ДИРЕКТИВА 2013/1/ЕС НА СЪВЕТА
от 20 декември 2012 година
за изменение на Директива 93/109/ЕО по отношение на някои от условията и реда за упражняване на правото на граждани на Съюза, пребиваващи в държава членка, на която не са граждани, да бъдат избирани в избори за Европейски парламент
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 22, параграф 2 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
в съответствие със специална законодателна процедура,
като има предвид, че:
(1)
Правото на всеки гражданин на Съюза да избира и да бъде избиран в изборите за Европейски парламент в държавата членка, в която пребивава, е признато в член 20, параграф 2, буква б) от Договора за функционирането на Европейския съюз и в член 39, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз. В Директива 93/109/ЕО на Съвета от 6 декември 1993 г. за определяне на условията и реда за упражняване на правото да избират и да бъдат избирани в избори за Европейски парламент от граждани на Съюза, пребиваващи в държава членка, на която не са граждани (2), са предвидени редът и условията за упражняването на това право.
(2)
Докладите на Комисията от 12 декември 2006 г. и от 27 октомври 2010 г. за прилагането на Директива 93/109/ЕО за изборите през 2004 г. и съответно през 2009 г. показаха необходимостта от изменение на определени разпоредби на Директива 93/109/ЕО.
(3)
Директива 93/109/ЕО предвижда, че всеки гражданин на Съюза, който е лишен, съгласно законодателството на държавата членка по пребиваване или законодателството на държавата членка по произход, от правото да бъде избиран, няма право да упражнява това право в държавата членка по пребиваване в избори за Европейски парламент. За тази цел Директива 93/109/ЕО изисква от гражданин на Съюза, при представяне на заявлението си за кандидатиране в държава членка, различна от държавата членка по произход, да представи удостоверение от компетентните административни органи на държавата членка по произход, с което да се удостоверява, че съответното лице не е лишавано от правото да бъде избирано в държавата членка по произход или че на въпросните органи не им е известно за съществуването на такова лишаване от права.
(4)
Трудностите, с които се сблъскват тези граждани при намиране на органите, оправомощени да издадат посоченото удостоверение, и получаването му навреме, е пречка за упражняването на правото да бъдат избирани и допринася за малкия брой граждани на Съюза, които се кандидатират на изборите за Европейски парламент в държавата членка по пребиваване.
(5)
Изискването за тези кандидати да представят такова удостоверение следва съответно да бъде отменено и заменено с изявление, с което да се потвърждава, че съответното лице не е било лишавано от правото да бъде избирано на изборите за Европейски парламент, което изявление да бъде включено в официалната декларация, която се изисква да бъде представена от въпросните граждани като част от заявлението за кандидатиране.
(6)
От държавите членки по пребиваване следва да се изисква да уведомят държавата членка по произход относно такива декларации, за да се провери дали гражданинът на Съюза наистина не е лишен от правото да бъде избиран на изборите за Европейски парламент в държавата членка по произход. При получаването на това уведомление държавата членка по произход следва да предостави на държавата членка по пребиваване необходимата информация в срок, който да позволява ефективната оценка на допустимостта на кандидатурата.
(7)
В случай че държавата членка по произход не предостави информацията навреме, това не следва да води до лишаване от правото кандидатът да бъде избиран в държавата членка по пребиваване. В случай че необходимата информация бъде предоставена по-късно, държавата членка по пребиваване следва да направи необходимото с подходящи средства и в съответствие с предвидените за целта процедури в националното право, така че да не могат да бъдат избрани или да упражняват мандата си граждани на Съюза, които в своята държава членка по произход са лишени от правото да бъдат избирани, но са били регистрирани като кандидати или вече са избрани.
(8)
Доколкото процедурата за проверка на допустимостта в държава членка по необходимост води до предприемането на допълнителни административни стъпки за гражданин на друга държава членка в сравнение с тези за гражданите на въпросната държава членка, за държавите членки следва да бъде възможно да определят различен срок за подаване на заявлението за кандидатиране за граждани на Съюза, които не са граждани на съответната държава, от определения за собствените граждани срок. Разликата в крайните срокове следва да бъде ограничена до това, което е необходимо и пропорционално, за да се даде възможност получената информация от държавата членка по произход да бъде взета своевременно под внимание с оглед отхвърлянето на заявлението преди номинирането на кандидатите. Определянето на такъв отделен срок не следва да влияе на сроковете за задълженията на другите държави членки да изпращат уведомления съгласно Директива 93/109/ЕО.
(9)
С цел улесняване на комуникацията между националните органи държавите членки следва да определят една точка за контакт, която да отговаря за изпращането на информация относно тези кандидати.
(10)
За да се осигури по-ефективно идентифициране на кандидатите, които са регистрирани както в списъците в своята държава членка по произход, така и в списъците в държавата членка по пребиваване, данните, които се изискват от граждани на Съюза при подаване на заявление за кандидатиране на изборите в държавата членка по пребиваване, следва да включват техните дата и място на раждане, както и последната адресна регистрация в държавата членка по произход.
(11)
В съответствие със Съвместната политическа декларация от 28 септември 2011 г. на държавите членки и на Комисията относно обяснителните документи държавите членки са поели ангажимент в обосновани случаи да прилагат към съобщението за своите мерки за транспониране един или повече документи, обясняващи връзката между елементите на дадена директива и съответстващите им части от националните инструменти за транспониране. По отношение на настоящата директива законодателят смята, че предоставянето на тези документи е обосновано.
(12)
Директива 93/109/ЕО следва да бъде съответно изменена,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Директива 93/109/ЕО се изменя, както следва:
1)
Член 6 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Всеки гражданин на Съюза, който пребивава в държава членка, на която не е гражданин, и който чрез индивидуално съдебно или административно решение, което да подлежи на съдебен контрол с правни средства за защита, е лишен от правото да бъде избиран съгласно законодателството на държавата членка по пребиваване или законодателството на държавата членка по произход, няма право да упражнява това право в държавата членка по пребиваване в избори за Европейски парламент.“
б)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Държавата членка по пребиваване проверява дали гражданите на Съюза, изразили желание да упражнят правото си да бъдат избирани, не са били лишени от това право в държавата членка по произход чрез индивидуално съдебно или административно решение, което да подлежи на съдебен контрол с правни средства за защита.“
в)
добавяте се следните параграфи:
„3. За целите на параграф 2 от настоящия член държавата членка по пребиваване уведомява държавата членка по произход относно декларацията по член 10, параграф 1. За целта съответната информация, с която разполага държавата членка по произход, се предоставя по всякакъв подходящ начин в срок от 5 работни дни от получаването на уведомлението или при възможност в по-кратък срок, по молба на държавата членка по пребиваване. Тази информация може да включва само данни, които са строго необходими за прилагането на настоящия член и които могат да се използват единствено за тази цел.
В случай че информацията не бъде получена от държавата членка по пребиваване в рамките на срока, кандидатът се допуска въпреки това.
4. Ако предоставената информация оборва съдържанието на декларацията, държавата членка по пребиваване, независимо дали е получила информацията в определения срок или по-късно, предприема съответните мерки съгласно националното си законодателство, за да попречи на въпросното лице да се яви като кандидат, или ако това не е възможно, да му попречи да бъде избрано или да упражнява мандата.
5. Държавите членки определят точка за контакт, където да се получава и предава необходимата информация за прилагането на параграф 3. Те съобщават на Комисията името и данните за връзка на точката за контакт и всяка актуализирана информация или промени в тях. Комисията поддържа списък на точките за контакт и го предоставя на държавите членки.“
2)
Член 10 се изменя, както следва:
а)
параграф 1, буква а) се заменя със следното:
„а)
националността си, датата и мястото си на раждане, последния си адрес в държавата членка по произход и адреса си в избирателния район в държавата членка по пребиваване;“.
б)
в параграф 1 се добавя следната буква:
„г)
че не е лишаван от правото да бъде избиран в държавата членка по произход чрез индивидуално съдебно или административно решение, което да подлежи на съдебен контрол с правни средства за защита.“
в)
параграф 2 се заличава.
Член 2
1. Държавите членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за да се съобразят с настоящата директива до 28 януари 2014 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите членки.
2. Държавите членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното си законодателство, които приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 3
Настоящата директива влиза в сила в деня след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 4
Адресати на настоящата директива са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 20 декември 2012 година.
TARYBOS DIREKTYVA 2013/1/ES
2012 m. gruodžio 20 d.
kuria iš dalies keičiamos Direktyvos 93/109/EB nuostatos dėl išsamių priemonių Sąjungos piliečiams, gyvenantiems valstybėje narėje ir nesantiems šios valstybės piliečiais, naudotis teise būti kandidatais per Europos Parlamento rinkimus
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 22 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę (1),
laikydamasi specialios teisėkūros procedūros,
kadangi:
(1)
kiekvieno Sąjungos piliečio teisė balsuoti ir būti kandidatu Europos Parlamento rinkimuose gyvenamosios vietos valstybėje narėje pripažįstama pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 20 straipsnio 2 dalies b punktą ir pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 39 punkto 1 dalį. 1993 m. gruodžio 6 d. Tarybos direktyvoje 93/109/EB, nustatančioje išsamias priemones Sąjungos piliečiams, gyvenantiems valstybėje narėje ir nesantiems šios valstybės piliečiais, naudotis balsavimo teise ir būti kandidatais per Europos Parlamento rinkimus (2), numatytos priemonės naudotis ta teise;
(2)
Komisijos 2006 m. gruodžio 12 d. ir 2010 m. spalio 27 d. pranešimuose dėl Direktyvos 93/109/EB taikymo atitinkamai per 2004 m. rinkimus ir 2009 m. rinkimus atskleistas poreikis iš dalies pakeisti tam tikras Direktyvos 93/109/EB nuostatas;
(3)
Direktyvoje 93/109/EB nustatyta, kad Sąjungos piliečiui, kuriam buvo atimta teisė būti kandidatu pagal jo gyvenamosios vietos valstybės narės arba pagal jo kilmės valstybės narės teisę, neleidžiama naudotis ta teise gyvenamosios vietos valstybėje narėje per rinkimus į Europos Parlamentą. Tuo tikslu pagal Direktyvą 93/109/EB reikalaujama, kad Sąjungos pilietis, paduodamas paraišką būti kandidatu valstybėje narėje, kuri nėra jo kilmės valstybė narė, pateiktų kilmės valstybės narės kompetentingos administracinės valdžios institucijos išduotą pažymą, kuria patvirtinama, kad atitinkamam asmeniui nėra atimta teisė būti kandidatu kilmės valstybėje narėje arba kad apie tokį atėmimą toms valdžios institucijoms nėra žinoma;
(4)
sunkumai, su kuriais tokie piliečiai susiduria siekdami nustatyti tokią pažymą išduoti įgaliotas institucijas ir laiku ją gauti, yra kliūtis naudotis teise būti kandidatu, ir tai iš dalies lemia nedidelį Sąjungos piliečių, kurie kandidatuoja per rinkimus į Europos Parlamentą gyvenamosios vietos valstybėje narėje, skaičių;
(5)
todėl reikalavimas tiems piliečiams pateikti tokią pažymą turėtų būti panaikintas ir pakeistas pareiškimu, kuriuo patvirtinama, kad atitinkamam asmeniui nėra atimta teisė būti kandidatu Europos Parlamento rinkimuose, ir kuris turi būti įtrauktas į oficialią deklaraciją, kurią tie piliečiai privalo pateikti kartu su paraiška;
(6)
gyvenamosios vietos valstybės narės turėtų būti įpareigotos pranešti kilmės valstybei narei apie tokias deklaracijas, kad patikrinti, jog Sąjungos piliečiui iš tikrųjų nebuvo atimta teisė būti kandidatu Europos Parlamento rinkimuose kilmės valstybėje narėje. Gavusi tokį pranešimą, kilmės valstybė narė gyvenamosios vietos valstybei narei turėtų suteikti atitinkamą informaciją per tokį terminą, kad užtektų laiko veiksmingai įvertinti kandidatūros tinkamumą;
(7)
tai, kad kilmės valstybė narė tokios informacijos laiku nepateikia, neturėtų būti priežastis atimti teisę būti kandidatu gyvenamosios vietos valstybėje narėje. Tais atvejais, kai atitinkama informacija pateikiama vėlesniame etape, gyvenamosios vietos valstybė narė, laikydamasi jos nacionalinėje teisėje numatytų procedūrų, atitinkamomis priemonėmis turėtų užtikrinti, kad Sąjungos piliečiams, iš kurių atimta teisė būti kandidatu jų kilmės valstybėje narėje, kurie buvo įregistruoti rinkimų sąrašuose arba kurie jau yra išrinkti, būtų užkirstas kelias būti išrinktiems arba naudotis savo mandatu;
(8)
atsižvelgiant į tai, kad vykdant kitų valstybių narių piliečių tinkamumo patikrinimo procedūrą valstybėje narėje neišvengiamai prireikia atlikti daugiau administracinių veiksmų nei tos valstybės narės piliečių atveju, reikėtų leisti valstybėms narėms nustatyti kitokį Sąjungos piliečių, kurie nėra jų piliečiai, paraiškų būti kandidatais pateikimo terminą nei jų piliečiams nustatytas terminas. Bet koks terminų skirtumas turėtų apsiriboti tuo, kas būtina ir proporcinga tam, kad būtų galima laiku įvertinti kilmės valstybės narės pateiktą informaciją ir atmesti paraišką iki kandidatų sąrašo paskelbimo. Tokio atskiro termino nustatymas neturėtų daryti poveikio terminams, kurie taikomi kitų valstybių narių pareigoms pateikti pranešimus pagal Direktyvą 93/109/EB;
(9)
siekiant sudaryti palankesnes sąlygas nacionalinių valdžios institucijų keitimuisi informacija, valstybės narės turėtų paskirti vieną ryšių palaikymo punktą, atsakingą už informacijos apie tokius kandidatus pranešimą;
(10)
siekiant užtikrinti, kad būtų veiksmingiau nustatomi ir kilmės valstybės narės, ir gyvenamosios vietos valstybės narės sąraše registruoti kandidatai, reikalaujamų duomenų, kuriuos turi pateikti Sąjungos piliečiai kartu su paraiška būti kandidatais gyvenamosios vietos valstybėje narėje, sąraše turėtų būti jų gimimo data ir vieta bei paskutinysis gyvenamosios vietos adresas jų kilmės valstybėje narėje;
(11)
pagal 2011 m. rugsėjo 28 d. valstybių narių ir Komisijos bendrą politinį pareiškimą dėl aiškinamųjų dokumentų valstybės narės įsipareigojo pagrįstais atvejais prie pranešimų apie savo perkėlimo į nacionalinę teisę priemones pridėti vieną ar daugiau dokumentų, kuriuose paaiškinamas direktyvos nuostatų ir nacionalinių perkėlimo priemonių atitinkamų dalių tarpusavio ryšys. Šios direktyvos atveju, teisės aktų leidėjas mano, kad tokių dokumentų perdavimas yra pagrįstas;
(12)
todėl Direktyva 93/109/EB turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeista,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
1 straipsnis
Direktyva 93/109/EB iš dalies keičiama taip:
1)
6 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalis pakeičiama taip:
„1. Sąjungos piliečiui, gyvenančiam valstybėje narėje ir nesančiam tos valstybės narės piliečiu, kuriam atskiru teisminiu sprendimu arba administraciniu sprendimu, jei pastarajam sprendimui gali būti taikomos teisės gynimo teismine tvarka priemonės, buvo atimta teisė būti kandidatu pagal jo gyvenamosios vietos valstybės narės teisę arba pagal jo kilmės valstybės narės teisę, neleidžiama naudotis ta teise gyvenamosios vietos valstybėje narėje per rinkimus į Europos Parlamentą.“
b)
2 dalis pakeičiama taip:
„2. Gyvenamosios vietos valstybė narė patikrina, ar Sąjungos piliečiams, pareiškusiems norą pasinaudoti teise būti kandidatu, ta teisė nebuvo atimta kilmės valstybėje narėje atskiru teisminiu sprendimu arba administraciniu sprendimu, jei pastarajam sprendimui gali būti taikomos teisės gynimo teismine tvarka priemonės.“
c)
Pridedamos šios dalys:
„3. Taikant šio straipsnio 2 dalį, gyvenamosios vietos valstybė narė praneša kilmės valstybei narei apie 10 straipsnio 1 dalyje nurodytą deklaraciją. Tuo tikslu kilmės valstybė narė per 5 darbo dienas nuo pranešimo gavimo ir bet kokiu tinkamu būdu arba, jei įmanoma, per trumpesnį laikotarpį, jei to prašo gyvenamosios vietos valstybė narė, pateikia atitinkamą turimą informaciją. Tokią informaciją gali sudaryti tik duomenys, būtini šiam straipsniui įgyvendinti, ir ją galima naudoti tik tuo tikslu.
Jei gyvenamosios vietos valstybė narė per nustatytą laikotarpį informacijos negauna, kandidatūra vis tiek priimama.
4. Jei pateikta informacija anuliuoja deklaracijos turinį, gyvenamosios vietos valstybė narė, nepaisant to, ar ji gauna informaciją per nustatytą laikotarpį ar vėlesniame etape, imasi reikiamų priemonių neleisti atitinkamam asmeniui būti kandidatu arba, kai to padaryti neįmanoma, neleisti tam asmeniui arba būti išrinktam, arba naudotis savo mandatu.
5. Valstybės narės paskiria ryšių palaikymo punktą informacijai, kuri būtina taikant 3 dalį, priimti ir perduoti. Jos praneša Komisijai šio ryšių palaikymo punkto pavadinimą ir kontaktinius duomenis bei visą su juo susijusią atnaujintą informaciją arba informaciją apie pasikeitimus. Komisija tvarko ryšių palaikymo punktų sąrašą ir sudaro galimybę jį gauti valstybėms narėms.“
2)
10 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalies a punktas pakeičiamas taip:
„a)
jo pilietybė, gimimo data ir vieta, paskutinysis adresas kilmės valstybėje narėje bei jo adresas gyvenamosios vietos valstybės narės rinkimų teritorijoje;“.
b)
1 dalis papildoma šiuo punktu:
„d)
kad atskiru teisminiu sprendimu arba administraciniu sprendimu, jei pastarajam sprendimui gali būti taikomos teisės gynimo teismine tvarka priemonės, jam nebuvo atimta teisė būti kandidatu kilmės valstybėje narėje.“
c)
2 dalis išbraukiama.
2 straipsnis
1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, būtinus, kad šios direktyvos būtų laikomasi nuo 2014 m. sausio 28 d. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų nuostatų tekstus.
Valstybės narės, priimdamos tas priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.
3 straipsnis
Ši direktyva įsigalioja kitą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
4 straipsnis
Ši direktyva skirta valstybėms narėms.
Priimta Briuselyje 2012 m. gruodžio 20 d.