinkamoms įstaigoms neturėtų būti leista naudoti supaprastintą įnašų sistemą, kurią leidžiama naudoti mažoms įstaigoms, jeigu neįtraukus grupės vidaus įsipareigojimų įstaiga atitiktų supaprastintos sistemos reikalavimus. Siekiant užtikrinti vienodas sąlygas grupei priklausantiems subjektams ir įstaigoms, kurios yra tos pačios institucinės užtikrinimo sistemos narės arba yra nuolat kontroliuojamos tos pačios centrinės įstaigos, pastarosioms turėtų būti taikoma tokia pati tvarka;
(10)
nukrypstant nuo taisyklės, kad įnašai turėtų būti apskaičiuojami individualiu lygmeniu, jeigu centrinė įstaiga turi nuolat kontroliuojamų kredito įstaigų, kurioms pagal nacionalinę teisę visiškai arba iš dalies netaikomi rizikos ribojimo reikalavimai, laikantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 575/2013 10 straipsnio, ex ante įnašų taisyklės turėtų būti taikomos tik centrinei įstaigai ir jos kontroliuojamoms kredito įstaigoms kaip visumai konsoliduotu pagrindu, nes centrinės įstaigos ir visų jos kontroliuojamų įstaigų mokumas ir likvidumas stebimas kaip visumos, remiantis šių įstaigų konsoliduotosiomis ataskaitomis;
(11)
bazinio metinio įnašo nustatymo tvarka taip pat turėtų būti išsamiau patikslinta finansų rinkos infrastruktūrų (FRI) atveju. Kai kurios FRI, tokios kaip pagrindinės sandorio šalys ar centriniai vertybinių popierių depozitoriumai (CVPD), taip pat turi leidimą veikti kaip kredito įstaigos. Tam tikri CVPD vykdo net tik rinkos infrastruktūrų veiklą, bet ir teikia papildomas bankinio tipo paslaugas. Priešingai nei kredito įstaigos, CVPD neturi apdraustųjų indėlių, o daugiausia turi dienos arba vienos nakties likučių, susidariusių dėl atsiskaitymo už vertybinių popierių sandorius paslaugų, kurias jie teikia finansų įstaigoms ar centriniams bankams. Apskritai dėl to nesusidaro pinigų likučiai, kuriuos galima prilyginti lėšoms, telkiamoms siekiant vykdyti bankinę veiklą. Kadangi FRI teikiamos bankinio tipo paslaugos papildo jų pagrindinę tarpuskaitos ar atsiskaitymo veiklą, kurią vykdant tiems subjektams taikomi griežti rizikos ribojimo reikalavimai pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentus (ES) Nr. 648/2012 (5) ir (ES) Nr. 909/2014 (6), taip pat atitinkamos nuostatos pagal Reglamentą (ES) Nr. 575/2013 ir Direktyvą 2013/36/ES, ir atsižvelgiant į tai, kad FRI verslo modelis nekelia tokios rizikos, kokią kelia kredito įstaiga, nustatant tų subjektų visų įsipareigojimų sumą siekiant apskaičiuoti jų bazinį metinį įnašą turėtų būti atsižvelgiama tik į įsipareigojimus, susijusius su tų subjektų bankinio tipo veikla;
(12)
išvestinių finansinių priemonių apskaita atskirose ataskaitose nėra suderinta visoje Sąjungoje, o tai gali turėti įtakos įsipareigojimų sumai, į kurią reikia atsižvelgti apskaičiuojant kiekvieno banko įnašus. Reglamento (ES) Nr. 575/2013 429 straipsnio 6 ir 7 dalyse nurodyta sverto koeficiento metodika taikoma visiems bankams ir ja užtikrinama, kad ta pati išvestinių finansinių priemonių sutartis, visų pirma išvestinių finansinių priemonių sutarčių užskaita, bus vertinama vienodai, nepriklausomai nuo bankui taikomos apskaitos sistemos. Todėl siekiant užtikrinti, kad nustatant bazinį metinį įnašą išvestinės finansinės priemonės būtų vertinamos vienodai ir taip būtų sudarytos sąlygos palyginti jų vertinimą įvairiose įstaigose ir užtikrinti vienodas sąlygas visoje Sąjungoje, išvestinės finansinės priemonės turėtų būti vertinamos pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 429 straipsnio 6 ir 7 dalis. Tačiau, siekiant užtikrinti išvestinių finansinių priemonių vertinimo pagal Reglamentą (ES) Nr. 575/2013 nuspėjamumą, reikėtų numatyti, kad atlikus tokį vertinimą gauta vertė negali būti mažesnė nei 75 % atitinkamų išvestinių finansinių priemonių vertės pagal atitinkamą apskaitos sistemą;
(13)
kai kurios kredito įstaigos yra skatinamąjį finansavimą teikiantys bankai, kurių tikslas yra paremti valstybės narės centrinės, regioninės ar vietos valdžios institucijos viešosios politikos tikslus, daugiausia teikiant skatinamąsias paskolas ne konkurso tvarka ir nesiekiant pelno. Tokių įstaigų teikiamas paskolas tiesiogiai arba netiesiogiai iš dalies garantuoja centrinės, regioninės arba vietos valdžios institucija. Skatinamosios paskolos suteikiamos ne konkurso tvarka ir nesiekiant pelno, ir jomis siekiama paskatinti Sąjungos arba valstybės narės centrinės arba regioninės valdžios institucijos viešosios politikos tikslų įgyvendinimą. Skatinamosios paskolos kartais suteikiamos per kitą įstaigą kaip tarpininkę (perleidžiamosios paskolos). Tokiais atvejais kredito įstaiga tarpininkė skatinamąsias paskolas gauna iš daugiašalio plėtros banko ar viešojo sektoriaus subjekto ir suteikia jas kitoms kredito įstaigoms, kurios tas paskolas teikia galutiniams klientams. Kadangi kredito įstaigos tarpininkės šių paskolų likvidumą iš pirminio skatinamąjį finansavimą teikiančio banko perleidžia skolinančiajai įstaigai ar kitai įstaigai tarpininkei, tokie įsipareigojimai neturėtų būti įtraukiami į visus įsipareigojimus, į kuriuos reikia atsižvelgti apskaičiuojant bazinį metinį įnašą;
(14)
Direktyvos 2014/59/ES 103 straipsnio 1 dalyje reikalaujama, kad visos įstaigos prisidėtų finansuojant pertvarkymo finansavimo struktūras. Tačiau būtina užtikrinti proporcingą ir teisingą pusiausvyrą tarp įpareigojimo kiekvienai įstaigai prisidėti finansuojant pertvarkymo finansavimo struktūrą ir tos įstaigos dydžio, rizikos pobūdžio, jos veiklos apimties ir sudėtingumo, sąsajų su kitomis įstaigomis ar visa finansų sistema, jos žlugimo poveikio finansų rinkoms, kitoms įstaigoms, finansavimo sąlygoms ar visai ekonomikai, taigi tikimybės, kad bus pradėtas įstaigos pertvarkymo procesas ir įstaiga pasinaudos finansavimo struktūra. Į tokius aspektus atsižvelgia pertvarkymo institucijos pagal Direktyvos 2014/59/ES 4 straipsnį priimdamos sprendimą, ar tam tikroms įstaigoms turėtų būti taikomi supaprastinti įpareigojimai, susiję su reikalavimais parengti gaivinimo ir pertvarkymo planus. Vertinant, ar pasiekta tinkama pusiausvyra tarp poreikio laikytis Direktyvoje 2014/59/ES išdėstytų reikalavimų ir įvairių įstaigų, kurioms taikoma ta direktyva, specifikos, taip pat reikėtų atsižvelgti į administracinę naštą tam tikroms įstaigoms ir pertvarkymo institucijoms, atsirandančią dėl metinių įnašų apskaičiavimo;
(15)
mažų įstaigų rizika paprastai nėra didelė, jų keliama sisteminė rizika taip pat dažnai mažesnė, palyginti su didelių įstaigų, ir daugeliu atvejų jų žlugimo poveikis visai ekonomikai yra mažesnis nei didelių įstaigų. Tačiau galimo mažų įstaigų žlugimo poveikio finansiniam stabilumui negalima visiškai atmesti, nes ir mažos įstaigos gali kelti sisteminę riziką dėl savo vaidmens visoje bankų sistemoje, bendro savo tinklų poveikio arba užkrečiamojo poveikio, kurį jos gali sukelti sumažėjus pasitikėjimui bankų sistema;
(16)
atsižvelgiant į tai, kad daugeliu atvejų mažos įstaigos nekelia sisteminės rizikos ir jų pertvarkymo tikimybė yra mažesnė, todėl atitinkamai sumažėja tikimybė, kad joms reikės naudotis pertvarkymo finansavimo struktūromis, palyginti su didelėmis įstaigomis, reikėtų supaprastinti jų metinių įnašų, skirtų pertvarkymo finansavimo struktūroms, apskaičiavimo metodiką. Mažų įstaigų metinius įnašus turėtų sudaryti nustatyto dydžio suma, pagrįsta vien jų baziniu metiniu įnašu ir proporcinga jų dydžiui. Tokia metodika turėtų užtikrinti, kad metinių įnašų sistema būtų proporcinga, atsižvelgiant į tai, kad nustatydama kiekvienos įstaigos metinį įnašą pertvarkymo institucija turi laikytis metinio tikslinio finansavimo struktūros lygio. Todėl nustatyto dydžio suma atspindi faktą, kad daugeliu atvejų mažos įstaigos yra mažiau rizikingos, ir suteikia galimybę platesniu mastu koreguoti didesnių įstaigų, kurių rizika paprastai yra labiau sisteminė, įnašus pagal jų rizikos pobūdį;
(17)
siekiant nustatyti, kokios įstaigos laikomos mažomis, reikėtų taikyti dvigubą ribą: pirmoji riba, pagrįsta visais įsipareigojimais (išskyrus nuosavas lėšas), atėmus apdraustuosius indėlius, turėtų būti lygi 300 mln. EUR arba mažesnė, o antroji, pagrįsta visu turtu, turėtų neviršyti 1 mlrd. EUR. Pastaroji turėtų užkirsti kelią didesnėms įstaigoms, kurios neviršija pirmosios su įsipareigojimų suma susijusios ribos, naudotis supaprastinta sistema;
(18)
mažų įstaigų kategorijoje reikėtų išskirti smulkesnes kategorijas, nes kai kurios įstaigos yra labai mažos, o kitos yra arti didžiausių ribų, leidžiančių joms naudotis supaprastinta sistema. Taikant vienos nustatyto dydžio sumos sistemą, metiniai labai mažų įstaigų įnašai būtų neproporcingai dideli, palyginti su mažų įstaigų, kurios beveik siekia didžiausias ribas, įnašais. Tačiau reikėtų užtikrinti, kad taikant supaprastintą sistemą neatsirastų neproporcingų skirtumų tarp metinių įnašų, kuriuos moka prie mažų įstaigų kategorijos priskirtos didžiausios įstaigos ir įstaigos, kurios vos viršija nustatytas ribas ir neatitinka supaprastintos sistemos reikalavimų. Siekiant išvengti tokio nepageidaujamo poveikio, būtų tikslinga numatyti kelių kategorijų mažų įstaigų, kurių metinius įnašus turėtų sudaryti skirtingos nustatyto dydžio sumos, sistemą. Tai sudarytų sąlygas supaprastintoje sistemoje nustatyti laipsniškai didėjančius įnašus nuo didžiausios nustatyto dydžio sumos iki mažiausio įnašo taikant tokį metodą, pagal kurį bazinis metinis įnašas koreguojamas pagal įstaigos rizikos pobūdį;
(19)
kai pertvarkymo institucija nustato, kad mažos įstaigos rizika yra ypač didelė, pertvarkymo institucija turėtų turėti galimybę nuspręsti, kad atitinkamai įstaigai nebeturėtų būti taikoma supaprastinta sistema ir kad jos įnašas turėtų būti apskaičiuojamas taikant metodą, pagal kurį bazinis metinis įnašas yra koreguojamas atsižvelgiant į kitus nei įstaigos dydis rizikos veiksnius;
(20)
Direktyvos 2014/59/ES 45 straipsnio 3 dalyje nurodytos įstaigos nebus rekapitalizuojamos naudojant pertvarkymo finansavimo struktūras pagal Direktyvos 2014/59/ES 44 ir 101 straipsnius, nes jos bus likviduojamos taikant nacionalines bankroto procedūras arba kitas procedūras, įgyvendinamas pagal Direktyvos 2014/59/ES 38, 40 arba 42 straipsnį, ir nutrauks savo veiklą. Šios procedūros užtikrina, kad tų įstaigų kreditoriai, įskaitant padengtų obligacijų turėtojus, prireikus padengs nuostolius taip, kad būtų pasiekti pertvarkymo tikslai. Todėl nustatant jų įnašus, skirtus pertvarkymo finansavimo struktūroms, reikėtų atsižvelgti į šią specifiką. Vis dėlto, pertvarkymo finansavimo struktūros galėtų būti naudojamos kitiems tikslams, nurodytiems Direktyvos 2014/59/ES 101 straipsnyje. Jeigu kuri nors įstaiga naudoja pertvarkymo finansavimo struktūras bet kuriems iš tokių tikslų, pertvarkymo institucija turėtų turėti galimybę palyginti visų kitų įstaigų, kurioms taikoma Direktyvos 2014/59/ES 45 straipsnio 3 dalis, rizikos pobūdį su įstaigos, pasinaudojusios pertvarkymo finansavimo struktūra, rizikos pobūdžiu ir taikyti šiame deleguotajame akte nustatytą metodiką toms įstaigoms, kurių rizikos pobūdis yra panašus į įstaigos, pasinaudojusios pertvarkymo finansavimo struktūra, rizikos pobūdį arba kurių rizika yra didesnė. Taip pat būtų tinkama sudaryti sąrašą elementų, į kuriuos pertvarkymo institucija turėtų atsižvelgti lygindama rizikos pobūdį;
(21)
siekiant suteikti galimybę valstybių narių pertvarkymo institucijoms vienodai aiškinti Direktyvos 2014/59/ES 103 straipsnio 7 dalyje nustatytus kriterijus, kad įstaigų rizikos rodiklis, naudojamas individualiems įnašams, skirtiems pertvarkymo finansavimo struktūroms, apskaičiuoti, visoje Sąjungoje būtų nustatomas vienodai, reikėtų numatyti kelis rizikos ramsčius ir atitinkamus kiekvieno iš tų rizikos ramsčių rizikos rodiklius, į kuriuos pertvarkymo institucijos atsižvelgtų vertindamos įstaigų rizikos pobūdį. Siekiant užtikrinti derėjimą su priežiūros praktika, rizikos rodiklius turėtų sudaryti šiuo metu turimi arba dar rengiami reguliavimo lyginamieji indeksai;
(22)
kai atitinkamuose teisės aktuose numatytos išimtys, pagal kurias įstaigos atleidžiamos nuo reikalavimų nustatyti tam tikrus rizikos rodiklius įstaigos lygmeniu, ir jeigu, kai taikoma, kompetentingos institucijos leidžia taikyti tokias išimtis, pertvarkymo institucijos turėtų įvertinti atitinkamus rodiklius konsoliduotu arba iš dalies konsoliduotu lygmeniu, kad būtų užtikrintas derėjimas su priežiūros praktika ir kad tomis išimtimis besinaudojančios grupės nebūtų nepelnytai baudžiamos;
(23)
kad būtų užtikrintas nuoseklus pertvarkymo institucijų požiūris į rizikos ramsčių ir rodiklių, į kuriuos jos turi atsižvelgti nustatydamos įstaigų rizikos pobūdį, svarbą, šiame reglamente taip pat reikėtų nustatyti santykinį kiekvieno rizikos ramsčio ir rodiklio svorį. Tačiau svarbu pertvarkymo institucijoms suteikti pakankamai lankstumo vertinant įstaigų rizikos pobūdį: jos turėtų galėti moduliuoti rizikos ramsčių ir rodiklių taikymą, atsižvelgdamos į kiekvienos įstaigos specifiką. To negalima pasiekti vien numatant rizikos pobūdžio vertinimo skalę, pertvarkymo institucijos turi turėti galimybę tam tikru mastu savo nuožiūra spręsti dėl tam tikrų rizikos rodiklių svarbos kiekvienu konkrečiu atveju, todėl tam tikrų rizikos rodiklių svoris turėtų būti tik orientacinis arba reikėtų nustatyti jų skalę, kad pertvarkymo institucijos galėtų priimti sprendimą dėl tų rodiklių svarbos tam tikru konkrečiu atveju;
(24)
nustatant įvairių rodiklių, atitinkančių tam tikrą ramstį, svarbą, ramsčiuose juos reikėtų agreguoti naudojant atskirų rodiklių aritmetinį svertinį vidurkį. Apskaičiuojant galutinį sudėtinį rizikos rodiklį kiekvienai įstaigai, kad būtų išvengta kompensacinio poveikio tarp ramsčių, kai įstaigai, kurios rezultatai gana geri pagal kelis ramsčius ir labai prasti pagal kitus, paprastai būtų priskiriama vidutinė vertė pagal atskirų ramsčių aritmetinį vidurkį, toks skaičiavimas turėtų būti atliekamas remiantis atskirų ramsčių geometriniu svertiniu vidurkiu;
(25)
rizikos, kurią kelia įstaiga, laipsnio vertinimo skalė turėtų būti tokia, kad būtų galima pakankamai moduliuoti įstaigų rizikos pobūdį pagal įvairius rizikos ramsčius ir rodiklius, nustatytus šiame reglamente, ir kartu užtikrinti pakankamą tikrumą ir nuspėjamumą dėl metinių sumų, kurias kaip įnašus įstaigos turės sumokėti pagal Direktyvą 2014/59/ES ir šį reglamentą;
(26)
siekiant užtikrinti, kad įnašai būtų faktiškai sumokėti, būtina nustatyti mokėjimo sąlygas ir būdus. Visų pirma tuo atveju, jei įnašai pagal Direktyvos 2014/59/ES 103 straipsnį mokami ne pinigais, o neatšaukiamais mokėjimo įsipareigojimais, būtina nustatyti neatšaukiamų mokėjimo įsipareigojimų dalį, kurią gali naudoti kiekviena įstaiga, ir įkaito, kuris yra priimtinas šiems neatšaukiamiems mokėjimo įsipareigojimams padengti, rūšį, kad pertvarkymo institucija galėtų užtikrinti faktinį mokėjimą vykdant neatšaukiamą mokėjimo įsipareigojimą, jeigu pertvarkymo institucijai kiltų sunkumų įvykdyti neatšaukiamą mokėjimo įsipareigojimą. Siekiant užtikrinti, kad metiniai įnašai būtų veiksmingai sumokami, būtina numatyti specialius įgaliojimus pertvarkymo institucijoms, kad jos galėtų taikyti administracines sankcijas ir kitas administracines priemones įstaigoms, kurios pažeidžia šiame reglamente nustatytus įnašų apskaičiavimo ir koregavimo reikalavimus, pavyzdžiui, nesilaiko įpareigojimo pateikti pertvarkymo institucijos prašomą informaciją. Pertvarkymo institucija taip pat turėtų turėti įgaliojimą nustatyti dienos delspinigius įstaigai, jeigu atitinkama įstaiga tik iš dalies sumoka mokėtiną metinį įnašą ar jo visai nesumoka arba jeigu įstaiga nesilaiko reikalavimų, išdėstytų pertvarkymo institucijos pranešime. Be to, būtina numatyti konkrečius įpareigojimus kompetentingoms institucijoms ir pertvarkymo institucijoms dalytis informacija;
(27)
siekiant užtikrinti, kad rizikos koregavimas ir toliau atspindėtų pokyčius bankų sektoriuje ir nuolat atitiktų Direktyvos 2014/59/ES reikalavimus, Komisija, remdamasi jo taikymo patirtimi, iki 2016 m. birželio 1 d. peržiūrės rizikos koregavimą, taikomą apskaičiuojant metinius įnašus, visų pirma šiame reglamente nustatyto rizikos koregavimo koeficiento tinkamumą ir galimą poreikį didinti rizikos koregavimo koeficiento viršutinę ribą;
(28)
atsižvelgiant į tai, kad pagal Direktyvos 2014/59/ES 130 straipsnio 1 dalį įpareigojimas valstybėms narėms rinkti metinius įnašus iš jų teritorijoje leidimus veikti gavusių įstaigų taikomas nuo 2015 m. sausio 1 d., šis reglamentas taip pat turėtų būti taikomas nuo 2015 m. sausio 1 d.,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 SKIRSNIS
BENDROSIOS NUOSTATOS
1 straipsnis
Dalykas
Šiuo reglamentu nustatomos taisyklės, kuriomis patikslinama:
a)
pertvarkymo finansavimo struktūroms skirtų įnašų, kuriuos turi mokėti įstaigos, apskaičiavimo ir koregavimo pagal įstaigų rizikos pobūdį metodika;
b)
įstaigų įpareigojimai, susiję su informacija, kurią būtina pateikti įnašams apskaičiuoti, ir su pertvarkymo finansavimo struktūroms skirtų įnašų mokėjimu;
c)
priemonės, skirtos užtikrinti, kad pertvarkymo institucijos patikrintų, ar įnašai sumokėti teisingai.
2 straipsnis
Taikymo sritis
1. Šis reglamentas taikomas įstaigoms, nurodytoms Direktyvos 2014/59/ES 103 straipsnio 1 dalyje ir apibrėžtoms 2 straipsnio 1 dalies 23 punkte. Jis taip pat konsoliduotai taikomas centrinei įstaigai ir jos kontroliuojamoms įstaigoms, kai kontroliuojamoms įstaigoms pagal nacionalinę teisę visiškai arba iš dalies netaikomi rizikos ribojimo reikalavimai, laikantis Reglamento (ES) Nr. 575/2013 10 straipsnio.
2. Bet kokia nuoroda į grupę turėtų apimti centrinę įstaigą ir visas centrinės įstaigos nuolat kontroliuojamas kredito įstaigas, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 575/2013 10 straipsnyje, ir jų patronuojamąsias įstaigas.
3 straipsnis
Apibrėžtys
Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys nustatytos Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2014/49/ES (7) ir Direktyvoje 2014/59/ES. Kitų šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys:
1)
įstaigos - kredito įstaigos, apibrėžtos Direktyvos 2014/59/ES 2 straipsnio 1 dalies 2 punkte, arba investicinės įmonės, apibrėžtos šio straipsnio 2 punkte, taip pat centrinė įstaiga ir visos centrinės įstaigos nuolat kontroliuojamos kredito įstaigos, nurodytos Reglamento (ES) Nr. 575/2013 10 straipsnyje, vertinamos konsoliduotai kaip visuma, jei įvykdytos 2 straipsnio 1 dalyje nustatytos sąlygos;
2)
investicinės įmonės - investicinės įmonės, apibrėžtos Direktyvos 2014/59/ES 2 straipsnio 1 dalies 3 punkte, išskyrus investicines įmones, apibrėžtas Reglamento (ES) Nr. 575/2013 96 straipsnio 1 dalies a arba b punktuose, arba investicines įmones, kurios vykdo Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/39/EB (8) I priedo A skirsnio 8 punkte nurodytą veiklą, bet nevykdo tos direktyvos I priedo A skirsnio 3 ar 6 punktuose nurodytos veiklos;
3)
metinis tikslinis lygis - bendra metinių įnašų suma, kurią kiekvienam įnašų mokėjimo laikotarpiui nustato pertvarkymo institucija, kad būtų pasiektas Direktyvos 2014/59/ES 102 straipsnio 1 dalyje nurodytas tikslinis lygis;
4)
finansavimo struktūra - struktūra, kuria siekiama užtikrinti, kad pertvarkymo institucija veiksmingai taikytų pertvarkymo priemones ir įgaliojimus, kaip nurodyta Direktyvos 2014/59/ES 100 straipsnio 1 dalyje;
5)
metinis įnašas - Direktyvos 2014/59/ES 103 straipsnyje nurodyta nacionalinei finansavimo struktūrai skirta suma, kurią įnašų mokėjimo laikotarpiu iš kiekvienos šio reglamento 2 straipsnyje nurodytos įstaigos renka pertvarkymo institucija;
6)
įnašų mokėjimo laikotarpis yra kalendoriniai metai;
7)
pertvarkymo institucija - Direktyvos 2014/59/ES 2 straipsnio 1 dalies 18 punkte nurodyta institucija arba bet kokia kita atitinkama institucija, kurią valstybė narė paskiria taikydama Direktyvos 2014/59/ES 100 straipsnio 2 ir 6 dalis;
8)
kompetentinga institucija - kompetentinga institucija, apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 575/2013 4 straipsnio 1 dalies 40 punkte;
9)
indėlių garantijų sistemos (IGS) - sistemos, nurodytos Direktyvos 2014/49/ES 1 straipsnio 2 dalies a, b arba c punkte;
10)
apdraustieji indėliai - indėliai, nurodyti Direktyvos 2014/49/ES 6 straipsnio 1 dalyje, išskyrus laikinas dideles sumas sąskaitoje, nustatytas tos direktyvos 6 straipsnio 2 dalyje;
11)
visi įsipareigojimai - visi įsipareigojimai, nustatyti Tarybos direktyvos 86/635/EEB (9) 3 skirsnyje arba tarptautiniuose finansinės atskaitomybės standartuose, nurodytuose Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 1606/2002 (10);
(12)
visas turtas - visas turtas, nustatytas Direktyvos 86/635/EB 3 skirsnyje arba tarptautiniuose finansinės atskaitomybės standartuose, nurodytuose Reglamente (EB) Nr. 1606/2002;
13)
bendra rizikos pozicija - bendra rizikos pozicijos suma, apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 575/2013 92 straipsnio 3 dalyje;
14)
bendro 1 lygio nuosavo kapitalo pakankamumo koeficientas - koeficientas, nurodytas Reglamento (ES) Nr. 575/2013 92 straipsnio 2 dalies a punkte;
15)
minimalus nuosavų lėšų ir tinkamų įsipareigojimų reikalavimas - minimalus nuosavų lėšų ir tinkamų įsipareigojimų reikalavimas, nurodytas Direktyvos 2014/59/ES 45 straipsnio 1 dalyje;
16)
nuosavos lėšos - nuosavos lėšos, apibrėžtos Reglamento (ES) Nr. 575/2013 4 straipsnio 1 dalies 118 punkte;
17)
tinkami įsipareigojimai - įsipareigojimai ir kapitalo priemonės, apibrėžti Direktyvos 2014/59/ES 2 straipsnio 1 dalies 71 punkte;
18)
sverto koeficientas - sverto koeficientas, apibrėžtas Reglamento (ES) Nr. 575/2013 429 straipsnyje;
19)
padengimo likvidžiuoju turtu rodiklis (LCR) - padengimo likvidžiuoju turtu rodiklis, apibrėžtas Reglamento (ES) Nr. 575/2013 412 straipsnyje ir patikslintas Komisijos deleguotajame reglamente (ES) 2015/61 (11);
20)
grynasis pastovaus finansavimo rodiklis (NSFR) - grynasis pastovaus finansavimo rodiklis, apie kurį teikiama informacija pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 415 straipsnį;
21)
pagrindinė sandorio šalis - juridinis asmuo, apibrėžtas Reglamento (ES) Nr. 648/2012 2 straipsnio 1 punkte;
22)
išvestinės finansinės priemonės - išvestinės finansinės priemonės pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 II priedą;
23)
centrinis vertybinių popierių depozitoriumas (CVPD) - juridinis asmuo, apibrėžtas Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 909/2014 (12) 2 straipsnio 1 dalies 1 punkte ir 54 straipsnyje;
24)
atsiskaitymas - vertybinių popierių sandorio užbaigimas, apibrėžtas Reglamento (ES) Nr. xxxx/2014 2 straipsnio 1 dalies 2 punkte;
25)
tarpuskaita - pozicijų nustatymo procesas, apibrėžtas Reglamento (ES) Nr. 648/2012 2 straipsnio 3 punkte;
26)
finansų rinkos infrastruktūra - šiame reglamente tai pagrindinė sandorio šalis, nurodyta šio straipsnio 21 punkte, arba centrinis vertybinių popierių depozitoriumas, nurodytas šio straipsnio 23 punkte, kuriems suteiktas veiklos leidimas pagal Direktyvos 2013/36/ES 8 straipsnį;
27)
skatinamąjį finansavimą teikiantis bankas - valstybės narės centrinės arba regioninės valdžios institucijos įsteigta įstaiga arba subjektas, ne konkurso tvarka ir nesiekdamas pelno teikiantis skatinamąsias paskolas, kuriomis siekiama paskatinti tos valdžios institucijos viešosios politikos tikslų įgyvendinimą, jeigu tai institucijai nustatyta prievolė apsaugoti tos įstaigos arba subjekto ekonominį pagrindą ir išlaikyti jo gyvybingumą per visą jo gyvavimo laikotarpį arba jeigu ta institucija tiesiogiai arba netiesiogiai garantuoja bent 90 % jo suteikto pirminio finansavimo ar skatinamųjų paskolų;
28)
skatinamoji paskola - ne konkurso tvarka ir nesiekiant pelno skatinamąjį finansavimą teikiančio banko arba per banką tarpininką teikiama paskola, kuria siekiama paskatinti valstybės narės centrinės arba regioninės valdžios institucijų viešosios politikos tikslų įgyvendinimą;
29)
įstaiga tarpininkė - kredito įstaiga, kuri tarpininkauja teikiant skatinamąsias paskolas, jei ji neteikia jų kaip kredito galutiniam klientui.
2 SKIRSNIS
METODIKA
4 straipsnis
Metinių įnašų nustatymas
1. Pertvarkymo institucijos kiekvienos įstaigos mokėtinus metinius įnašus nustato proporcingai pagal įstaigos rizikos pobūdį, remdamosi įstaigos pagal 14 straipsnį pateikta informacija ir taikydamos šiame skirsnyje nustatytą metodiką.
2. Pertvarkymo institucija 1 dalyje nurodytą metinį įnašą nustato remdamasi pertvarkymo finansavimo struktūros metiniu tiksliniu lygiu, atsižvelgdama į tikslinį lygį, kuris turi būti pasiektas iki 2024 m. gruodžio 31 d. pagal Direktyvos 2014/59/ES 102 straipsnio 1 dalį, ir remdamasi visų jos teritorijoje leidimą veikti turinčių įstaigų apdraustųjų indėlių vidutine ankstesnių metų suma, apskaičiuojama kas ketvirtį.
5 straipsnis
Bazinio metinio įnašo rizikos koregavimas
1. Direktyvos 2014/59/ES 103 straipsnio 2 dalyje nurodyti įnašai apskaičiuojami neįskaitant šių įsipareigojimų:
a)
grupės vidaus įsipareigojimų, atsirandančių dėl sandorių, kuriuos įstaiga sudaro su tai pačiai grupei priklausančia įstaiga, jeigu laikomasi visų šių sąlygų:
i)
kiekviena įstaiga yra įsteigta Sąjungoje;
ii)
kiekviena įstaiga yra įtraukta į tą pačią visiškai konsoliduotą priežiūrą pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 6-17 straipsnius ir joms taikomos atitinkamos centralizuoto rizikos vertinimo, nustatymo ir kontrolės procedūros, ir
iii)
šiuo metu nėra arba nenumatoma reikšmingų praktinių ar teisinių kliūčių suėjus terminui greitai padengti įsipareigojimą;
b)
įsipareigojimų, kuriuos įstaiga, kuri yra Direktyvos 2014/59/ES 2 straipsnio 1 dalies 8 punkte nurodytos institucinės užtikrinimo sistemos (IUS) narė ir kuriai kompetentinga institucija leido taikyti Reglamento (ES) Nr. 575/2013 113 straipsnio 7 dalį, prisiima pagal susitarimą, sudarytą su kita įstaiga, kuri yra tos pačios IUS narė;
c)
valstybėje narėje, pasirinkusioje Reglamento (ES) Nr. 648/2012 14 straipsnio 5 dalyje numatytą galimybę, įsteigtos pagrindinės sandorio šalies įsipareigojimų, susijusių su to reglamento 2 straipsnio 3 dalyje apibrėžta tarpuskaitos veikla, įskaitant įsipareigojimus, atsirandančius dėl bet kokių priemonių, kurių imasi pagrindinė sandorio šalis, kad laikytųsi garantinės įmokos reikalavimų, sukurtų įsipareigojimų neįvykdymo fondą ir turėtų pakankamai iš anksto finansuojamų finansinių išteklių galimiems nuostoliams padengti pagal įsipareigojimų neįvykdymo srautą laikydamasi to reglamento, taip pat kad galėtų investuoti savo finansinius išteklius pagal to reglamento 47 straipsnį;
d)
centrinių vertybinių popierių depozitoriumų įsipareigojimų, susijusių su centrinio vertybinių popierių depozitoriumo veikla, įskaitant įsipareigojimus centrinio vertybinių popierių depozitoriumo dalyviams ar paslaugų teikėjams, kurių terminas trumpesnis nei septynios dienos ir kurie atsiranda dėl veiklos, kuriai jis yra gavęs leidimą teikti papildomas bankinio tipo paslaugas pagal Reglamento (ES) Nr. 909/2014 IV antraštinę dalį, tačiau išskyrus kitus įsipareigojimus, atsirandančius dėl tokių bankinio tipo paslaugų;
e)
investicinių įmonių įsipareigojimų, atsirandančių dėl turimo klientų turto arba klientų lėšų, įskaitant klientų turtą arba klientų lėšas, turimus kolektyvinio investavimo į perleidžiamus vertybinius popierius subjektų (KIPVPS), kaip apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/65/EB (13) 1 straipsnio 2 dalyje, arba alternatyvaus investavimo fondų (AIF), kaip apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2011/61/ES (14) 4 straipsnio 1 dalies a punkte, vardu, su sąlyga, kad toks klientas yra apsaugotas pagal taikomą bankroto teisę;
f)
įstaigų, teikiančių skatinamąsias paskolas, atveju - įstaigos tarpininkės įsipareigojimų bankui iniciatoriui arba kitam skatinamąjį finansavimą teikiančiam bankui ar kitai įstaigai tarpininkei ir pirminio skatinamąjį finansavimą teikiančio banko įsipareigojimų jo finansavimo šalims, jeigu šių įsipareigojimų suma atitinka tos įstaigos skatinamąsias paskolas.
2. 1 dalies a ir b punktuose nurodyti įsipareigojimai kiekvieno sandorio atveju vienodai atskaitomi iš įstaigų, kurios yra 1 dalies a ir b punktuose nurodytų sandorių ar susitarimų šalys, visų įsipareigojimų sumos.
3. Taikant šį skirsnį, 1 dalyje nurodytų įsipareigojimų, atsirandančių dėl išvestinių finansinių priemonių sutarčių, metinės vidutinės sumos, apskaičiuojamos kas ketvirtį, vertė nustatoma pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 429 straipsnio 6 ir 7 dalis.
Tačiau įsipareigojimų, atsirandančių dėl išvestinių finansinių priemonių sutarčių, nustatyta vertė negali būti mažesnė nei 75 % tų pačių įsipareigojimų vertės, kuri gaunama pritaikius apskaitos nuostatas, kurios atitinkamai įstaigai taikomos finansinės atskaitomybės tikslais.
Jeigu pagal įstaigai taikomus nacionalinius apskaitos standartus nėra apskaitos priemonės, skirtos tam tikrų išvestinių finansinių priemonių pozicijai, nes jos nėra įtrauktos į balansą, įstaiga pertvarkymo institucijai praneša tų išvestinių finansinių priemonių teigiamų tikrųjų verčių sumą kaip pakeitimo išlaidas ir jas prideda prie savo balansinių apskaitinių verčių.
4. Taikant šį skirsnį, į 1 dalyje nurodytus visus įsipareigojimus neįtraukiama įsipareigojimų, atsirandančių dėl išvestinių finansinių priemonių sutarčių, apskaitinė vertė ir įtraukiama atitinkama vertė, nustatyta pagal 3 dalį.
5. Kad patikrintų, ar laikomasi visų 1-4 dalyse nurodytų sąlygų ir reikalavimų, pertvarkymo institucija remiasi atitinkamais kompetentingų institucijų atliktais vertinimais, kurie pateikiami pagal Direktyvos 2014/59/ES 90 straipsnį.
6 straipsnis
Rizikos ramsčiai ir rodikliai
1. Pertvarkymo institucija įstaigų rizikos pobūdį įvertina pagal šiuos keturis rizikos ramsčius:
a)
rizikos pozicija;
b)
finansavimo šaltinių stabilumas ir įvairovė;
c)
įstaigos svarba finansų sistemos stabilumui arba ekonomikai;
d)
papildomi rizikos rodikliai, kuriuos nustato pertvarkymo institucija.
2. Rizikos pozicijos ramstį sudaro šie rizikos rodikliai:
a)
įstaigos turimos nuosavos lėšos ir tinkami įsipareigojimai, viršijantys minimalų nuosavų lėšų ir tinkamų įsipareigojimų reikalavimą;
b)
sverto koeficientas;
c)
bendro 1 lygio nuosavo kapitalo pakankamumo koeficientas;
d)
bendra rizikos pozicija, padalyta iš viso turto.
3. Finansavimo šaltinių stabilumo ir įvairovės ramstį sudaro šie rizikos rodikliai:
a)
grynasis pastovaus finansavimo rodiklis;
b)
padengimo likvidžiuoju turtu rodiklis.
4. Įstaigos svarbos finansų sistemos stabilumui arba ekonomikai ramstį sudaro rodiklis „Tarpbankinių paskolų ir indėlių Europos Sąjungoje dalis, atitinkanti įstaigos svarbą įsisteigimo valstybės narės ekonomikai“.
5. Papildomų rizikos rodiklių, kuriuos nustato pertvarkymo institucija, ramstį sudaro šie rodikliai:
a)
prekybos veikla, nebalansinės pozicijos, išvestinės finansinės priemonės, sudėtingumas ir sėkmingo pertvarkymo galimybė;
b)
narystė institucinėje užtikrinimo sistemoje;
c)
ankstesnės nepaprastosios viešosios finansinės paramos mastas.
Nustatydama papildomų rizikos rodiklių, kuriuos nustato pertvarkymo institucija, ramsčiui priskiriamus skirtingus rizikos rodiklius, pertvarkymo institucija atsižvelgia į šių rodiklių svarbą pagal tikimybę, kad atitinkama įstaiga gali būti pertvarkoma, ir pagal paskesnio pertvarkymo finansavimo struktūros panaudojimo tikimybę, jeigu įstaiga būtų pertvarkyta.
6. Nustatydama 5 dalies a punkte nurodytus rodiklius „Prekybos veikla, nebalansinės pozicijos, išvestinės finansinės priemonės, sudėtingumas ir sėkmingo pertvarkymo galimybė“, pertvarkymo institucija atsižvelgia į šiuos dalykus:
a)
įstaigos rizikos padidėjimą dėl:
i)
prekybos veiklos svarbos, palyginti su balanso dydžiu, nuosavų lėšų lygiu, pozicijų rizikingumu ir bendru verslo modeliu;
ii)
nebalansinių pozicijų svarbos, palyginti su balanso dydžiu, nuosavų lėšų lygiu ir pozicijų rizikingumu;
iii)
išvestinių finansinių priemonių sumos svarbos, palyginti su balanso dydžiu, nuosavų lėšų lygiu, pozicijų rizikingumu ir bendru verslo modeliu;
iv)
masto, kuriuo įstaigos verslo modelis ir organizacinė struktūra yra laikomi sudėtingais pagal Direktyvos 2014/59/ES II antraštinės dalies II skyrių;
b)
įstaigos rizikos sumažėjimą dėl:
i)
santykinės išvestinių finansinių priemonių, kurių tarpuskaita atliekama per pagrindinę sandorio šalį, sumos;
ii)
masto, kuriuo įstaiga gali būti greitai ir be teisinių kliūčių pertvarkyta pagal Direktyvos 2014/59/ES II antraštinės dalies II skyrių.
7. Nustatydama 5 dalies b punkte nurodytą rodiklį, pertvarkymo institucija atsižvelgia į šiuos dalykus:
a)
ar lėšų suma, kuri yra nedelsiant prieinama tiek rekapitalizavimo, tiek finansavimo likvidumui užtikrinti tikslais, siekiant suteikti paramą paveiktai įstaigai tuo atveju, jeigu kiltų problemų, yra pakankamai didelė, kad tai įstaigai būtų galima suteikti patikimą ir veiksmingą paramą;
b)
kokio lygio yra teisinis ar sutartinis tikrumas, kad a punkte nurodytos lėšos bus visiškai panaudotos prieš tai, kai gali būti prašoma bet kokios nepaprastosios viešosios finansinės paramos.
8. 5 dalies c punkte nurodytam rizikos rodikliui priskiriama didžiausia vertė pagal skalę, nurodytą pagal I priedo 3 žingsnį, šiais atvejais:
a)
bet kokiai įstaigai, kuri priklauso grupei, kuri yra restruktūrizuojama gavus bet kokias valstybės ar lygiavertes lėšas, pavyzdžiui, iš pertvarkymo finansavimo struktūros, ir kurios restruktūrizavimo ar veiklos nutraukimo laikotarpis dar nesibaigė, išskyrus paskutinius dvejus restruktūrizavimo plano įgyvendinimo metus;
b)
bet kokiai įstaigai, kuri yra likviduojama, iki likvidavimo plano įgyvendinimo pabaigos (jeigu ji vis dar privalo mokėti įnašą).
Visų kitų įstaigų atveju jam priskiriama mažiausia vertė pagal skalę, nurodytą pagal I priedo 3 žingsnį.
9. Taikant 6-8 dalis, pertvarkymo institucija remiasi kompetentingų institucijų atliktais vertinimais, jeigu jie turimi.
7 straipsnis
Kiekvieno rizikos ramsčio ir rodiklio santykinis svoris
1. Vertindama kiekvienos įstaigos rizikos pobūdį pertvarkymo institucija rizikos ramsčiams taiko šiuos svorius:
a)
rizikos pozicija: 50 %;
b)
finansavimo šaltinių stabilumas ir įvairovė: 20 %;
c)
įstaigos svarba finansų sistemos stabilumui arba ekonomikai: 10 %;
d)
papildomi rizikos rodikliai, kuriuos nustato pertvarkymo institucija: 20 %.
2. Rizikos rodiklių, kuriuos pertvarkymo institucijos vertina siekdamos nustatyti rizikos pozicijos ramstį, santykiniai svoriai yra šie:
a)
įstaigos turimos nuosavos lėšos ir tinkami įsipareigojimai, viršijantys minimalų nuosavų lėšų ir tinkamų įsipareigojimų reikalavimą: 25 %;
b)
sverto koeficientas: 25 %;
c)
bendro 1 lygio nuosavo kapitalo pakankamumo koeficientas: 25 %;
d)
bendra rizikos pozicija, padalyta iš viso turto: 25 %.
3. Kiekvienam finansavimo šaltinių stabilumo ir įvairovės ramsčio rizikos rodikliui priskiriamas vienodas svoris.
4. Kiekvieno rizikos rodiklio, kuriuos pertvarkymo institucijos vertina siekdamos nustatyti papildomų rizikos rodiklių, kuriuos nustato pertvarkymo institucija, ramstį, santykiniai svoriai yra šie:
a)
prekybos veikla ir nebalansinės pozicijos, išvestinės finansinės priemonės, sudėtingumas ir sėkmingo pertvarkymo galimybė: 45 %;
b)
narystė institucinėje užtikrinimo sistemoje: 45 %;
c)
ankstesnės nepaprastosios viešosios finansinės paramos mastas: 10 %.
Taikydama b punkte nurodytą rodiklį, pertvarkymo institucija atsižvelgia į a punkte nurodyto rodiklio santykinį svorį.
8 straipsnis
Rizikos rodiklių taikymas konkrečiais atvejais
1. Jeigu kompetentinga institucija įstaigai leido netaikyti reikalavimų pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 8 ir 21 straipsnius, šio reglamento 6 straipsnio 3 dalies b punkte nurodytą rodiklį pertvarkymo institucija taiko likvidumo pogrupio lygmeniu. Vertė, gauta tą rodiklį apskaičiavus likvidumo pogrupio lygmeniu, priskiriama kiekvienai likvidumo pogrupiui priklausančiai įstaigai skaičiuojant tos įstaigos rizikos rodiklį.
2. Jeigu pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 7 straipsnio 1 dalį kompetentinga institucija įstaigai leido visiškai netaikyti kapitalo reikalavimų individualiu lygmeniu ir pagal Direktyvos 2014/59/ES 45 straipsnio 12 dalį pertvarkymo institucija tai pačiai įstaigai taip pat leido visiškai netaikyti minimalaus nuosavų lėšų ir tinkamų įsipareigojimų reikalavimo individualiu lygmeniu, šio reglamento 6 straipsnio 2 dalies a punkte nurodytas rodiklis gali būti apskaičiuojamas konsoliduotu lygmeniu. Vertė, gauta tą rodiklį apskaičiavus konsoliduotu lygmeniu, priskiriama kiekvienai grupei priklausančiai įstaigai skaičiuojant tos įstaigos rizikos rodiklį.
3. Jeigu kompetentinga institucija įstaigai leido netaikyti reikalavimų kitomis Reglamente (ES) Nr. 575/2013 apibrėžtomis aplinkybėmis, atitinkami rodikliai gali būti apskaičiuojami konsoliduotu lygmeniu. Vertė, gauta tuos rodiklius apskaičiavus konsoliduotu lygmeniu, priskiriama kiekvienai grupei priklausančiai įstaigai skaičiuojant tos įstaigos rizikos rodiklius.
9 straipsnis
Rizikos koregavimo taikymas baziniam metiniam įnašui
1. Pertvarkymo institucija kiekvienai įstaigai nustato papildomą rizikos koregavimo koeficientą derindama 6 straipsnyje nurodytus rizikos rodiklius ir taikydama I priede pateiktą formulę ir procedūras.
2. Nedarant poveikio 10 straipsniui, pertvarkymo institucija kiekvienos įstaigos metinį įnašą kiekvienam įnašų mokėjimo laikotarpiui nustato bazinį metinį įnašą padaugindama iš papildomo rizikos koregavimo koeficiento pagal I priede pateiktą formulę ir procedūras.
3. Rizikos koregavimo koeficientas yra skalėje nuo 0,8 iki 1,5.
10 straipsnis
Mažų įstaigų metiniai įnašai
1. Įstaigos, kurių visi įsipareigojimai, atėmus nuosavas lėšas ir apdraustuosius indėlius, sudaro 50 000 000 EUR arba mažiau ir kurių visas turtas yra mažesnis nei 1 000 000 000 EUR, už kiekvieną įnašų mokėjimo laikotarpį kaip metinį įnašą moka nustatyto dydžio 1 000 EUR sumą.
2. Įstaigos, kurių visi įsipareigojimai, atėmus nuosavas lėšas ir apdraustuosius indėlius, viršija 50 000 000 EUR, tačiau sudaro 100 000 000 EUR arba mažiau, ir kurių visas turtas yra mažesnis nei 1 000 000 000 EUR, už kiekvieną įnašų mokėjimo laikotarpį kaip metinį įnašą moka nustatyto dydžio 2 000 EUR sumą.
3. Įstaigos, kurių visi įsipareigojimai, atėmus nuosavas lėšas ir apdraustuosius indėlius, viršija 100 000 000 EUR, tačiau sudaro 150 000 000 EUR arba mažiau, ir kurių visas turtas yra mažesnis nei 1 000 000 000 EUR, už kiekvieną įnašų mokėjimo laikotarpį kaip metinį įnašą moka nustatyto dydžio 7 000 EUR sumą.
4. Įstaigos, kurių visi įsipareigojimai, atėmus nuosavas lėšas ir apdraustuosius indėlius, viršija 150 000 000 EUR, tačiau sudaro 200 000 000 EUR arba mažiau, ir kurių visas turtas yra mažesnis nei 1 000 000 000 EUR, už kiekvieną įnašų mokėjimo laikotarpį kaip metinį įnašą moka nustatyto dydžio 15 000 EUR sumą.
5. Įstaigos, kurių visi įsipareigojimai, atėmus nuosavas lėšas ir apdraustuosius indėlius, viršija 200 000 000 EUR, tačiau sudaro 250 000 000 EUR arba mažiau, ir kurių visas turtas yra mažesnis nei 1 000 000 000 EUR, už kiekvieną įnašų mokėjimo laikotarpį kaip metinį įnašą moka nustatyto dydžio 26 000 EUR sumą.
6. Įstaigos, kurių visi įsipareigojimai, atėmus nuosavas lėšas ir apdraustuosius indėlius, viršija 250 000 000 EUR, tačiau sudaro 300 000 000 EUR arba mažiau, ir kurių visas turtas yra mažesnis nei 1 000 000 000 EUR, už kiekvieną įnašų mokėjimo laikotarpį kaip metinį įnašą moka nustatyto dydžio 50 000 EUR sumą.
7. Nedarant poveikio 8 daliai, jeigu įstaiga pateikia pakankamai įrodymų, kad 1-6 dalyse nurodyta nustatyto dydžio suma yra didesnė nei pagal 5 straipsnį apskaičiuotas įnašas, pertvarkymo institucija taiko mažesnę sumą.
8. Nepaisydama 1-6 dalių, pertvarkymo institucija gali priimti pagrįstą sprendimą, kuriuo nustato, kad įstaigos rizikos pobūdis yra neproporcingas jos mažam dydžiui, ir tai įstaigai taikyti 5-9 straipsnius. Sprendimas grindžiamas šiais kriterijais:
a)
įstaigos verslo modeliu;
b)
įstaigos pagal 14 straipsnį pateikta informacija;
c)
rizikos ramsčiais ir rodikliais, nurodytais 6 straipsnyje;
d)
kompetentingos institucijos atliktu tos įstaigos rizikos pobūdžio vertinimu.
9. 1-8 dalys netaikomos toms įstaigoms, kurių visi įsipareigojimai, atėmus nuosavas lėšas ir apdraustuosius indėlius ir neįskaitant 5 straipsnio 1 dalyje nurodytų įsipareigojimų, sudaro 300 000 000 EUR arba mažiau.
10. Į 5 straipsnio 1 dalyje nurodytus atskaitymus neatsižvelgiama 1-9 dalis taikant įstaigoms, kurių visi įsipareigojimai, atėmus nuosavas lėšas ir apdraustuosius indėlius, prieš atskaitant 5 straipsnio 1 dalyje nurodytus įsipareigojimus, sudaro 300 000 000 EUR arba mažiau.
11 straipsnis
Įstaigų, kurioms taikoma Direktyvos 2014/59/ES 45 straipsnio 3 dalis, metiniai įnašai
1. Nedarant poveikio 10 straipsniui, Direktyvos 2014/59/ES 45 straipsnio 3 dalyje nurodytų įstaigų metiniai įnašai apskaičiuojami pagal 9 straipsnį naudojant 50 % jų bazinio metinio įnašo.
2. Jeigu pertvarkymo finansavimo struktūra Direktyvos 2014/59/ES 45 straipsnio 3 dalyje nurodytų įstaigų atžvilgiu valstybėje narėje panaudojama bet kokiais Direktyvos 2014/59/ES 101 straipsnyje nurodytais tikslais, pertvarkymo institucija gali priimti pagrįstą sprendimą, kuriuo nustatoma, kad 5-9 straipsniai taikomi toms įstaigoms, kurių rizikos pobūdis yra panašus į įstaigos, kuri pasinaudojo pertvarkymo finansavimo struktūra bet kokiu Direktyvos 2014/59/ES 101 straipsnyje nurodytu tikslu, arba kurių rizika yra didesnė. Kad, siekdama priimti pagrįstą sprendimą, nustatytų rizikos pobūdžio panašumą, pertvarkymo institucija atsižvelgia į visus šiuos dalykus:
a)
tos įstaigos verslo modelį;
b)
tos įstaigos pagal 14 straipsnį pateiktą informaciją;
c)
rizikos ramsčius ir rodiklius, nurodytus 6 straipsnyje;
d)
kompetentingos institucijos atliktą tos įstaigos rizikos pobūdžio vertinimą.
12 straipsnis
Naujai prižiūrimos įstaigos arba statuso pakeitimas
1. Jeigu įstaiga yra naujai prižiūrima įstaiga tik įnašų mokėjimo laikotarpio dalį, dalinis įnašas nustatomas 3 skirsnyje nustatytą metodiką taikant jos metinio įnašo sumai, apskaičiuotai paskesniam įnašų mokėjimo laikotarpiui, atsižvelgiant į visų įnašų mokėjimo laikotarpio mėnesių, kai įstaiga yra prižiūrima, skaičių.
2. Įstaigos, įskaitant mažą įstaigą, statuso pasikeitimas per įnašų mokėjimo laikotarpį neturi įtakos tais konkrečiais metais mokėtinam metiniam įnašui.
13 straipsnis
Metinių įnašų rinkimo procesas
1. Pertvarkymo institucija kiekvienai 2 straipsnyje nurodytai įstaigai praneša savo sprendimą, kuriuo nustatomas metinis įnašas, kurį kiekviena įstaiga turi mokėti vėliausiai kiekvienų metų gegužės 1 d.
2. Pertvarkymo institucija sprendimą praneša bet kuriuo iš šių būdų:
a)
elektroniniu būdu arba kitomis panašiomis ryšių priemonėmis, kurios leidžia patvirtinti gavimą;
b)
registruotu paštu su gavimo patvirtinimu.
3. Sprendime nurodoma metinio įnašo mokėjimo sąlyga ir būdas, taip pat Direktyvos 2014/59/ES 103 straipsnyje nurodyta neatšaukiamų mokėjimo įsipareigojimų dalis, kurią gali naudoti kiekviena įstaiga. Pertvarkymo institucija priima tik tokios rūšies įkaitą ir tik tokiomis sąlygomis, kuriomis jį būtų galima greitai realizuoti net ir tuo atveju, jeigu pertvarkymo sprendimas būtų priimtas savaitgalį. Įkaitas vertinamas konservatyviai siekiant atspindėti smarkiai pablogėjusias rinkos sąlygas.
4. Nedarant poveikio bet kokioms kitoms pertvarkymo institucijos turimoms taisomosioms priemonėms, dalinio sumokėjimo, nemokėjimo ar sprendime nustatyto reikalavimo nesilaikymo atveju atitinkamai įstaigai nustatomi dienos delspinigiai nuo nesumokėtos sumos.
Dienos delspinigiai skaičiuojami kiekvieną dieną nuo mokėtinos sumos, taikant palūkanų normą, kurią Europos Centrinis Bankas taiko savo pagrindinėms refinansavimo operacijoms ir kuri paskelbta Europos Sąjungos oficialiojo leidinio C serijoje, galiojusi to mėnesio, kurį sueina mokėjimo terminas, pirmą kalendorinę dieną, padidinus ją aštuoniais procentiniais punktais nuo dienos, kai įmoka turėjo būti sumokėta.
5. Jeigu įstaiga yra naujai prižiūrima įstaiga tik įnašų mokėjimo laikotarpio dalį, jos dalinis metinis įnašas renkamas kartu su metiniu įnašu, mokėtinu už paskesnį įnašų mokėjimo laikotarpį.
3 SKIRSNIS
ADMINISTRACINIAI ASPEKTAI IR SANKCIJOS
14 straipsnis
Įstaigų ataskaitų teikimo pareigos
1. Įstaigos pertvarkymo institucijoms pateikia naujausias patvirtintas metines finansines ataskaitas, turimas iki metų, ėjusių prieš įnašų mokėjimo laikotarpį, gruodžio 31 d., kartu su teisės aktų nustatytą auditą atliekančio auditoriaus ar audito įmonės pateikta nuomone, pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2013/34/ES (15) 32 straipsnį.
2. Įstaigos pertvarkymo institucijai pateikia bent II priede nurodytą informaciją atskiro subjekto lygmeniu.
3. II priede nurodyta informacija, įtraukta į Komisijos įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 680/2014 (16) nustatytus priežiūros ataskaitų teikimo reikalavimus arba, kai taikoma, į bet kuriuos kitus priežiūros ataskaitų teikimo reikalavimus, kurie taikomi įstaigai pagal nacionalinę teisę, pertvarkymo institucijai teikiama taip, kaip ją įstaiga pateikė naujausioje atitinkamoje priežiūros ataskaitoje, pateiktoje kompetentingai institucijai dėl 1 dalyje nurodytos metinės finansinės ataskaitos ataskaitinių metų.
4. 1-3 dalyse nurodyta informacija pateikiama vėliausiai kiekvienų metų sausio 31 d. ir apima ankstesnių metų, pasibaigusių gruodžio 31 d., arba taikomų atitinkamų finansinių metų, duomenis. Jeigu sausio 31 d. yra nedarbo diena, informacija pateikiama kitą darbo dieną.
5. Jeigu pertvarkymo institucijoms pateiktą informaciją arba duomenis reikia atnaujinti ar pataisyti, tokia atnaujinta ar pataisyta informacija pertvarkymo institucijoms pateikiama nepagrįstai nedelsiant.
6. II priede nurodytą informaciją įstaigos teikia pertvarkymo institucijos nurodyta duomenų forma ir pateikimo būdais.
7. Pagal 2 ir 3 dalis teikiamai informacijai taikomi konfidencialumo ir profesinės paslapties reikalavimai, nustatyti Direktyvos 2014/59/ES 84 straipsnyje.
15 straipsnis
Pertvarkymo institucijų pareiga keistis informacija
1. Siekiant iki kiekvienų metų vasario 15 d. apskaičiuoti 7 straipsnio 1 dalies c punkte nurodyto rizikos ramsčio vardiklį, pertvarkymo institucijos Europos bankininkystės institucijai (EBI) pateikia bendrą informaciją, gautą iš visų įstaigų, įsteigtų jų teritorijoje, susijusią su tarpbankiniais įsipareigojimais ir indėliais, nurodytais I priede.
2. Iki kiekvienų metų kovo 1 d. EBI kiekvienai pertvarkymo institucijai praneša 7 straipsnio 1 dalies c punkte nurodyto rizikos ramsčio vardiklio vertę.
16 straipsnis
Indėlių garantijų sistemų ataskaitų teikimo pareigos
1. Iki kiekvienų metų sausio 31 d. indėlių garantijų sistemos pertvarkymo institucijoms pateikia visų savo kredito įstaigų narių apdraustųjų indėlių vidutinės ankstesnių metų sumos, apskaičiuojamos kas ketvirtį, skaičiavimą.
2. Ši informacija teikiama atskirai ir bendrai apie atitinkamas kredito įstaigas, kad pertvarkymo institucijos galėtų nustatyti pertvarkymo finansavimo struktūros metinį tikslinį lygį pagal 4 straipsnio 2 dalį ir nustatyti kiekvienos įstaigos bazinį metinį įnašą pagal 5 straipsnį.
17 straipsnis
Vykdymo užtikrinimas
1. Jeigu įstaigos nepateikia visos 14 straipsnyje nurodytos informacijos per tame straipsnyje nurodytą laiką, pertvarkymo institucija atitinkamos įstaigos metiniam įnašui apskaičiuoti naudoja įverčius arba savo pačios prielaidas.
2. Jeigu informacija nepateikiama iki kiekvienų metų sausio 31 d., pertvarkymo institucija atitinkamai įstaigai gali priskirti didžiausią rizikos koregavimo koeficientą, nurodytą 9 straipsnyje.
3. Jeigu pertvarkymo institucijai įstaigų pateiktą informaciją reikia perskaičiuoti arba patikslinti, pertvarkymo institucija metinį įnašą koreguoja pagal atnaujintą informaciją skaičiuodama tos įstaigos metinį įnašą kitam įnašų mokėjimo laikotarpiui.
4. Bet koks skirtumas tarp metinio įnašo, apskaičiuoto ir sumokėto pagal informaciją, kurią reikia perskaičiuoti arba patikslinti, ir metinio įnašo, kuris turėjo būti sumokėtas po metinio įnašo koregavimo, panaikinamas koreguojant metinio įnašo, mokėtino už kitą įnašų mokėjimo laikotarpį, sumą. Tas koregavimas atliekamas mažinant arba didinant įnašus už kitą įnašų mokėjimo laikotarpį.
18 straipsnis
Administracinės sankcijos ir kitos administracinės priemonės
Pertvarkymo institucijos asmenims arba subjektams už šio reglamento pažeidimą gali taikyti Direktyvos 2014/59/ES 110 straipsnyje nurodytas administracines sankcijas ir kitas administracines priemones.
4 SKIRSNIS
BENDRADARBIAVIMO SUSITARIMAI
19 straipsnis
Bendradarbiavimo susitarimai
1. Siekiant užtikrinti, kad įnašai būtų faktiškai sumokėti, kompetentingos institucijos padeda pertvarkymo institucijoms vykdyti visas užduotis pagal šį reglamentą, jeigu pertvarkymo institucijos to paprašo.
2. Pertvarkymo institucijoms paprašius, kompetentingos institucijos vėliausiai kiekvienų metų balandžio 1 d. arba kitą darbo dieną, jeigu balandžio 1 d. yra nedarbo diena, pateikia įstaigų, kurioms turi būti pranešamas 13 straipsnio 1 dalyje nurodytas sprendimas, kontaktinius duomenis. Tokie kontaktiniai duomenys - tai juridinio asmens pavadinimas, juridiniam asmeniui atstovaujančio fizinio asmens vardas ir pavardė, adresas, el. pašto adresas, telefono numeris, fakso numeris arba bet kokia kita informacija, pagal kurią galima identifikuoti įstaigą.
3. Kompetentingos institucijos pertvarkymo institucijoms pateikia bet kokią informaciją, kurią naudodamos pertvarkymo institucijos gali apskaičiuoti metinius įnašus, visų pirma bet kokią informaciją, susijusią su papildomu rizikos koregavimu ir bet kokiais atitinkamais leidimais netaikyti reikalavimų, kuriuos kompetentingos institucijos suteikė įstaigoms pagal Direktyvą 2013/36/ES ir Reglamentą (ES) Nr. 575/2013.
5 SKIRSNIS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
20 straipsnis
Pereinamojo laikotarpio nuostatos
1. Jeigu informacija, kurios reikalaujama pagal konkretų II priede nurodytą rodiklį, nėra įtraukta į 14 straipsnyje nurodytą priežiūros ataskaitų teikimo reikalavimą, taikomą ataskaitiniais metais, tas rizikos rodiklis netaikomas tol, kol tas priežiūros ataskaitų teikimo reikalavimas nepradedamas taikyti. Kitų žinomų rizikos rodiklių vertė koreguojama proporcingai pagal jų svorius, nurodytus 7 straipsnyje, kad jų svorių suma būtų 1. Jeigu indėlių garantijų sistema iki 2015 m. sausio 31 d. neturi bet kokios 16 straipsnyje nurodytos informacijos, kad apskaičiuotų metinį tikslinį lygį, nurodytą 4 straipsnio 2 dalyje, arba kiekvienos įstaigos bazinį metinį įnašą, nurodytą 5 straipsnyje, gavusios indėlių garantijų sistemos pranešimą atitinkamos kredito įstaigos tą informaciją iki tos dienos pateikia pertvarkymo institucijoms. Kiek tai susiję su 2015 m. mokėtinais įnašais, nukrypdamos nuo 13 straipsnio 1 dalies, pertvarkymo institucijos savo sprendimą, kuriuo nustatomas kiekvienos įstaigos mokėtinas metinis įnašas, įstaigoms praneša vėliausiai 2015 m. lapkričio 30 d.
2. Kiek tai susiję su 2015 m. mokėtinais įnašais, nukrypstant nuo 13 straipsnio 4 dalies, suma, mokėtina pagal 13 straipsnio 3 dalyje nurodytą sprendimą, sumokama iki 2015 m. gruodžio 31 d.
3. Kiek tai susiję su 2015 m. pertvarkymo institucijoms pateiktina informacija, nukrypstant nuo 14 straipsnio 4 dalies, toje dalyje nurodyta informacija pateikiama vėliausiai 2015 m. rugsėjo 1 d.
4. Nukrypstant nuo 16 straipsnio 1 dalies, indėlių garantijų sistemos pertvarkymo institucijoms iki 2015 m. rugsėjo 1 d. pateikia informaciją apie 2015 m. liepos 31 d. turimą apdraustųjų indėlių sumą.
5. Iki pradinio laikotarpio, nurodyto Reglamento (ES) Nr. 806/2014/ES 69 straipsnio 1 dalyje, pabaigos valstybės narės gali leisti įstaigoms, kurių visi įsipareigojimai, atėmus nuosavas lėšas ir apdraustuosius indėlius, viršija 300 000 000 EUR ir kurių visas turtas sudaro 3 000 000 000 EUR arba mažiau, už pirmus 300 000 000 EUR visų įsipareigojimų, atėmus nuosavas lėšas ir apdraustuosius indėlius, mokėti nustatyto dydžio 50 000 EUR sumą. Už visus įsipareigojimus, atėmus nuosavas lėšas ir apdraustuosius indėlius, viršijančius 300 000 000 EUR, tos įstaigos įnašus moka pagal šio reglamento 4-9 straipsnius.
21 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2015 m. sausio 1 d.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2014 m. spalio 21 d.