РЕШЕНИЕ (ЕС) 2015/456 НА КОМИСИЯТА
от 5 септември 2014 година
относно схема за помощ № SA.26212 (11/C) (ex 11/NN - ex CP 176/A/08) и SA.26217 (11/C) (ex 11/NN - ex CP 176/B/08), приведена в действие от Република България при замените на горска земя
(нотифицирано под номер C(2014) 6207)
(само текстът на български език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като взе предвид Решение C(2011) 4444 на Комисията от 29 юни 2011 г. (1),
като прикани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочената(ите) по-горе разпоредба(и) и като взе предвид техните мнения,
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
(1)
На 17 юли 2008 г. Комисията получи жалба от жалбоподател, пожелал да остане анонимен („първият жалбоподател“), който твърди, че Република България е предоставила помощ при замяната на собственост върху частна срещу държавна горска земя, често следвана от промяна в предназначението на заменената земя от горска земя в земя за застрояване. Първият жалбоподател представи допълнителна информация с писма от 28 август 2008 г., 3 септември 2008 г., 1 октомври 2008 г., 5 декември 2008 г., 18 февруари 2010 г., 12 октомври 2010 г. и 26 януари 2011 г.
(2)
На 27 януари 2009 г. Комисията получи от трета страна допълнителна информация относно оспорваните сделки за замяна. На 14 май 2009 г. беше подадена втора жалба относно тези замени, като този жалбоподател предостави допълнителна информация на 2 юни 2009 г. и 8 юни 2009 г. На 23 март 2010 г. друга трета страна предостави на Комисията информация относно тези замени.
(3)
Българските органи предоставиха на Комисията информация относно оспорваните сделки за замяна с писма от 2 септември 2008 г., 28 октомври 2008 г., 4 януари 2010 г., 23 март 2010 г., 27 март 2010 г., 30 август 2010 г. и 14 февруари 2011 г. По време на срещите, проведени между службите на Комисията и българските органи на 22 февруари 2010 г., 12 октомври 2010 г. и 3 февруари 2011 г., последните предоставиха допълнителна информация относно тези замени.
(4)
С писмо от 29 юни 2011 г. Комисията уведоми Република България, че е решила да открие процедурата, посочена в член 108, параграф 2 от Договора, по отношение на оспорваните сделки за замяна. Решението на Комисията за откриване на официалната процедура по разследване („решението за откриване“) беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (2). Комисията покани заинтересованите страни да представят мненията си относно мярката.
(5)
С писмо, получено на 29 септември 2011 г., българските органи представиха своите мнения относно решението за откриване.
(6)
Комисията получи мнения относно решението за откриване от следните заинтересовани страни: Екобалкани-България ЕООД (3), Вихрен ООД (4), Аква Истейт ООД (5), Елкабел АД (6), Живка Благоева (7), Ви-Ен-Жи Конфорт ООД (8), Явор Хайтов (9), Симеон Стоев Миров (10), Ел Ем Импекс ЕООД (11), Ол сийз пропърти 2 ООД (12), Литекс Комерс АД (13), Форос Дивелъпмънт ЕАД (14), Изгрев 5 ЕООД (15), БОИЛ ООД (16), БГ Ленд Ко ООД (17), Мирта Инженеринг ЕООД (18), Бета Форест ЕООД (19), Коста Геров (20), Мариета Бабева (21), Димитър Терзиев (22), Светослав Михайлов и Елизабет Михайлова (23), и от жалбоподател, който поиска неговата/нейната самоличност да не се разкрива (24).
(7)
С писма от 1 септември 2011 г., 5 октомври 2011 г., 25 ноември 2011 г., 14 декември 2011 г. и 3 април 2012 г. Комисията препрати тези мнения на българските органи, на които беше предоставена възможност да отговорят. Мнението на Република България относно мненията на заинтересованите страни беше получено с писма съответно от 4 ноември 2011 г., 15 декември 2011 г., 12 януари 2012 г. и 25 април 2012 г.
(8)
С писмо от 2 декември 2011 г. и по време на среща със службите на Комисията, проведена на 9 декември 2011 г., българските органи предоставиха допълнителна информация относно оспорваните сделки за замяна.
(9)
С писмо от 9 февруари 2012 г. Комисията поиска допълнителни разяснения от първия жалбоподател относно някои от представените от него доказателства.
(10)
На 3 април 2012 г. Комисията препрати на българските органи допълнителни мнения от редица трети страни (25). Комисията получи мненията на Република България относно тези мнения на 25 април 2012 г. и 15 май 2012 г.
(11)
На 26 юли 2012 г. Комисията поиска допълнителна информация от българските органи. На 17 август 2012 г. българските органи поискаха удължаване на срока за предоставяне на информацията, което беше одобрено от Комисията на 31 август 2012 г. На 19 септември 2012 г. българските органи предоставиха исканата информация.
(12)
На 3 октомври 2012 г. Комисията поиска допълнителни разяснения от Елкабел АД, една от третите страни, изразили мнения относно решението за откриване. Тези разяснения бяха предоставени на 31 октомври 2012 г.
(13)
С писма от 14 януари 2013 г., 17 май 2013 г., 22 юли 2013 г. и 22 октомври 2013 г. Комисията поиска допълнителна информация от българските органи, която беше представена съответно на 4 и 5 февруари 2013 г., 25 юни 2013 г. и 5 юли 2013 г., 16 и 23 август 2013 г., както и на 19 ноември 2013 г. и 20 декември 2013 г. Част от информацията, предоставена в последното становище, беше предоставена отново от българските органи по електронна поща на 21 януари 2014 г.
2. ОПИСАНИЕ НА МЯРКАТА
2.1. ЗАМЕНИТЕ НА ЗЕМИ
(14)
През 1947 г. всички горски земи в България са станали държавна собственост в резултат на отчуждаването им от държавата. Положението се е запазило такова до 2000 г., когато е започнало реституирането на горска земя на предишните частни собственици.
(15)
Въз основа на изменение на Закона за горите (26), влязло в сила на 22 февруари 2002 г., са станали възможни замените на наскоро приватизирана горска земя срещу държавна горска земя от държавния горски фонд. Това изменение на Закона за горите е било в сила до 27 януари 2009 г. и в него са били определени условията, в съответствие с които са били осъществени тези замени.
(16)
За целите на замените цените на частните и държавните горски земи са били определени въз основа на специализирана наредба, а именно Наредбата за определяне на базисни цени, цени за изключените площи и учредяване право на ползване и сервитути върху гори и земи от горския фонд (27) („Наредбата за базисните цени“), която е влязла в сила на 18 ноември 2003 г. Българското законодателство не е позволявало на експертите оценители да се отклоняват от цените, определени за горските земи въз основа прилагането на предписанията на Наредбата за базисните цени.
(17)
Въз основа на тази наредба базисната цена на даден горски поземлен парцел се определя като сумата от базисната цена на тази земя и стойността на насаждението (растителните видове на територията на тази земя).
(18)
Стойността на земята се определя въз основа на средната стойност на земята според категориите земя, предлагащи идентични условия за растеж на растенията (150 типа месторастения съгласно приложение 1 от Наредбата за базисните цени). Тази стойност тогава се коригира чрез използването на корекционен коефициент, при който се отчита местонахождението на земята по отношение на местната и националната инфраструктура. Този корекционен коефициент (Km), определен в приложение 2 към Наредбата за базисните цени, се определя чрез използване на следната формула:
,
където:
p
=
коефициент за близост до повърхностен път, измерен по права линия (от 0,00 до 0,20)
s
=
коефициент за близост до урбанизирана територия, измерен по права линия (от 0,00 до 0,25)
m
=
коефициент за близост до морето, измерен по права линия (от 0,00 до 0,20)
g
=
коефициент за близост до град, изразен с цифри и отразяващ разстоянието до определен град (най-късото пътно разстояние между въпросния парцел и града). Градовете са разделени в 6 групи, посочени в таблица 1:
Таблица 1
Група 1:
София (от 0,00 до 0,70)
Група 2:
Русе, Пловдив, Бургас и Варна (от 0,00 до 0,50)
Група 3:
Благоевград, Велико Търново, Враца, Плевен и Стара Загора (от 0,00 до 0,40)
Група 4:
Други областни градове (от 0,00 до 0,35)
Група 5:
Други големи градове (Ботевград, Горна Оряховица, Димитровград, Дупница, Казанлък, Карлово, Лом, Петрич, Самоков, Свищов и Червен бряг (от 0,00 до 0,30)
Група 6:
Други общински центрове (от 0,00 до 0,10)
(19)
Стойността на земята допълнително се коригира с добавянето на увеличение за хектар (добавка), което се определя въз основа на средната цена на земята, наблюдавана в зоната, в която се намира парцелът. Тези добавки са определени в разпоредбите на приложение 3 към Наредбата за базисните цени и са посочени в таблица 2:
Таблица 2
Добавка
(Лева/хектара)
София, национални курорти и вилни зони, прилежащи към тях, земи на разстояние 10 километра от морето
5 000
Населени места от I и II категория
2 000
Населени места от III и IV категория
1 000
Населени места от V и VI категория
500
Населени места от VII и VIII категория
0
(20)
Общата стойност на земята, определена чрез този механизъм, е така наречената базисна стойност на земята.
(21)
Стойността на насаждението (растителните видове, разположени на територията на земята) е стойността на сегашната възраст на насаждението и прогнозираната стойност на неговата турнусна възраст. Стойността на дървесината от горските насаждения при сегашната им възраст (възрастта към момента на оценката) е равна на приходите от продажбата на въпросните видове по средни пазарни цени, като се приспаднат разходите, свързани със сечта, първичната обработка и извозването до място за временно съхранение. Счита се, че ако приходите не покриват разходите, дървесината няма никаква стойност.
(22)
Приходите от продажбите се определят като се сортиментира запасът и се класифицират обемите на категориите дървесина. Разходите (лева/кубичен метър) за сеч и първична обработка на дървесината при средна трудност на сечището се определят според дървесния вид и категорията дървесина на територията на земята. Разходите за извозване на дървесината се определят според дървесния вид, категорията дървесина и средното извозно разстояние от въпросния парцел. Транспортните разходи се умножават на всеки километър извозно разстояние по коефициент, при който се отчита трудността на извозния път.
(23)
Средните пазарни цени и разходите, свързани със сечта, първичната обработка и извозването на дървесина, следва редовно да се определят и актуализират от Изпълнителната агенция по горите („ИАГ“) (28) въз основа на среднопретеглените стойности, изчислени от статистическите данни, събрани за период от три години (като последната година е с удвоена тежест).
(24)
По този начин, след като към базисната стойност на земята се добави стойността на насаждението, както е определена от оценител, се получава базисната цена на горския поземлен парцел.
(25)
Към тази базисна цена, във връзка със защитата на средообразуващите и рекреационните функции на горската земя се прави корекция по отношение на земята, намираща се в зоните на така наречената „особена защита от урбанизация“, установена със закон в определени райони на България. Съгласно разпоредбите на приложение 19 към Наредбата за базисните цени базисната стойност на горските имоти, намиращи се в такива райони, се умножава с коефициент (К), посочен в таблица 3 (29), а именно:
Таблица 3
Черноморско крайбрежие, първа зона
К = 6
Черноморско крайбрежие, втора зона
К = 5
Курортни зони, курорти и селища с национално значение
К = 4
Гори и земи, простиращи се в зоните от края на пътното платно на републиканските и общинските пътища до ограничителните строителни линии
К = 3
Курортни зони, курорти и селища с местно значение
К = 4
(26)
И накрая, така нареченият „коефициент за пазарен регулатор“ се прилага към базисната цена на земята съгласно приложение 20 към Наредбата за базисните цени. Този коефициент се изразява в лева/м2 и варира от 10 за земи в близост до морето, големи планински курорти и София до 1 за най-малко атрактивни земи.
(27)
Независимо от гореизложеното, ако частната страна е получила чрез сделката за замяна горска земя с по-висока обща административна цена от земята, от която се е отказала, тя е трябвало да плати компенсация на държавата за разликата в цените. Според българските органи по принцип държавата е приемала само замени, в резултат на които тя е получавала земя с по-висока административна стойност. Този принцип обаче се отнася само за случаите, когато общата административна цена на частния парцел е по-висока от административната цена на държавния парцел, за който той е бил заменен, а не за цената му на квадратен метър.
(28)
На 27 януари 2009 г. е влязла в сила забрана на замените на горска земя. По този начин разглежданият период на оспорваните сделки за замяна е от 1 януари 2007 г. - датата на присъединяването на Република България към Съюза, до 27 януари 2009 г., датата на мораториума върху замените („разглежданият период“).
2.2. ПРОМЯНАТА НА ПРЕДНАЗНАЧЕНИЕТО НА ЗЕМЯТА
(29)
Жалбоподателите освен това твърдят, че сделките за замяна често са били последвани от промяна в предназначението на земята от горска земя в земя за застрояване и че тази промяна още повече е увеличила несъответствието между пазарната стойност на държавната горска земя, която е била заменена с частния парцел.
(30)
Българските органи обясниха, че процедурата за промяна на предназначението на земята не се урежда от разпоредбите на Закона за горите (като сделките за замяна), а от отделен набор от законодателни актове, наред с другото, от Закона за устройство на територията (ЗУТ) (30). Съгласно това законодателство всеки собственик на горска земя може да поиска промяна на предназначението на своята горска земя в земя за застрояване, като подаде молба до изпълнителния директор на ИАГ, която е била част от Министерството на земеделието и храните (31). След това комисия от (вътрешни и евентуално външни) експерти разглежда молбата и предоставя становище на изпълнителния директор, въз основа на което той взема предварително решение. Ако това решение е положително и потвърждава основателността и законосъобразността на молбата, то се изпраща до всички служби, отговарящи за промяната на предназначението (областния управител, кмета на общината и директора на регионалната дирекция, отговаряща за горите).
(31)
Въз основа на положително предварително решение собственикът подава молба до съответната община за възлагането, изготвянето и одобряването на подробен общ устройствен план. За такъв план е необходима консултация с всички (местни) заинтересовани страни. Ако този план е одобрен от отговорните органи и започне да действа, собственикът на земята подава молба до министъра на земеделието и храните за изключването на тази горска земя от защитения горски фонд. Ако тази молба бъде уважена, се дължи таксова марка, определена от независим оценител в съответствие с разпоредбите на Наредбата за базисните цени.
(32)
След като собственикът на горската земя заплати таксовата марка на отговорните органи, започва процедурата за издаване на административно решение за промяна на предназначението на земята. В зависимост от размера на имота това решение се взема или от министъра на земеделието и храните (ако се отнася до имот с площ по-малко от 10 хектара), или от Министерския съвет.
(33)
На 3 септември 2009 г. бе въведен мораториум върху последващата промяна на предназначението на заменена земя.
2.3. ПРАВНО ОСНОВАНИЕ ЗА МЕРКИТЕ
(34)
Замените, изчисляването на цените, които да се използват при сделките за замяна, и процедурата за промяна на предназначението на заменената горска земя се уреждат от следните правни текстове:
-
Закон за горите на България
-
Наредба за определяне на базисни цени, цени за земя в изключените площи и учредяване право на ползване и сервитути върху гори и земи от горския фонд
-
Закон за държавната собственост (32)
-
Закон за задълженията и договорите (33)
-
Закон за устройство на територията.
2.4. БЕНЕФИЦИЕРИ
(35)
Потенциалните бенефициери на помощта от сделките за замяна са физически лица, частни дружества и общини, често осъществяващи дейност в сферата на строителството на недвижими имоти и/или туризма, които са заменили притежаваната от тях горска земя срещу държавна горска земя.
3. ОСНОВАНИЯ ЗА ОТКРИВАНЕ НА ПРОЦЕДУРАТА
(36)
В решението за откриване Комисията изрази съмнения по отношение на това дали сделките за замяна и/или последващата промяна на предназначението на земята не съдържат елементи на държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора и дали тази помощ би могла да се счете за съвместима с вътрешния пазар.
3.1. НЕРАЗРИВНА ВРЪЗКА МЕЖДУ ЗАМЕНИТЕ И ПРОМЯНАТА НА ПРЕДНАЗНАЧЕНИЕТО НА ЗЕМЯТА
(37)
Първото съмнение, изразено от Комисията, беше свързано с твърдението на жалбоподателите, че в няколко случая замените са били последвани от промяна на предназначението на заменената земя, т.е. от горска земя в земя за застрояване.
(38)
С оглед на цифровите доказателства, представени от българските органи, Комисията отбеляза в решението за откриване, че от 147-те замени, осъществени по време на разглеждания период (2006-2009 г.), 15 са били последвани от промяна на предназначението (10 %). Освен това Комисията отбеляза, че към сделката за замяна и към потенциалните искания за промяна на предназначението се прилагат различни правни разпоредби и че по отношение на двете процедури се прилагат отделни административни процедури. На пръв поглед тези елементи изглежда са в подкрепа на тезата на българските органи, че - като общ принцип - двете стъпки не са неразривно свързани (34).
(39)
Българските органи обаче посочиха, че формулите за определяне на административните цени на горската земя и дължимата таксова марка за промяна на предназначението на земята са определени на такова равнище, че да се гарантира, че цялата цена за замяна на дадена горска земя плюс промяна на предназначението ѝ в голяма степен ще се равнява на пазарната цена на подобна земя, върху която може да се строи. Това би могло да означава, че органите са допускали, че много инвеститори ще се опитат да обединят двете стъпки в една сделка.
(40)
Ето защо Комисията изрази съмнения относно това до каква степен потенциалната промяна на предназначението на съответната горска земя следва да се вземе предвид при определянето на цената на парцела за целите на сделките за замяна, т.е. дали замяната и последващата промяна на предназначението на заменената земя следва да се считат за неразривно свързани.
3.2. ПОТЕНЦИАЛНА ДЪРЖАВНА ПОМОЩ ПРИ ПРОМЯНА НА ПРЕДНАЗНАЧЕНИЕТО НА ЗЕМЯТА
(41)
Второто съмнение, изразено от Комисията, беше дали промяната на предназначението на заменената земя би била в основата на предоставяне на държавна помощ, доколкото допълнително е увеличила стойността на заменената земя.
(42)
Комисията отбеляза в решението за откриване, че промяната в предназначението на земята не изглежда prima facie, че е включвала прехвърляне на държавни ресурси. Дължимата таксова марка за тези сделки е била изчислена в съответствие с правните разпоредби, и - доколкото е известно на Комисията - е била платена във всички разглеждани случаи. Поради това, въпреки че засегнатите от промяната на предназначението на земята предприятия вероятно са имали полза от тази промяна, административните решения за привеждане в действие на промяната не биха довели до предоставянето на държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора. Комисията не изрази окончателно становище по този въпрос и прикани заинтересованите страни да изкажат мнение дали операцията е съдържала елементи на държавна помощ.
3.3. ПОТЕНЦИАЛНА ДЪРЖАВНА ПОМОЩ ПРИ ЗАМЯНАТА НА ГОРСКА ЗЕМЯ
(43)
Комисията отбеляза в решението за откриване, че цените на горската земя за целите на замените са определени от експерти, като се използват единствено формулите, определени в Наредбата за базисните цени. Поради това Комисията изрази съмнение дали прилагането на тези формули е довело до административна цена, подобна на цените, получени при сделки, сключени между две несвързани частни страни при справедливи пазарни условия. Поради това Комисията прикани Република България и третите страни да предоставят информация относно пазарните цени, формирани при изцяло частни продажби (или сделки за замяна) на горска земя, които са били извършени в България през разглеждания период. Комисията освен това прикани Република България и третите страни да предоставят информация относно разликите между тези цени и административните цени, използвани за оспорваните сделки за замяна, а оттам и за потенциалния размер на съответната държавна помощ, съдържаща се в тези сделки. Освен това Комисията прикани Република България и третите страни да предоставят информация относно правилата, приложими по отношение на изплатената компенсация при сделките за замяна, в случай на разлика между цените на двата съответни заменени парцела земя. И накрая Комисията прикани Република България да предостави допълнителна информация, за да обоснове твърдението си, че оспорваните замени не засягат търговията в рамките на Съюза.
(44)
В решението за откриване Комисията изложи също предварителното си становище по въпроса как предимството, произтичащо от оспорваните сделки за замяна, следва да бъде определено количествено, ако се установи, че тези замени водят до държавна помощ:
i)
разликата между реалната пазарна цена на горски парцел 1-частна собственост и административната цена за парцел 1, определена в съответствие с предписанията на Наредбата за базисните цени;
ii)
разликата между реалната пазарна цена на горски парцел 2-държавна собственост и административната цена за парцел 2, определена в съответствие с предписанията на Наредбата за базисните цени.
Тогава размерът на съответната държавна помощ, съдържаща се в сделките за замяна, ще се равнява на стойността на ii) минус стойността на i).
Всяка парична компенсация, получена в резултат на разликата между административните цени на два парцела, които са обект на замяна, платена от една от страните на другата, също ще бъде взета предвид при изчислението на потенциалния елемент на държавна помощ, съдържащ се в сделката.
3.4. СЪВМЕСТИМОСТ НА ПОТЕНЦИАЛНАТА ДЪРЖАВНА ПОМОЩ
(45)
При установено наличие на държавна помощ в резултат на промяната на предназначението на земята и/или в резултат на сделките за замяна, впоследствие Комисията изразява съмнения в решението за откриване дали тази помощ би могла да се счита за съвместима с вътрешния пазар, и по-специално с член 107, параграф 3, буква а) от Договора и разпоредбите на Насоките за национална регионална помощ за периода 2007-2013 г. (35) и/или с член 107, параграф 3, буква в) от Договора и разпоредбите на Насоките на Общността за държавните помощи за земеделския и горския сектор за периода 2007-2013 г. („Насоките за горския сектор“) (36).
(46)
Поради това Комисията поиска от Република България и заинтересованите страни да представят своите коментари относно съвместимостта на оспорваните мерки.
4. МНЕНИЯ НА ЗАИНТЕРЕСОВАНИ СТРАНИ
4.1. МНЕНИЯ НА ПЪРВИЯ ЖАЛБОПОДАТЕЛ ВЪВ ВРЪЗКА СЪС СЪМНЕНИЯТА, ИЗРАЗЕНИ ОТ КОМИСИЯТА В РЕШЕНИЕТО ЗА ОТКРИВАНЕ
(47)
Първият жалбоподател твърди, че оспорваните замени представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора, която е несъвместима с вътрешния пазар.
(48)
Що се отнася до първото съмнение, изразено от Комисията, първият жалбоподател твърди, че промяната в предназначението на земята и сделките за замяна следва да се считат за неразривно свързани. Първо, жалбоподателят твърди, че много от бенефициерите на помощта при замените упражняват дейност в секторите на строителството и туризма, а не в горския сектор. Второ, според първия жалбоподател, тъй като мораториумът е влязъл в сила през 2009 г., заменените горски земи практически не са използвани за търговски цели. Трето, към момента на извършване на сделките за замяна много от бенефициерите на помощта обявили и рекламирали своите проекти за развитие на заменените горски земи като ски или морски курорти и дори започнали разговори със съответните местни органи, за да се уверят, че предназначението на земята действително ще бъде променено. Четвърто, жалбоподателят твърди, че една и съща държавна агенция („ДАГ“) често е отговаряла за осъществяването на сделката за замяна и за изключване на заменената земя от горския фонд (ДАГ и компетентният регулатор) (37), като по този начин се е проправял пътят за нейното търговско развитие.
(49)
Поради това първият жалбоподател счита, че една потенциална промяна в класификацията на предназначението на земята и съответното увеличение на цената следва да бъдат взети под внимание при определянето в количествено изражение на общия размер на държавната помощ, съдържаща се в сделките за замяна. Следователно според жалбоподателя при определяне на помощта в количествено изражение следва да се направи сравнение с парцелите подлежаща на застрояване земя, за да се отрази точно пазарната цена на заменената земя.
(50)
Жалбоподателят също така заявява, че предвид привлекателността на районите, в които са се намирали държавните горски парцели, би било по-разумно органите първо да предприемат действия за увеличаване на стойността на парцелите (т.е. да променят предназначението им, за да стане възможно тяхното застрояване) и едва след това да се разпореждат с парцелите. Според жалбоподателя в нито един от случаите, в които е отправено искане за замяна, ДАГ не е предприела действия за промяна на предназначението на тази земя преди замяната. Това според жалбоподателя показва ясно, че е било налице намерение купувачът на държавната горска земя да бъде облагодетелстван. Световната банка също критикува тази практика в Доклад относно българската политика за управление на горите от 2009 г., в който се отбелязва, че по този начин държавата понася загуби (38).
(51)
Що се отнася до второто изразено от Комисията съмнение относно това дали е била предоставена държавна помощ в резултат на промяната на предназначението на заменената земя, първият жалбоподател твърди, че макар купувачът на земята впоследствие да е платил таксова марка за решението за промяна на предназначението на земята и тази сума да следва да се приспадне при определянето в количествено изражение на размера на държавната помощ, получена в резултат на замяната, тази такса не отразява действителното увеличение на стойността на парцела в резултат от тази промяна. Освен това жалбоподателят твърди, че в случаите, в които замените са били осъществени преди присъединяването на България към Съюза, но промяната на предназначението на земята е станала след присъединяването, неправомерната държавна помощ, предоставена на купувача на земята, следва да бъде разликата между пазарната стойност на съответния парцел към момента на замяната (преди присъединяването) и пазарната стойност на парцела след промяната в предназначението на земята (след присъединяването).
(52)
Що се отнася до третото изразено от Комисията съмнение относно наличието на държавна помощ в резултат на замените, жалбоподателят твърди, че предвидените в Наредбата за базисните цени формули не отразяват пазарната стойност на заменената земя. Жалбоподателят оспорва също и независимостта на оценителите, тъй като по негово мнение купувачът на земята е свободен да избере пристрастен оценител, което би довело до значително занижаване на цените.
(53)
Жалбоподателят предоставя и допълнителна информация за пазарните цени на заменените горски парцели или на много подобни горски парцели, която - според него - разкрива значителни несъответствия с определените по административен ред цени за парцелите. Поради ограниченото време жалбоподателят е проучил цените само на девет от заменените парцели. За това са използвани банкови оценки на земята, както и информация от регистъра на държавните имоти в България, които съдържат действителни цени, при които са били сключени сделки за подобни парцели. Установените несъответствия в цените варираха от занижаване на цените (при използване на определената по административен ред цена) с 50-65 % до случаи, при които горската земя - според твърденията - е придобита при цена в размер на 1-2 % от пазарната ѝ стойност.
(54)
И накрая, жалбоподателят твърди, че фактът, че е образувано наказателно производство срещу бившия ръководител на ИАГ по обвинение за сключване на замени в ущърб на държавата, е доказателство, че самите български органи считат, че горската земя е била предоставена на определени частни лица на цена много под пазарната стойност.
(55)
Във връзка с въпроса дали замените нарушават конкуренцията и засягат търговията между държавите членки, жалбоподателят твърди, че доколкото му е известно, никой от бенефициерите на помощта при замените не упражнява горски дейности като основна търговска дейност. Вместо това той твърди, че почти всички бенефициери на помощта са имали минали или бъдещи бизнес планове за икономическа дейност или инвестиции в някой от следните сектори: сделки с недвижими имоти, строителство и/или туризъм. Според жалбоподателя туризмът по определение засяга целия вътрешен пазар, така че дори само няколко случая на избирателна помощ водят до нарушения в сектора. Жалбоподателят добавя също, че с оглед на броя и мащаба на замените чуждестранните конкуренти фактически са изправени пред пречки за навлизането си на българския пазар. Въпреки че няколко големи инвеститори от Съюза (напр. Lindner, ECE) са работели по проекти за градско строителство в България (бизнес центрове и големи универсални магазини), твърди се, че практически всички мащабни инвестиции в морски, ски и голф курорти са били осъществени от контролирани от български лица дружества.
4.2. МНЕНИЯ НА БЕНЕФИЦИЕРИТЕ НА СДЕЛКИТЕ ЗА ЗАМЯНА И НА ДРУГИ ТРЕТИ СТРАНИ
(56)
Комисията получи мнения от множество трети страни, повече от които са били частни лица по сделките за замяна („бенефициерите на помощта“). Комисията отбелязва, че редица бенефициери на помощта (39) са представили само кратко изявление, че сделките за замяна, по които те са страна, не са включвали държавна помощ. Други бенефициери предоставиха по-подробно изложение във връзка със съмненията, изразени от Комисията в решението за откриване, които ще бъдат разгледани в следващите раздели.
4.2.1. Неразривна връзка между замяната и промяната в предназначението на земята
(57)
Що се отнася до първото съмнение, изразено от Комисията, относно наличието на неразривна връзка между замените и промяната на предназначението на земята, по-голямата част от бенефициерите на помощта (40), които отговориха на решението за откриване, твърдят, че не съществува такава връзка. Замяната и последващата промяна в предназначението на заменената земя се регламентирали от две отделни процедури, всяка от които е от компетентността на два различни държавни органа, които функционират независимо един от друг. За замените са компетентни министърът на земеделието и храните или Министерският съвет - в зависимост от големината на парцела, който ще се заменя, и ИАГ, докато за промяната на предназначението на земята компетентни са местните органи - кметовете на общините или общинският съвет, министърът на регионалното развитие и благоустройството или областният управител за обекти, намиращи се в неговата област - и за нея е необходимо да бъде одобрен подробен или общ план за устройство на територията.
(58)
Един бенефициер (41) освен това добавя, че няма автоматична връзка между промяната в предназначението на земята и увеличението на нейната стойност. Според него решението за промяна в предназначението на земята се основава на оценка на необходимостта от нея, която има по-широк обхват и често не се съобразява с частните интереси на собствениците, и поради това не се основава на търговските интереси на страните по сделката за замяна. Друг бенефициер (42) отбелязва, че статистическата информация, предоставена от българските органи, потвърждава липсата на неразривна връзка. И накрая, други бенефициери (43) считат въпроса за това дали съществува връзка за неуместен, тъй като в техните конкретни случаи заменената земя, която те са придобили, не е била изключена от защитения горски фонд с цел строителство, нито е била открита процедура за промяна в предназначението на земята.
(59)
Що се отнася до въпроса дали потенциалната промяна на предназначението на заменената земя би трябвало да бъде взето предвид при определянето на цената на тази земя, по-голямата част от бенефициерите по различни причини твърдят, че не би трябвало да е така. Редица бенефициери (44) твърдят, че би било неоснователно да се взема под внимание хипотетичната възможност за промяна в предназначението на заменената земя, тъй като такава промяна може никога да не бъде поискана или може да бъде отхвърлена поради неспазване на съответните административни изисквания. Стратегическото местоположение на заменената горска земя, за което се твърди, че увеличава нейната стойност, следва да е без значение, ако предназначението на земята не е било променено и ако придобитата земя може да се използва само за целта, предвидена по закон. Поради това един бенефициер (45) твърди, че следва да се взема предвид конкретното договаряне, постигнато между страните по замяната към датата на оценката. За обективното и справедливото изчисляване на пазарната стойност следва да се вземат предвид също и общите планове за устройство на територията (позволяващи застрояване или не) в сила към датата на изготвяне на оценката на заменената горска земя. Ето защо трябва да бъде установен набор от еднакви критерии, които да позволят разграничение между хипотетичната възможност и действителното намерение на страните по замяната да предприемат впоследствие промяна в предназначението на земята.
(60)
Освен това много бенефициери отбелязват, че за изключването на земя от защитения горски фонд е необходимо да бъде платена такса за промяна на предназначението ѝ, която се равнява на цената на квадратен метър подлежаща на застрояване земя във въпросния район. Ето защо тези бенефициери твърдят, че те не получават икономическа полза от промяната, тъй като ако придобитата земя бъде продадена, използвана като обезпечение или застроена, нейната стойност би била същата като стойността на земята за застрояване. Подобен довод беше изложен също така и от Мирта Инженеринг и Бета Форест, които отбелязват, че промяната в предназначението на земята също така включва и други разноски, по-специално таксова марка и местен данък, както и разходи за проектиране, които допълнително увеличават стойността на имота. Всъщност г-н Михайлов и г-жа Михайлова твърдят, че в техния случай промяната в предназначението на земята е зависела от плащането на държавните такси, определени в член 17 от Закона за горите и Наредбата за прилагане на Закона за горите.
(61)
И накрая, някои бенефициери (46) считат, че въпросът не е от значение, тъй като в техните конкретни случаи заменената земя, която те са придобили, не е била изключена от защитения горски фонд с цел строителство, нито е била открита процедура за промяна на предназначението на земята. В своето становище МИКС отбеляза, че в договорите си за замяна българската държава е предвидила, че не се позволява промяна на предназначението на земята.
4.2.2. Държавна помощ при замяната на горска земя
(62)
Що се отнася до изразените от Комисията съмнения относно това дали административните цени на сделките за замяна са довели до конкретна пазарна цена, бенефициерите (47) изложиха няколко сходни довода защо това е точно така по отношение на техните собствени сделки за замяна.
(63)
Първо, един от бенефициерите (48) твърди, че при определянето на административните цени в Наредбата за базисните цени се вземат предвид такива обективни критерии като местоположението на земята, важността на районите, както и типа и важността на растителните видове, намиращи се върху тази земя, докато други двама бенефициери (49) твърдят, че административната цена на заменените земи се основава на критерии, които са идентични с тези, използвани за замени на частна горска земя, осъществени от частни инвеститори и включващи земя, намираща се в близост до обекти на местната или националната инфраструктура, която е подобна на земята от оспорваните сделки за замяна по отношение на растителни видове, месторазположение в райони под специална защита от урбанизация и т.н. Аналогично други бенефициери (50) твърдят, че оценките, произтичащи от Наредбата за базисните цени, водят до административни цени, които са сходни със или в много случаи по-високи от пазарните цени за горска земя в България поради липсата на национален пазар за този тип земя и поради факта, че няколкото частни сделки са били сключени на ниски цени. Следователно замените са били осъществени при преобладаващите на пазара икономически условия.
(64)
Второ, редица бенефициери (51) твърдят, че са извършили оценки на заменените парцели, които са довели до административни цени, които са сходни с (52), а в много случаи дори и по-високи от (53) пазарните цени за горска земя в България.
(65)
Трето, като причина защо административните цени трябва да се считат за близки до пазарните цени някои бенефициери (54) изтъкват липсата на изцяло частни замени или сделки за продажби в районите, където са осъществени предприетите от тези бенефициери замени.
(66)
И накрая, няколко бенефициери (55) твърдят, че доколкото упражнявайки своите правомощия да действа по собствено усмотрение, министърът на земеделието и храните има право да откаже да извърши замяната, ако не е в интерес на държавата да придобие частната горска земя, и доколкото условията на споразумението за замяна трябва да бъдат одобрени и от двете страни (публична и частна), сделките за замяна трябва да се считат за търговски сделки, в чийто контекст държавата се държи като оператор в условията на пазарна икономика („ОУПИ“).
(67)
Що се отнася до потенциалния размер на държавната помощ, съдържаща се в сделките за замяна (т.е. разликата между административните и пазарните цени за горската земя), по-голямата част от бенефициерите (56) отговориха, че в случаите, в които частната земя е с по-висока стойност от държавната земя, българските органи не са покрили разликата в цените. Друг бенефициер (57) заяви, че разликата в пазарните цени на заменените частни и държавни гори, разположени в едни и същ или в съседни райони, облагодетелства правителството, тъй като административните цени са по-високи отколкото пазарните цени, свободно договорени между частните собственици на гори в съответните райони.
(68)
Що се отнася до другите условия за констатиране на наличието на държавна помощ, няколко бенефициери (58) оспориха, че те са били спазени. Така някои бенефициери (59) твърдят, че те са физически лица, за които българският Закон за държавните помощи и член 107 от Договора не се прилагат. Във връзка с държавните ресурси тези бенефициери отбелязват, че правителството е придобило земята чрез неправомерно отчуждаване без съответстващо обезщетение, така че не може да се счита, че държавата разполага с тези ресурси. Във връзка с избирателността тези бенефициери твърдят, че Законът за горите се прилага за всички (erga omnes) и поради това не води до дискриминация.
(69)
Друг бенефициер (60) също счита, че условията на член 107 от Договора не са били изпълнени по отношение на сделките за замяна, но поради малко по-различни причини. Първо, нямало прехвърляне на държавни ресурси, доколкото замяната била „сделка за двойна продажба“, осъществена след като е направена оценка от независим оценител на имота въз основа на предвидените в закона обективни критерии за изчисление на цената. Не било предоставено предимство, нито страните по замените били поставени в по-благоприятно положение в сравнение с техните конкуренти, тъй като всеки собственик на горска земя можел да поиска замяна на своята частна земя срещу горска земя държавна собственост. Подобен довод е изложен и от друг бенефициер (61), който счита, че схемата за замяна е обща мярка, достъп до която имат всички собственици на горска земя.
(70)
Що се отнася до наличието на икономическо предимство, по-голямата част от бенефициерите (62) оспориха, че са получили такова предимство от сделките, тъй като според тях административната цена на заменената земя е била равна на или по-висока от пазарната ѝ цена.
(71)
И накрая, що се отнася до въпроса дали сделките за замяна нарушават конкуренцията и засягат търговията между държавите членки, по-голямата част от бенефициерите (63) отговориха, че не упражняват дейност в секторите недвижими имоти и туризъм и/или не са предприели никакви стъпки за получаването на лиценз за туроператор. Освен това те потвърдиха, че не са ползвали придобитата чрез замяната земя за производството на дървен материал след нейното придобиване, нито са продавали дървен материал в България или в други държави членки. Поради това те заявяват, че не може да се твърди, че съществува реално или потенциално влияние върху търговията в рамките на Общността. Друг бенефициер (64) добави, че замените не водят до повишаване на производителността на национално равнище, ограничавайки по този начин наличните възможности за предприятията от други държави членки да внасят продукти на местния пазар.
(72)
Други бенефициери (65) заявиха, че тъй като замените не включват прехвърляне на държавни ресурси и не им предоставят икономическо предимство, не може да се счита, че те са нарушили равновесието на пазара и икономическите условия, при които предприятията упражняват дейност, т.е. необходимостта от придобиване на материални активи за първоначална инвестиция. По тази причина предприятия от други държави членки могат да навлизат и извършват дейност на същия пазар при справедливи условия, така че не може да се твърди, че търговията между държавите членки е била засегната от оспорваните замени.
(73)
И накрая, един бенефициер (66) обясни, че горската земя, която е придобил от държавата, не е подходяща за залесяване. Освен това той счита, че неговият имот е бил по-добър от този, който е получил от държавата, и че сделката не включва държавна помощ. Накрая той посочи, че придобитата земя се използва за отглеждане на пчели с подвижни кошери, като през лятото земята се използва за пасище.
4.2.3. Съвместимост на потенциалната помощ
(74)
Въпреки че Комисията поиска от заинтересованите страни да предоставят всички доказателства, с които разполагат и които биха ѝ позволили да провери съвместимостта на оспорваните сделки за замяна с вътрешния пазар, никой от бенефициерите не направи това.
5. МНЕНИЕ НА РЕПУБЛИКА БЪЛГАРИЯ
5.1. МНЕНИЕ НА БЪЛГАРИЯ ОТНОСНО РЕШЕНИЕТО ЗА ОТКРИВАНЕ
(75)
Българските органи твърдят, че оспорваните сделки за замяна не представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
(76)
По повод на предполагаемата неразривна връзка между сделките за замяна и промяната в предназначението на заменената горска земя българските органи отбелязаха, че в член 15, буква б) от Закона за горите е предвидена възможността да се кандидатства за промяна в предназначението на горската земя, независимо от начина на придобиване на земята - било то чрез замяна, сделка за продажба и/или по друг начин. Такава теоретична възможност обаче не следва да се разбира като твърдо предварително съгласие между органите и частната страна по замяната за последваща промяна в предназначението на земята.
(77)
Българските органи са предоставили доказателства, че във връзка със 132-те замени, които са били осъществени през периода 2007-2009 г., са били подадени 24 искания за промяна в предназначението на заменената горска земя, от които само в 15 случая (т.е. 11,4 % от всички замени) е било прието положително административно решение, допускащо исканата промяна.
(78)
Българските органи също така отбелязват и различните цели, преследвани от сделките за замяна и от промяната в предназначението на земята. Докато със замените се цели да се постигне консолидиране и съхранение на българските гори с оглед гарантиране на тяхното устойчиво развитие и възпроизводство в полза на цялото общество, промяната в предназначението на земята е свързана с постигането на целите, предвидени в Закона за устройство на територията, който установява правилата за включване на земя в границите на агломерации, в които застрояването е разрешено в съответствие с обществените потребности и интереси, свързани с устойчивото развитие и създаването на подходящи условия за живот, работа и развлечение на гражданите. Освен това, докато сделките за замяна зависят от решенията, вземани от министъра на земеделието и храните, промените в предназначението на земята зависят от одобрението на плановете за устройство на територията от различни компетентни органи, а именно от министъра на регионалното развитие и благоустройството, областния управител или общинските съвети. И накрая, предвид факта, че правото да се поиска промяна в предназначението на земята не произтича непосредствено от Закона за горите, а изисква спазването на условия, предвидени в други закони, българските органи считат, че хипотетичната възможност за промяна в предназначението на земята не означава, че тази промяна е неразривно свързана със сделките за замяна.
(79)
Що се отнася до въпроса дали потенциалната промяна в предназначението на заменената земя трябва да се вземе предвид при определяне цената на тази земя, българските органи повториха позицията си, че няма пряка връзка между цената, по която е оценена замяната, и последващата промяна в предназначението на земята. Органите са предоставили подробно описание на процедурата, която трябва да се следва, за да се определят съответно цените за замяната (предишни член 20, параграф 5 и член 21 от Наредбата за базисните цени) и дължимите такси за промяната на предназначението на земята. Тези органи също така отбелязват, че частните собственици могат да поискат промяна в предназначението на горската земя независимо от това как са получили земята, така че всеки един инвеститор би получил същите предимства независимо от това дали е придобил гората от държавата или чрез сделка между несвързани лица, сключена при справедливи пазарни условия с частна страна, така че таксите, дължими за промяна в предназначението на земята, следва да се считат за неизбирателни спрямо бенефициерите.
(80)
Що се отнася до съмненията на Комисията дали методиката за изчисление на административните цени отразява правилно пазарните цени, българските органи отбелязват на първо място, че административните цени се определят при съблюдаване на разпоредбите на Наредбата за базисните цени и че при изготвянето на тази наредба са били взети за пример практики за определяне на административните цени за горски земи в други държави членки, най-вече в Германия. Освен това оценките на частните и държавните гори са извършени от независими експерти въз основа на единен набор от критерии.
(81)
Второ, българските органи предоставиха данни за всички сделки (67) за покупко-продажба на частни гори, осъществени през периода 2007-2009 г. (68). В информацията, предоставена по отношение на средните цени на имоти частна собственост (т.е. „пазарните цени“), се съдържа резюме на надеждни пазарни доказателства в съответствие с изискването, предвидено в точка 34 от Допълнителните разпоредби към Наредбата за базисните цени. Когато няма налична информация за сделките, сключени в същите райони, са предоставени данни за такива, които са осъществени в близки райони и са включвали гори, сходни като местоположение и растителни видове. Според българските органи въз основа на тези данни може да се докаже, че в повечето случаи административната цена, използвана за оспорваните сделки за замяна, е била като цяло по-висока от пазарните цени, получени при сделки, сключени между несвързани лица при справедливи пазарни условия (69). Във връзка с това българските органи поставят под въпрос представеното от жалбоподателя доказателство. От една страна, цитираните от жалбоподателите цени са били именно цените, по които земята е била предложена за продажба, а не непременно реално получените цени, или цени на парцели земя с вече променено предназначение и заплатена таксова марка. От друга страна, цитираната от жалбоподателя пазарна цена невинаги е надеждна, тъй като в много случаи тя е получена само в резултат на една-единствена частна сделка.
(82)
Трето, българските органи отново посочиха, че правителството не е покрило разликата до по-високата административна обща стойност на придобитата частна горска земя и че сделките за замяна са били осъществявани само ако полученият при замяната парцел горска земя частна собственост е бил със стойност, по-висока или равна на стойността на държавния парцел, за който той е бил заменен. Освен това частната страна е трябвало да плати административни разходи в размер на 2 % от стойността на имота.
(83)
И накрая, българските органи посочват, че след първоначалното ѝ приемане Наредбата за базисните цени е била изменяна три пъти - съответно през 2004 г., 2005 г. и 2007 г. Особено внимание заслужава изменението на Наредбата през 2005 г. с оглед на напредналия етап на реституцията на отчуждени гори и горски земи, доколкото това е означавало, че на пазара вече са се предлагали и търсели частни гори. Това изменение по същество е целяло да промени методиката за оценка на земята. Освен това коефициентите, отнасящи се до защитени от урбанизация райони, също са били увеличени и са били въведени няколко нови категории, определящи добавките към цените на земята в зависимост от категорията на населеното място.
(84)
Нещо повече, след присъединяването на България към Съюза на 1 януари 2007 г. коефициентите в Наредбата са били актуализирани изцяло, включително и онези, имащи отношение към защитените от урбанизация райони, както и така наречените коефициенти за „пазарен регулатор“, които зависят от категорията на земята. Освен това член 20, параграф 5 от Наредбата за базисните цени е бил изменен, като цената за замяната на държавна земя е била увеличена с 50 % от стойността на коефициента за „пазарен регулатор“. Също така е била въведена добавка към стойността на земята според различните категории населени места.
(85)
Според българските органи тези изменения на Наредбата за базисните цени показват, че въпреки липсата на добре развит национален пазар за горски земи и с оглед на предстоящото присъединяване на България към Съюза органите са се опитали да актуализират механизма за оценка, определен в Наредбата, като гарантират, че той е основан на надеждни пазарни доказателства. Следователно към датата на присъединяването на България към Съюза изчислените административни цени въз основа на Наредбата за базисните цени не са били по-ниски от пазарните цени за тези парцели.
(86)
По отношение на съмнението на Комисията относно потенциала на сделките за замяна да нарушават конкуренцията и засягат търговията между държавите членки, българските органи на първо място изтъкват, че от частните страни, участвали в оспорваните сделки за замяна, 81 от тях представляват предприятия по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора. Останалите 51 частни страни са били физически лица, които не извършват търговия на стоки или услуги. В този контекст България подчертава, че нито Държавната агенция по горите, нито нейният правоприемник Изпълнителната агенция по горите е получавала молби за добив на дървен материал или износ от физическите лица, които са осъществявали замени през разглеждания период.
(87)
Второ, българските органи твърдят, че сделките за замяна не могат да засегнат търговията в рамките на Съюза, тъй като подпомогнатите дружества се занимават с дейности, които не включват вноса или износа на продукти или услуги. Българските органи допълниха вече предоставената информация относно обема на добития и изнесен за Съюза дървен материал през разглеждания период и представиха документ, показващ че нито една от частните страни, придобили държавна горска земя чрез оспорваните сделки за замяна, не е добивала, продавала на националния пазар или изнасяла дървен материал от Република България.
(88)
Трето, българските органи заявяват, че секторът на туризма (напр. извършването на дейност като туроператор, туристическа агенция, собственик на хотел и доставчик на допълнителни туристически услуги) се урежда от правилата, предвидени в българския Закон за туризма. Този закон изисква административна регистрация на операторите в публичен регистър, воден от Министерството на икономиката, енергетиката и туризма. Лицата, занимаващи се с хотелиерство, също подлежат на регистрация в специален регистър съгласно член 58 от Закона за туризма. Поради тази причина само дружествата, вписани в съответните публични регистри, водени от Министерството на икономиката, енергетиката и туризма, могат да се считат за предприятия, осъществяващи дейност в сектора на туризма. Проверка в съответните регистри показа, че само едно от дружествата, придобили държавна горска земя в резултат на оспорваните сделки за замяна - Капси Турс ООД - е регистрирано като туроператор по смисъла на Закона за туризма.
(89)
Четвърто, българските органи обясниха, че извършването на стопанска дейност като строително дружество в България също е предмет на изискване за регистрация в Централния професионален регистър на строителя, воден от Камарата на строителите в България, в съответствие със специален закон, и по-специално Закона за Камарата на строителите (70). Българските органи изтъкват, че само три от предприятията, които са осъществили замени с правителството, са били регистрирани като строителни дружества и биха могли по някакъв начин да участват в строителни работи съгласно закона.
(90)
Следователно българските органи твърдяха, че повечето предприятия, които потенциално са имали полза от оспорваните сделки за замяна, не са извършвали дейност в секторите на строителството и туризма. Следователно според тях не може да се каже, че конкуренцията на съответните пазари, с изключение на сектора на горското стопанство, е била нарушена от тези сделки.
5.2. МНЕНИЕ НА БЪЛГАРИЯ ОТНОСНО КОМЕНТАРИТЕ НА ЖАЛБОПОДАТЕЛЯ
(91)
Българските органи са съгласни с жалбоподателя, че няма наличие на държавна помощ при замените на горски земи между държавата и общините. За разлика от това, според тях твърдението на жалбоподателя, че повечето бенефициери осъществяват дейност в сферата на строителството или туризма, е невярно поради обяснените в предишния раздел причини.
(92)
Българските органи също така не са съгласни с начина, по който жалбоподателят определя пазарните цени на горите, като сравнява цените на горската земя през различни години (напр. няколко години преди замяната на горите), и оспорват твърдението на жалбоподателя, че в някои случаи собствениците на заменени горски земи са предоставили тези земи като обезпечение, за да получат заеми, тъй като това не би отговаряло на разпоредбите на българското законодателство и на цитирания от жалбоподателя Закон за държавната собственост. Предоставените от жалбоподателя данни съдържат значителни грешки и не съответстват на информацията в наличните имотни регистри и документацията за замените. Предоставените от жалбоподателя данни биха били неверни и по отношение на горската земя държавна собственост, която е била придобита чрез замените и впоследствие е била предоставена като обезпечение по заеми. Във всеки случай българските органи обясниха, че в България банките изискват освен недвижими имоти и други ликвидни активи като обезпечение, за да се гарантира погасяването на дълга. Следователно според тези органи би било неправилно размерът на предоставения заем да бъде разделен на квадратурата на земята, служеща за обезпечение за ипотеката, за да се определи цената на квадратен метър. Органите също така представят становище на Първа инвестиционна банка относно механизмите за предоставяне на заеми и методите на оценяване на гори и горски имоти, предложени от заемополучателите като обезпечение.
(93)
Българските органи не са съгласни и с твърдението на жалбоподателя, че общинските органи не са имали друг избор освен да приемат подробни планове за устройство на територията за земята, чието предназначение е било променено. Според тези органи всяка промяна в предназначението на земята е основана на законоустановени подробни планове за устройство на територията, които са били подложени на публично обсъждане и са изменили съществуващите общи планове за устройство на територията за населените райони. Тези административни процедури не се извършват по преценка на министъра на земеделието и храните, който издава индивидуални административни разпореждания за промяна на зонирането на земята на страните, искащи такава промяна, едва след като съответният подробен план за устройство на територията влезе в сила.
(94)
Освен това органите отхвърлят твърдението, че много от участващите в замените страни са възнамерявали да променят предназначението на придобития горски парцел. Съгласно българския Закон за горите такова намерение за промяна може да бъде осъществено само чрез подаване на молба по процедурата, посочена в член 14в от Закона за горите (отменен). Всяко друго намерение, изразено в публикация в средствата за масово осведомяване или по начин, различен от предвидената в закона процедура, би било неуместно и произволно.
(95)
Органите също така не са съгласни с твърдението на жалбоподателя, че административният начин за определяне на цените на горската земя не отразява динамичното развитие на икономиката. Органите считат, че начинът на определяне на цените чрез използване на Наредбата за базисните цени е подходящ. Не е вярно и това, че наредбата не е била актуализирана, тъй като през 2007 г. са въведени нови коефициенти, така че да не се предоставя икономическо предимство на икономическите оператори чрез вече осъществените замени.
(96)
Органите отхвърлят довода на жалбоподателя, че оценителите са пристрастни. Според органите тези оценители са съдебни експерти, чиято почтеност не може да се поставя под съмнение. Освен това, ако бяха оценили горската земя благоприятно по отношение на частната страна и по начин, който не отговаря на условията от Наредбата за базисните цени, такава оценка не би била приета от органите за целите на замяната.
(97)
Във връзка с твърдението на жалбоподателя, че официалните статистически данни за стойностите/цените на сделките, предоставени от органите, са неверни, органите заявяват, че избягването на данъчно облагане чрез укриване на действителната цена, при която е осъществена дадена сделка, представлява престъпление по българския Наказателен кодекс.
(98)
И накрая, българските органи отхвърлят твърдението на жалбоподателя, че обвинителният акт срещу бившия ръководител на ИАГ представлява доказателство за наличие на държавна помощ, свързана със замените. Според тези органи производствата срещу длъжностни лица, които са участвали в процедурите за замяна на горска земя държавна собственост, не са от значение за оценяването на наличието на помощ при оспорваните сделки.
5.3. МНЕНИЕ НА БЪЛГАРИЯ ОТНОСНО КОМЕНТАРИТЕ, ПРЕДСТАВЕНИ ОТ ДРУГИ ТРЕТИ СТРАНИ
5.3.1. Мнение на България от 29 септември 2011 г.
(99)
С писмо от 29 септември 2011 г. българските органи отговориха на становището, изразено от Ол Сийз относно решението за откриване.
(100)
Дружеството Ол Сийз е заменило общо 157,4 хектара горски парцели частна собственост в общините Тетевен и Габрово за приблизително 57,9 хектара горски парцели държавна собственост в община Балчик (71). В тази връзка Ол Сийз също така е платило на българската държава 138 781 лева административни разходи.
(101)
Административната цена на горските парцели държавна собственост е била оценена на 11,99 лева/м2. Според информацията, с която разполагат българските органи, през разглеждания период средната пазарна цена (която е цената, договорена между частни страни, купуващи и продаващи горски парцели на търговска основа в един и същ или съседен район на територията на една и съща община) е била 4,16 лева/м2. Следователно замяната между Ол Сийз и Република България е била осъществена срещу заплащане и не е довела до икономическо предимство по смисъла на член 107 от Договора.
(102)
Българските органи отбелязват още, че Ол Сийз е подало молба за промяна на предназначението на горския парцел в съответствие с член 14 от Закона за горите и че Министерският съвет на България е одобрил молбата в съответствие с член 14г, алинея втора от Закона за горите (72). Доколкото е известно на българските органи, това решение не е влязло в сила. Българските органи са съгласни със становището на Ол Сийз, че държавата не е оказала пряко влияние върху промените в предназначението на въпросната земя (за която не е имало план за земеползване) и че поради това промяната на собствеността в резултат на замяната не може да бъде израз на общо намерение от страна на участниците в замяната да осъществят промяна в нейното предназначение. Според българските органи определящият фактор при оценката на замените трябва да бъде дали балансовата стойност на разменяните активи е еквивалентна. Именно това е базата, въз основа на която българското правителство е извършвало тези сделки. Друга причина, поради която няма наличие на държавна помощ при промяната в предназначението на земята след замяната, е фактът, че административните такси са еднакви за всички кандидати.
(103)
Българските органи освен това отбелязват, че Ол Сийз нито е добивало дървен материал в парцелите, които е получило в резултат на замяната, нито е търгувало в рамките на Съюза с дървен материал от тези парцели. Освен това Ол Сийз не предлага туристически услуги, както се посочва в Закона за туризма, нито е строително дружество по смисъла на Закона за камарата на строителите.
5.3.2. Мнение на България от 4 ноември 2011 г.
(104)
С писмо от 4 ноември 2011 г. България представи становището си относно мненията на следните трети страни: Елкабел АД, Ел Ем Импекс ЕООД, Форос Дивелъпмънт ЕАД и Симеон Стоев Миров.
(105)
Що се отнася до сделките за замяна, осъществени с Елкабел, Ел Ем Импекс и Форос Дивелъпмънт, българските органи заявиха, че те не са покрили разликата в цените и в съответните случаи са получили допълнително плащане на административните разходи от частните страни. Освен това всички местни данъци са били платени от тези страни. И накрая, нито едно от трите дружества не е поискало промяна в предназначението на придобитата горска земя.
(106)
Българските органи освен това отбелязват, че в някои от общините, в които са били разположени заменените парцели, не са сключвани изцяло частни сделки, така че не е било възможно да се определи пазарната цена на заменените парцели или дали е било предоставено икономическо предимство.
(107)
Българските органи освен това отбелязват, че нито Елкабел, нито Ел Ем Импекс са износители на дървен материал и не са регистрирани като строителни или туристически дружества съгласно българското законодателство.
(108)
Що се отнася до Симеон Стоев Миров, физическо лице, който е заменил 5,6 декара частна горска земя в Ракитово, оценена на 3 436 лева, за 5 декара горска земя държавна собственост в Бургас (село Крайморие), оценена на 1 308 лева, българските органи считат, че тази замяна следва да попада в обхвата на Регламента за минималната помощ (помощ de minimis).
(109)
По тези причини българските органи заявяват, че според тях осъществените с горепосочените частни страни замени не представляват държавна помощ.
5.3.3. Мнение на България от 16 декември 2011 г.
(110)
С писмо от 16 декември 2011 г. България представи становището си относно мненията на следните трети страни: ВИ-ЕН-ЖИ Конфорт ООД, Изгрев 5 ЕООД, Екобалкани-България ЕООД, Вихрен ЕООД, Литекс Комерс АД и Живка Благоева.
(111)
Що се отнася до сделките за замяна, сключени с ВИ-ЕН-ЖИ Конфорт, Изгрев 5, Екобалкани, Вихрен и Литекс Комерс, българските органи обясниха, че те не са покрили разликата в цените и в съответните случаи са получили допълнително плащане на административните разходи от частните страни. Освен това всички местни данъци са били платени от тези страни. И накрая, ВИ-ЕН-ЖИ Конфорт, Екобалкани и Литекс Комерс не са поискали промяна в предназначението на придобитата от тях държавна горска земя.
(112)
Българските органи освен това отбелязват, че в някои от общините, в които са били разположени заменените парцели, не са сключвани изцяло частни сделки, така че не е било възможно да се определени пазарната цена на съответните парцели и не може със сигурност да се установи дали на горепосочените частни страни е било предоставено икономическо предимство. В случая с Изгрев 5 административната цена на заменената горска земя държавна собственост е била малко по-висока от пазарната цена, получена при подобни частни сделки, така че според българските органи не е било предоставено предимство. Същата обосновка била относима и към сделката с Литекс Комерс, при която - според българските органи - административните цени са били четири пъти по-високи от пазарните цени за държавната горска земя.
(113)
И накрая, българските органи отбелязват, че нито една от горепосочените частни страни не е износител на дървен материал и не е регистрирана като строително или туристическо дружество съгласно българското законодателство, така че сключените с тях сделки за замяна не засягат търговията между държавите членки.
(114)
Що се отнася до сделката за замяна с Живка Благоева, физическо лице, тя е довела до замяна на 1,9036 хектара частна горска земя в община Тетевен, оценена на 16 091 лева, за 0,3001 хектара горска земя държавна собственост в района на Предела, община Разлог, оценена на 24 216 лева. Българската държава не е покрила разликата в цените, всички административни разходи и местни данъци са били платени от Живка Благоева и новият собственик не е поискал промяна в предназначението на заменената земя. Според българските органи тази замяна следва да попада в обхвата на Регламента за минималната помощ (помощ de minimis).
(115)
Съответно българските органи считат, че няма наличие на държавна помощ при сделките за замяна, сключени с горепосочените частни страни.
5.3.4. Мнение на България от 25 април 2012 г.
(116)
С писмо от 25 април 2012 г. българските органи представиха становището си относно мненията на следните трети страни: Аква Истейт, Бета Форест, Коста Геров, Димитър Иванов Терзиев, Явор Илиев Хайтов, Валентина Ангелова Хайтова, Георги Александров Бабев, Мариета Тихомирова Дамянова, Елизабет Петкова Михайлова, Светослав Петков Михайлов, БГ Ленд Ко, Мирта Инженеринг, Микс-ПС ООД и БОИЛ ООД.
(117)
Българските органи подкрепят мненията, представени от тези физически лица и дружества, които са били страни по сделки за замяна, сключени през разглеждания период, а именно че замените не включват наличието на държавна помощ, а вместо това представляват сделки, извършени при благоприятни за държавата условия и по цени, които не са по-ниски от пазарните цени за подобни недвижими имоти. Освен това българските органи подкрепят становището на горепосочените частни страни, че сделките за замяна са били извършени в съответствие с действащото българско национално законодателство - Наредбата за базисните цени и Закона за горите. И накрая, следва да се счита, че някои от тези сделки попадат в обхвата на Регламента за минималната помощ (помощ de minimis).
5.4. ОТГОВОРИ НА БЪЛГАРИЯ ВЪВ ВРЪЗКА С ОТПРАВЕНИТЕ ОТ КОМИСИЯТА ИСКАНИЯ ЗА ИНФОРМАЦИЯ, ИЗПРАТЕНИ ПО ВРЕМЕ НА ОФИЦИАЛНАТА ПРОЦЕДУРА ПО РАЗСЛЕДВАНЕ
(118)
На по-късен етап, в отговор на искания за информация, българските органи предоставиха пазарните цени - както за горските парцели частна собственост, така и за горските парцели държавна собственост - за всички сделки за замяна през разглеждания период (73).
(119)
В становището си от 19 ноември 2013 г. (74) обаче българските органи посочиха, че съществуват някои проблеми относно надеждността на предоставените от тях данни. По-специално за целите на формулата, изложена в съображение 44, българските органи предоставиха справедливите пазарни цени за 82 парцела (60 държавни и 22 частни парцела), засегнати от оспорваните сделки за замяна. За останалите парцели те представиха пазарните стойности, изчислени при полагането на максимални усилия, като посочиха, че те могат и да не отразяват непременно справедливите пазарни стойности. По отношение на останалите засегнати парцели държавна собственост българските органи обясниха, че цените, посочени от тях като пазарни, всъщност са били средните цени от различни видове сделки с гори. Следователно те не представляват непременно справедливата пазарна стойност, тъй като не са равни на средните цени на напълно аналогични сделки.
(120)
По подобен начин по отношение на останалите частни парцели, които все още не са били предмет на оценка от независим експерт, българските органи посочиха, че при определени случаи цените, посочени в удостоверенията за продажби, които са били използвани от органите като приблизителна стойност на представените от тях пазарни цени на тези парцели, са били близки до или равни на така наречените данъчни стойности. Данъчната стойност на даден парцел не е неговата пазарна стойност, а минималната цена, която трябва да бъде платена при сделки с недвижимия имот, т.е. пазарната стойност на съответния парцел по принцип би била по-висока.
(121)
Независимо от изложеното по-горе българските органи подчертаха, че представените от тях данни относно пазарните цени са най-добрите приблизителни оценки, които могат да получат, тъй като: i) в България няма конкретни правила за определяне на пазарни цени за горски парцели чрез оценка, ii) извършването на оценка от независим експертен оценител на това какви биха били пазарните цени на засегнатите парцели към момента на замяната би отнело много време и iii) това би било много скъпоструващ процес. Освен това българските органи заявиха, че представените цени при всички случаи са по-близки до справедливите пазарни цени, отколкото до административните цени.
(122)
И накрая, българските органи предоставиха информация относно извадка от 25 сделки за замяна, осъществени при действително използваните административни цени, и хипотетичните административни цени, които биха се получили след прилагането на коефициентите, посочени в актуализираната през 2010 г. Наредба за базисните цени. В представената извадка бяха включени 25 сделки, осъществени основно през 2009 г. или 2008 г. (само 6 сделки - реализирани през 2007 г.). Тази информация бе поискана от Комисията, за да провери дали системата на административните цени - ако са били правилно актуализирани - отразява по подходящ начин пазарните цени за горска земя въз основа на цена, която е възможно най-близка до пазарната стойност, и която във всички случаи би довела до такава, както се изисква в съдебната практика.
6. ОЦЕНКА НА МЯРКАТА
6.1. НАЛИЧИЕ НА ПОМОЩ
(123)
Съгласно член 107, параграф 1 от Договора всяка помощ, предоставена от държава членка или чрез ресурси на държава членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите членки, е несъвместима с общия пазар.
(124)
Поради това, за да бъде определена като помощ по смисъла на член 107, параграф 1, мярката трябва да отговаря на следните кумулативни условия: i) за мярката трябва да е отговорна държавата и тя да е финансирана с държавни ресурси; ii) тя трябва да предоставя предимство на нейния бенефициер; iii) това предимство трябва да бъде избирателно; и iv) мярката трябва да нарушава или да застрашава да наруши конкуренцията и може да засегне търговията между държавите членки.
(125)
В настоящия случай обаче трябва да бъде разгледан и предварителният въпрос дали потенциалните бенефициери на сделките за замяна са предприятия по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора. Това е необходимо, тъй като съгласно формулировката на тази разпоредба правилата за държавни помощи се прилагат само когато бенефициерът е предприятие.
(126)
Съдът на Европейския съюз („Съдът на ЕС“) определя понятието „предприятие“ за целите на член 107, параграф 1 от Договора като субект, упражняващ стопанска дейност, независимо от правния му статут и начина му на финансиране (75). Съгласно Съда на ЕС всяка дейност, която се състои от предлагане на стоки и услуги на даден пазар, представлява стопанска дейност (76). Класификацията на даден субект като предприятие по този начин винаги е свързана с определена дейност. Субект, който извършва както стопански, така и нестопански дейности, трябва да се счита за предприятие единствено по отношение на първия тип дейност. Не е необходимо предприятието да бъде юридическо лице. Физическите лица също могат да се считат за предприятия по отношение на държавната помощ, при условие че те извършват стопанска дейност.
(127)
С оглед на това следва да се отбележи, че определени бенефициери на оспорваните сделки за замяна не са извършвали стопанска дейност със заменената горска земя през разглеждания период и понастоящем не извършват такава дейност. В резултат на това тези бенефициери не могат да се считат за предприятия по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора, поради което се счита, че няма наличие на държавна помощ при сделките за замяна, които те са сключили с българската държава.
(128)
Следователно останалата част от настоящото решение се отнася само до тези бенефициери на оспорваните сделки за замяна, които представляват предприятия по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
6.1.1. Неразривна връзка между замяната и промяната в предназначението на земята
(129)
Първото съмнение, изразено от Комисията в решението ѝ за откриване на процедурата, беше дали съществува неразривна връзка между сделките за замяна и промяната в предназначението на заменената земя, придобита от бенефициерите. Това е важно, тъй като ако се установи, че такава връзка съществува, тя ще повлияе на оценката на Комисията за това дали сделките за замяна водят до икономическо предимство и как това предимство трябва да бъде определено в количествено изражение. Неразривна връзка означава, че намерението на страните по сделката за замяна още преди сключване на сделката е било след замяната да променят предназначението на земята държавна собственост от горска земя в земя за застрояване. Поради това, макар административните цени за сделката за замяна, изчислени въз основа на Наредбата за базисните цени, да са се основавали на замяната на два парцела горска земя, последващата промяна в предназначението на парцела държавна собственост - ако това е било намерението от самото начало - би могла да доведе до формирането на цена, по-ниска от реалната цена на получения парцел, като се вземе предвид бъдещото му предназначение като земя за застрояване.
(130)
Според Комисията фактът, че оспорваните сделки за замяна винаги - или поне в голямата част от случаите - са били последвани от (одобрено) искане за промяна на предназначението на заменената горска земя, придобита от бенефициера, в земя за застрояване, би бил обективен признак за това, че страните по тези сделки за замяна от самото начало са имали намерение да променят предназначението на земята държавна собственост след замяната.
(131)
Статистическите данни, предоставени от българските органи в отговор на решението за откриване, потвърждават отново данните, отразени в съображение 38, показвайки, че във връзка със 132-те сделки за замяна, осъществени през разглеждания период, са били подадени 24 искания за промяна на предназначението на земята в земя за застрояване (което представлява 18,2 % от всички замени), от които в 15 случая исканата промяна е била одобрена (което представлява 11,4 % от всички замени). Въз основа на тези данни Комисията стига до заключението, че в повечето случаи замените не са били последвани от искане за промяна на предназначението на земята.
(132)
Във всеки случай Комисията отбелязва, че българското законодателство предвижда две отделни процедури за замяна и за промяна на предназначението на земята и съответно два отделни държавни органа, които са компетентни за всяка една от операциите и осъществят дейността си независимо един от друг. Това е още един признак, че в настоящия случай липсва неразривна връзка между сделките за замяна и промяната на предназначението на земята.
(133)
Тъй като не се установи наличието на неразривна връзка между сделките за замяна и промяната на предназначението на заменената земя, придобита от бенефициерите, Комисията ще провери всяка една от тези операции поотделно за наличието на държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
6.1.2. Наличие на помощ при промяната в предназначението на земята
(134)
Определянето на предназначението на земята подлежи на правния контрол, упражняван от държавните органи върху използването и интензивността на застрояване на даден парцел земя. Когато държавен орган одобрява промяна в предназначението на даден парцел земя, той осъществява регулаторна дейност и не действа като икономически субект.
(135)
Единствено предимствата, предоставени пряко или косвено чрез държавни ресурси, следва да се разглеждат като помощ по смисъла на член 107 от Договора. В съответствие със съдебната практика на Съда на ЕС (77) разграничението, което се прави в тази разпоредба, между „помощ, предоставена от държава членка“, и помощ, предоставена „чрез държавни ресурси“, не означава, че всички предимства, които са предоставени от държавата, независимо дали са финансирани чрез държавни ресурси или не, представляват помощ. Това разграничение цели по-скоро само да включи в това определение както предимствата, които са предоставени пряко от държавата, така и тези, които се предоставят от публичен или частен орган, посочен или учреден от държавата.
(136)
Макар че одобрението от публичен орган на промяната в предназначението на определен парцел земя от горска земя в земя за застрояване може да доведе до увеличаване на пазарната стойност на тази земя, това одобрение не води до прехвърляне на държавни ресурси по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора: упражняването на тази регулаторна функция не води до положително прехвърляне на средства към получателя на това одобрение, нито пък води до отказ от държавни ресурси, тъй като при упражняването на тази регулаторна функция държавата не е задължена да налага на успешните кандидати такса, която да отразява цялата икономическа стойност, която те извличат от получаването на това одобрение (78).
(137)
Съответно решението на публичен орган да промени предназначението на определен парцел земя не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
6.1.3. Наличие на помощ при сделката за замяна
(138)
В съответствие с установената съдебна практика (79) продажбата от публични органи на земи или сгради на предприятие или на лице, извършващо стопанска дейност, могат да доведат до икономическо предимство и това да представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора, по-специално когато продажбата не се извършва по пазарна стойност, т.е. по цената, която вероятно би определил частен инвеститор, действащ в нормални условия на конкуренция. Същото се отнася и за сделки за замяна, при които стойността на получената от държавата земя е по-висока от стойността на частната земя, отстъпена на държавата.
(139)
Преди обаче да провери дали сделките за замяна водят до икономическо предимство, Комисията следва да провери дали останалите условия, посочени в съображение 124, са налице с оглед установяване наличието на държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
(140)
Първо, що се отнася до носенето на отговорност за мярката, за сделките за замяна е компетентен министърът на земеделието и храните или Министерският съвет (в зависимост от размера на парцела, който ще се заменя) и ИАГ, всички от които са държавни органи. При условие че резултатът от сделките за замяна е прехвърлянето на горска земя държавна собственост с по-висока стойност срещу отстъпена горска земя частна собственост, това води до прехвърляне на държавни ресурси, доколкото българската държава се отказва от определени приходи, които е можела да получи, ако при извършването на сделката бе действала в съответствие с пазарните условия.
(141)
Второ, сделките за замяна са избирателни, доколкото те облагодетелстват само тези собственици на земя, които са заменили своята горска земя частна собственост с горска земя държавна собственост.
(142)
Трето, сделките за замяна нарушават конкуренцията и засягат търговията между държавите членки. Доколкото бенефициерите при замените са предприятия, които предлагат стоки и услуги на определен пазар, всяка финансова изгода в резултат на замените укрепва позицията им в сравнение с други конкурентни предприятия в рамките на Съюза при търговията със същите стоки и услуги (80). В действителност много бенефициери (81) по сделките за замяна са посочили в българския Търговски регистър като своя сфера на дейност, наред с другото, недвижимите имоти, туризма, ресторантьорството и залесяването. Тези сектори са отворени за конкуренция на равнището на Съюза. Това се вижда от информацията в същия този регистър, в който няколко бенефициери (82) по сделките за замяна са посочили търговията или (международната) търговска дейност като своя сфера на дейност. Що се отнася до довода, изтъкнат от българските органи, че за да могат дружествата да извършват дейност в сектора на туризма или строителството, е необходимо да бъдат вписани в специални регистри, а това не е така за по-голямата част от дружествата, участващи в сделките за замяна, Комисията отбелязва, че понятието „предприятие“ в член 107, параграф 1 от Договора е обективно понятие, така че въпросът дали предприятията предлагат стоки и услуги на даден пазар и по този начин се конкурират с други предприятия и участват в търговията в рамките на Съюза, трябва да се определи с оглед на дейностите, действително извършвани от тези предприятия, а не дали са спазени определени национални правни формалности.
(143)
И накрая, що се отнася до наличието на икономическо предимство, сделките за замяна се отнасят до замяната на (най-малко) два парцела горска земя между българската държава и частни страни. За да се определи дали частните страни са получили икономическо предимство в резултат на сделката за замяна, пазарните стойности на заменените парцели трябва да бъдат оценени и сравнени една с друга. Ако сделката за замяна води до прехвърлянето на горска земя държавна собственост, чиято стойност е по-висока от стойността на горската земя, отстъпена от частната страна, на частната страна е предоставено икономическото предимство.
(144)
Както беше обяснено в съображение 16, административните цени за въпросните замени са били изчислени въз основа на Наредбата за базисните цени. Съдът на ЕС призна, че когато националното право установява административни правила за изчисляване на пазарната стойност на земи с оглед на продажбата им от публични органи, за да съответстват тези правила на член 107 от Договора, прилагането им във всички случаи трябва да води до административна цена, която е възможно най-близка до пазарната стойност на земята (83). Тъй като пазарната стойност е теоретична, задължително ще се приеме допустим марж на отклонение на получената цена от теоретичната (84).
(145)
От българските органи беше поискано да предоставят информация относно административните цени, използвани за всичките 132 сделки за замяна, осъществени в разглеждания период, както и относно пазарните цени на същите тези сделки. Комисията поиска от българските органи да вземат предвид и всякакви предишни или последващи сделки със същите горски парцели при определянето на тяхната пазарна стойност. Следователно, въпреки че Комисията счита, че за оценката на потенциалните елементи на държавна помощ при сделките за замяна разположението на заменените горски парцели не е от значение, информацията за цените - когато е имало такава - е била взета под внимание.
(146)
Българските органи посочиха, че съществуват някои проблеми по отношение на надеждността на данните, които са могли да предоставят относно пазарните цени (85). Същевременно обаче те посочиха, че предоставената информация съдържа най-добрите приблизителни оценки на пазарните цени (86). Комисията счита тези данни за достатъчно надеждни приблизителни оценки на реалната (т.е. на „справедливата“) пазарна стойност на съответните парцели.
(147)
Анализът на данните показа, че за парцели частна собственост използването на административни цени е довело до системно завишаване на цената на съответната горска земя в сравнение с пазарните цени (87), докато по отношение на държавната горска земя ситуацията не е така еднозначна, тъй като са налице и двата случая - на завишаване и понижаване. Съответно при определянето на това дали на бенефициерите е било предоставено предимство в резултат на сделките за замяна, едно просто сравнение на пазарната цена на парцела държавна собственост към момента на замяната с пазарната цена на парцела частна собственост, за който е бил заменен, не би отчело в достатъчна степен систематичното завишаване на цената на последната. Поради това Комисията разработи формула, която взема предвид административните цени, използвани при първоначалната сделка, за правилно оценяване на произтичащото от замяната предимство. За тази формула, която вече беше определена в решението за откриване, е необходимо да се изчислят следните суми:
i)
разликата между реалната пазарна цена на парцела горска земя частна собственост и административната цена за този парцел, определена в съответствие с предписанията на Наредбата за базисните цени; и
ii)
разликата между реалната пазарна цена на парцела горска земя държавна собственост и административната цена за този парцел, определена в съответствие с предписанията на Наредбата за базисните цени.
Приема се, че предимство е налице, ако стойността на ii) минус стойността на i) е положителна.
Всяка парична компенсация, платена от една от страните на другата, за да покрие разликата в административните цени на два парцела, които са предмет на сделката за замяна, също ще бъде взета предвид при определянето на това дали сделката за замяна е довела до предимство.
(148)
Като прилага тази формула към данните, предоставени от българските органи относно справедливите пазарни стойности и административните цени на заменените горски земи, Комисията заключава, че на бенефициерите на замените на земи е било предоставено предимство в почти 80 % от сделките за замяна, осъществени през разглеждания период, както е отразено в таблица 4.
Таблица 4
Сравнение на административните цени, използвани при замените, и пазарните цени, предоставени от българските органи
Сделки за замяна
2007 г.
2008 г.
2009 г.
Общо
Предоставено предимство (брой случаи)
18
48
38
104
Като процент от всички замени
78 %
77 %
81 %
79 %
Брой осъществени замени
23
62
47
132
(149)
Посочените по-горе данни показват, че административните цени, определени за целите на сделките за замяна в съответствие с Наредбата за базисните цени, не са отразявали в достатъчна степен реалната пазарна стойност на съответните горски парцели.
(150)
Това несъответствие между административните цени, използвани за оспорваните сделки за замяна, и пазарните цени на въпросните парцели произтича, от една страна, от факта, че основната методика, използвана в Наредбата за базисните цени, не отразява в достатъчна степен критериите, които даден пазарен оператор би счел за важни при оценяването на заменените парцели горска земя, нито им отдава тяхната подходяща тежест. Първо, средните стойности на земята, посочени в приложение 1 от Наредбата за базисните цени, според категориите земя, предлагащи идентични условия за растеж на растенията, които се използват като основа за определянето на базисната стойност на земята (вж. съображение 18), е трябвало да бъдат определени въз основа на пазарните цени или на отчетите, водени за горите държавна собственост, но в действителност са били определени от експерти въз основа на малък брой пазарни източници.
(151)
Второ, коефициентите и добавките, използвани за отчитане на определени качества на горската земя при изчисляването на основната стойност на тази земя, описани в съображения 18-26, отразяват средство за административно опростяване, а не опит за точно измерване на икономическата стойност, която хипотетичен пазарен оператор, поставен в подобна ситуация, би придал на тези качества. Всъщност българските органи не са предоставили никакви икономически данни в подкрепа на нивата, на които тези коефициенти и добавки са били определени в Наредбата.
(152)
От друга страна, дори и методиката, определена в Наредбата за базисните цени, първоначално да е довела до пазарни цени за заменената горска земя, quod non, средните цени, коефициентите и добавките никога не са били актуализирани през разглеждания период, така че да отразяват адекватно промените в пазарните цени, които са настъпили впоследствие. В съответствие със съдебната практика (88), когато цените на земята се увеличават рязко, в административните методи за изчисляване на цената на продаваната от публичните органи земя трябва да се предвижда постоянното актуализиране на тези цени, така че действително заплатената от купувача цена да отразява, доколкото е възможно, пазарната стойност на тази земя. През етапа на предварително проучване българските органи обясниха, че съгласно членове 7.1 и 32 от Наредбата за базисните цени коефициентите, съдържащи се в тази наредба за изчисляването на административните цени, следва да бъдат актуализирани ежегодно. Освен това според предоставената от българските органи информация през разглеждания период пазарните цени на горските земи рязко са се увеличили. Въпреки това актуализирането, предвидено в тази наредба, никога не е било извършено през този период. Българските органи са актуализирали средните цени, коефициентите и добавките, използвани за определяне на административните цени, едва през 2010 г. въз основа на последните развития на пазара.
(153)
Съответно Комисията заключава, че на бенефициерите на замените на земи е било предоставено икономическо предимство със сделките за замяна в случаите, когато използваните административни цени не са отразявали адекватно пазарната цена на заменената земя.
6.1.4. Помощта de minimis
(154)
И на последно място следва да се отбележи, че в случаите, когато отделният бенефициер на сделката за замяна е получил предимство, което не превишава праговете, посочени в Регламент (ЕС) № 1407/2013 на Комисията (89), това предимство не се счита за държавна помощ и поради това не попада в рамките на забраната по член 107, параграф 1 от Договора, ако са изпълнени всички други условия, определени в този регламент.
(155)
Въз основа на количествените данни, предоставени от българските органи, би изглеждало, че в много от случаите (90) размерът на помощта, получена от бенефициерите на сделката за замяна, е по-нисък от прага de minimis от 200 000 EUR.
6.1.5. Заключение относно наличието на помощ
(156)
С оглед на гореизложеното Комисията стига до заключението, че сделките за замяна, осъществени от Република България по време на разглеждания период, представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора, в случаите, в които другата страна по съответната сделка е предприятие по смисъла на тази разпоредба, административните цени, използвани за тази сделка, не са отразявали пазарните цени и не са изпълнени условията за помощта de minimis, определени в Регламент (ЕС) № 1407/2013.
6.2. ЗАКОНОСЪОБРАЗНОСТ НА МЯРКАТА
(157)
Като не е подала уведомление за тези сделки за замяна преди тяхното осъществяване, Република България не е изпълнила задължението си съгласно член 108, параграф 3 от Договора. Поради това тези сделки за замяна представляват неправомерно приведена в действие държавна помощ.
6.3. СЪВМЕСТИМОСТ НА ПОМОЩТА
(158)
Въпреки че от българските органи беше поискано да предоставят информация относно съвместимостта на тези сделки за замяна с вътрешния пазар, те продължиха да се придържат към своята аргументация, че тези сделки не оказват въздействие върху търговията в рамките на Съюза и следователно не представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
(159)
Във връзка с това Комисията отбелязва, че съответната държавна членка носи основната тежест за доказването на съвместимостта на помощта с вътрешния пазар чрез дерогация от член 107, параграф 1 от Договора, като тя трябва да докаже, че условията за тази дерогация са изпълнени (91).
(160)
Във всеки случай Комисията отбелязва, че не изглежда да са налице някакви prima facie основания, така че да се приеме, че сделките за замяна са съвместими с вътрешния пазар или пряко въз основа на член 107, параграф 3, буква а) и буква в) от Договора, или въз основа на съответните насоки, основаващи се на тези разпоредби.
(161)
Поради това Насоките на Общността относно държавните помощи за земеделския и горския сектор („Насоките за горския сектор“) не могат да се използват като основание за съвместимост на схемата за замени, тъй като те се отнасят само за живи дървета и тяхната естествена среда в гори и други залесени земи, включително мерки за поддържане и засилване на екологичните и защитните функции на горите и мерки за насърчаване на използването на горите за отдих и на техните социални и културни измерения. Освен това разходите, покрити от помощта, предоставена в контекста на замените, не отговарят на определението за допустими разходи, посочено в Насоките за горския сектор (92), тъй като на частните страни не са били наложени никакви законови или договорни задължения да използват земята, получена чрез замените, като защитена природна зона. Напротив, всички страни са имали правото да поискат промяна на предназначението на горската земя в подлежаща на застрояване земя и някои от тях наистина са го направили.
(162)
Насоките за национална регионална помощ за 2007-2013 г. също не предоставят основание за съвместимост. Във връзка с това Комисията отбелязва, че замените не са били предприети от българските органи с цел специално да допринесат за регионалното развитие. Освен това не са определени какви са допустимите разходи, нито е уточнено как ще се контролира стимулиращият ефект на помощта и как ще се гарантира спазването на приложимите тавани за регионалната помощ.
(163)
И накрая, при обсъжданията преди приемането на решението за откриване българските органи заявиха, че със замените е преследвана цел на публичната политика за консолидиране на собствеността на горската земя. Дори ако можеше да се установи, че консолидирането на горска земя представлява цел от общ интерес, quod non, българските органи не доказаха, че предоставената помощ е била необходима, за да се постигне тази цел, нито че избраните средства са били най-подходящите.
(164)
Те също така не доказаха, че избраните средства са гарантирали, че предоставената помощ е била ограничена до минимално необходимото за стимулиране на частните страни да предприемат сделките за замяна. Това е, наред с другото, видно от силните колебания на административните цени, получени чрез използване на предписаната методика. При сравнение с пазарните цени, предоставени от българските органи, тези административни цени не изглежда да са системно със сходен процент по-високи или по-ниски от пазарните цени. Ако например се вземат сделките през 2007 г., разликата между пазарните цени и административните цени за частните парцели е варирала между -503,97 % до +89,91 % (93).
(165)
И накрая, българските органи не доказаха, че сделките за замяна не нарушават конкуренцията до степен, която противоречи на общия интерес. Съответно не може да се счита, че сделките за замяна са съвместими с вътрешния пазар директно въз основа на член 107, параграф 3, буква в) от Договора.
(166)
Вследствие на това Комисията заключава, че помощта, предоставена в контекста на сделките за замяна, не може да се счита за съвместима с вътрешния пазар.
7. ВЪЗСТАНОВЯВАНЕ
(167)
Съгласно член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 659/1999, когато се установи, че неправомерно предоставена държавна помощ е несъвместима с вътрешния пазар, тази помощ следва да бъде възстановена от бенефициерите, освен ако това противоречи на общ принцип на правото. В член 14, параграф 2 от този регламент се постановява, че помощта, която трябва да бъде възстановена, ведно с лихвите, обхваща периода от датата, на която неправомерната помощ е била предоставена на разположение на бенефициера, до датата на нейното действително възстановяване. И накрая, в член 14, параграф 3 от този регламент се предвижда, че възстановяването се извършва незабавно и в съответствие с процедурите по националното законодателство на съответната държава членка, при условие че те позволяват незабавното и ефективно изпълнение на решението на Комисията.
(168)
Целта на възстановяването е постигната, когато въпросната неправомерна помощ, ведно с подходяща лихва за забава, бъде изплатена от предприятията, които са се възползвали от нея. Като възстановява помощта, бенефициерът се отказва от предимството, което е имал пред своите конкуренти на пазара, и се възстановява положението преди предоставянето на помощта (94). Въпреки че държавата членка може да избира средствата за изпълнение на задължението си за възстановяване на неправомерната помощ, избраните мерки не могат да засягат неблагоприятно приложното поле и ефективността на правото на Съюза. Държава членка може да изпълни задължение за възстановяване само ако избраните средства са подходящи, за да се възстановят нормалните условия на конкуренция, които са били нарушени с предоставянето на неправомерната помощ и са съвместими със съответните разпоредби на правото на Съюза (95).
(169)
Поради това, предвид факта, че е установено, че чрез сделките за замяна Република България неправомерно е привела в действие държавна помощ, от нея следва да се изиска да възстанови тази помощ от бенефициерите на тези сделки.
7.1. ИДЕНТИФИЦИРАНЕ НА БЕНЕФИЦИЕРИТЕ, КОИТО ТРЯБВА ДА ВЪЗСТАНОВЯТ ПОМОЩТА
(170)
Неправомерната и несъвместима помощ трябва да бъде възстановена от предприятията, които действително са се възползвали от нея (96). Когато обаче Комисията не е в състояние да идентифицира в самото решение всички предприятия, които са получили неправомерна и несъвместима помощ, това трябва да бъде направено в началото на процеса на изпълнение на решението от съответната държава членка, която следва да разгледа конкретното положение на всяко засегнато предприятие (97).
(171)
В настоящия случай потенциалните бенефициери на несъвместима държавна помощ са тези физически и юридически лица, които са участвали в 132-те сделки за замяна с българските органи през разглеждания период. От тази група българските органи следва да изключат тези физически и юридически лица, които не отговарят на критериите за „предприятия“ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора, както и тези лица, които от сделките за замяна, в които са участвали, са получили предимство, целият размер на което не надвишава праговете, установени в Регламента за минималната помощ (помощта de minimis), стига тези сделки да съответстват и на другите условия, определени в този регламент. Останалите физически и юридически лица, които са участвали в сделки за замяна, следва да се считат за бенефициери на неправомерно приведена в действие държавна помощ, от които българските органи трябва да възстановят полученото в резултат на тези сделки предимство.
7.2. КОЛИЧЕСТВЕНО ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ПОМОЩТА
(172)
Комисията не е законово задължена да определя точната сума, която трябва да бъде възстановена, особено в случаите, когато не разполага с необходимите данни за това. Вместо това е достатъчно в решението на Комисията да се съдържа информация, която позволява на държавата членка да определи без големи затруднения сумата, която подлежи на възстановяване (98).
(173)
Като беше обяснено в съображение 147, Комисията счита, че държавата членка следва да спазва следната методика като отправна точка за определяне на размера на несъвместимата държавна помощ, която трябва да бъде възстановена от всеки бенефициер:
i)
определяне на разликата между реалната пазарна цена на парцела горска земя частна собственост и административната цена за този парцел, определена в съответствие с предписанията на Наредбата за базисните цени; и
ii)
определяне на разликата между реалната пазарна цена на парцела горска земя държавна собственост и административната цена за този парцел, определена в съответствие с предписанията на Наредбата за базисните цени.
Първоначалният размер на държавната помощ, получена в резултат на сделката за замяна, се равнява на стойността на ii) минус стойността на i).
Корекция на първоначалната сума следва да се направи за тези случаи, при които парцел земя държавна собственост с по-висока административна стойност е бил заменен срещу парцел земя частна собственост с по-ниска административна стойност. Според българските органи в тези случаи бенефициерът е трябвало да плати компенсация на държавата, за да покрие разликата в стойността на парцелите. Поради това в тези случаи първоначалният размер на помощта следва да се намали с размера на компенсацията, платена от бенефициера на българските органи. След това българските органи следва да възстановят от бенефициера получената сума, за да бъде взето предвид предимството, получено в резултат на сделката за замяна.
(174)
За определянето на пазарните цени на съответните парцели следва изцяло да бъде отразена икономическата стойност на тези земи към момента на замяната. От информацията, която се съдържа в представеното от българските органи становище от 29 август 2008 г. изглежда, че в някои случаи вече са били построени сгради и инфраструктура върху горските парцели, принадлежащи на държавата, преди извършването на замяната, дори и преди това парцелът да не е бил преобразуван в земя за застрояване. В тези случаи Комисията е на мнение, че стойността на тези сгради и/или инфраструктура също следва да бъде изцяло отразена в пазарната стойност на парцела.
(175)
Комисията отбелязва, че българските органи вече притежават информацията относно административните цени, използвани в сделките за замяна, както и пазарните цени на всички парцели, засегнати от тези сделки към момента на замените (99), така че те не би трябвало да срещнат големи затруднения при определянето на подлежащите на възстановяване суми въз основа на методиката, описана в съображение 173 (100).
(176)
Въпреки това в случаите, когато българските органи могат да изразят основателни опасения, че тази методика не може да бъде приложена или води до сума, която явно не отразява адекватно размера на сумата, получена от бенефициера, те могат да решат да извършат оценка на пазарните цени на заменените парцели към момента на сключване на сделката с помощта на независим експерт, който е квалифициран да извършва такива оценки и е избран чрез открита публична тръжна процедура. При установяването на процедурата за избор на този експерт, дори и в случаите, когато в поръчката не се превишават праговете на директивите за обществените поръчки на Съюза, следва да се спазват принципите на прозрачност и равно третиране. По-специално тръжната процедура следва: i) да бъде подходящо обявена; ii) да се основава на обективни критерии за подбор, които са предварително известни; и iii) да включва информация, че след етапа на предварителен подбор окончателното решение ще бъде взето с участието на представители на службите на Комисията. В тези изключителни случаи българските органи трябва да: i) посочат съответния(ите) парцел(и), ii) посочат обосновката за необходимостта от оценка от независим експерт в този конкретен случай; и iii) представят на Комисията предложение за независим експерт (избран чрез публична тръжна процедура), който трябва да бъде одобрен както от Комисията, така и от Република България.
(177)
И накрая, тъй като целта на възстановяването е да се възстанови положението, съществувало преди датата, на която е била осъществена сделката за замяна, Комисията счита, с оглед на изключителния характер на споразуменията за замяна на горска земя, която не е била използвана за търговски цели, че Република България ще изпълни задължението си за възстановяване на неправомерно приведената в действие помощ, като отмени оспорваните сделки за замяна чрез обратна замяна на съответните парцели. Това обаче ще доведе до подходящо възстановяване само в случаите, когато не са извършени материални промени в горските земи държавна и частна собственост след датата на сделката за замяна. В такива случаи Комисията трябва да бъде информирана за съответните горски парцели в срок от два месеца от уведомяването на Република България за настоящото решение, като свързаните с тях замени следва да бъдат отменени, а доказателства за отмяната следва да бъдат предоставени в срок от четири месеца от датата на уведомяването за настоящото решение.
(178)
Във всички случаи, в които се изисква възстановяване, това възстановяване влиза в сила от момента, в който бенефициерите са започнали да се ползват от предимството, т.е. от датата на правния акт, с който на бенефициерите се дава право да заменят своята горска земя частна собственост срещу горска земя държавна собственост.
(179)
Сумите, които трябва да бъдат възстановени, следва да включват лихви, начислени от датата, на която те са били предоставени на разположение на бенефициерите, до действителното им възстановяване. Лихвеният процент следва да се изчислява с натрупване в съответствие с глава V от Регламент (ЕО) № 794/2004 на Комисията (101) и с Регламент (ЕО) № 271/2008 на Комисията (102) за изменение на Регламент (ЕО) № 794/2004.
(180)
Сроковете за възстановяването на сумите на държавната помощ от отделните бенефициери следва, доколкото е възможно, да бъдат съобразени със сроковете, посочени в Известието относно възстановяването (103). При всички случаи крайните срокове не следва да бъдат по-дълги от сроковете, посочени в таблица 5.
Таблица 5
График за възстановяването
Срок
Действие
1.
В срок от два месеца след уведомяването на Република България за настоящото решение:
Република България трябва да уведоми Комисията за планираните или предприетите мерки за изпълнение на решението, и по-специално:
i)
да представи на Комисията списък на всички замени, за които се отнася възстановяването, като посочи следната информация:
-
административните и пазарните цени за частните и държавните горски парцели, които са заменени (въз основа на информацията, предоставена от Република България в становището ѝ с входящ номер 2014/032997), информация за допълнителните плащания за компенсация, свързани с всяка сделка, както и произтичащата от това сума на държавната помощ, която трябва да бъде възстановена,
-
наименованието на частната страна, участваща във всяка сделка, и причините, поради които се счита или не се счита, че този бенефициер е предприятие;
ii)
установяване на случаите, при които възстановяването ще се извърши въз основа на експертна оценка на пазарните цени на горските парцели към момента на осъществяването на замяната (съображение (176);
iii)
установяване на случаите, при които възстановяването ще се извърши чрез отменяне на сделката за замяна (съображение 177).
2.
В срок от четири месеца след уведомяването на Република България за настоящото решение:
За парцелите, посочени в точка 1, подточка ii) по-горе, Република България следва да е назначила независим експерт, който да извърши оценката на тези парцели. Този експерт следва да бъде избран чрез открита публична тръжна процедура и назначен със съгласието на Комисията, след предварително предложение от страна на Република България.
3.
В срок от седем месеца след уведомяването на Република България за настоящото решение:
За парцелите, посочени в точка 1, подточка ii) по-горе, Република България следва да представи на Комисията доклада от оценката, извършена от независимия експерт.
4.
В срок от осем месеца след уведомяването на Република България за настоящото решение:
Република България следва да е изпратила нарежданията за възстановяване до всички съответни бенефициери, като посочи точните суми на помощта, които трябва да бъдат възстановени.
5.
В срок от дванадесет месеца след уведомяването на Република България за настоящото решение:
Република България трябва да е привела в действие възстановяването на помощта за всички съответни сделки за замяна.
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Държавната помощ, отпусната на предприятия при сделките за замяна на горска земя държавна собственост срещу горска земя частна собственост в периода 1 януари 2007 г. - 27 януари 2009 г., неправомерно приведена в действие от Република България в нарушение на член 108, параграф 3 от Договора, е несъвместима с вътрешния пазар.
Член 2
Индивидуалната помощ, предоставена при сделките за замяна, посочена в член 1, не представлява помощ, ако към момента на предоставянето ѝ е отговаряла на условията, предвидени в регламент, приет съгласно член 2 от Регламент (ЕО) № 994/98, който е бил приложим към момента на предоставяне на помощта.
Член 3
Индивидуалната помощ, предоставена при сделките за замяна, посочена в член 1, която към момента на предоставянето ѝ е отговаряла на условията, предвидени в регламент, приет съгласно член 1 от Регламент (ЕО) № 994/98, или на условията съгласно всяка друга одобрена схема за помощ, е съвместима с вътрешния пазар до максималния интензитет на помощ, приложим за този вид помощи.
Член 4
1. Република България възстановява от бенефициерите несъвместимата помощ, предоставена при сделките за замяна, посочена в член 1.
2. Чрез дерогация от разпоредбите на параграф 1 по-горе, несъвместимата помощ може да бъде възстановена от бенефициерите чрез отмяна на сделките за замяна в случаите, когато не са извършени материални промени в засегнатите от сделката горски земи държавна и частна собственост след датата на тази сделка.
3. Сумите, които трябва да бъдат възстановени, включват лихви, начислени от датата на предоставянето им на разположение на бенефициерите до действителното им възстановяване.
4. Лихвеният процент се изчислява с натрупване в съответствие с глава V от Регламент (ЕО) № 794/2004 и с Регламент (ЕО) № 271/2008.
5. Република България отменя всички неизплатени плащания на помощ, предоставена в контекста на сделките за замяна и посочена в член 1, считано от датата на приемане на настоящото решение.
Член 5
1. Възстановяването на помощта, предоставена по схемата, посочена в член 1, се извършва незабавно и ефективно.
2. Република България гарантира, че настоящото решение е напълно изпълнено в срок от дванадесет месеца от датата на уведомяването за него.
Член 6
1. В срок от четири месеца от уведомяването за настоящото решение Република България предоставя на Комисията следната информация:
а)
списък на всички сделки за замяна, като посочва следната информация:
-
административните и пазарните цени за частните и държавните горски парцели, които са заменени, информация за допълнителните парични суми, включени във всяка сделка, както и произтичащия от това размер на държавната помощ,
-
наименованието на частната страна, т.е. на бенефициера на сделката за замяна, участваща във всяка сделка, и причините, поради които се счита или не се счита, тази страна е предприятие;
б)
установяване на случаите, при които възстановяването ще се извърши въз основа на пазарните цени към момента на сделките за замяна, посочени в представеното от България становище 2014/032997;
в)
установяване на случаите, при които възстановяването ще се осъществи чрез отмяна на сделката за замяна;
г)
установяване на случаите, при които възстановяването ще се извърши въз основа на сумите, определени от независим експерт оценител и документи, доказващи, че такъв независим експерт е бил назначен след подбор чрез публична тръжна процедура и одобрение от Комисията.
2. В срок от осем месеца от уведомяването за настоящото решение Република България предоставя на Комисията следната информация:
а)
списъка на бенефициерите, които са получили помощ, предоставена при посочените в член 1 сделки за замяна, и общия размер на помощта, получена от всеки от тях в резултат на тези сделки;
б)
общата сума (главница и лихви по възстановяване), която трябва да бъде възстановена от всеки бенефициер;
в)
подробно описание на вече предприетите и предвидените мерки за изпълнение на настоящото решение;
г)
документи, доказващи, че на бенефициерите е наредено да възстановят помощта.
3. В срок от дванадесет месеца след уведомяването за настоящото решение Република България представя документи, доказващи, че помощта е била възстановена изцяло от съответните бенефициери.
4. Република България информира редовно Комисията за напредъка по изпълнение на националните мерки, взети в изпълнение на настоящото решение, до окончателното възстановяване на помощта, предоставена при сделките за замяна и посочена в член 1, като представя доклади на всеки два месеца. По искане на Комисията тя предава незабавно информация за вече взетите и предвидените мерки в изпълнение на настоящото решение. Тя предоставя също подробна информация относно сумите на помощта и лихвите по възстановяването, които вече са възстановени от бенефициерите.
Член 7
Адресат на настоящото решение е Република България.
Съставено в Брюксел на 5 септември 2014 година.
KOMISIJOS SPRENDIMAS (ES) 2015/456
2014 m. rugsėjo 5 d.
dėl valstybės pagalbos Nr. SA.26212 (11/C) (ex 11/NN - ex CP 176/A/08) ir SA.26217 (11/C) (ex 11/NN - ex CP 176/B/08), kurią suteikė Bulgarijos Respublika vykdydama miško žemės mainus
(pranešta dokumentu Nr. C(2014) 6207)
(Tekstas autentiškas tik bulgarų kalba)
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 108 straipsnio 2 dalies pirmą pastraipą,
atsižvelgdama į Europos ekonominės erdvės susitarimą, ypač į jo 62 straipsnio 1 dalies a punktą,
atsižvelgdama į 2011 m. birželio 29 d. Komisijos sprendimą C(2011) 4444 (1),
paprašiusi suinteresuotųjų šalių pagal pirmiau nurodytą (-as) nuostatą (-as) pateikti savo pastabas ir atsižvelgusi į jų pastabas,
kadangi:
1. PROCEDŪRA
(1)
2008 m. liepos 17 d. Komisija iš skundo pateikėjo, pageidavusio, kad jo tapatybė būtų neatskleista (toliau - pirmasis skundo pateikėjas), gavo raštą, kuriame teigiama, kad Bulgarijos Respublika suteikė pagalbą vykdydama privačios miško žemės nuosavybės mainus į valstybinės miško žemės nuosavybę, po kurių dažnai būdavo keičiama ir išmainytos žemės naudojimo paskirtis, t. y. iš miško žemės ji tapdavo žeme, kurioje leidžiamos statybos. Pirmasis skundo pateikėjas papildomą informaciją pateikė 2008 m. rugpjūčio 28 d., 2008 m. rugsėjo 3 d., 2008 m. spalio 1 d., 2008 m. gruodžio 5 d., 2010 m. vasario 18 d., 2010 m. spalio 12 d. ir 2011 m. sausio 26 d. raštuose.
(2)
2009 m. sausio 27 d. Komisija iš trečiosios šalies gavo papildomos informacijos apie ginčijamus mainų sandorius. 2009 m. gegužės 14 d. pateiktas antras skundas dėl tų mainų, o 2009 m. birželio 2 ir 8 d. skundo pateikėjas pateikė papildomą informaciją. 2010 m. kovo 23 d. Komisijai informacijos apie tuos mainų sandorius pateikė dar viena trečioji šalis.
(3)
Bulgarijos valdžios institucijos Komisijai informaciją apie ginčijamus mainų sandorius pateikė 2008 m. rugsėjo 2 d., 2008 m. spalio 28 d., 2010 m. sausio 4 d., 2010 m. kovo 23 d., 2010 m. kovo 27 d., 2010 m. rugpjūčio 30 d., 2011 m. vasario 14 d. raštuose. 2010 m. vasario 22 d., 2010 m. spalio 12 d. ir 2011 m. vasario 3 d. Komisijos tarnybų ir Bulgarijos valdžios institucijų susitikimuose pastarosios pateikė papildomą informaciją apie šiuos mainų sandorius.
(4)
2011 m. birželio 29 d. raštu Komisija Bulgarijos Respubliką informavo, kad nusprendė dėl ginčijamų mainų sandorių pradėti Sutarties 108 straipsnio 2 dalyje nustatytą procedūrą. Komisijos sprendimas pradėti oficialią tyrimo procedūrą (toliau - sprendimas pradėti tyrimo procedūrą) buvo paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (2). Komisija pakvietė suinteresuotąsias šalis pateikti savo pastabas dėl priemonės.
(5)
2011 m. rugsėjo 29 d. gautame rašte Bulgarijos valdžios institucijos pateikė pastabų dėl sprendimo pradėti tyrimo procedūrą.
(6)
Komisija pastabų dėl sprendimo pradėti tyrimo procedūrą gavo iš šių suinteresuotųjų šalių: Ecobalkani-Bulgaria EOOD (3), Vihren OOD (4), Aqua Estate OOD (5), Elkabel AD (6), Jivkos Blagoevos (7), V-N-G Confort OOD (8), Yavoro Haytovo (9), Simeono Stoevo Mirovo (10), LM Impex EOOD (11), All Seas Property 2 OOD (12), Litex Commerce AD (13), Foros Development EAD (14), Izgrev 5 EOOD (15), BOIL OOD (16), BG Land Co OOD (17), Mirta Engineering EOOD (18), Beta Forest EOOD (19), Kosto Gerovo (20), Marietos Babevos (21), Dimitaro Terzievo (22), Svetoslavo Mihailovo ir Elizabetos Mihailovos (23), taip pat iš skundo pateikėjo, kuris pageidavo, kad jo tapatybė būtų neatskleista (24).
(7)
2011 m. rugsėjo 1 d., 2011 m. spalio 5 d., 2011 m. lapkričio 25 d., 2011 m. gruodžio 14 d. ir 2012 m. balandžio 3 d. raštais Komisija šias pastabas nusiuntė Bulgarijos valdžios institucijoms ir suteikė joms galimybę atsakyti. Bulgarijos Respublikos pastabos dėl suinteresuotųjų šalių pastabų gautos atitinkamai 2011 m. lapkričio 4 d., gruodžio 15 d., 2012 m. sausio 12 d. ir balandžio 25 d. raštais.
(8)
Bulgarijos valdžios institucijos papildomą informaciją apie ginčijamus mainų sandorius pateikė 2011 d. gruodžio 2 d. raštu ir 2011 m. gruodžio 9 d. vykusiame susitikime su Komisijos tarnybomis.
(9)
2012 m. vasario 9 d. raštu Komisija pirmojo skundo pateikėjo paprašė išsamiau paaiškinti tam tikrus jo pateiktus įrodymus.
(10)
2012 m. balandžio 3 d. Komisija papildomas kelių trečiųjų šalių (25) pastabas nusiuntė Bulgarijos valdžios institucijoms. Komisija Bulgarijos Respublikos atsakymą dėl tų pastabų gavo 2012 m. balandžio 25 d. ir gegužės 15 d.
(11)
2012 m. liepos 26 d. Komisija Bulgarijos valdžios institucijų paprašė pateikti papildomos informacijos. 2012 m. rugpjūčio 17 d. Bulgarijos valdžios institucijos paprašė pratęsti galutinį tos informacijos pateikimo terminą, kurį Komisija buvo nustačiusi iki 2012 m. rugpjūčio 31 d.2012 m. rugsėjo 19 d. Bulgarijos valdžios institucijos pateikė prašytą informaciją.
(12)
2012 m. spalio 3 d. Komisija vienos iš pastabas dėl sprendimo pradėti tyrimo procedūrą pateikusių trečiųjų šalių - Elkabel AD - paprašė pastabas išsamiau paaiškinti, išsamesnis paaiškinimas buvo pateiktas 2012 m. spalio 31 d.
(13)
2013 m. sausio 14 d., gegužės 17 d., liepos 22 d. ir spalio 22 d. raštais Komisija Bulgarijos valdžios institucijų paprašė papildomos informacijos, ta informacija buvo pateikta atitinkamai 2013 m. vasario 4 ir 5 d., birželio 25 d., liepos 5 d., rugpjūčio 16 ir 23 d., lapkričio 19 d. ir gruodžio 20 d. Dalį informacijos, pateiktos informaciją teikiant paskutinį kartą, Bulgarijos valdžios institucijos dar kartą pateikė 2014 m. sausio 21 d. e. laišku.
2. PRIEMONĖS APIBŪDINIMAS
2.1. ŽEMĖS MAINŲ SANDORIAI
(14)
1947 m. Bulgarijoje visa miško žemė buvo valstybės eksproprijuota ir tapo valstybės nuosavybe. Tokia padėtis buvo iki 2000 m., kai buvo pradėta miško žemę grąžinti buvusiems privatiems savininkams.
(15)
Miškų įstatymo (26) pakeitimu, įsigaliojusiu 2002 m. vasario 22 d., suteikta galimybė neseniai privatizuotą miško žemę išmainyti į valstybinę miško žemę, įtrauktą į valstybės miškų fondą. Šiuo iki 2009 m. sausio 27 d. galiojusiu Miškų įstatymo pakeitimu buvo nustatyta tokių mainų sandorių vykdymo tvarka ir sąlygos.
(16)
Mainų tikslais privačios ir valstybinės miško žemės kainos buvo nustatytos remiantis specialiu potvarkiu - 2003 m. lapkričio 18 d. įsigaliojusiu Potvarkiu dėl bazinių kainų bei neįtrauktoje teritorijoje esančios žemės kainų apskaičiavimo ir dėl teisių naudotis miškais bei miškinga žeme ir servituto taisyklių sukūrimo (toliau - Potvarkis dėl bazinių kainų) (27). Bulgarijos teisėje ekspertams vertintojams neleista nukrypti nuo taikant Potvarkį dėl bazinių kainų nustatytų miško žemės kainų.
(17)
Remiantis tuo potvarkiu, bazinė miško žemės sklypo kaina nustatoma kaip tos žemės bazinės vertės ir miško želdinių (toje žemėje augančių augalų rūšių) vertės suma.
(18)
Žemės vertė nustatoma remiantis vidutine žemės verte pagal žemės, kurioje yra identiškos sąlygos augalams augti, kategorijas (pagal Potvarkio dėl bazinių kainų 1 priedą yra 150 augimo vietų rūšių). Ta vertė tada koreguojama taikant korekcijos koeficientą, kurį nustatant atsižvelgiama į žemės vietą vietos ir šalies infrastruktūros atžvilgiu. Potvarkio dėl bazinių kainų 2 priede nustatytas korekcijos koeficientas (Km) nustatomas taikant šią formulę:
,
čia:
p
=
tiesia linija matuojamo atstumo iki kelio su danga koeficientas (0,00-0,20),
s
=
tiesia linija matuojamo atstumo iki miesto vietovės koeficientas (0,00-0,25),
m
=
tiesia linija matuojamo atstumo iki jūros koeficientas (0,00-0,20),
g
=
atstumo iki miesto koeficientas, išreikštas atstumą iki tam tikro miesto rodančiais skaičiais (trumpiausias atstumas keliu nuo konkretaus sklypo iki miesto). Miestai suskirstyti į 6 grupes, kaip nustatyta 1 lentelėje:
1 lentelė
1 grupė
Sofija (0,00-0,70)
2 grupė
Rusė, Plovdivas, Burgasas ir Varna (0,00-0,50)
3 grupė
Blagojevgradas, Veliko Tirnovas, Vraca, Plevenas ir Stara Zagora (0,00-0,40)
4 grupė
Kiti rajoniniai miestai (0,00-0,35)
5 grupė
Kiti didmiesčiai (Botevgradas, Gorna Oriachovica, Dimitrovgradas, Dupnica, Kazanlekas, Karlovas, Lomas, Petričius, Samokovas, Svištovas ir Červen Briagas (0,00-0,30)
6 grupė
Kiti savivaldybių centrai (0,00-0,10)
(19)
Žemės vertė dar koreguojama ją didinant už kiekvieną hektarą (vertės padidėjimas), ir tai daroma remiantis vidutine žemės kaina sklypo teritorijoje. Tai, kaip vertė padidėja, nustatyta Potvarkio dėl bazinių kainų 3 priede ir nurodyta 2 lentelėje.
2 lentelė
Vertės padidėjimas
(Bulgarijos levų (BGN) už hektarą)
Sofija, nacionaliniai kurortai ir gretimi vilų kvartalai, žemė, esanti nuo jūros ne daugiau kaip 10 km.
5 000
1 ir 2 kategorijos gyvenvietės
2 000
3 ir 4 kategorijos gyvenvietės
1 000
5 ir 6 kategorijos gyvenvietės
500
7 ir 8 kategorijos gyvenvietės
0
(20)
Taikant šį būdą nustatyta bendra žemės vertė yra vadinama bazine žemės verte.
(21)
Miško želdinių (toje žemėje augančių augalų rūšių) vertė - tai miško želdinių vertė jiems esant tokio amžiaus, kokio tuo metu jie yra, ir numatoma vertė jiems esant rotacijos amžiaus. Miško želdinių medienos vertė medžiams esant tokio amžiaus, kokio jie yra vertinimo metu, yra lygi pelnui pardavus konkrečių rūšių medžių medieną vidutinėmis rinkos kainomis, atėmus su kirtimu, pirminiu apdirbimu ir vežimu į laikiną laikymo vietą susijusias išlaidas. Jeigu pajamos nepadengia išlaidų, laikoma, kad mediena yra bevertė.
(22)
Pajamos iš pardavimo nustatomos suklasifikavus atsargas ir tam tikrų kategorijų medienos tūrį. Su kirtimu ir pirminiu medienos apdirbimu susijusios išlaidos (BGN/m3), kai medžių kirtimo vieta yra vidutinio sudėtingumo, nustatoma pagal žemėje augančių medžių rūšį ir medienos kategoriją. Medienos vežimo išlaidos nustatomos pagal medžių rūšį, medienos kategoriją ir vidutinį vežimo iš konkretaus sklypo atstumą. Nustatant vežimo išlaidas kiekvienas vežimo kilometras dauginamas iš koeficiento, kurį nustatant atsižvelgiama į maršruto sudėtingumą.
(23)
Vidutines rinkos kainas ir su medienos kirtimu, pirminiu apdirbimu ir vežimu susijusias išlaidas reguliariai nustato ir atnaujina Vykdomoji miškų agentūra (toliau - VMA) (28), remdamasi vidutine svertine verte, apskaičiuota naudojant statistinius duomenis, surinktus per trejus metus (praėjusiems metams taikomas dvigubas svorinis koeficientas).
(24)
Taigi, vertintojo nustatytą miško želdinių vertę pridėjus prie bazinės žemės vertės gaunama bazinė miško žemės sklypo kaina.
(25)
Kai žemė yra tam tikrų Bulgarijos regionų, nustatytų įstatymais, teritorijose, kurioms taikoma vadinamoji speciali apsauga nuo urbanizacijos, prie šios bazinės kainos pridedamas korekcijos koeficientas, susijęs su miško žemės aplinkos formavimo ir poilsio funkcijų išsaugojimu. Remiantis Potvarkio dėl bazinių kainų 19 priedu, tokiose teritorijose esančio miško nuosavybės bazinė vertė dauginama iš koeficiento (К), nurodyto 3 lentelėje (29), būtent:
3 lentelė
Juodosios jūros pakrantės pirmoji teritorija
К = 6;
Juodosios jūros pakrantės antroji teritorija
К = 5;
Kurortų teritorijos, kurortai ir nacionalinės svarbos gyvenvietės
К = 4;
Miškas ir žemė, esantys teritorijose, kurios driekiasi nuo nacionalinių ir savivaldybės kelių iki ribų, už kurių draudžiama statyba
К = 3;
Kurortų teritorijos, kurortai ir vietos svarbos gyvenvietės
К = 4;
(26)
Galiausiai, remiantis Potvarkio dėl bazinių kainų 20 priedu bazinei žemės kainai taikomas „rinkos reguliuotojo koeficientas“. Koeficientas yra išreikštas BGN/m2 ir svyruoja nuo 10, kai žemė yra prie jūros, didelių kalnų kurortų ir Sofijos, iki 1, kai žemė yra nepatraukliausioje vietoje.
(27)
Nepaisant paminėtų dalykų, jeigu, įvykdžius mainų sandorį, privati šalis gavo miško žemę, kurios bendra administracinė kaina didesnė už perleistos žemės kainą, ta šalis valstybei turėjo sumokėti tą kainų skirtumą. Remiantis Bulgarijos valdžios institucijomis, paprastai valstybė sutiko vykdyti tik tuos mainų sandorius, dėl kurių valstybė gavo didesnės administracinės vertės žemę. Tačiau ši taisyklė taikoma tik bendrai privataus sklypo administracinei kainai, kuri yra didesnė už valstybei priklausančio sklypo, kuris mainais gaunamas, administracinę kainą, bet ne kvadratinio metro kainai.
(28)
2009 m. sausio 27 d. įsigaliojo draudimas mainyti miško žemę. Taigi, nagrinėjamas ginčijamų sandorių laikotarpis nuo 2007 m. sausio 1 d., t. y. dienos, kurią Bulgarijos Respublika įstojo į Sąjungą, iki 2009 m. sausio 27 d., t. y. dienos, kurią sustabdyta galimybė mainyti žemę (toliau - nagrinėjamasis laikotarpis).
2.2. ŽEMĖS NAUDOJIMO PASKIRTIES KEITIMAS
(29)
Skundo pateikėjai dar teigia, kad po mainų sandorių dažnai būdavo keičiama ir žemės naudojimo paskirtis - iš miško žemės į žemę, kurioje leidžiamos statybos, ir kad dėl to pakeitimo atsirasdavo dar didesnis valstybinės miško žemės, vietoj kurios gautas privatus sklypas, rinkos kainos skirtumas.
(30)
Bulgarijos valdžios institucijos paaiškino, kad žemės naudojimo paskirties keitimui taikomos ne Miškų įstatymo nuostatos (kaip žemės mainų sandoriams), bet atskiras teisės aktų, tarp kurių, be visa kita, yra ir Teritorijų planavimo įstatymas (TPĮ), rinkinys (30). Remiantis tais teisės aktais, bet kuris miško žemės savininkas gali prašyti pakeisti jo miško žemės naudojimo paskirtį, kad žemėje būtų leidžiamos statybos, tik reikia nusiųsti prašymą VMA, kuri yra Žemės ūkio ir maisto ministerijos dalis, vykdančiajam direktoriui (31). Tada ekspertų (vidaus, bet gali būti ir išorės) komisija išnagrinėja tą prašymą ir pateikia nuomonę vykdomajam direktoriui, o šis priima preliminarų sprendimą dėl prašymo. Jeigu tas sprendimas yra teigiamas ir patvirtinamos prašymo priežastys ir teisėtumas, jis išsiunčiamas visoms tarnyboms, atsakingoms už naudojimo paskirties keitimą (provincijos valdytojui, savivaldybės merui ir už miškus atsakingo regioninio direktorato direktoriui).
(31)
Remdamasis teigiamu preliminariu sprendimu savininkas susijusiai savivaldybei teikia paraišką dėl detalaus bendrojo plano užsakymo, parengimo ir patvirtinimo. Reikalaujama, kad rengiant tokį planą būtų konsultuojamasi su visomis (vietos) suinteresuotosiomis šalimis. Kai atsakingos valdžios institucijos planą patvirtina ir jis įsigalioja, žemės savininkas Žemės ūkio ir maisto ministerijai teikia paraišką dėl miško žemės išbraukimo iš saugomos miškingos žemės sąrašo. Jeigu paraiška patenkinama, reikia sumokėti žyminį mokestį, kurį pagal Potvarkio dėl bazinių kainų nuostatas nustato nepriklausomas vertintojas.
(32)
Kai miško žemės savininkas atsakingoms valdžios institucijoms sumoka žyminį mokestį, pradedama administracinio sprendimo dėl žemės naudojimo paskirties keitimo išdavimo procedūra. Atsižvelgiant į nuosavybės dydį, šį sprendimą išduoda Žemės ūkio ir maisto ministerija (jeigu nuosavybė mažesnė negu 10 hektarų) arba Ministrų taryba.
(33)
2009 m. rugsėjo 3 d. sustabdyta galimybė keisti išmainytos žemės naudojimo paskirtį.
2.3. PRIEMONIŲ TEISINIS PAGRINDAS
(34)
Mainai, mainų sandoriuose taikomų kainų apskaičiavimas ir išmainytos miško žemės naudojimo paskirties pakeitimo procedūra reglamentuojama šiais teisės aktais:
-
Bulgarijos miškų įstatymu,
-
Potvarkiu dėl bazinių kainų bei neįtrauktoje teritorijoje esančios žemės kainų apskaičiavimo ir dėl teisių naudotis miškais bei miškinga žeme ir servituto taisyklių sukūrimo,
-
Valstybės nuosavybės įstatymu, (32)
-
Prievolių ir sutarčių įstatymu, (33)
-
Teritorijų planavimo įstatymu.
2.4. PAGALBOS GAVĖJAI
(35)
Galimi su mainų sandoriais susijusios pagalbos gavėjai yra fiziniai asmenys, privačios bendrovės ir savivaldybės, dažnai besiverčiantys nekilnojamojo turto plėtojimo ir (arba) turizmo veikla ir išmainę savo miško žemę į valstybinę miško žemę.
3. PROCEDŪROS PRADĖJIMO PAGRINDAS
(36)
Sprendime pradėti tyrimo procedūrą Komisija abejojo, ar mainų sandoriai ir (arba) vėlesnis žemės naudojimo paskirties pakeitimas yra valstybės pagalba pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį ir ar būtų galima nustatyti, kad tokia pagalba yra suderinama su vidaus rinka.
3.1. ESMINIS ŽEMĖS MAINŲ IR NAUDOJIMO PASKIRTIES KEITIMO RYŠYS
(37)
Pirma Komisijai kilusi abejonė yra susijusi su skundo pateikėjų teiginiu, kad keliais atvejais išmainius žemę buvo pakeista ir jos naudojimo paskirtis, t. y. iš miško žemės ji tapo žeme, kurioje leidžiamos statybos.
(38)
Remdamasi Bulgarijos valdžios institucijų pateiktais skaičiais Komisija sprendime pradėti tyrimo procedūrą pažymėjo, kad iš 147 mainų sandorių, įvykdytų per nagrinėjamąjį laikotarpį (2006-2009 m.), 15 buvo susiję su vėlesniu naudojimo paskirties pakeitimu (10 %). Be to, Komisija pažymėjo, kad mainų sandoriams ir galimiems prašymams dėl naudojimo paskirties pakeitimo taikomos skirtingos teisės nuostatos ir kad abiem atvejams taikomos skirtingos administracinės procedūros. Iš pirmo žvilgsnio atrodo, kad tai patvirtina Bulgarijos valdžios institucijų teiginį, kad iš esmės tarp šių dviejų veiksmų nėra esminio ryšio (34).
(39)
Tačiau Bulgarijos valdžios institucijos nurodė, kad rengiant miško žemės administracinių kainų ir žyminio mokesčio, mokėtino už žemės naudojimo paskirties keitimą, nustatymo formules buvo užtikrinta, kad visa miško žemės mainų ir žemės naudojimo paskirties pakeitimo kaina iš esmės atitiktų panašios žemės, kurioje leidžiamos statybos, rinkos kainą. Tai galėtų reikšti, kad valdžios institucijos manė, jog daug investuotojų bandys abu veiksmus įtraukti į vieną sandorį.
(40)
Taigi, Komisijai kilo abejonių, ar į galimą miško žemės naudojimo paskirties keitimą reikėtų atsižvelgti sklypo kainą nustatant mainų tikslais, t. y. ar turėtų būti laikoma, kad tarp mainų ir vėlesnio išmainytos žemės naudojimo paskirties keitimo yra esminis ryšys.
3.2. GALIMA VALSTYBĖS PAGALBA KEIČIANT ŽEMĖS NAUDOJIMO PASKIRTĮ
(41)
Antra Komisijai kilusi abejonė buvo susijusi su tuo, ar išmainytos žemės naudojimo paskirties keitimu galėjo būti suteikta valstybės pagalba, nes dėl jo dar padidėjo išmainytos žemės vertė.
(42)
Komisija sprendime pradėti tyrimo procedūrą pažymėjo, kad prima facie neatrodo, jog keičiant žemės naudojimo paskirtį būtų buvę perduoti kokie nors valstybės ištekliai. Už tokius sandorius mokėtinas žyminis mokestis buvo apskaičiuotas laikantis teisės nuostatų ir - Komisijos žiniomis - sumokėtas visais nagrinėjamais atvejais. Todėl, nors įmonėms, kurių žemės naudojimo paskirtis buvo pakeista, tas pakeitimas galėjo būti naudingas, administraciniais sprendimais, kuriais įvykdytas pakeitimas, nebūtų suteikta valstybės pagalba pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį. Komisija nepatvirtino galutinės pozicijos šiuo klausimu ir paprašė suinteresuotųjų šalių teikti pastabas dėl to, ar vykdant šiuos veiksmus buvo teikta valstybės pagalba.
3.3. GALIMA VALSTYBĖS PAGALBA VYKDANT ŽEMĖS MAINUS
(43)
Komisija sprendime pradėti tyrimo procedūrą nurodė, kad žemės mainams naudojamos miško žemės kainas nustatė ekspertai, taikydami tik Potvarkyje dėl bazinių kainų nustatytas formules. Todėl Komisijai kilo abejonių, ar taikant tas formules buvo gauta administracinė kaina, panaši į dviejų privačių šalių įprastomis rinkos sąlygomis vykdomų sandorių kainas. Todėl Komisija Bulgarijos Respublikos ir trečiųjų šalių paprašė pateikti informacijos apie nagrinėjamuoju laikotarpiu Bulgarijoje vykdyto visiškai privataus miško žemės pardavimo (arba mainų) rinkos kainas. Be to, Komisija Bulgarijos Respublikos ir trečiųjų šalių paprašė pateikti informacijos apie tų kainų ir ginčijamų mainų sandorių administracinių kainų skirtumus, vadinasi, ir potencialią su tais sandoriais susijusios valstybės pagalbos sumą. Komisija Bulgarijos Respublikos ir trečiųjų šalių taip pat paprašė pateikti informacijos apie taisykles, taikytas dėl mainų sandorių mokant kompensaciją tais atvejais, kai dviejų mainomų žemės sklypų kainos skyrėsi. Galiausiai, Komisija Bulgarijos Respublikos paprašė pateikti daugiau informacijos, kuria būtų galima pagrįsti jos teiginį, kad ginčijami mainai nepaveikė Sąjungos vidaus prekybos.
(44)
Komisija sprendime pradėti tyrimo procedūrą taip pat išdėstė savo preliminarų požiūrį į tai, kaip dėl ginčijamų mainų sandorių įgytą pranašumą įvertinti skaičiais, jeigu būtų nustatyta, kad tai buvo valstybės pagalba:
i)
privataus miško sklypo Nr. 1 tikrosios rinkos kainos ir sklypo Nr. 1 administracinės kainos, nustatytos pagal Potvarkį dėl bazinių kainų, skirtumas,
ii)
valstybinio miško sklypo Nr. 2 tikrosios rinkos kainos ir sklypo Nr. 2 administracinės kainos, nustatytos pagal Potvarkį dėl bazinių kainų, skirtumas.
Su mainų sandoriais susijusios valstybės pagalbos suma būtų lygi pagal ii punktą gaunamai vertei, iš kurios atimama pagal i punktą gaunama vertė.
Skaičiuojant su sandoriu susijusią galimą valstybės pagalbą taip pat atsižvelgiama į vienos šalies kitai šaliai mokamą bet kokią piniginę kompensaciją dėl dviejų į mainų sandorį įtrauktų sklypų administracinių kainų skirtumo.
3.4. GALIMOS VALSTYBĖS PAGALBOS SUDERINAMUMAS
(45)
Komisija sprendime pradėti tyrimo procedūrą išdėstė abejonę, ar, jeigu būtų nustatyta, kad valstybės pagalba buvo suteikta pakeitus žemės naudojimo paskirtį ir (arba) įvykdžius žemės mainų sandorius, tokią pagalbą būtų galima laikyti suderinamą su vidaus rinka ir, konkrečiau, Sutarties 107 straipsnio 3 dalies a punktu, 2007-2013 m. nacionalinių regioninės pagalbos teikimo gairių (35) nuostatomis ir (arba) Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punktu ir Bendrijos 2007-2013 m. valstybės pagalbos žemės ūkio ir miškų sektoriuose gairių nuostatomis (toliau - Miškų sektoriaus gairės) (36).
(46)
Todėl Komisija Bulgarijos Respublikos ir trečiųjų šalių paprašė teikti pastabas dėl ginčijamos priemonės suderinamumo.
4. SUINTERESUOTŲJŲ ŠALIŲ PASTABOS
4.1. PIRMOJO SKUNDO PATEIKĖJO PASTABOS DĖL KOMISIJOS SPRENDIME PRADĖTI TYRIMO PROCEDŪRĄ IŠDĖSTYTŲ ABEJONIŲ
(47)
Pirmasis skundo pateikėjas teigia, kad ginčijami mainai yra su vidaus rinka nesuderinama valstybės pagalba pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį.
(48)
Dėl Komisijos pareikštos pirmos abejonės pirmasis skundo pateikėjas teigia, kad žemės naudojimo paskirties pakeitimas ir mainų sandoriai turėtų būti vertinami kaip iš esmės susiję. Pirmiausia, skundo pateikėjas teigia, kad daugelio mainuose dalyvavusių pagalbos gavėjų veikla yra susijusi su statybų ir turizmo sektoriais, o ne miškininkystės veikla. Antra, remiantis pirmuoju skundo pateikėju, kadangi galimybės keisti išmainytos žemės naudojimo paskirtį sustabdymas įsigaliojo 2009 m., išmainyta miško žemė iš esmės komerciniu požiūriu nenaudojama. Trečia, tuo metu, kai vykdyti mainų sandoriai, daug pagalbos gavėjų tariamai skelbė apie savo plėtros projektus, susijusius su išmainyta miško žeme, reklamavo juos kaip slidinėjimo arba pajūrio kurortus ir net pradėjo diskusijas su atitinkamomis vietos valdžios institucijomis siekdami užtikrinti, kad žemės naudojimo paskirtis būtų tikrai pakeista. Ketvirta, skundo pateikėjas tvirtina, kad dažnai ta pati valstybės institucija (VMA) būdavo atsakinga už mainų įvykdymą ir išmainytos žemės išbraukimą iš miškų fondo (VMA ir kompetentinga reguliavimo institucija) (37), taip atveriant galimybes komercinei plėtrai.
(49)
Atitinkamai pirmasis skundo pateikėjas mano, kad skaičiais įvertinant bendrą su mainų sandoriais susijusios valstybės pagalbos sumą reikėtų atsižvelgti ir į galimą žemės naudojimo paskirties perklasifikavimą ir atitinkamą kainos padidėjimą. Todėl, skundo pateikėjo nuomone, nustatant pagalbos išraišką skaičiais reikėtų palyginti žemės statyboms sklypus, kad būtų tinkamai atspindėta išmainytos žemės rinkos kaina.
(50)
Skundo pateikėjas taip pat pamini, kad, atsižvelgiant į regionų, kuriuose buvo valstybinė žemė, patrauklumą, būtų buvę apdairiau valdžios institucijoms pirmiausia imtis veiksmų ir padidinti sklypų vertę (t. y. pakeisti jų naudojimo paskirtį ir leisti juose statybas), o tada išmainyti tuos sklypus. Remiantis skundo pateikėju, nė vienu iš atvejų, kai pateiktas mainų prašymas, VMA nesiėmė veiksmų tos žemės naudojimo paskirtį pakeisti iki mainų. Tai, pasak skundo pateikėjo, aiškiai rodo, kad buvo ketinta valstybinę miško žemę gaunančiam subjektui suteikti naudos. Šią praktiką 2009 m. ataskaitoje dėl Bulgarijos miškų taip pat kritikavo Pasaulio bankas, teigęs, kad valstybė dėl to patiria nuostolių (38).
(51)
Kalbant apie antrą Komisijos pareikštą abejonę dėl to, ar keičiant išmainytos žemės naudojimo paskirtį buvo suteikta valstybės pagalba, pirmasis skundo pateikėjas tvirtina, kad, nors žemę gavęs subjektas vėliau sumokėjo žyminį mokestį priėmus sprendimą pakeisti žemės naudojimo paskirtį ir ši suma turėtų būti atimta nustatant bet kokios dėl mainų gautos pagalbos išraišką skaičiais, tas mokestis neatspindi sklypo vertės faktinio padidėjimo dėl mainų. Skundo pateikėjas toliau teigia, kad tais atvejais, kai mainai įvykdyti prieš Bulgarijai įstojant į Sąjungą, bet žemės naudojimo paskirtis pakeista jau įstojus, žemę gavusiam subjektui suteikta neteisėta valstybės pagalba turėtų būti atitinkamo sklypo rinkos vertės mainų metu (iki stojimo) ir sklypo rinkos vertės pakeitus žemės naudojimo paskirtį (po stojimo) skirtumas.
(52)
Kalbant apie Komisijos pareikštą trečią abejonę, ar mainais buvo suteikta valstybės pagalba, skundo pateikėjas tvirtina, kad Potvarkyje dėl bazinių kainų nustatytos formulės neatspindi išmainytos žemės rinkos vertės. Skundo pateikėjas taip pat nesutinka, kad vertintojai buvo nepriklausomi, nes, jo nuomone, žemę gaunantis subjektas gali laisvai pasirinkti draugišką vertintoją, ir kainos gali būti gerokai sumažintos.
(53)
Skundo pateikėjas taip pat pateikė papildomos informacijos apie išmainytos miško žemės arba labai panašios miško žemės rinkos kainas, tariamai parodydamas didelį neatitikimą, palyginti su sklypų administracinėmis kainomis. Dėl riboto laiko skundo pateikėjas išnagrinėjo tik devynių išmainytų sklypų kainas. Tam buvo naudota banko atlikti žemės vertinimai, taip pat Bulgarijos valstybinio nekilnojamojo turto registro informacija, iš kurios matyti faktinės kainos, kuriomis buvo sudaryti sandoriai dėl panašių sklypų. Nustatytas kainų neatitikimas svyravo nuo vertinant vertės sumažintos 50-65 % (naudojant administracinę kainą) iki atvejų, kai miško žemė tariamai įsigyta už 1-2 % jos rinkos vertės.
(54)
Galiausiai, skundo pateikėjas teigia, jog tai, kad buvusio VMA vadovo atžvilgiu dėl valstybei nuostolingų žemės mainų pradėtas baudžiamasis procesas, rodo, kad pačios Bulgarijos valdžios institucijos mano, jog miško žemė tam tikroms privačioms šalims buvo suteikta už mažesnę negu rinkos kainą.
(55)
Dėl klausimo, ar mainais buvo iškraipyta konkurencija ir paveikta prekyba tarp valstybių narių, skundo pateikėjas tvirtina, kad, kiek jam žinoma, miškininkystė nebuvo nė vieno žemę išmainiusio pagalbos gavėjo pagrindinė komercinė veikla. Atvirkščiai, beveik visi pagalbos gavėjai tariamai jau seniai veikia arba turi verslo planų ateityje veikti arba investuoti viename iš šių sektorių: spekuliacijų nekilnojamuoju turtu, statybos ir (arba) turizmo. Pasak skundo pateikėjo, turizmas iš esmės yra susijęs su visa vidaus rinka, taigi net dėl kelių atrankiosios pagalbos atvejų vidaus rinka bus iškraipyta. Skundo pateikėjas toliau priduria, kad, atsižvelgiant į mainų skaičių ir mastą, užsienio konkurentams buvo veiksmingai užkirstas kelias patekti į Bulgarijos rinką. Nors keli stambūs Sąjungos investuotojai (pavyzdžiui, Lindner, ECE) Bulgarijoje vykdė miestų statybos (verslo centrų ir didelių prekybos centrų) projektus, iš esmės visos stambaus masto investicijos pajūrio, slidinėjimo ar golfo kurortuose tariamai yra bulgarų kontroliuojamų bendrovių.
4.2. MAINŲ SANDORIŲ DALYVIŲ IR KITŲ TREČIŲJŲ ŠALIŲ PASTABOS
(56)
Komisija gavo pastabas iš daugelio trečiųjų šalių, beveik visos iš jų buvo privačios mainų sandorių šalys (toliau - pagalbos gavėjai). Komisija pažymi, kad keli pagalbos gavėjai (39) tik trumpai parašė, kad mainų sandoriai, kuriuose jie dalyvavo, yra nesusiję su valstybės pagalba. Kiti pagalbos gavėjai pateikė išsamesnes pastabas dėl Komisijos sprendime pradėti tyrimo procedūrą pareikštų abejonių, ir tos pastabos bus nagrinėjamos tolesniuose skirsniuose.
4.2.1. Esminis žemės mainų ir naudojimo paskirties keitimo ryšys
(57)
Kalbant apie Komisijos pareikštą pirmą abejonę dėl žemės mainų ir naudojimo paskirties keitimo esminio ryšio, dauguma į sprendimą pradėti tyrimo procedūrą atsakiusių pagalbos gavėjų (40) tvirtina, kad tokio ryšio nėra. Žemės mainams ir vėlesniam išmainytos žemės naudojimo paskirties keitimui būtų taikomos dvi atskiros procedūros, ir kiekviena iš jų yra susijusi su dviejų skirtingų valstybės įstaigų, veikiančių nepriklausomai viena nuo kitos, kompetencija. Mainai yra Žemės ūkio ir maisto ministerijos arba Ministrų tarybos, atsižvelgiant į mainomo sklypo dydį, ir VMA kompetencija, o žemės naudojimo paskirties keitimas - vietos valdžios institucijų (savivaldybės mero arba tarybos, Regioninės plėtros ir viešųjų darbų ministerijos arba regione esančių sklypų regioninio valdytojo) kompetencija ir turi būti tvirtinamas detalusis arba bendrasis teritorijos plėtros planas.
(58)
Vienas pagalbos gavėjas (41) dar papildo, kad tarp žemės paskirties keitimo ir jos vertės padidėjimo nėra savaiminio ryšio. Sprendimas pakeisti žemės naudojimo paskirtį būtų grindžiamas tos žemės būtinumo įvertinimu, ir to vertinimo mastas būna platesnis, dažnai nepaisoma savininkų privačių interesų, todėl dažniausiai nebūna pagrįstas mainų sandorio šalių komerciniais interesais. Dar vienas pagalbos gavėjas (42) pažymi, kad Bulgarijos valdžios institucijų pateikta statistinė informacija patvirtina tai, kad nėra esminio ryšio. Galiausiai kiti pagalbos gavėjai (43) mano, kad klausimas, ar yra ryšys, nereikšmingas, nes jų konkrečiais atvejais jų gautai išmainytai žemei nenustota taikyti miško apsauga plėtros tikslais, taip pat nebuvo pradėta jokia procedūra dėl žemės paskirties keitimo.
(59)
Kalbant apie klausimą, ar nustatant išmainytos žemės kainą reikėtų atsižvelgti į galimą tos žemės naudojimo paskirties pakeitimą, dauguma pagalbos gavėjų tvirtino, kad dėl įvairių priežasčių to daryti nereikėtų. Keli pagalbos gavėjai (44) teigia, kad būtų nepagrįsta atsižvelgti į hipotetinę galimybę pakeisti išmainytos žemės naudojimo paskirtį, nes prašymas tai padaryti gali būti niekada nepateiktas arba gali būti atmestas dėl neatitikties atitinkamiems administraciniams reikalavimams. Išmainytos miško žemės strateginė vieta, dėl kurios tariamai padidėjo žemės vertė, turėtų būti nesvarbi, jeigu žemės naudojimo paskirtis nekeičiama, o gauta žemė gali būti naudojama tik pagal įstatymais nustatytą paskirtį. Taigi, vienas pagalbos gavėjas (45) tvirtina, kad reikėtų atsižvelgti į konkretų mainų šalių susitarimą, pasiektą vertinimo metu. Objektyviai ir sąžiningai skaičiuojant rinkos vertę taip pat reikėtų atsižvelgti į tuo metu, kai buvo vertinama mainoma miško žemė, galiojusius teritorijos plėtros bendruosius planus (ar leidžiama statyba). Taigi, turėtų būti nustatytas vienodų kriterijų, kuriais remiantis būtų galima atskirti hipotetinę galimybę ir faktinį mainų šalių ketinimą vėliau pakeisti žemės naudojimo paskirtį, rinkinys.
(60)
Be to, daug pagalbos gavėjų pažymi, kad norint panaikinti miško žemei taikomą miško apsaugą reikia sumokėti mokestį už tos žemės naudojimo paskirties keitimą, o tai nagrinėjamoje teritorijoje lygu statybų žemės vieno kvadratinio metro kainai. Taigi, tie pagalbos gavėjai teigia, kad iš pakeitimo jie negavo ekonominės naudos, nes, jeigu gauta žemė būtų parduota, naudojama kaip užstatas arba plėtojama, jos vertė būtų tokia pat kaip ir žemės, kurioje leidžiamos statybos, vertė. Panašų argumentą pateikė ir Mirta Engineering bei Beta Forest, pažymėję, kad keičiant žemės naudojimo paskirtį patiriama papildomų išlaidų, būtent, reikia sumokėti žyminį mokestį, taip pat projekto išlaidas, dėl to dar padidėja nuosavybės vertė. Iš tikrųjų S. Mihailovas ir E. Mihailova teigia, kad jų atveju žemės naudojimo paskirtis galėjo būti pakeista tik sumokėjus Miškų įstatymo 17 straipsnyje ir Miškų įstatymo įgyvendinimo potvarkyje nustatytus valstybės mokesčius.
(61)
Galiausiai, tam tikri pagalbos gavėjai (46) mano, kad klausimas yra nereikšmingas, nes jų konkrečiais atvejais jų gautai išmainytai žemei nenustota taikyti miško apsaugą plėtros tikslais, taip pat nebuvo pradėta jokia procedūra dėl žemės paskirties keitimo. MIKS savo pateiktoje medžiagoje nurodė, kad jos mainų sutartyje Bulgarijos valstybė nustatė, kad keisti žemės naudojimo paskirtį neleidžiama.
4.2.2. Valstybės pagalba vykdant žemės mainus
(62)
Kalbant apie Komisijos abejones, ar administracinės mainų sandorių kainos atitiko rinkos kainą, pagalbos gavėjai (47) dėl savo mainų sandorių pateikė kelis panašius argumentus, kodėl taip turėtų būti manoma.
(63)
Pirma, vienas pagalbos gavėjas (48) teigia, kad nustatant administracines kainas Potvarkyje dėl bazinių kainų atsižvelgta į objektyvumo kriterijus, pavyzdžiui, žemės vietą, rajonų svarbą, žemėje augančios augmenijos rūšis ir svarbą, o kiti du pagalbos gavėjai (49) tvirtina, kad administracinė mainų kaina yra pagrįsta kriterijais, tapačiais taikomiems privačių investuotojų vykdomiems privačios žemės mainams, susijusiems su žeme, esančia arti vietos arba nacionalinės infrastruktūros ir panašia į ginčijamų mainų sandorių žemę augalų rūšimis, vieta teritorijoje, saugomoje nuo urbanizacijos, ir kitais dalykais. Panašiai kiti pagalbos gavėjai (50) teigia, kad pagal Potvarkį dėl bazinių kainų atliekant vertinimą gaunamos administracinės kainos, panašios į Bulgarijos miško žemės rinkos kainas, o daugeliu atveju ir didesnės, nes tokios rūšies žemės šalies rinkos nėra ir tie keli privatūs sandoriai buvo įvykdyti mažomis kainomis. Taigi, mainai įvykdyti rinkoje vyraujančiomis ekonominėmis sąlygomis.
(64)
Antra, keli pagalbos gavėjai (51) tvirtina, kad atliko išmainytų sklypų vertinimą ir buvo gautos administracinės kainos, panašios (52) į Bulgarijos miško žemės rinkos kainas, o daugeliu atveju net didesnės (53).
(65)
Trečia, keli pagalbos gavėjai (54) nurodo, kad administracinės kainos turėtų būti laikomos artimos apytikrėms rinkos kainoms, nes nebuvo įvykdyta visiškai privačių mainų arba pardavimo sandorių tose vietovėse, kuriose buvo vykdyti tų pagalbos gavėjų žemės mainai.
(66)
Galiausiai, keli pagalbos gavėjai (55) tvirtina, kad, kadangi Žemės ūkio ir maisto ministras, savo nuožiūra vykdydamas savo įgaliojimus, turi teisę atsisakyti vykdyti mainus, jeigu valstybė nesuinteresuota gauti privačią miško žemę, o mainų susitarimo sąlygas turi patvirtinti abi šalys (viešoji ir privačioji), mainų sandoriai turėtų būti laikomi komerciniais sandoriais, kuriuos vykdydama valstybė veikia kaip rinkos ekonomikos sąlygomis veikiantis veiklos vykdytojas (RESVVV).
(67)
Kalbant apie galimą su sandoriais susijusios valstybės pagalbos sumą (t. y. miško žemės administracinių ir rinkos kainų skirtumą), dauguma pagalbos gavėjų (56) atsakė, kad tais atvejais, kai privati žemė buvo vertingesnė už valstybinę žemę, Bulgarijos valdžios institucijos kainų skirtumo nepadengė. Dar vienas pagalbos gavėjas (57) teigė, kad išmainytų privačių ir valstybinių miškų, esančių tose pat arba gretimose teritorijose, rinkos kainos skirtumas yra palankus valdžiai, nes administracinės kainos yra didesnės negu rinkos kainos, dėl kurių laisvai susiderėtų tose teritorijose esančių privačių miškų savininkai.
(68)
Kalbant apie kitas sąlygas, pagal kurias nustatoma, kad valstybės pagalba buvo suteikta, keli pagalbos gavėjai (58) ginčijo, kad jos buvo įvykdytos. Taigi, tam tikri pagalbos gavėjai (59) tvirtina, kad jie yra fiziniai asmenys, kuriems netaikomas Bulgarijos valstybės pagalbos įstatymas ir Sutarties 107 straipsnis. Kalbant apie valstybės išteklius, tie pagalbos gavėjai pažymi, kad valdžia gavo žemę per neteisėtą nusavinimą, nesumokėjusi tinkamos kompensacijos, taigi negali būti laikoma, kad valstybė disponuoja tais ištekliais. Kalbant apie atrankumą, tie pagalbos gavėjai tvirtina, kad Miškų įstatymas taikomas erga omnes ir, taigi, nėra jokios diskriminacijos.
(69)
Dar vienas pagalbos gavėjas (60) taip pat mano, kad Sutarties 107 straipsnio sąlygos mainų sandorių atžvilgiu buvo neįvykdytos, bet šiek tiek dėl kitokių priežasčių. Pirma, valstybės ištekliai nebūtų perduodami, nes mainai yra dvigubo pardavimo sandoris, kurio imtasi nepriklausomiems nuosavybės vertintojams atlikus vertinimą pagal įstatymu nustatytus objektyvius kainos apskaičiavimo kriterijus. Joks pranašumas nesuteiktas ir nė vienai mainų šaliai neužtikrinta palankesnė pozicija negu jos konkurentams, nes privačią miško žemę išmainyti į valstybinę galėjo kiekvienas miško žemės savininkas. Panašų argumentą pateikia ir dar vienas pagalbos gavėjas (61), manantis, kad mainų schema yra bendra priemonė, kuria naudotis gali visi miško žemės savininkai.
(70)
Kalbant apie ekonominio pranašumo buvimą, dauguma pagalbos gavėjų (62) ginčijo, kad gavo tokį pranašumą iš sandorių, nes, pasak jų, administracinė išmainytos žemės kaina buvo lygiavertė jos rinkos kainai arba didesnė.
(71)
Galiausiai, į klausimą, ar mainų sandoriais iškraipyta konkurencija ir padarytas poveikis prekybai tarp valstybių narių, didžioji dauguma pagalbos gavėjų (63) atsakė, kad jų veikla yra nesusijusi su nekilnojamojo turto plėtojimo ar turizmo sektoriais ir (arba) jie nesiėmė jokių veiksmų, kad gautų kelionių operatoriaus licenciją. Be to, jie patvirtino, kad nei per mainus gautą žemę naudojo medienos gamybai po žemės gavimo, nei pardavė bent kiek medienos Bulgarijoje ar kitose valstybėse narėse. Todėl jie teigia, kad negali būti manoma, jog buvo faktinis arba galimas poveikis Bendrijos vidaus prekybai. Dar vienas pagalbos gavėjas (64) pridūrė, kad dėl mainų nepadidėjo šalies produkcija ir nebuvo apribotos kitų valstybių narių įmonių galimybės importuoti produktus į vietos rinką.
(72)
Kiti pagalbos gavėjai (65) teigė, kad, kadangi dėl mainų neperduoti valstybės ištekliai ir nesuteiktas ekonominis pranašumas, negali būti laikoma, kad mainais padarytas poveikis rinkos pusiausvyrai ir ekonominėms sąlygoms, kuriomis veikia įmonės, t. y. materialiajam turtui įsigyti reikia pradinių investicijų. Taigi, kitų valstybių narių įmonės gali lygiateisėmis sąlygomis patekti į tą pačią rinką ir joje veikti, todėl negalima sakyti, kad ginčijamais mainais padarytas poveikis prekybai tarp valstybių narių.
(73)
Galiausiai, vienas pagalbos gavėjas (66) paaiškino, kad iš valstybės gauta miško žemė netinka apželdinimui mišku. Jis toliau teigia, kad jo nuosavybė buvo geresnė už gautąją iš valstybės ir kad sandoris nesusijęs su valstybės pagalba. Galiausiai, jis paminėjo, kad gauta žemė naudojama mobiliajai bitininkystei ir vasarą žeme naudojamasi kaip ganykla.
4.2.3. Galimos pagalbos suderinamumas
(74)
Nors Komisija prašė suinteresuotųjų šalių pateikti visus turimus įrodymus, kuriais remdamasi ji galėtų išnagrinėti ginčijamų mainų sandorių suderinamumą su vidaus rinka, nė vienas pagalbos gavėjas to nepadarė.
5. BULGARIJOS RESPUBLIKOS PASTABOS
5.1. BULGARIJOS PASTABOS DĖL SPRENDIMO PRADĖTI TYRIMO PROCEDŪRĄ
(75)
Bulgarijos valdžios institucijos teigia, kad ginčijami mainų sandoriai nėra valstybės pagalba pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį.
(76)
Dėl tariamo esminio mainų sandorių ir išmainytos miško žemės naudojimo paskirties keitimo ryšio Bulgarijos valdžios institucijos paminėjo, kad Miškų įstatymo 15 straipsnio b punkte numatyta galimybė kreiptis dėl miško žemės naudojimo paskirties pakeitimo, neatsižvelgiant į tai, kokiu būdu (mainais, pardavimo sandoriu ar kitais būdais) žemė buvo įgyta. Tačiau tokia teorinė galimybė neturėtų būti suprasta, kaip tvirtas išankstinis mainuose dalyvaujančių valdžios institucijų ir privačios šalies susitarimas vėliau pakeisti žemės naudojimo paskirtį.
(77)
Bulgarijos valdžios institucijos pateikė įrodymų, kad 2007-2009 m. buvo įvykdyti 132 mainai ir pateikti 24 su tais mainais susiję prašymai pakeisti išmainytos miško žemės naudojimo paskirtį, ir tik 15 atvejų (t. y. 11,4 % visų mainų) buvo priimtas teigiamas administracinis sprendimas, kuriuo leistas prašomas pakeitimas.
(78)
Bulgarijos valdžios institucijos taip pat pažymi, kad mainų sandoriais ir žemės naudojimo paskirties keitimu siekta skirtingų tikslų. Nors mainais siekiama sutvirtinti ir apsaugoti Bulgarijos miškus, kad būtų užtikrintas visai visuomenei naudingas jų tvarus naudojimas ir atželdinimas, žemės naudojimo paskirties keitimu norima pasiekti tikslus, nustatytus Teritorijų planavimo įstatyme, kuriame išdėstytos žemės įtraukimo į aglomeracijas, kuriose leidžiama statyba atsižvelgiant į visuomenės poreikius ir interesus, susijusius su tvariu žemės naudojimu ir tinkamų gyvenimo, darbo ir poilsio sąlygų sukūrimu piliečiams, taisyklės. Be to, nors mainų sandoriai priklauso nuo Žemės ūkio ir maisto ministro priimtų sprendimų, žemės naudojimo paskirties keitimas priklauso nuo teritorijų plėtros plano patvirtinimo, kurį teikia įvairios kompetentingos institucijos, būtent Regioninės plėtros ir viešųjų darbų ministras, regiono valdytojas arba savivaldybės tarybos. Galiausiai, atsižvelgdamos į tai, kad teisė prašyti pakeisti žemės naudojimo paskirtį neatsiranda tiesiogiai dėl Miškų įstatymo, bet reikia atitikti kituose įstatymuose nustatytas sąlygas, Bulgarijos valdžios institucijos mano, kad hipotetinė galimybė pakeisti žemės naudojimo paskirtį nereiškia, kad toks pakeitimas yra iš esmės susijęs su mainų sandoriais.
(79)
Dėl klausimo, ar nustatant išmainytos žemės kainą reikėtų atsižvelgti į galimą tos žemės naudojimo paskirties pakeitimą, Bulgarijos valdžios institucijos dar kartą pakartojo savo poziciją, kad tarp kainos, kuria įvertinti mainai, ir vėlesnio žemės naudojimo paskirties keitimo nėra tiesioginio ryšio. Valdžios institucijos pateikė išsamų procedūros, kurios turi būti laikomasi atitinkamai nustatant mainų kainas (Potvarkio dėl bazinių kainų buvusio 20 straipsnio 5 dalis ir buvęs 21 straipsnis) ir mokesčius, mokėtinus keičiant žemės naudojimo paskirtį, aprašymą. Valdžios institucijos taip pat pažymi, kad privatūs savininkai gali prašyti pakeisti miško žemės naudojimo paskirtį neatsižvelgiant į tai, kaip ta žemė gauta, taigi bet kuriam investuotojui būtų suteikti tokie pat pranašumai, nesvarbu, ar miškas būtų įsigytas iš valdžios ar su privačia šalimi įprastomis rinkos sąlygomis sudarytu sandoriu, ir mokesčiai, mokėtini norint pakeisti žemės naudojimo paskirtį, visų pagalbos gavėjų atžvilgiu turėtų būti laikomi neatrankiniai.
(80)
Kalbant apie Komisijos abejones, ar administracinių kainų apskaičiavimo metodika tinkamai atspindi rinkos kainas, Bulgarijos valdžios institucijos pažymi, kad, pirma, administracinės kainos yra nustatomos laikantis Potvarkio dėl bazinių kainų nuostatų ir kad tas potvarkis buvo parengtas pagal kitų valstybių narių, labiausiai Vokietijos, miško žemės administracinės kainos nustatymo praktikos pavyzdžius. Be to, privačių ir valstybinių miškų vertinimą atliko nepriklausomi ekspertai pagal bendrą kriterijų rinkinį.
(81)
Antra, Bulgarijos valdžios institucijos pateikė duomenų apie visus su privačių miškų pardavimu ir pirkimu susijusius sandorius (67), įvykdytus 2007-2009 m. (68) Informacija, pateikta apie vidutines privačios nuosavybės kainas (t. y. rinkos kainas), apima patikimų rinkos įrodymų apibendrinimą pagal Potvarkio dėl bazinių kainų Papildomų nuostatų 34 punkte pateiktus reikalavimus. Kai apie sandorius, sudarytus dėl žemės tose pat teritorijose, informacijos nėra, pateikta informacija apie sandorius, susijusius su vietovės ir augalų rūšių požiūriu panašiomis teritorijomis, esančiomis arti ir apaugusiomis miškais. Pasak Bulgarijos valdžios institucijų, remiantis šiais duomenimis galima įrodyti, kad daugeliu atvejų administracinė kaina, naudota ginčijamiems mainų sandoriams, apskritai buvo didesnė negu rinkos kainos, gautos vykdant sandorius įprastomis rinkos sąlygomis (69). Šiuo atžvilgiu Bulgarijos valdžios institucijos abejoja skundo pateikėjo pateiktais įrodymais. Viena vertus, skundo pateikėjų nurodytos kainos būtų būtent kainos, kuriomis žemę buvo siūloma parduoti, bet nebūtinai faktiškai gautos kainos arba kainos už žemės sklypus, kurių naudojimo paskirtis jau buvo pakeista ir žyminis mokestis sumokėtas. Kita vertus, skundo pateikėjo nurodyta rinkos kaina ne visada patikima, nes daugeliu atvejų buvo gauta tik įvykdžius pavienį privatų sandorį.
(82)
Trečia, Bulgarijos valdžios institucijos pakartojo, kad valdžia nekompensavo didesnės bendros administracinės privataus miško žemės, kurią gavo, vertės skirtumo ir kad mainų sandoriai buvo vykdyti, tik jeigu privataus miško žemės sklypo vertė buvo didesnė už išmainomo valstybinio sklypo vertę arba lygi jai. Papildomai privati šalis turėjo sumokėti pridėtines išlaidas, sudariusias 2 % nuosavybės vertės.
(83)
Galiausiai, Bulgarijos valdžios institucijos pabrėžia, kad nuo pirminio priėmimo Potvarkis dėl bazinių kainų iš dalies keistas tris kartus, atitinkamai 2004, 2005 ir 2007 m. Ypač vertėtų paminėti potvarkio pakeitimą 2005 m., nes nusavintų miškų ir miško žemės grąžinimo etapas jau buvo įsibėgėjęs, taigi reiškė, kad rinkoje jau buvo privačių miškų ir pasiūla, ir paklausa. Šiuo pakeitimu iš esmės siekta pakeisti žemės vertinimo metodiką. Be to, taip pat buvo padidinti koeficientai, susiję su nuo urbanizacijos saugomomis teritorijomis, įtrauktos kelios naujos kategorijos, nustatant žemės kainų padidėjimą atsižvelgiant į vietovės kategoriją.
(84)
Dar daugiau, Bulgarijai 2007 m. sausio 1 d. įstojus į Sąjungą, potvarkyje nustatyti koeficientai buvo visiškai atnaujinti, įskaitant susijusius su nuo urbanizacijos saugomomis teritorijomis ir vadinamuosius rinkos reguliavimo koeficientus, kurie priklausė nuo žemės kategorijos. Papildomai buvo iš dalies pakeista Potvarkio dėl bazinių kainų 20 straipsnio 5 dalis - pakeitimu valstybinės žemės mainų kaina buvo padidinta 50 % rinkos reguliavimo koeficiento vertės. Be to, buvo nustatytas žemės vertės prieaugis, priklausantis nuo įvairių vietovių kategorijų.
(85)
Pasak Bulgarijos valdžios institucijų, iš šių Potvarkio dėl bazinių kainų pakeitimų matyti, kad nepaisant to, jog nebuvo gerai išplėtotos miško žemės šalies rinkos ir atsižvelgiant į artėjantį Bulgarijos stojimą į Sąjungą, valdžios institucijos bandė atnaujinti potvarkyje nustatytą vertinimo mechanizmą ir užtikrinti, kad jis būtų pagrįstas patikimais rinkos įrodymais. Taigi, Bulgarijos stojimo į Sąjungą dieną pagal Potvarkį dėl bazinių kainų apskaičiuotos administracinės tų sklypų kainos nebūtų buvusios mažesnės už rinkos kainas.
(86)
Dėl Komisijos abejonės, ar mainų sandoriai galėtų iškraipyti konkurenciją ir daryti poveikį prekybai tarp valstybių narių, Bulgarijos valdžios institucijos nurodo, kad, pirma, iš ginčijamuose mainų sandoriuose dalyvavusių privačių šalių 81 šalis buvo įmonės pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį. Likusi 51 privati šalis buvo fiziniai asmenys, nesiverčiantys prekių ar paslaugų prekyba. Bulgarija šiuo atveju pabrėžia, kad nei Nacionalinė miškų agentūra, nei jos tęsėja Vykdomoji miškų agentūra nagrinėjamuoju laikotarpiu negavo mainus vykdžiusių fizinių asmenų prašymų dėl medžių kirtimo ar eksporto.
(87)
Antra, Bulgarijos valdžios institucijos teigia, kad mainų sandoriai negali daryti poveikio Sąjungos vidaus prekybai, nes su jais susijusios įmonės verčiasi veikla, nesusijusia su produktų arba paslaugų importu arba eksportu. Bulgarijos valdžios institucijos jau pateiktą informaciją apie per nagrinėjamąjį laikotarpį pagamintos ir į Sąjungą eksportuotos medienos kiekį papildė ir pateikė dokumentą, iš kurio matyti, kad nė viena pagal ginčijamus mainų sandorius valstybinę miško žemę gavusi privati šalis medienos šalies rinkoje nepardavė ir iš Bulgarijos Respublikos neeksportavo.
(88)
Trečia, Bulgarijos valdžios institucijos tvirtina, kad turizmo sektoriui (pavyzdžiui, veikiančiam kelionių operatoriui, kelionių agentūrai, viešbučio savininkui ir papildomų turizmo paslaugų teikėjui) taikomos Bulgarijos turizmo įstatyme nustatytos taisyklės. Tuo įstatymu reikalaujama administracinė veiklos vykdytojų registracija viešajame registre, kurį tvarko Ekonomikos, energetikos ir turizmo ministerija. Su viešbučių valdymu susijusiems asmenims pagal Turizmo įstatymo 58 straipsnį taip pat taikomas registracijos specialiame registre reikalavimas. Dėl šios priežasties tik bendrovės, įtrauktos į atitinkamus viešuosius registrus, tvarkomus Ekonomikos, energetikos ir turizmo ministerijos, gali būti laikomos turizmo sektoriuje veikiančiomis įmonėmis. Patikrinus atitinkamus registrus nustatyta, kad tik viena iš valstybinę žemę dėl ginčijamų mainų sandorių gavusių bendrovių (Kapsi Tours OOD) yra įregistruota kaip kelionių operatorius pagal Turizmo įstatymą.
(89)
Ketvirta, Bulgarijos valdžios institucijos paaiškino, kad norint Bulgarijoje verstis nekilnojamojo turto plėtros verslu, reikia laikytis registracijos centriniame profesiniame statybininkų registre, kurį pagal specialų įstatymą, t. y. Statybos rūmų įstatymą, tvarko Bulgarijos statybos rūmai (70), reikalavimo. Bulgarijos valdžios institucijos nurodo, kad tik trys mainus su valstybe vykdžiusios įmonės buvo įregistruotos kaip statybos bendrovės ir galėjo būti kaip nors susijusios su statybomis pagal įstatymą.
(90)
Taigi, Bulgarijos valdžios institucijos tvirtina, kad dauguma įmonių, kurios galimai gavo naudos iš ginčijamų mainų sandorių, neveikė statybos ir turizmo sektoriuose. Vadinasi, jų nuomone, negalima sakyti, kad tais sandoriais buvo iškraipyta konkurencija atitinkamose rinkose, išskyrus miškų sektorių.
5.2. BULGARIJOS PASTABOS DĖL SKUNDO PATEIKĖJO PASTABŲ
(91)
Bulgarijos valdžios institucijos sutinka su skundo pateikėju, kad vykdant valstybės ir savivaldybių miško žemės mainus valstybės pagalba nebuvo suteikta. Atvirkščiai, jos teigia, jog skundo pateikėjo tvirtinimas, kad dauguma pagalbos gavėjų veikia statybos arba turizmo sektoriuje, yra neteisingas dėl tų pačių ankstesniame skirsnyje paaiškintų priežasčių.
(92)
Bulgarijos valdžios institucijos taip pat nesutinka su tuo, kaip skundo pateikėjas nustatė miško žemės rinkos kainas lygindamas įvairių metų miško žemės kainas (pavyzdžiui, kainas, buvusias prieš kelerius metus iki miškų mainų), ir ginčija skundo pateikėjo skundą, kad tam tikrais atvejais išmainytos miško žemės savininkai tą žemę pateikė kaip užstatą, kad gautų paskolas, nes tai neatitiktų skundo pateikėjo cituojamų Bulgarijos teisės nuostatų ir Valstybės nuosavybės įstatymo. Skundo pateikėjo pateiktuose duomenyse yra didelių klaidų ir jie neatitinka esamų nuosavybės registrų ir mainų dokumentų. Skundo pateikėjo pateikti duomenys būtų neteisingi ir valstybinės miško žemės, gautos per mainus ir vėliau panaudotos kaip paskolų užstatas, atžvilgiu. Bet kuriuo atveju Bulgarijos valdžios institucijos aiškina, kad Bulgarijos bankai užstatui be nekilnojamojo turto reikalauja ir kito likvidžiojo turto, kad būtų užtikrintas skolos grąžinimas. Todėl, pasak tų institucijų, būtų neteisinga kvadratinio metro kainai apskaičiuoti suteiktos paskolos sumą dalyti iš žemės, kuri naudojama kaip hipotekos užstatas, ploto kvadratinių metrų. Valdžios institucijos taip pat pateikia Pirmojo investicinio banko nuomonę dėl paskolų teikimo būdų ir miškų bei miškų nuosavybės, kurią skolininkai siūlo kaip užstatą, vertinimo metodų.
(93)
Bulgarijos valdžios institucijos taip pat nesutinka su skundo pateikėjo teiginiu, kad savivaldybės institucijos neturėjo pasirinkimo ir turėjo patvirtinti detaliuosius žemės, kurios naudojimo paskirtis buvo pakeista, teritorijų plėtros planus. Pasak tų valdžios institucijų, bet koks žemės naudojimo paskirties keitimas yra grindžiamas viešai aptartais teisiškai privalomais detaliaisiais teritorijų plėtros planais, kuriais iš dalies keičiami galiojantys bendrieji apgyvendintų vietovių teritorijų plėtros planai. Šios administracinės procedūros nepatenka į Žemės ūkio ir maisto ministro, pavienius administracinius pranešimus apie žemės planavimo pakeitimus tokio pakeitimo prašančioms šalims skelbiančio tik atitinkamam detaliajam teritorijų plėtros planui įsigaliojus, veiksmų laisvės sritį.
(94)
Valdžios institucijos toliau neigia, kad daug mainuose dalyvavusių šalių ketino keisti gauto miško žemės sklypo naudojimo paskirtį. Remiantis Bulgarijos miškų įstatymu, toks faktinis pakeitimas gali būti atliktas tik užpildžius paraišką Miškų įstatymo (panaikinto) 14c) straipsnyje nustatyta tvarka. Bet koks kitas ketinimas, apie kurį skelbiama žiniasklaidoje arba kitokiu būdu, išskyrus įstatymu nustatytą procedūrą, būtų nieko nereiškiantis ir savavališkas.
(95)
Valdžios institucijos taip pat nesutinka su skundo pateikėjo teiginiu, kad administracinis miško žemės kainų nustatymo būdas neatspindėtų ekonomikos dinamiškos raidos. Valdžios institucijos mano, kad taikomas būdas, kai kainos nustatomos remiantis Potvarkiu dėl bazinių kainų, yra adekvatus. Taip pat netiesa, kad potvarkis buvo neatnaujintas, nes 2007 m. nustatyti nauji koeficientai, kad ekonominės veiklos vykdytojams dėl jau įvykdytų mainų nebūtų suteiktas joks ekonominis pranašumas.
(96)
Valdžios institucijos atmeta skundo pateikėjo argumentą, kad vertintojai buvo šališki. Pasak tų valdžios institucijų, tie vertintojai yra teismo ekspertai, kurių sąžiningumu negalima abejoti. Dar daugiau, jeigu jie vertintų privačių šalių miško žemę palankiau ir ne pagal Potvarkio dėl bazinių kainų nuostatas, valdžios institucijos mainų tikslais nepriimtų tokio vertinimo.
(97)
Dėl skundo pateikėjo teiginio, kad valdžios institucijų pateikti oficialūs statistiniai sandorių vertės arba kainų duomenys yra neteisingi, valdžios institucijos teigia, kad mokesčių slėpimas slepiant faktinę sandorio kainą yra nusikaltimas pagal Bulgarijos baudžiamąjį kodeksą.
(98)
Galiausiai Bulgarijos valdžios institucijos atmeta skundo pateikėjo teiginį, kad buvusiam VMA vadovui pateikti kaltinimai būtų su mainais susijusios valstybės pagalbos įrodymas. Pasak tų valdžios institucijų, bylos, iškeltos vykdant valstybinės žemės mainų procedūras dalyvavusiems pareigūnams, yra nesusijusios su vertinimu, ar vykdant ginčijamus sandorius buvo suteikta pagalba.
5.3. BULGARIJOS PASTABOS DĖL KITŲ TREČIŲJŲ ŠALIŲ PATEIKTŲ PASTABŲ
5.3.1. Bulgarijos 2011 m. rugsėjo 29 d. pastabos.
(99)
Bulgarijos valdžios institucijos į All Seas pastabas dėl sprendimo pradėti tyrimo procedūrą atsakė 2011 m. rugsėjo 29 d. raštu.
(100)
All Seas išmainė iš viso 157,4 ha privačios miško žemės sklypų, esančių Teteveno ir Gabrovo savivaldybėse, į maždaug 57,9 ha bendro ploto valstybinės miško žemės sklypus, esančius Balčiko savivaldybėje (71). Šiomis aplinkybėmis All Seas Bulgarijos valstybei taip pat sumokėjo 138 781 BGN pridėtinių išlaidų.
(101)
Valstybinės miško žemės sklypai buvo įvertinti administracine 11,99 BGN/m2 kaina. Remiantis Bulgarijos valdžios institucijų turima informacija, nagrinėjamuoju laikotarpiu vidutinė rinkos kaina (kaina, dėl kurios komerciniu pagrindu susitaria privačios šalys pirkdamos ir parduodamos miško žemės sklypus, esančius tame pat arba kaimyniniame rajone toje pat savivaldybėje) buvo 4,16 BGN/m2. Taigi, All Seas ir Bulgarijos Respublikos mainai buvo įvykdyti gavus apmokėjimą ir nebuvo suteiktas joks ekonominis pranašumas pagal Sutarties 107 straipsnį.
(102)
Bulgarijos valdžios institucijos dar pažymi, kad All Seas kreipėsi dėl miško žemės sklypo naudojimo paskirties keitimo pagal Miškų įstatymo 14 straipsnį ir kad Bulgarijos ministrų taryba prašymą patenkino pagal Miškų įstatymo 14d straipsnio 2 dalį (72). Kiek Bulgarijos valdžios institucijoms žinoma, šis sprendimas neįsigaliojo. Bulgarijos valdžios institucijos sutinka su All Seas, kad valstybė neturėjo tiesioginės įtakos tos žemės naudojimo paskirties keitimui (tos žemės naudojimo paskirties žemėlapio nebuvo), todėl tas nuosavybės keitimas dėl mainų negali reikšti kokio nors bendro mainų šalių ketinimo pakeisti naudojimo paskirtį. Pasak Bulgarijos valdžios institucijų, vertinant mainus lemiamas veiksnys turi būti tai, ar lygiavertė mainomo turto buhalterinė vertė. Būtent tai yra pagrindas, kuriuo Bulgarijos valdžia rėmėsi vykdydama tuos sandorius. Dar viena priežastis, dėl kurios po mainų keičiant žemės naudojimo paskirtį valstybės pagalba nesuteikta, - administraciniai mokesčiai visiems paraiškų pateikėjams yra vienodi.
(103)
Bulgarijos valdžios institucijos dar pažymi, kad All Seas nei per mainus gautuose sklypuose kirto medžius, nei vertėsi medienos iš tų sklypų Sąjungos vidaus prekyba. Dar daugiau, All Seas neteikia turizmo paslaugų, kaip nurodyta Turizmo įstatyme, ji taip pat nėra statybų bendrovė pagal Statybos rūmų įstatymą.
5.3.2. Bulgarijos 2011 m. lapkričio 4 d. pastabos.
(104)
Bulgarijos valdžios institucijos 2011 m. lapkričio 4 d. raštu atsakė į šių trečiųjų šalių pastabas dėl sprendimo pradėti tyrimo procedūrą: Elkabel AD, LM Impex EOOD, Foros Development EAD ir Simeono Stoevo Mirovo.
(105)
Dėl mainų sandorių, kuriuose dalyvavo Elkabel, LM Impex ir Foros Development, Bulgarijos valdžios institucijos teigė, kad jos nekompensavo kainų skirtumo ir šiais konkrečiais atvejais privačios šalys joms papildomai sumokėjo pridėtines išlaidas. Papildomai tos šalys sumokėjo visus vietos mokesčius. Galiausiai nė viena iš šių trijų bendrovių neprašė pakeisti gautos miško žemės paskirties.
(106)
Bulgarijos valdžios institucijos dar pabrėžia, kad kai kuriose savivaldybėse, kuriose buvo išmainyti sklypai, nebuvo visiškai privačių sandorių, taigi buvo neįmanoma nustatyti išmainytų sklypų rinkos kainos arba to, ar suteiktas ekonominis pranašumas.
(107)
Bulgarijos valdžios institucijos dar pabrėžia, kad nei Elkabel, nei LM Implex nėra medienos eksportuotojos, jos taip pat neįregistruotos pagal Bulgarijos įstatymus kaip statybos ar turizmo bendrovės.
(108)
Kalbant apie fizinį asmenį Simeoną Stoevą Mirovą, išmainiusį Rakitove esančią 5,6 dekarų privačią miško žemę, kurios vertė buvo 3 436 BGN, į Burgase (Kraimorės kaime) esančią 5 dekarų valstybinę miško žemę, kurios vertė buvo 1 308 BGN, Bulgarijos valdžios institucijos mano, kad šiems mainams turėtų būti taikomas de minimis reglamentas.
(109)
Dėl šių priežasčių Bulgarijos valdžios institucijos tvirtina, kad, jų nuomone, mainai su minėtomis privačiomis šalimis nėra valstybės pagalba.
5.3.3. Bulgarijos 2011 m. gruodžio 16 d. pastabos.
(110)
Bulgarijos valdžios institucijos 2011 m. gruodžio 16 d. raštu atsakė į šių trečiųjų šalių pastabas dėl sprendimo pradėti tyrimo procedūrą: V-G-N Confort OOD, Izgrev 5 EOOD, Ecobalkani-Bulgaria EOOD, Vihren EEOD, Liteks Komers AD ir Jivkos Blagoevos.
(111)
Dėl mainų sandorių, kuriuose dalyvavo V-G-N Confort, Izgrev 5, Ecobalkani, Vihren ir Liteks Komers, Bulgarijos valdžios institucijos paaiškino, kad jos nekompensavo kainų skirtumo ir šiais konkrečiais atvejais privačios šalys joms papildomai sumokėjo pridėtines išlaidas. Be to, tos šalys sumokėjo visus vietos mokesčius. Galiausiai V-G-N Confort, Ecobalkani ir Liteks Komers neprašė pakeisti jų gautos valstybinės miško žemės naudojimo paskirties.
(112)
Bulgarijos valdžios institucijos dar pabrėžia, kad kai kuriose savivaldybėse, kuriose buvo išmainyti sklypai, nebuvo visiškai privačių sandorių, taigi buvo neįmanoma nustatyti išmainytų sklypų rinkos kainos ir galutinai nustatyti, ar minėtoms privačioms šalims suteiktas ekonominis pranašumas. Izgrev 5 atveju administracinė išmainytos valstybinės miško žemės kaina buvo šiek tiek didesnė už rinkos kainą, nustatytą vykdant panašius privačius sandorius, taigi, pasak Bulgarijos valdžios institucijų, pranašumas nebuvo suteiktas. Toks pat samprotavimas tiktų ir sandoriui su Liteks Komers, kai, pasak Bulgarijos valdžios institucijų, valstybinės miško žemės administracinės kainos būtų buvusios keturis kartus didesnės už rinkos kainas.
(113)
Galiausiai Bulgarijos valdžios institucijos pažymi, kad nė viena iš minėtų privačių šalių nėra medienos eksportuotoja arba pagal Bulgarijos įstatymus įregistruota kaip statybos ar turizmo bendrovė, taigi su jais sudarytais mainų sandoriais nedaromas poveikis prekybai tarp valstybių narių.
(114)
Kalbant apie sandorį su fiziniu asmeniu Jivka Blagoeva, Teteveno savivaldybėje esanti privati 1,9036 ha miško žemė, kurios vertė 16 091 BGN, išmainyta į Predelos vietovėje Razlogo savivaldybėje esančią 0,3001 ha valstybinę miško žemę, kurios vertė 24 216 BGN. Bulgarijos valstybė nekompensavo kainų skirtumo, Jivka Blagoeva sumokėjo visas pridėtines išlaidas ir vietos mokesčius, ir naujoji savininkė neprašė pakeisti išmainytos žemės naudojimo paskirties. Pasak Bulgarijos valdžios institucijų, šiems mainams turėtų būti taikomas de minimis reglamentas.
(115)
Atitinkamai Bulgarijos valdžios institucijos mano, kad su minėtomis privačiomis šalimis vykdant mainų sandorius valstybės pagalba buvo nesuteikta.
5.3.4. Bulgarijos 2012 m. balandžio 25 d. pastabos.
(116)
Bulgarijos valdžios institucijos 2012 m. balandžio 25 d. raštu atsakė į šių trečiųjų šalių pastabas dėl sprendimo pradėti tyrimo procedūrą: Aqua Estate, Beta Forest, Kosto Gerovo, Dimitaro Ivanovo Terzievo, Yavoro Ilievo Haytovo, Valentinos Angelovos Haytovos, Georgio Aleksandrovo Babevo, Marietos Tihomirovos Damyanovos, Elizabetos Petkovos Mihaylovos, Svetoslavo Petkovo Mihaylovo, BG Land Co, Mirta Engineering, Miks PS-OOD ir BOIL OOD.
(117)
Bulgarijos valdžios institucijos pritaria šių per nagrinėjamąjį laikotarpį vykdant mainų sandorius dalyvavusių fizinių asmenų ir bendrovių pateiktoms pastaboms, būtent tai, kad mainais valstybės pagalba nebuvo suteikta, o sandoriai vykdyti valstybei palankiomis sąlygomis ir nustatant kainas, kurios buvo nemažesnės už panašaus nekilnojamojo turto rinkos kainas. Be to, Bulgarijos valdžios institucijos palaiko minėtų privačių šalių požiūrį, kad mainų sandoriai buvo vykdyti laikantis galiojančios Bulgarijos nacionalinės teisės, t. y. Potvarkio dėl bazinių kainų ir Miškų įstatymo. Galiausiai reikėtų manyti, kad kai kuriems šiems sandoriams taikomas de minimis reglamentas.
5.4. BULGARIJOS ATSAKYMAI Į KOMISIJOS PRAŠYMUS PATEIKTI INFORMACIJOS, IŠSIŲSTUS VYKDANT OFICIALIĄ TYRIMO PROCEDŪRĄ
(118)
Vėliau Bulgarijos valdžios institucijos atsakant į prašymus pateikti informacijos pateiktoje medžiagoje nurodė visų per nagrinėjamąjį laikotarpį įvykdytų mainų sandorių rinkos kainas - ir privačios, ir valstybinės miško žemės (73).
(119)
Tačiau 2013 m. lapkričio 19 d. pateiktoje medžiagoje (74) Bulgarijos valdžios institucijos nurodė, kad yra problemų dėl jų pateiktų duomenų patikimumo. Visų pirma, 44 konstatuojamojoje dalyje pateiktos formulės tikslais Bulgarijos valdžios institucijos nurodė sąžiningą 82 (60 valstybinių ir 22 privačių) sklypų, susijusių su ginčijamais mainų sandoriais, rinkos kainą. Likusių sklypų rinkos kainą nurodė tiksliausią, kokią galėjo nurodyti, ir paminėjo, kad tai gali būti nebūtinai sąžininga rinkos vertė. Dėl likusių valstybinių sklypų, Bulgarijos valdžios institucijos paaiškino, kad kainos, kurias jos nurodė kaip rinkos kainas, faktiškai yra įvairių rūšių miško žemės sandorių kainų vidurkis. Taigi tai nebūtinai sąžininga rinkos vertė, nes nėra lygi visiškai panašių sandorių vidutinėms kainoms.
(120)
Panašiai ir dėl likusių privačių sklypų, kurių vertinimo nepriklausomas ekspertas dar nebuvo atlikęs, Bulgarijos valdžios institucijos nurodė, kad tam tikrais atvejais pardavimo pažymėjimuose, kuriuos valdžios institucijos naudojo kaip nurodytos tų sklypų rinkos vertės įrodymą, nurodytos kainos buvo artimos mokesčių tikslais naudojamoms vertėms arba lygios joms. Mokesčių tikslais naudojama sklypo vertė yra ne jo rinkos vertė, bet mažiausia kaina, kurią reikia sumokėti vykdant nekilnojamojo turto sandorius, t. y. atitinkamo sklypo rinkos vertė iš esmės būtų didesnė.
(121)
Nepaisydamos paminėtų dalykų Bulgarijos valdžios institucijos pabrėžė, kad jų pateikti duomenys apie rinkos kainas yra geriausias įvertis, kokį jos gali nustatyti, nes: i) Bulgarijoje nėra konkrečių taisyklių, taikytinų vertinimu nustatant miško sklypų rinkos kainas, ii) nepriklausomam ekspertui vertintojui atlikti vertinimą, kokios tų sklypų rinkos kainos būtų buvusios mainų metu, prireiktų daug laiko, iii) toks vertinimas labai brangiai kainuotų. Papildomai Bulgarijos valdžios institucijos teigė, kad nurodytos kainos bet kuriuo atveju yra artimesnės sąžiningoms rinkos kainoms negu administracinėms kainoms.
(122)
Galiausiai Bulgarijos valdžios institucijos pateikė informaciją apie faktiškai naudotas 25 mainų sandorių administracines kainas ir hipotetines administracines kainas, kurios būtų buvusios gautos taikant koeficientą, nustatytą 2010 m. atnaujintame Potvarkyje dėl bazinių kainų. Pateiktas pavyzdys apėmė 25 sandorius, vykdytus 2009 ir 2008 m. (2007 m. vykdyti tik 6 sandoriai). Šios informacijos Komisija paprašė norėdama įsitikinti, kad administracinių kainų - jeigu jos būtų buvusios tinkamai atnaujintos - sistema būtų tinkama miško žemės rinkos kainoms atspindėti ir ar visais atvejais būtų gauta kaina, kuo artimesnė rinkos vertei, kaip reikalaujama vadovaujantis teismų praktika.
6. PRIEMONĖS VERTINIMAS
6.1. PAGALBOS BUVIMAS
(123)
Pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį valstybės narės arba iš jos valstybinių išteklių bet kokia forma suteikta pagalba, kuri, palaikydama tam tikras įmones arba tam tikrų prekių gamybą, iškraipo konkurenciją arba gali ją iškraipyti, yra nesuderinama su bendrąja rinka, kai ji daro poveikį valstybių narių tarpusavio prekybai.
(124)
Taigi, priemonė laikoma valstybės pagalba pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį, jeigu ji atitinka visas šias sąlygas: i) priemonė turi būti priskiriama valstybei ir finansuojama iš valstybinių išteklių; ii) ja turi būti suteikiamas pranašumas jos gavėjui; iii) tas pranašumas turi būti atrankus; ir iv) ta priemone turi būti iškraipoma arba gali būti iškraipyta konkurencija ir ji gali paveikti valstybių narių tarpusavio prekybą.
(125)
Tačiau pirmiausia taip pat būtina šiuo atveju pagalvoti, ar galimi su mainų sandoriais susiję pagalbos gavėjai yra įmonės, atitinkančios Sutarties 107 straipsnio 1 dalį. To reikia dėl to, kad, remiantis tos nuostatos formuluote, valstybės pagalbos taisyklės taikomos tik tada, kai pagalbos gavėjas yra įmonė.
(126)
Europos Sąjungos Teisingumo Teismas (ETT) įmonę Sutarties 107 straipsnio 1 dalies taikymo tikslais apibrėžia kaip ekonomine veikla besiverčiantį subjektą neatsižvelgiant į jo juridinį statusą ar finansavimo būdą (75). Remiantis ETT, bet kokia veikla, susijusi su prekių ir paslaugų siūlymu rinkoje, yra ekonominė veikla (76). Subjekto priskyrimas prie įmonių kategorijos visada susijęs su tam tikra veikla. Subjektas, vykdantis tiek ekonominę, tiek neekonominę veiklą, turi būti laikomas įmone tik dėl to, kad vykdo ekonominę veiklą. Įmonė nebūtinai turi būti juridinis asmuo; pagal valstybės pagalbos taisykles fiziniai asmenys taip pat gali būti laikomi įmone, jeigu verčiasi ekonomine veikla.
(127)
Turint tai omenyje reikėtų pažymėti, kad tam tikri ginčijamų mainų sandorių pagalbos gavėjai nagrinėjamuoju laikotarpiu nevykdė ekonominės veiklos, susijusios su išmainyta miško žeme, tokios veiklos jie nevykdo ir dabar. Taigi, tie pagalbos gavėjai negali būti laikomi įmonėmis pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį, todėl laikoma, kad valstybės pagalba buvo nesuteikta jiems vykdant mainų sandorius su Bulgarijos valstybe.
(128)
Vadinasi, likusi šio sprendimo dalis yra susijusi tik su tais ginčijamų mainų sandorių pagalbos gavėjais, kurie yra įmonės pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį.
6.1.1. Esminis žemės mainų ir naudojimo paskirties keitimo ryšys
(129)
Pirmoji Komisijos sprendime pradėti tyrimo procedūrą pareikšta abejonė buvo dėl to, ar tarp mainų sandorių ir pagalbos gavėjų gautos išmainytos žemės naudojimo paskirties keitimo yra esminis ryšys. Tai svarbu, nes, jeigu toks ryšys yra, tai turės poveikio Komisijos vertinimui, ar mainų sandoriais suteiktas ekonominis pranašumas ir kaip tą pranašumą būtų galima įvertinti skaičiais. Esminis ryšys reiškia, kad mainų sandorio šalys dar prieš įvykdant sandorį ketino po sandorio valstybinės žemės naudojimo paskirtį pakeisti iš miško žemės į žemę, kurioje leidžiamos statybos. Taigi, nors mainų sandoriams pagal Potvarkį dėl bazinių kainų apskaičiuotos administracinės kainos būtų pagrįstos dviejų miško žemės sklypų mainais, dėl vėlesnio valstybinio sklypo naudojimo paskirties pakeitimo, jeigu jis būtų planuotas nuo pat pradžių, gauto sklypo vertė galėtų būti nustatyta per maža atsižvelgiant į tai, kad ateityje tai turėtų būti žemė statyboms.
(130)
Pasak Komisijos, tai, kad po ginčijamų sandorių visada - arba daugeliu atvejų - buvo pateiktas (patvirtintas) prašymas pakeisti pagalbos gavėjų gautos išmainytos miško žemės naudojimo paskirtį, kad žemė taptų žeme, kurioje leidžiamos statybos, būtų objektyvus požymis, kad tų mainų sandorių šalys nuo pat pradžių ketino po mainų pakeisti valstybinės žemės naudojimo paskirtį.
(131)
Iš atsakant į sprendimą pradėti tyrimo procedūrą Bulgarijos valdžios institucijų pateiktų statistinių duomenų, patvirtinančių 38 konstatuojamojoje dalyje minimus duomenis, matyti, kad buvo pateikti 24 prašymai, susiję su nagrinėjamuoju laikotarpiu vykdytais 132 mainų sandoriais, pakeisti žemės naudojimo paskirtį, kad žemė taptų žeme, kurioje leidžiamos statybos (tai sudaro 18,2 % visų mainų), iš jų patvirtinta 15 prašymų dėl pakeitimo (tai sudaro 11,4 % visų mainų). Remdamasi tais duomenimis Komisija konstatuoja, kad daugeliu atvejų po mainų nebuvo pateiktas prašymas pakeisti žemės naudojimo paskirtį.
(132)
Bet kuriuo atveju Komisija mato, kad Bulgarijos teisės aktais nustatytos dvi atskiros procedūros - atitinkamai mainų ir žemės naudojimo paskirties keitimo, ir už kiekvieną iš šių veiksmų yra atsakingos dvi atskiros ir savarankiškai viena nuo kitos veikiančios valstybinės įstaigos. Tai dar vienas požymis, kad šiuo atveju nėra esminio ryšio tarp mainų sandorių ir žemės naudojimo paskirties keitimo.
(133)
Kadangi neįrodyta, kad tarp mainų sandorių ir pagalbos gavėjų gautos išmainytos žemės naudojimo paskirties keitimo būtų esminis ryšys, Komisija, vertindama, ar suteikta valstybės pagalba pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį, kiekvieną šį veiksmą nagrinės atskirai.
6.1.2. Valstybės pagalba, susijusi su žemės naudojimo paskirties keitimu
(134)
Žemės naudojimo paskirtis - tai teisinis būdas valdžios institucijoms kontroliuoti žemės sklypo naudojimą ir plėtros jame intensyvumą. Valdžios institucijai patvirtinus žemės sklypo naudojimo paskirties keitimą, ji imasi reguliavimo veiklos ir veikia ne kaip ekonominės veiklos vykdytojas.
(135)
Tik iš valstybinių išteklių tiesiogiai ar netiesiogiai suteiktas pranašumas gali būti laikomas valstybės pagalba, kaip apibrėžta Sutarties 107 straipsnyje. Remiantis ETT praktika (77), skirtumas tarp „valstybės narės suteiktos pagalbos“ ir „iš valstybinių išteklių“ suteiktos pagalbos nereiškia, kad bet koks valstybės suteiktas pranašumas, nepaisant to, ar jis finansuojamas iš valstybinių išteklių, yra laikomas pagalba. Tikriau, skirtumu tik siekiama į šią sąvoką įtraukti tiek tiesiogiai valstybės, tiek per tos valstybės paskirtą ar įsteigtą viešąją ar privačią įstaigą suteikiamą pranašumą.
(136)
Nors valdžios institucijai patvirtinus konkretaus žemės sklypo žemės naudojimo paskirties keitimą iš miško žemės į žemę, kurioje leidžiamos statybos, gali padidėti tos žemės rinkos vertė, nereiškia, kad tuo patvirtinimu perduodami valstybiniai ištekliai pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį: įvykdžius tą reguliavimo užduotį, subjektui, kurio prašymas patvirtinamas, faktiškai nepervedamos lėšos, taip pat tai nereiškia, kad atsisakoma valstybinių išteklių, nes valstybė neprivalo vykdydama tą reguliavimo užduotį imti iš paraiškų teikėjų, kurių paraiškos patenkinamos, mokesčio, apimančio visą ekonominę vertę, jų gaunamą patvirtinus jų prašymą (78).
(137)
Atitinkamai valdžios institucijos sprendimas pakeisti konkretaus žemės sklypo žemės naudojimo paskirtį nėra valstybės pagalba pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį.
6.1.3. Pagalba vykdant mainų sandorius
(138)
Remiantis nusistovėjusia teismo praktika (79), valdžios institucijoms įmonei arba ekonomine veikla besiverčiančiam asmeniui parduodant žemę arba pastatus gali būti suteiktas ekonominis pranašumas, taigi ir valstybės pagalba pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį, visų pirma tais atvejais, kai parduodama ne rinkos verte, t. y. kai parduodama ne ta kaina, kurią būtų nustatęs privatus investuotojas, veikiantis įprastomis konkurencinėmis sąlygomis. Tą patį galima pasakyti apie mainų sandorį, kai iš valstybės gautos valstybinės žemės vertė yra didesnė už valstybei atiduotos privačios žemės vertę.
(139)
Tačiau prieš nagrinėdama, ar mainų sandoriais suteiktas ekonominis pranašumas, Komisija išnagrinės, ar likusios 126 konstatuojamojoje dalyje išdėstytos sąlygos įvykdytos, kad būtų galima nustatyti valstybės pagalbą pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį.
(140)
Pirma, kalbant apie priemonės siejimą su valstybės pagalba, už mainų sandorius atsakinga Žemės ūkio ir maisto ministerija arba Ministrų taryba (priklausomai nuo mainomo sklypo dydžio) ir VMA, ir visi šie subjektai yra valstybinės įstaigos. Kadangi dėl mainų sandorio perduodama valstybinė miško žemė, kurios vertė yra didesnė negu atiduodamos privačios miško žemės, vadinasi, valstybės ištekliai yra perduodami, nes Bulgarijos valstybė atsisako tam tikrų pajamų, kurias ji galėtų gauti, jeigu vykdydama tą sandorį veiktų rinkos sąlygomis.
(141)
Antra, mainų sandoriai yra atrankūs, nes jie naudingi tik žemės savininkams, kurie savo privačią miško žemę iškeitė į valstybinę miško žemę.
(142)
Trečia, mainų sandoriais iškraipoma konkurencija ir daromas poveikis prekybai tarp valstybių narių. Jeigu pagalbos gavėjai yra įmonės, konkrečioje rinkoje siūlančios prekes ir paslaugas, bet kokia finansinė iš mainų gaunama nauda stiprina jų padėtį, palyginti su kitomis tas pačias prekes ir paslaugas siūlančiomis ir Sąjungos vidaus prekyboje konkuruojančiomis įmonėmis (80). Iš tikrųjų keli mainų sandorių pagalbos gavėjai (81), be visa kita, Bulgarijos komercijos registre yra nurodę, kad ekonomikos sektoriai, kuriuose jie veikia, yra susiję su nekilnojamuoju turtu, turizmu, restoranų veikla ir apželdinimu mišku. Tie sektoriai yra atviri konkurencijai Sąjungos lygmeniu. Tai matyti ir iš informacijos, pateiktos tame pat registre, kuriame keli mainų sandorių pagalbos gavėjai (82) yra nurodę, kad ekonomikos sektoriai, kuriuose jie veikia, yra susiję su prekybos ir (tarptautine) komercine veikla. Dėl Bulgarijos valdžios institucijų pateikto argumento, kad bendrovės, norėdamos veikti turizmo arba statybos sektoriuose, turi būti įsiregistravusios specialiuose registruose ir kad daugelis mainų sandoriuose dalyvavusių bendrovių nebuvo įsiregistravusios tuose registruose, Komisija mano, kad Sutarties 107 straipsnio 1 dalyje apibrėžta „įmonės“ sąvoka yra objektyvi, taigi klausimas, ar įmonės siūlo prekes ir paslaugas konkrečioje rinkoje, taigi ir konkuruoja su kitomis įmonėmis bei dalyvauja Sąjungos vidaus prekyboje, turi būti sprendžiamas atsižvelgiant į tų įmonių faktiškai vykdomą veiklą, o ne į tai, ar jos atitinka tam tikrus nacionalinės teisės formalumus.
(143)
Galiausiai, kalbant apie tai, ar suteiktas ekonominis pranašumas, mainų sandoriai yra susiję su (bent) dviejų miško žemės sklypų mainais tarp Bulgarijos valstybės ir privačių šalių. Norint nustatyti, ar privačios šalys dėl mainų sandorių įgijo ekonominį pranašumą, reikia įvertinti ir tarpusavyje palyginti išmainytų sklypų rinkos vertę. Jeigu dėl mainų sandorio perduodama valstybinė miško žemė, kurios vertė yra didesnė negu atiduodamos privačios miško žemės, tai privačiai šaliai bus suteiktas ekonominis pranašumas.
(144)
Kaip paaiškinta 16 konstatuojamojoje dalyje, vykdant tuos mainus administracinės kainos buvo apskaičiuotos remiantis Potvarkiu dėl bazinių kainų. ETT pripažino, kad kai nacionalinėje teisėje įtvirtinamos valdžios institucijų parduodamos žemės rinkos vertės apskaičiavimo taisyklės, tam, kad šios taisyklės atitiktų Sutarties 107 straipsnį, jas taikant visais atvejais turi būti gaunama kiek įmanoma rinkos vertę atitinkanti administracinė kaina (83). Kadangi ši rinkos vertė yra teorinė, kainos kitimo marža, gauta palyginus su teorine kaina, bus toleruojama (84).
(145)
Bulgarijos valdžios institucijų paprašyta pateikti informacijos apie administracines kainas, naudotas nagrinėjamuoju laikotarpiu vykdant 132 mainų sandorius, taip pat apie tų pačių sandorių rinkos kainas. Komisija Bulgarijos valdžios institucijų paprašė nustatant sklypų rinkos vertę taip pat atsižvelgti į bet kokius ankstesnius ar vėlesnius sandorius, susijusius su tais pat miško sklypais. Taigi, nors Komisija mano, kad vertinant, ar vykdant sandorius galimai buvo suteikta valstybės pagalba, išmainytų miško sklypų kilmės vieta nėra svarbi, į informaciją apie kainas, kai tik ji turėta, buvo atsižvelgta.
(146)
Bulgarijos valdžios institucijos nurodė tas pačias problemas dėl duomenų, kuriuos jos galėjo pateikti apie rinkos kainas, patikimumo (85). Tačiau kartu jos nurodė, kad pateikta informacija yra tiksliausi rinkos kainų įverčiai (86). Komisija mano, kad tie duomenys yra pakankamai patikimas konkrečių sklypų realios (t. y. sąžiningos) rinkos vertės įvertis.
(147)
Analizuojant duomenis paaiškėjo, kad nustatant privačių sklypų administracines kainas sistemingai buvo nustatoma per didelė konkrečios miško žemės vertė, palyginti su rinkos verte (87), o su valstybine miško žeme susijusi padėtis buvo kiek kitokia, nes abiem atvejais vertė buvo nustatyta per didelė ir per maža. Atitinkamai nustatant, ar pagalbos gavėjams mainų sandoriais suteiktas pranašumas, paprasčiausiai lyginant valstybinio sklypo ir privataus sklypo, į kurį ji mainoma, rinkos kainas mainų metu būtų nepakankamai atsižvelgta į tai, kad pastaroji buvo sistemingai per brangiai įvertinama. Todėl Komisija nustatė formulę, kurią taikant mainais suteiktam pranašumui tinkamai įvertinti atsižvelgiama į administracines kainas, naudotas per pirmą sandorį. Taikant tą formulę, kuri nustatyta jau sprendime pradėti tyrimo procedūrą, reikia apskaičiuoti šias sumas:
i)
privataus miško žemės sklypo tikrosios rinkos kainos ir to sklypo administracinės kainos, nustatytos pagal Potvarkį dėl bazinių kainų, skirtumą;
ii)
valstybinio miško žemės sklypo tikrosios rinkos kainos ir to sklypo administracinės kainos, nustatytos pagal Potvarkį dėl bazinių kainų, skirtumą.
Būtų laikoma, kad suteiktas pranašumas, jeigu iš pagal ii punktą gautos vertės atėmus pagal i punktą gautą vertę būtų gautas teigiamas dydis.
Tačiau, nustatant, ar mainų sandoriu suteiktas pranašumas, reikėtų atsižvelgti į bet kokią piniginę kompensaciją, vienos šalies sumokėtą kitai šaliai padengiant dviejų mainų sandorio sklypų administracinių kainų skirtumą.
(148)
Taikydama šią formulę Bulgarijos valdžios institucijų pateiktiems duomenims apie išmainytų miško žemės sklypų sąžiningas rinkos vertes ir administracines kainas, Komisija konstatuoja, kad beveik 80 % mainų sandorių, vykdytų nagrinėjamuoju laikotarpiu, jų dalyviams buvo suteiktas pranašumas, kaip parodyta 4 lentelėje.
4 lentelė
Mainams naudotų administracinių kainų ir Bulgarijos valdžios institucijų pateiktų rinkos kainų palyginimas
Mainų sandoriai
2007 m.
2008 m.
2009 m.
Iš viso
Suteiktas pranašumas (atvejų skaičius)
18
48
38
104
Procentinė visų mainų dalis
78 %
77 %
81 %
79 %
Įvykdytų mainų skaičius
23
62
47
132
(149)
Iš pirmiau pateiktų duomenų matyti, kad administracinės kainos, nustatytos mainų sandorių tikslais pagal Potvarkį dėl bazinių kainų, nepakankamai atspindi tikrąją tų miško sklypų rinkos vertę.
(150)
Toks ginčijamiems mainų sandoriams naudojamų administracinių kainų ir sklypų rinkos kainų neatitikimas atsiranda, viena vertus, dėl to, kad pagrindinė pagal Potvarkį dėl bazinių kainų taikoma metodika nepakankamai atspindi kriterijus, kurie rinkos dalyviui būtų svarbūs vertinant mainomus miško žemės sklypus, be to, jiems netaikomas tinkamas svorinis koeficientas. Pirma, vidutinė Potvarkio dėl bazinių kainų 1 priede nurodyta žemės vertė pagal žemės, kurioje tapačios sąlygos augalams augti, kategorijas, naudojama nustatant bazinę žemės vertę (žr. 18 konstatuojamąją dalį), turėjo būti nustatyta remiantis bazinėmis rinkos kainomis arba valstybinių miškų apskaita, bet iš tikrųjų ją nustatė ekspertai, remdamiesi nedideliu skaičiumi rinkos šaltinių.
(151)
Antra, koeficientai ir vertės padidėjimo sumos, naudotos siekiant atsižvelgti į tam tikrus miško žemės požymius, kai skaičiuojama bazinė tos žemės vertė, aprašyti 18 ir 26 konstatuojamosiose dalyse, labiau yra administracinis supaprastinimas negu siekis tiksliai išmatuoti ekonominę vertę, kurią panašioje vietoje esantis hipotetinis rinkos dalyvis nustatytų tokiems požymiams. Iš tikrųjų Bulgarijos valdžios institucijos pateikė ekonominių duomenų tų potvarkyje nustatytų koeficientų ir vertės padidėjimo sumų dydžiui pagrįsti.
(152)
Kita vertus, net jeigu taikant Potvarkyje dėl bazinių kainų nustatytą metodiką pradžioje buvo gautos mainomos miško žemės rinkos kainos, quod non, vidutinės kainos, koeficientai ir vertės padidėjimo sumos per nagrinėjamąjį laikotarpį nebuvo nė karto atnaujintos, kad tinkamai atspindėtų vėlesnį rinkos kainų svyravimą. Remiantis teismo praktika (88), kai žemės kainos labai kyla, taikant administracinius valdžios institucijų parduodamos žemės kainos skaičiavimo metodus tos kainos turi būti nuolat atnaujinamos, kad pirkėjo faktiškai mokama žemės kaina kiek įmanoma atitiktų tos žemės rinkos kainą. Per preliminaraus tyrimo etapą Bulgarijos valdžios institucijos paaiškino, kad, pagal Potvarkio dėl bazinių kainų 7 straipsnio 1 dalį ir 32 straipsnį, tame potvarkyje nustatyti koeficientai, taikomi skaičiuojant administracines kainas, turėjo būti atnaujinami kasmet. Be to, remiantis Bulgarijos valdžios institucijų pateikta medžiaga, per nagrinėjamąjį laikotarpį miško žemės kainos labai kilo. Nepaisant to, per tą laikotarpį kainos nebuvo atnaujintos, kaip numatyta tame potvarkyje. Bulgarijos valdžios institucijos 2010 m. atsižvelgdamos į naujausius rinkos pokyčius atnaujino tik vidutines kainas, koeficientus ir vertės padidėjimo sumas, naudotas nustatant administracines kainas.
(153)
Atitinkamai Komisija konstatuoja, kad mainų sandoriais ekonominis pranašumas žemės mainų pagalbos gavėjams suteiktas tais atvejais, kai naudotos administracinės kainos neatitiko mainomos žemės rinkos kainos.
6.1.4. De minimis pagalba
(154)
Galiausiai paminėtina, kad tais atvejais, kai individualiems mainų sandorių pagalbos gavėjams suteiktas pranašumas neviršijo Komisijos reglamente (ES) Nr. 1407/2013 (89) nurodytų ribų, tas pranašumas nelaikomas valstybės pagalba, taigi nedraudžiamas pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį, jeigu įvykdomos visos tame reglamente nustatytos sąlygos.
(155)
Remiantis Bulgarijos valdžios institucijų pateiktais kiekybiniais duomenimis, atrodytų, kad daugeliu atvejų (90) mainų sandorių dalyvių gauta pagalbos suma yra mažesnė negu 200 000 EUR de minimis riba.
6.1.5. Išvada dėl pagalbos buvimo
(156)
Atsižvelgdama į tai, kas pasakyta, Komisija konstatuoja, kad nagrinėjamuoju laikotarpiu Bulgarijos valdžios institucijų vykdyti mainai valstybės pagalba pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį yra tais atvejais, kai to sandorio šalis yra įmonė pagal tas nuostatas, sandoriams naudotos administracinės kainos neatitinka rinkos kainų ir neįvykdytos Reglamente (EB) Nr. 1407/2013 išdėstytos de minimis sąlygos.
6.2. PRIEMONĖS TEISĖTUMAS
(157)
Bulgarijos Respublika, nepranešusi apie tuos mainų sandorius prieš juos įvykdydama, nevykdė Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatytos prievolės. Taigi tie mainų sandoriai yra neteisėtai suteikta valstybės pagalba.
6.3. PAGALBOS SUDERINAMUMAS
(158)
Nors Bulgarijos valdžios institucijų buvo prašyta pateikti informacijos apie galimą tų mainų sandorių suderinamumą su vidaus rinka, jos laikėsi savo argumentų, kad tie mainai nedaro poveikio Sąjungos vidaus prekybai ir, vadinasi, nėra valstybės pagalba pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį.
(159)
Šiuo atžvilgiu Komisija pažymi, kad pagalbos suderinamumo su vidaus rinka, nukrypstant nuo Sutarties 107 straipsnio 1 dalies, našta iš esmės tenka atitinkamai valstybei narei, ir ji turi įrodyti, kad nukrypti leidžiančios nuostatos sąlygos įvykdytos (91).
(160)
Bet kuriuo atveju Komisija pažymi, jog nepanašu, kad būtų kokių nors prima facie priežasčių manyti, kad mainų sandoriai yra suderinami su vidaus rinka - nei remiantis tiesiogiai Sutarties 107 straipsnio 3 dalies a ir c punktais, nei tomis nuostatomis pagrįstomis gairėmis.
(161)
Taigi, Bendrijos valstybės pagalbos žemės ūkio ir miškų sektoriuose gairės (Miškų sektoriaus gairės) negali būti naudojamos kaip mainų sistemos suderinamumo pagrindas, nes jos taikomos tik gyviems medžiams ir jų natūraliai aplinkai miškuose ir kitoje miškingoje žemėje, įskaitant priemones, kuriomis palaikomos ir gerinamos ekologinės ir apsauginės miškų funkcijos, ir priemones, kuriomis skatinama miškų poilsinė paskirtis ir socialiniai bei kultūrinai aspektai. Be to, išlaidos, padengtos vykdant mainus suteikta pagalba, nedera su pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančių išlaidų apibrėžtimi Miškų sektoriaus gairėse (92), nes privačioms šalims nei įstatymais nei sutartimis nenustatytos prievolės per mainus gautą žemę naudoti kaip draustinį. Priešingai, visos šalys turi teisę prašyti pakeisti miško žemės naudojimo paskirtį ir paversti ją žeme statyboms, o kelios šalys taip ir padarė.
(162)
Suderinamumo pagrindu negali būti ir 2007-2013 m. nacionalinės regioninės pagalbos teikimo gairės. Komisija pažymi, kad šiuo atžvilgiu Bulgarijos valdžios institucijos ėmėsi mainų ne tam, kad konkrečiai prisidėtų prie regioninės plėtros. Be to, pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos buvo neapibrėžtos, taip pat buvo nenustatyta, kaip būtų kontroliuojamas skatinamasis pagalbos poveikis ir kaip būtų užtikrinta, kad būtų taikomos viršutinės regioninės pagalbos ribos.
(163)
Galiausiai per diskusijas iki sprendimo pradėti tyrimo procedūrą priėmimo Bulgarijos valdžios institucijos teigė, kad mainais siekta viešosios politikos tikslo sutelkti miško žemės nuosavybę. Bet jeigu būtų galima nustatyti, kad miško žemės sutelkimas yra bendro intereso tikslas, quod non, Bulgarijos valdžios institucijos neįrodė, kad suteikta pagalba buvo būtina šiam tikslui pasiekti, taip pat neįrodė, kad buvo pasirinktos tinkamiausios priemonės.
(164)
Jos taip pat neįrodė, jog pasirinktomis priemonėmis buvo užtikrinta, kad pagalbos būtų suteikta tik tiek, kiek yra būtina privačias šalis paskatinti dalyvauti mainų sandoriuose. Tai, be visa kita, akivaizdu iš to, kad administracinės kainos, nustatytos taikant nurodytą metodiką, labai svyravo. Lyginant su rinkos kainomis, kurias pateikė Bulgarijos valdžios institucijos, šios administracinės kainos nėra sistemingai panašia procentine dalimi didesnės arba mažesnės už rinkos kainas. Jeigu pavyzdžiu imami 2007 m. sandoriai, privačių sklypų rinkos kainų ir administracinių kainų skirtumas svyravo nuo -503,97 iki +89,91 % (93)
(165)
Galiausiai Bulgarijos valdžios institucijos neįrodė, kad mainų sandoriais konkurencija nebuvo iškraipyta tiek, kad prieštarautų bendram interesui. Atitinkamai mainų sandorių negalima laikyti suderinamais su vidaus rinka tiesiogiai pagal Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punktą.
(166)
Taigi, Komisija konstatuoja, kad vykdant mainų sandorius suteikta pagalba negali būti laikoma suderinama su vidaus rinka.
7. SUSIGRĄŽINIMAS
(167)
Reglamento (EB) Nr. 659/1999 14 straipsnio 1 dalyje nurodyta, kad, jeigu neteisėtai suteikta valstybės pagalba pripažįstama nesuderinama su bendrąja rinka, pagalbą reikia susigrąžinti iš jos gavėjų, nebent tai prieštarautų bendrajam teisės principui. To reglamento 14 straipsnio 2 dalyje nustatyta, kad pagalba turi būti susigrąžinta, įskaitant palūkanas nuo neteisėtos pagalbos patekimo pas pagalbos gavėją dienos iki veiksmingo jos susigrąžinimo dienos. Galiausiai to reglamento 14 straipsnio 3 dalyje teigiama, kad pagalba išieškoma nedelsiant ir pagal atitinkamos valstybės narės nacionalinę teisę nustatytas procedūras, jeigu jos leidžia nedelsiant ir veiksmingai įvykdyti Komisijos sprendimą.
(168)
Susigrąžinimo tikslas būna pasiektas, kai konkrečią neteisėtą pagalbą gavusios įmonės ją grąžina kartu su atitinkamomis palūkanomis. Sugrąžindamas pagalbą gavėjas netenka turėto pranašumo prieš savo konkurentus rinkoje ir atkuriama prieš pagalbos išmokėjimą buvusi padėtis (94). Nors valstybės narės gali pasirinkti, kokiais būdais vykdys savo prievolę susigrąžinti neteisėtą pagalbą, pasirinktos priemonės negali daryti neigiamo poveikio Sąjungos teisės taikymo sričiai ir veiksmingumui. Valstybė narė susigrąžinimo prievolę gali įvykdyti tik tuo atveju, jeigu pasirinkti būdai tinka atkurti įprastas konkurencijos sąlygas, kurios buvo iškraipytos suteikus neteisėtą pagalbą, ir dera su atitinkamomis Sąjungos teisės nuostatomis (95).
(169)
Taigi, atsižvelgiant į tai, kad buvo nustatyta, jog Bulgarijos Respublika mainų sandoriais neteisėtai suteikė valstybės pagalbą, tą pagalbą turi būti reikalaujama susigrąžinti iš tų sandorių dalyvių.
7.1. PAGALBOS GAVĖJŲ, IŠ KURIŲ TURI BŪTI SUSIGRĄŽINTA PAGALBA, NUSTATYMAS
(170)
Neteisėta ir nesuderinama pagalba turi būti susigrąžinta iš įmonių, kurios faktiškai turėjo iš to naudos (96). Tačiau, kai Komisija negali pačiame sprendime nustatyti visų įmonių, kurios gavo neteisėtą ir nesuderinamą pagalbą, tai pradėdama įgyvendinimo procesą turi padaryti susijusi valstybė narė, kuri turi nagrinėti kiekvienos susijusios įmonės padėtį atskirai (97).
(171)
Šiuo atveju galimi nesuderinamos valstybės pagalbos gavėjai yra tie fiziniai ir juridiniai asmenys, kurie dalyvavo 132 mainų sandoriuose, per nagrinėjamąjį laikotarpį vykdytuose su Bulgarijos valstybės institucijomis. Bulgarijos valdžios institucijos iš šios grupės turėtų atimti tuos fizinius ir juridinius asmenis, kurie nėra „įmonės“ pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį, taip pat tuos asmenis, kurių dėl mainų sandorių įgytas visas pranašumas nebuvo didesnis už De minimis reglamente nustatytas ribas, jeigu tik tie sandoriai taip pat atitinka kitas tame reglamente nustatytas sąlygas. Likę mainų sandoriuose dalyvavę fiziniai ir juridiniai asmenys turėtų būti laikomi neteisėtai suteiktos valstybės pagalbos gavėjais ir iš jų Bulgarijos valdžios institucijos turi susigrąžinti dėl tų sandorių įgytą pranašumą.
7.2. KIEKYBINIS PAGALBOS VERTINIMAS
(172)
Iš Komisijos teisės aktais nereikalaujama nustatyti tikslią susigrąžintiną sumą, ypač, kai jai trūksta duomenų tam padaryti. Užtenka į Komisijos sprendimą įtraukti informaciją, kuria remdamasi valstybė narė galės be per didelio sunkumo nustatyti susigrąžintiną sumą (98).
(173)
Kaip paaiškinta 147 konstatuojamojoje dalyje, Komisija mano, kad nustatydama nesuderinamos pagalbos, susigrąžintinos iš kiekvieno pagalbos gavėjo, sumą valstybė narė išeities tašku turėtų naudoti šią metodiką:
i)
nustatyti privataus miško žemės sklypo tikrosios rinkos kainos ir to sklypo administracinės kainos, nustatytos pagal Potvarkį dėl bazinių kainų, skirtumą;
ii)
nustatyti valstybinio miško žemės sklypo tikrosios rinkos kainos ir to sklypo administracinės kainos, nustatytos pagal Potvarkį dėl bazinių kainų, skirtumą.
Pradinė dėl mainų sandorių gauta valstybės pagalbos suma yra lygi pagal ii punktą gaunamai vertei, iš kurios atimama pagal i punktą gaunama vertė.
Ši pradinė suma turėtų būti koreguojama tais atvejais, kai didesnės administracinės vertės valstybinės žemės sklypai buvo išmainyti į mažesnės administracinės vertės privačios žemės sklypus. Pasak Bulgarijos valdžios institucijų, tais atvejais pagalbos gavėjas valstybei turėjo sumokėti kompensaciją, padengiančią tų sklypų vertės skirtumą. Taigi, pradinė pagalbos suma turėtų būti sumažinta kompensacijos, kurią pagalbos gavėjas sumokėjo Bulgarijos valdžios institucijoms, suma. Bulgarijos valdžios institucijos iš to pagalbos gavėjo turėtų susigrąžinti gautą sumą, kad panaikintų mainų sandoriais suteiktą pranašumą.
(174)
Nustatant susijusių sklypų rinkos kainas, reikėtų visiškai atspindėti ekonominę tos žemės vertę mainų metu. Iš Bulgarijos valdžios institucijų 2008 m. rugpjūčio 29 d. pateiktos informacijos matyti, kad tam tikrais atvejais valstybei priklausančiuose miško žemės sklypuose iki mainų jau buvo pastatyti pastatai ir infrastruktūra, nors sklypas anksčiau nebuvo perklasifikuotas į žemę, kurioje leidžiamos statybos. Tokiais atvejais Komisija dažnai laikosi nuomonės, kad tokių pastatų ir (arba) infrastruktūros vertė taip pat turėtų būti visiškai atspindėta nustatant sklypo rinkos vertę.
(175)
Komisija pažymi, kad mainų metu Bulgarijos valdžios institucijos (99) jau turėjo informaciją apie administracines kainas, naudotas sudarant mainų sandorius, taip pat visas su tais sandoriais susijusių sklypų rinkos kainas, taigi Bulgarijos valdžios institucijoms neturėtų būti per daug sunku nustatyti susigrąžintinas sumas taikant 173 konstatuojamojoje dalyje aprašytą metodiką (100).
(176)
Tačiau tais atvejais, kai Bulgarijos valdžios institucijoms gali kilti teisėtas susirūpinimas, kad metodika negali būti įgyvendinama arba ją taikant gaunama suma, kuri akivaizdžiai neatitinka pagalbos gavėjų gautos pagalbos sumos, jos gali nuspręsti pasitelkdamos nepriklausomą ekspertą, turintį kvalifikaciją atlikti tokius vertinimus ir pasirinktą skelbiant viešą konkursą, atlikti išmainytų sklypų rinkos kainų, buvusių sudarant sandorius, vertinimą. Nustatant to eksperto parinkimo procedūrą, net tais atvejais, kai sutarties vertė nėra didesnė už Sąjungos viešųjų pirkimų direktyvose nustatytas ribas, reikėtų laikytis skaidrumo ir vienodo požiūrio principų. Visų pirma, konkursas turi būti: i) tinkamai reklamuojamas; ii) pagrįstas objektyviais iš anksto žinomais atrankos kriterijais; ir iii) apimti informaciją, kad, po išankstinės atrankos etapo, galutinis sprendimas bus priimtas dalyvaujant Komisijos tarnybų atstovams. Tais išskirtiniais atvejais Bulgarijos valdžios institucijos privalo: i) nurodyti atitinkamą (-us) plotą (-us), ii) pateikti pagrindimą, kodėl tuo konkrečiu atveju reikia nepriklausomo eksperto vertinimo; ir iii) Komisijai pateikti pasiūlymą dėl nepriklausomo eksperto (atrinkto viešo konkurso tvarka), kurio kandidatūrai turi pritarti ir Komisija, ir Bulgarijos Respublika.
(177)
Galiausiai, kadangi susigrąžinimo tikslas yra atkurti iki mainų sandorių įvykdymo dienos buvusią padėtį, Komisija mano, kad, atsižvelgiant į išskirtinį mainų susitarimų, susijusių su komercinėms reikmėms nenaudota miško žeme, pobūdį, Bulgarijos Respublika įvykdytų savo prievolę susigrąžinti neteisėtai suteiktą pagalbą panaikindama mainų sandorius ir atmainydama atitinkamus sklypus. Tačiau tuo būtų užtikrintas tik tinkamas susigrąžinimas, kai ir dėl valstybinės, ir dėl privačios miško žemės nuo mainų sandorio dienos nepadaryta jokių materialių pakeitimų. Tokiais atvejais Komisija apie atitinkamus sklypus turi būti informuota per du mėnesius nuo pranešimo apie šį sprendimą Bulgarijos Respublikai dienos, atitinkami mainai turi būti panaikinti ir įrodymai apie panaikinimo veiksmus turėtų būti pateikti per keturis mėnesius nuo pranešimo apie šį sprendimą dienos.
(178)
Visais atvejais, kai reikia atlikti susigrąžinimą, tas susigrąžinimas turi įsigalioti nuo to laiko, kai pagalbos gavėjams ėmė kauptis pranašumas, t. y. nuo teisės akto, kuriuo pagalbos gavėjams suteikta teisė savo privačios miško žemės sklypus išmainyti į valstybinės miško žemės sklypus, datos.
(179)
Į grąžintinas sumas įskaičiuojamos palūkanos, susidariusios nuo tos dienos, kai pagalbos gavėjai pradėjo naudotis pagalba, iki tos pagalbos faktinio susigrąžinimo dienos. Palūkanos turėtų būti skaičiuojamos nuo pagrindinės sumos ir susikaupusių palūkanų pagal Komisijos reglamento (EB) Nr. 794/2004 (101) V skyrių ir Komisijos reglamentą (EB) Nr. 271/2008 (102), kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 794/2004.
(180)
Valstybės pagalbos sumų susigrąžinimo iš pavienių pagalbos gavėjų tvarkaraštis turėtų kuo labiau atitikti nurodytąjį pranešime apie susigrąžinimą (103). Nė vienu atveju galutiniai terminai neturėtų būti ilgesni, negu nustatyta 5 lentelėje.
5 lentelė
Susigrąžinimo tvarkaraštis
Laikas
Veiksmas
1.
Per du mėnesius nuo pranešimo apie šį sprendimą Bulgarijos Respublikai:
Bulgarijos Respublika privalo Komisiją informuoti apie priemones, planuojamas arba vykdomas šiam sprendimui įgyvendinti, visų pirma:
i)
pateikti Komisijai visų su grąžinimu susijusių mainų sąrašą, nurodant šią informaciją;
-
mainomų privataus ir valstybinio miško sklypų administracines ir rinkos kainas (remiantis informacija, Bulgarijos valdžios institucijų pateikta medžiagoje Nr. 2014/032997), informaciją apie papildomai sumokėtas kompensacijas, susijusias su kiekvienu sandoriu, ir gautą valstybės pagalbos sumą, kurią reikia susigrąžinti;
-
kiekvieną sandorį sudariusios privačios šalies vardą, pavardę arba pavadinimą ir priežastis, dėl kurių šis pagalbos gavėjas laikomas arba nelaikomas įmone;
ii)
nurodyti atvejus, kuriais susigrąžinimas bus vykdomas remiantis eksperto įvertintomis miško sklypų rinkos kainomis, buvusiomis vykdant mainus 176 konstatuojamoji dalis);
iii)
nurodyti atvejus, kuriais susigrąžinimas bus vykdomas panaikinant mainų sandorius 177 konstatuojamoji dalis).
2.
Per keturis mėnesius nuo pranešimo apie šį sprendimą Bulgarijos Respublikai:
dėl 1 punkto ii papunktyje nurodytų sklypų, Bulgarijos Respublika turėtų būti paskyrusi nepriklausomą ekspertą šių sklypų vertinimui atlikti. Tas ekspertas turėtų būti išrinktas atviro konkurso tvarka ir paskirtas susitarus su Komisija, kuriai Bulgarijos Respublika prieš tai pateikia pasiūlymą.
3.
Per septynis mėnesius nuo pranešimo apie šį sprendimą Bulgarijos Respublikai:
Bulgarijos Respublika Komisijai turėtų pateikti nepriklausomo eksperto atlikto 1 punkto ii papunktyje nurodytų sklypų vertinimo ataskaitą.
4.
Per aštuonis mėnesius nuo pranešimo apie šį sprendimą Bulgarijos Respublikai:
Bulgarijos Respublika visiems pagalbos gavėjams turėtų būti nusiuntusi vykdomuosius raštus sumoms išieškoti, kuriuose nurodomos tikslios susigrąžintinos pagalbos sumos.
5.
Per dvylika mėnesių nuo pranešimo apie šį sprendimą Bulgarijos Respublikai:
Bulgarijos Respublika turi būti įvykdžiusi susigrąžinimą visų atitinkamų mainų sandorių atžvilgiu.
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Valstybės pagalba, suteikta įmonėms 2007 m. sausio 1 d.-2009 m. sausio 27 d. valstybinės miško žemės ir privačios miško žemės mainų sandoriais, Bulgarijos Respublikos neteisėtai vykdytais pažeidžiant Sutarties 108 straipsnio 3 dalį, yra nesuderinama su vidaus rinka.
2 straipsnis
Individuali pagalba, suteikta šio sprendimo 1 straipsnyje nurodytais sandoriais, nėra pagalba, jeigu teikimo metu ji atitiko Reglamento (EB) Nr. 994/98 2 straipsniu remiantis priimto ir tuo metu taikomo reglamento sąlygas.
3 straipsnis
1 straipsnyje nurodytais mainų sandoriais suteikta individuali pagalba, kuri jos suteikimo metu atitiko sąlygas, nustatytas reglamente, priimtame pagal Reglamento (EB) Nr. 994/98 1 straipsnį, arba pagal bet kurią kitą patvirtintą pagalbos schemą, yra suderinama su vidaus rinka, iki didžiausio pagalbos intensyvumo, taikomo tai pagalbos rūšiai.
4 straipsnis
1. Bulgarijos Respublika iš pagalbos gavėjų susigrąžina nesuderinamą pagalbą, suteiktą pagal 1 straipsnį.
2. Nukrypstant nuo 1 dalies, nesuderinama pagalba iš pagalbos gavėjų gali būti susigrąžinta mainų sandorius panaikinant, kai su sandoriu susijusioje valstybinėje ir privačioje miško žemėje nuo to sandorio datos nebuvo padaryta jokių materialių pakeitimų.
3. Į grąžintinas sumas įskaičiuojamos palūkanos, susidariusios nuo tos dienos, kai pagalbos gavėjai pradėjo naudotis pagalba, iki tos pagalbos susigrąžinimo dienos.
4. Palūkanos skaičiuojamos nuo pagrindinės sumos ir susikaupusių palūkanų pagal Reglamento (EB) Nr. 794/2004 V skyrių ir Reglamentą (EB) Nr. 271/2008.
5. Bulgarijos Respublika nuo šio sprendimo priėmimo dienos panaikina visus dar neatliktus pagalbos pagal 1 straipsnyje nurodytus mainų sandorius mokėjimus.
5 straipsnis
1. 1 straipsnyje minima pagalba, suteikta pagal 1 straipsnyje nurodytą schemą, turi būti susigrąžinta nedelsiant ir veiksmingai.
2. Bulgarijos Respublika užtikrina, kad šis sprendimas būtų įgyvendintas per dvylika mėnesių nuo jo paskelbimo dienos.
6 straipsnis
1. Per keturis mėnesius nuo pranešimo apie šį sprendimą Bulgarijos Respublika Komisijai pateikia šią informaciją:
a)
visų mainų sandorių sąrašą, nurodant šią informaciją:
-
mainomų privačių ir valstybinių miško sklypų administracines ir rinkos kainas, informaciją apie papildomai sumokėtas kompensacijas, susijusias su kiekvienu sandoriu, ir gautą valstybės pagalbos sumą;
-
kiekvieną sandorį sudariusios privačios šalies, t. y. pagalbos gavėjo, vardą, pavardę arba pavadinimą ir priežastis, dėl kurių ši šalis laikoma arba nelaikoma įmone.
b)
nurodyti atvejus, kuriais susigrąžinimas bus vykdomas remiantis rinkos kainomis, buvusiomis vykdant mainų sandorius, Bulgarijos Respublikos nurodytus medžiagoje Nr. 2014/032997;
c)
nurodyti atvejus, kai susigrąžinimas bus vykdymas panaikinant mainų sandorius;
d)
nurodyti atvejus, kai susigrąžinimas bus vykdomas remiantis nepriklausomo eksperto vertintojo nustatytomis sumomis, ir pateikti dokumentus, kuriais įrodoma, kad toks nepriklausomas ekspertas, išrinktas konkurso būdu ir gavus Komisijos sutikimą, buvo paskirtas.
2. Per aštuonis mėnesius nuo pranešimo apie šį sprendimą Bulgarijos Respublika Komisijai pateikia šią informaciją:
a)
pagalbos gavėjų, gavusių pagalbą 1 straipsnyje nurodytais mainų sandoriais, sąrašą ir bendrą kiekvieno iš jų tais mainų sandoriais gautos pagalbos sumą;
b)
bendrą sumą (pagrindinę sumą ir palūkanas), kuri turi būti išieškota iš kiekvieno pagalbos gavėjo;
c)
išsamų priemonių, kurių jau imtasi ir kurių planuojama imtis šiam sprendimui įvykdyti, aprašą;
d)
dokumentus, kuriais įrodoma, kad pagalbos gavėjui nurodyta grąžinti pagalbą.
3. Per dvylika mėnesių nuo pranešimo apie šį sprendimą Bulgarijos Respublika pateikia dokumentus, iš kurių matyti, kad iš atitinkamų pagalbos gavėjų buvo susigrąžinta visa pagalba.
4. Bulgarijos Respublika, kas du mėnesius teikdama ataskaitas, Komisiją informuoja apie nacionalinių priemonių, kurių imtasi šiam sprendimui įgyvendinti, pažangą iki to laiko, kol bus susigrąžinta 1 straipsnyje nurodytais mainų sandoriais suteikta pagalba. Komisijos prašymu ji nedelsdama pateikia visą informaciją apie numatytas priemones ir priemones, kurių jau imtasi šiam sprendimui įgyvendinti. Bulgarija taip pat pateikia išsamius duomenis apie iš pagalbos gavėjų jau susigrąžintas pagalbos sumas ir palūkanas.
7 straipsnis
Šis sprendimas skirtas Bulgarijos Respublikai.
Priimta Briuselyje 2014 m. rugsėjo 5 d.