РЕШЕНИЕ (ЕС, Евратом) 2015/443 НА КОМИСИЯТА
от 13 март 2015 година
относно сигурността в Комисията
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 249 от него,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия,
като взе предвид Протокол № 7 за привилегиите и имунитетите на Европейския съюз, приложен към Договорите, и по-специално член 18 от него,
като имат предвид, че:
(1)
Целта на сигурността в Комисията е да се предостави възможност на Комисията да работи в безопасна и сигурна среда чрез прилагане на последователен, комплексен подход в тази област, като се осигури подходяща степен на защита на лицата, активите и информацията, отговаряща на установените рискове, и се гарантира ефективно и навременно обезпечаване на сигурността.
(2)
Подобно на други международни органи, Комисията е изправена пред сериозни заплахи и предизвикателства в областта на сигурността, особено що се отнася до тероризма, кибератаките и политическия и търговски шпионаж.
(3)
Европейската комисия има сключени споразумения в областта на сигурността за главните си сгради с правителствата на Белгия, Люксембург и Италия (1). Тези споразумения са свидетелство, че Комисията носи отговорност за своята сигурност.
(4)
За да гарантира сигурността на лицата, активите и информацията, е възможно Комисията да трябва да предприеме мерки в области, които се ползват от защита на основните права, залегнали в Хартата на основните права и Европейската конвенция за правата на човека и признати от Съда на Европейския съюз.
(5)
Затова всяка подобна мярка следва да бъде обоснована със значимостта на интереса, който е предназначена да защитава, да бъде пропорционална и да гарантира пълно спазване на основните права, включително по-специално правото на неприкосновеност на личния живот и на защита на данните.
(6)
В рамките на система, основана на принципите на правовата държава и спазването на основните права, Комисията трябва да се стреми към подходящо равнище на сигурност за своя персонал, активи и информация, което да ѝ позволи да извършва своята дейност, без да ограничава основните права повече от строго необходимото.
(7)
Сигурността в Комисията се основава на принципите на законност, прозрачност, пропорционалност и отчетност.
(8)
Членовете на персонала, упълномощени да обезпечават сигурността, не трябва да бъдат поставяни в неблагоприятно положение заради дейността си, освен ако не действат извън обхвата на своите правомощия или в нарушение на закона, и следователно в това отношение настоящото решение следва да се счита за административна инструкция по смисъла на Правилника за длъжностните лица.
(9)
Комисията следва да предприеме необходимите инициативи за подобряване и укрепване на своята култура на сигурност, като осигури по-ефективно обезпечаване на сигурността, подобри нейното управление, активизира допълнително мрежите и сътрудничеството си с компетентните органи на международно, европейско и национално равнище, и подобри наблюдението и контрола на изпълнението на мерките за сигурност.
(10)
Създаването на Европейската служба за външна дейност (ЕСВД) като функционално независим орган на Съюза оказа значително въздействие върху интересите на Комисията в сферата на сигурността и следователно налага необходимостта от въвеждане на правила и процедури за сътрудничество в областта на безопасността и сигурността между ЕСВД и Комисията, особено що се отнася до изпълнението на задължението на Комисията за бдителност по отношение на персонала на Комисията в делегациите на Съюза.
(11)
Политиката на Комисията в областта на сигурността следва да се прилага по начин, който да съответства на останалите вътрешни процеси и процедури, които биха могли да включват елемент на сигурност. По-конкретно те включват управлението на непрекъснатостта на дейностите, което цели запазване на най-важните функции на Комисията в случай на прекъсване на работата, и процеса ARGUS за многосекторна координация на кризи.
(12)
Независимо от мерките, които вече са въведени към момента на приемане на настоящото решение и са нотифицирани на Европейския надзорен орган по защита на данните (2), всяка мярка в съответствие с настоящото решение, включваща обработка на лични данни, е предмет на правилата за прилагане съгласно член 21, който установява подходящи гаранции за субектите на данни.
(13)
Затова е необходимо Комисията да преразгледа, актуализира и консолидира действащата нормативна база за сигурността в Комисията.
(14)
Поради това Решение (94) 2129 (3) следва да бъде отменено,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
ГЛАВА 1
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Определения
За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
1)
„активи“ означава всяка движима или недвижима собственост и имущество на Комисията;
2)
„отдел на Комисията“ означава генерална дирекция или служба на Комисията, или кабинет на член на Комисията;
3)
„комуникационна и информационна система“, или „КИС“, означава всяка система, даваща възможност за работа с информация в електронна форма, включително всички активи, необходими за нейното функциониране, както и необходимите инфраструктура, организация, персонал и информационни ресурси;
4)
„контрол на рисковете“ означава всяка мярка за сигурност, за която може разумно да се очаква, че ще осъществява ефективен контрол над риска за сигурността чрез неговото предотвратяване, смекчаване, избягване или прехвърляне;
5)
„кризисна ситуация“ означава обстоятелство, събитие, инцидент или извънредна ситуация (или поредица или съчетание от такива), излагащи на сериозна или непосредствена заплаха сигурността в Комисията, независимо от своя произход;
6)
„данни“ означава информация под форма, която позволява да бъде съобщавана, записвана или обработвана;
7)
„член на Комисията, отговарящ за сигурността“ означава член на Комисията, под чието ръководство попада генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“;
8)
„лични данни“ означава лични данни съгласно определението по член 2, буква а) от Регламент (ЕС) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (4);
9)
„сгради“ означава всяка недвижима или приравнена на тях собственост и имущество на Комисията;
10)
„предотвратяване на риска“ означава мерки за сигурност, за които разумно може да се очаква, че ще възпрепятстват, забавят или спрат риска за сигурността;
11)
„риск за сигурността“ означава съчетанието от равнището на заплаха, равнището на уязвимост и възможното въздействие на дадено събитие;
12)
„сигурност в Комисията“ означава сигурността на лицата, активите и информацията в Комисията, и по-конкретно физическата неприкосновеност на лицата и активите, неприкосновеността, поверителността и наличността на информацията и комуникационните и информационни системи, както и безпрепятственото протичане на дейностите на Комисията;
13)
„мярка за сигурност“ означава всяка мярка, предприета в съответствие с настоящото решение, за овладяване на рисковете за сигурността;
14)
„Правилник за длъжностните лица“ означава Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз, установен с Регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 259/68 на Съвета (5) и актовете за неговото изменение;
15)
„заплаха за сигурността“ означава събитие или извършител, за които разумно може да се очаква, че ще се отразят негативно на сигурността, ако не получат отговор и не бъдат овладени;
16)
„непосредствена заплаха за сигурността“ означава заплаха за сигурността, която се разгръща без или с изключително кратко предварително предупреждение, и
17)
„сериозна заплаха за сигурността“ означава заплаха за сигурността, за която може разумно да се очаква, че ще доведе до загуба на човешки живот, сериозни наранявания или увреждания, значителни имуществени щети, компрометиране на силно чувствителна информация, смущения в работата на информационните системи или в жизненоважния оперативен капацитет на Комисията;
18)
„уязвимост“ означава слабост от всякакъв характер, за която може разумно да се очаква, че ще се отрази негативно на сигурността в Комисията, ако една или повече заплахи се възползват от нея.
Член 2
Предмет
1. Настоящото решение определя целите, основните принципи, организацията и отговорностите в областта на сигурността в Комисията.
2. Настоящото решение се прилага за всички служби на Комисията и във всички нейни сгради. Персоналът на Комисията, работещ в делегациите на Съюза, подлежи на правилата за сигурност за Европейската служба за външна дейност (6).
3. Независимо от всички специфични разпоредби за конкретни групи персонал, настоящото решение се прилага спрямо членовете на Комисията, персонала на Комисията, попадащ в обхвата на Правилника за длъжностните лица и Условията за работа на другите служители на Европейския съюз, националните експерти, командировани в Комисията (КНЕ), доставчиците на услуги и техния персонал, стажантите и всички други лица с достъп до сградите или други активи на Комисията, или с достъп до информация, с която борави Комисията.
4. Разпоредбите на настоящото решение не засягат разпоредбите на Решение 2002/47/ЕО, ЕОВС, Евратом на Комисията (7) и Решение 2004/563/ЕО, Евратом на Комисията (8), Решение C(2006) 1623 на Комисията (9) и Решение C(2006) 3602 на Комисията (10).
ГЛАВА 2
ПРИНЦИПИ
Член 3
Принципи на сигурността в Комисията
1. При изпълнението на настоящото решение Комисията спазва разпоредбите на Договорите и по-конкретно на Хартата на основните права и на Протокол № 7 относно привилегиите и имунитетите на Европейският съюз, инструментите, посочени в съображение 2, всички приложими правила на националното законодателство, както и условията на настоящото решение. При необходимост се издават известия по въпросите на сигурността по смисъла на член 21, параграф 2, в които се предоставят указания в това отношение.
2. Сигурността в Комисията се основава на принципите на законност, прозрачност, пропорционалност и отчетност.
3. Принципът на законност показва необходимостта от стриктно придържане към правната рамка при прилагането на настоящото решение и необходимостта от спазване на законовите изисквания.
4. Всяка мярка за сигурност се предприема открито, освен ако може разумно да се очаква, че това ще отслаби нейното въздействие. Адресатите на мярка за сигурност се информират предварително за причините и последиците от мярката, освен ако може разумно да се очаква, че въздействието на мярката ще бъде отслабено вследствие на предоставянето на такава информация. В такъв случай адресатът на мярката за сигурност се информира след като е преустановен рискът от отслабване на въздействието на мярката за сигурност.
5. Службите на Комисията гарантират, че съображенията за сигурност са взети предвид от началото на разработването и прилагането на политиките, решенията, програмите, проектите и дейностите на Комисията, за които те отговарят. За тази цел те осигуряват участието на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ като цяло и на главния завеждащ сигурността на информацията в Комисията още от най-ранните етапи на подготовката на информационните системи.
6. Когато е целесъобразно, Комисията търси съдействието на компетентните органи на държавата домакин, на другите държави членки и на другите институции, агенции или органи на ЕС, когато това е възможно, като взима предвид предприетите или планирани от тези органи мерки за справяне с конкретния риск за сигурността.
Член 4
Задължение за спазване
1. Спазването на настоящото решение и на правилата за неговото прилагане, както и на мерките за сигурност и инструкциите, предоставени от упълномощените служители, е задължително.
2. Неспазването на правилата за сигурност подлежи на дисциплинарни действия в съответствие с Договорите и Правилника за длъжностните лица, на договорни санкции и/или на съдебно производство в съответствие с националните закони и разпоредби.
ГЛАВА 3
ОБЕЗПЕЧАВАНЕ НА СИГУРНОСТТА
Член 5
Упълномощени служители
1. Единствено на служители, упълномощени с поименно пълномощие от генералния директор на ГД „Човешки ресурси и сигурност“, с оглед на текущите им задължения, могат да бъдат възложени правомощия за предприемане на една или няколко от следните мерки:
(1)
да носят лично оръжие;
(2)
да провеждат разследвания на сигурността в съответствие с член 13;
(3)
да предприемат мерки за сигурност в съответствие с член 12, както са описани в пълномощието.
2. Посочените в параграф 1 пълномощия се възлагат за период, който не трябва да надвишава периода, през който съответното лице заема поста или функцията, за която е било възложено пълномощието. Те се възлагат в съответствие с приложимите разпоредби, установени в член 3, параграф 1.
3. По отношение на упълномощените служители настоящото решение представлява административна инструкция по смисъла на член 21 от Правилника за длъжностните лица.
Член 6
Общи разпоредби относно мерките за сигурност
1. Когато предприема мерки за сигурност, Комисията по-конкретно гарантира, доколкото е практически възможно, че:
а)
търси подкрепа или съдействие от съответната държава само ако тази държава е членка на Европейския съюз или, в противен случай, е страна по Европейската конвенция за правата на човека, или гарантира права, които са най-малкото равностойни на правата, гарантирани в тази конвенция.
б)
предоставя информация за дадено лице на получатели, различни от институциите и органите на ЕС, само ако те не са предмет на национален законодателен акт, приет в съответствие с Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (11), съгласно член 9 от Регламент (ЕО) № 45/2001.
в)
когато дадено лице представлява заплаха за сигурността, всяка мярка за сигурност е насочена срещу това лице и то може да бъде задължено да поеме възникналите вследствие на това разходи. Тези мерки за сигурност могат да бъдат насочени срещу други лица само ако трябва да се овладее непосредствена или сериозна заплаха за сигурността и ако са налице следните условия:
а)
предвидените мерки срещу лицето, представляващо заплаха за сигурността, не могат да бъдат предприети или вероятно няма да бъдат ефективни;
б)
Комисията не може да овладее заплахата за сигурността със самостоятелни действия или не може да го направи своевременно;
в)
мерките не представляват непропорционална опасност за другото лице и неговите права.
2. Дирекцията по сигурността на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ прави преглед на мерките за сигурност, които могат да изискват съдебна заповед съгласно законите и разпоредбите на държавите членки, в които се намират сградите на Комисията.
3. Дирекцията по сигурността на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ може да се обърне към подизпълнител, който да изпълнява задачи в областта на сигурността под ръководството и надзора на Дирекцията по сигурността.
Член 7
Мерки за гарантиране на сигурността на лицата
1. На лицата в сградите на Комисията се осигурява подходящо равнище на защита, като се вземат предвид изискванията по отношение на сигурността и безопасността.
2. В случай на сериозен риск за сигурността генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ осигурява непосредствена охрана на членовете на Комисията или другите служители тогава, когато оценката на заплахата е показала, че тази охрана е необходима за гарантиране на тяхната безопасност и сигурност.
3. В случай на сериозен риск за сигурността Комисията може да разпореди евакуация на своите сгради.
4. На жертвите на инциденти или нападения в сградите на Комисията се оказва необходимата помощ.
5. За да предотвратяват и овладяват рисковете за сигурността, упълномощените служители могат да извършват цялостни проверки на лицата, попадащи в обхвата на настоящото решение, с цел да установят дали предоставянето на достъп до сградите на Комисията или информация на тези лица представлява заплаха за сигурността. За тази цел и в съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001 и с разпоредбите, посочени в член 3, параграф 1, съответните упълномощени служители могат:
а)
да използват всеки източник на информация, който е на разположение на Комисията, като вземат предвид неговата надеждност;
б)
да получат достъп до личните досиета или данните, които Комисията съхранява за лицата, които е наела или възнамерява да наеме на работа, или за персонала на подизпълнителите, когато това е надлежно обосновано.
Член 8
Мерки за гарантиране на физическата сигурност и сигурността на активите
1. Сигурността на активите се гарантира, като се прилагат подходящите мерки за физическа и техническа защита и съответните процедури, наричани по-долу „физическа защита“, които изграждат една многопластова система.
2. В съответствие с настоящия член могат да бъдат приети мерки за защита на лицата или информацията в Комисията, както и за защита на активите.
3. Физическата сигурност има следните цели:
-
да предотвратява актове на насилие, насочени срещу членовете на Комисията или лицата, попадащи в обхвата на настоящото решение;
-
да предотвратява шпионаж и подслушване на чувствителна или класифицирана информация;
-
да предотвратява кражба, актове на вандализъм, саботаж и други актове на насилие, имащи за цел да нанесат щети или да унищожат сградите и активите на Комисията;
-
да позволява разследване и проверка на инциденти, свързани със сигурността, включително чрез справки с регистрационните файлове за контрол при влизане и излизане, системата за видеонаблюдение, записите на телефонните разговори и други сходни данни, посочени в член 22, параграф 2 по-долу, както и с други източници на информация.
4. Физическата сигурност включва:
-
политика по отношение на достъпа, приложима за всички лица или превозни средства, искащи достъп до сградите на Комисията, в това число и паркингите;
-
система за контрол на достъпа, включваща охранители, техническо оборудване и мерки, информационни системи или съчетание от всички тези елементи.
5. За да се гарантира физическата сигурност, могат да се предприемат следните действия:
-
да се записва влизането и излизането от сградите на Комисията на лица, превозни средства, стоки и оборудване;
-
да се извършва проверка на самоличността вътре в сградите;
-
да се извършва визуална или техническа проверка на превозните средства, стоките и оборудването;
-
да се предотвратява влизането в сградите на Комисията на неоторизирани лица, превозни средства и стоки.
Член 9
Мерки за гарантиране на сигурността на информацията
1. Сигурността на информацията обхваща цялата информация, с която работи Комисията.
2. Сигурността на информацията, независимо от нейната форма, поддържа баланс между прозрачността, пропорционалността, отчетността и ефективността, от една страна, и необходимостта от защита на информацията от нерегламентиран достъп, използване, разкриване, изменение или унищожаване, от друга.
3. Сигурността на информацията има за цел опазване на нейната поверителност, неприкосновеност и наличност.
4. С оглед на това се прилагат процедури за управление на риска, за да се класифицират информационните активи и да се разработят пропорционални мерки, процедури и стандарти за сигурност, включително смекчаващи мерки.
5. Тези общи принципи, които са в основата на сигурността на информацията, се прилагат по-специално по отношение на:
а)
„класифицирана информация на ЕС“ (по-долу „КИЕС“), т.е. всяка информация или материал, носещи гриф за сигурност на ЕС, неразрешеното разкриване на които би могло да увреди в различна степен интересите на Европейския съюз или на една или повече от държавите членки;
б)
„чувствителна некласифицирана информация“, т.е. информация или материал, които Комисията трябва да защитава по силата на законовите си задължения, залегнали в Договорите или в актовете, приети в тяхно изпълнение, и/или заради чувствителния им характер. Чувствителната некласифицирана информация включва, но не се изчерпва с: информацията или материалите, обхванати от задължението за професионална тайна съгласно член 339 от ДФЕС, информацията, обхваната от интересите, чиято защита е предвидена в член 4 от Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета (12), разглеждан в съчетание със съответната съдебна практика на Съда на Европейския съюз, или личните данни, попадащи в обхвата на Регламент (ЕО) № 45/2001.
6. Чувствителната некласифицирана информация е подчинена на правилата за нейната обработка и съхранение. Тя се предоставя само на лица, които „имат нужда да знаят“. Когато бъде счетено за необходимо с оглед на ефективната защита на нейната поверителност, информацията се идентифицира с помощта на обозначение за класификация и съгласно съответните инструкции за обработка, одобрени от генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“. Когато този вид информация се обработва или съхранява в комуникационни и информационни системи, защитата ѝ се осигурява и в съответствие с Решение (2006) 3602, правилата за неговото прилагане и съответните стандарти.
7. Всяко лице, което носи отговорност за компрометиране или загуба на КИЕС или чувствителна некласифицирана информация, която е идентифицирана като такава в правилата за нейната обработка и съхранение, може да подлежи на дисциплинарни действия в съответствие с Правилника за длъжностните лица. Тези дисциплинарни действия не засягат евентуалните съдебни или наказателни производства от страна на компетентните национални органи на държавите членки в съответствие с тяхното законодателство и разпоредби, както и договорните корективни мерки.
Член 10
Мерки за гарантиране на сигурността на комуникационните и информационни системи
1. Всички използвани от Комисията комуникационни и информационни системи („КИС“) са в съответствие с политиката на Комисията за гарантиране на сигурността на информационните системи, изложена в Решение C(2006) 3602, правилата за неговото прилагане и съответните стандарти за сигурност.
2. Службите на Комисията, които притежават, управляват или работят с КИС, позволяват на други институции, агенции и органи на Съюза или на други организации да получат достъп до тези системи само ако тези институции, агенции и органи на Съюза или други организации могат да предоставят задоволителни гаранции, че степента на защита на техните информационни системи е равносилна на гарантираната от политиката на Комисията за сигурността на информационните системи съгласно Решение C(2006) 3602, правилата за неговото прилагане и съответните стандарти за сигурност. Комисията наблюдава спазването на това условие и в случай на сериозно нарушение или продължително неспазване има правото да ограничи достъпа.
Член 11
Криминалистични анализи във връзка с киберсигурността
Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ отговаря конкретно за провеждането на криминалистични технически анализи в сътрудничество с компетентните служби на Комисията в помощ на посочените в член 13 разследвания на сигурността, свързани с контраразузнаване, изтичане на данни, кибератаки и сигурността на информационните системи.
Член 12
Мерки за сигурност по отношение на лицата и предметите
1. За да гарантират сигурността в Комисията и да предотвратяват и овладяват рисковете, служителите, упълномощени в съответствие с член 5, могат, съгласно принципите, посочени в член 3, да предприемат, наред с останалото, една или повече от следните мерки за сигурност:
а)
подсигуряване на сцената на действие и доказателствата, включително регистрационните файлове за контрол при влизане и излизане и кадрите от системата за видеонаблюдение, в случай на инциденти или поведение, което може да доведе до административни, дисциплинарни, граждански или наказателни процедури;
б)
ограничени мерки спрямо лица, които представляват заплаха за сигурността, включително издаване на нареждане на лицата на напуснат сградите на Комисията, извеждане на лицата извън сградите на Комисията, налагане на забрана на лицата да влизат в сградите на Комисията за определен период от време, като последната мярка се определя в съответствие с критерии, които ще бъдат формулирани в правилата за прилагане;
в)
ограничени мерки спрямо предмети, които представляват риск за сигурността, включително тяхното преместване, конфискуване и отстраняване;
г)
претърсване на сградите на Комисията, включително на офисите, разположени в тези сгради;
д)
търсене на данни от комуникационната и информационна система и оборудване, телефонния и телекомуникационния трафик, регистрационните файлове, потребителските профили и т.н.;
е)
други специфични мерки за сигурност с подобно въздействие с цел предотвратяване или овладяване на рисковете за сигурността, по-конкретно в контекста на правата на Комисията в качеството ѝ на собственик или на работодател в съответствие с приложимите национални закони.
2. При изключителни обстоятелства служителите на Дирекцията по сигурността на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“, упълномощени в съответствие с член 5, могат да предприемат необходимите извънредни мерки, при стриктно спазване на принципите, посочени в член 3. Възможно най-скоро след предприемането на тези мерки те информират директора на Дирекцията по сигурността, който иска от генералния директор на ГД „Човешки ресурси и сигурност“ съответното пълномощие, потвърждаващо предприетите мерки и разрешаващо евентуални допълнителни мерки, и, когато е целесъобразно, осъществява връзка с компетентните национални органи.
3. Мерките за сигурност в съответствие с настоящия член се документират в момента, в който са предприети, или, в случай на непосредствен риск или кризисна ситуация, в разумен срок след тяхното предприемане. Във втория случай документирането трябва да включва и елементите, на които се основава преценката за наличието на непосредствен риск или кризисна ситуация. Документирането може да бъде кратко, но следва да е структурирано по такъв начин, че да позволява на лицето - предмет на мярката, да упражнява правото си на защита и правото си на защита на личните данни в съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001, и да позволява проверка на законността на мярката. Никаква информация относно специфични мерки за сигурност, предприети спрямо член на персонала, не може да бъде включвана в личното досие на въпросното лице.
4. Когато се предприемат мерки за сигурност съгласно буква б), Комисията допълнително гарантира, че съответното лице е получило възможност да се свърже с адвокат или с доверено лице и е било уведомено за правото си да се обърне към Европейския надзорен орган по защита на данните.
Член 13
Разследвания
1. Без да се засягат член 86 и приложение IX към Правилника за длъжностните лица и специалните споразумения между Комисията и ЕСВД, като специалното споразумение, подписано на 28 май 2014 г. между генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ на Европейската комисия и Европейската служба за външна дейност относно задължението за грижа спрямо персонала на Комисията на служба в делегациите на Съюза, разследвания на сигурността могат да се провеждат:
а)
в случай на инциденти, засягащи сигурността в Комисията, включително при подозрение за извършено престъпление;
б)
в случай на възможно изтичане, неправилно третиране или компрометиране на чувствителна некласифицирана информация, КИЕС или класифицирана информация на Евратом;
в)
в контекста на контраразузнаването и борбата с тероризма;
г)
в случай на сериозни киберинциденти.
2. Решение за провеждане на разследване на сигурността се взема от генералния директор на ГД „Човешки ресурси и сигурност“, който също така получава доклада от разследването.
3. Разследвания на сигурността се провеждат само от компетентните членове на персонала на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“, надлежно упълномощени в съответствие с член 5.
4. Упълномощените служители упражняват правомощията си за провеждане на разследване на сигурността независимо, съгласно посоченото в пълномощието, и имат правомощията, изброени в член 12.
5. Упълномощените служители, компетентни да провеждат разследвания на сигурността, могат да събират информация от всички налични източници, свързани с евентуални административни нарушения или престъпления, които са извършени в сградите на Комисията или в които са замесени лица по член 2, параграф 3, било то като жертви или като извършители на деянията.
6. Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ информира компетентните органи на държавата членка домакин или на всяка друга заинтересована държава членка, когато е целесъобразно и по-конкретно ако при разследването са открити улики за извършено престъпно деяние. В този контекст генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ може, когато е целесъобразно или необходимо, да окаже подкрепа на органите на държавата членка домакин или на всяка друга заинтересована държава членка.
7. В случай на сериозни киберинциденти генерална дирекция „Информатика“ поддържа тясно сътрудничество с генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“, оказвайки подкрепа по всички технически въпроси. Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ решава, след консултация с генерална дирекция „Информатика“, кога е целесъобразно да се информират компетентните органи на държавата домакин или на всяка друга заинтересована държава членка. Службите за координация при инциденти на екипа за незабавно реагиране при компютърни инциденти на ЕС (CERT-EU) ще бъдат използвани за оказване на подкрепа на други евентуално засегнати институции и агенции на ЕС.
8. Разследванията на сигурността се документират.
Член 14
Разграничаване на правомощията във връзка с разследвания на сигурността и други видове разследвания
1. Когато Дирекцията по сигурността на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ извършва разследвания на сигурността, както е посочено в член 13, и ако тези разследвания са от компетентността на Европейската служба за борба с измамите (OLAF) или на Службата за разследвания и дисциплинарни въпроси на Комисията (IDOC), тя незабавно осъществява връзка с тези органи с цел по-конкретно да не компрометира по-нататъшните действия от страна на OLAF или IDOC. Когато е целесъобразно, Дирекцията по сигурността на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ отправя покана към OLAF или IDOC да участват в разследването.
2. Разследванията на сигурността, посочени в член 13, се провеждат без да се засягат правомощията на OLAF и IDOC, залегнали в правилата за дейността на тези органи. От Дирекцията по сигурността на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ може да бъде поискано да окаже техническа помощ за разследвания, започнати от OLAF или IDOC.
3. От Дирекцията по сигурността на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ може да бъде поискано да съдейства на служителите на OLAF при престоя им в сградите на Комисията в съответствие с член 3, параграф 5 и член 4, параграф 4 от Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета (13), с цел да улеснят изпълнението на техните задължения. Дирекцията по сигурността информира генералния секретар и генералния директор на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ за подобни искания за съдействие, или в случай че такова разследване се провежда в сградите на Комисията, в които се помещават нейните членове или генералният секретар, председателят на Комисията и членът на Комисията, отговарящ за човешките ресурси.
4. Без да се засяга член 22, буква а) от Правилника за длъжностните лица, тогава, когато даден случай би могъл да бъде от компетентността както на Дирекцията по сигурността на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“, така и на IDOC, Дирекцията по сигурността, когато докладва на генералния директор на ГД „Човешки ресурси“ в съответствие с член 13, на възможно най-ранен етап дава становището си за това дали са налице основания за сезиране на IDOC във връзка със случая. По-конкретно този етап се счита за достигнат тогава, когато е приключила непосредствената заплаха за сигурността. Генералният директор на ГД „Човешки ресурси и сигурност“ взима решение по този въпрос.
5. Когато даден случай би могъл да бъде от компетентността както на Дирекцията по сигурността на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“, така и на OLAF, Дирекцията по сигурността незабавно докладва на генералния директор на ГД „Човешки ресурси и сигурност“ и информира генералния директор на OLAF на възможно най-ранен етап. По-конкретно този етап се счита за достигнат тогава, когато е приключила непосредствената заплаха за сигурността.
Член 15
Проверки на сигурността
1. Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ извършва проверки на сигурността, за да се увери, че службите на Комисията и лицата спазват настоящото решение и правилата за неговото прилагане, и за да формулира препоръки, когато това бъде счетено за необходимо.
2. Когато е целесъобразно, генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ извършва проверки на сигурността, или наблюдение на сигурността, или посещения за оценка на сигурността, за да се увери, че сигурността на персонала, активите и информацията на Комисията, попадащи под отговорността на други институции, агенции или органи на Съюза, държави членки, трети държави или международни организации, е подходящо гарантирана в съответствие с правила, разпоредби и стандарти за сигурност, които са най-малкото равностойни на тези на Комисията. Когато е целесъобразно и в духа на доброто сътрудничество между администрациите, тези проверки на сигурността включват и инспекциите, провеждани в контекста на обмена на класифицирана информация с други институции, органи и агенции на Съюза, държави членки, трети държави или международни организации.
3. Настоящият член се прилага, mutatis mutandis, за персонала на Комисията в делегациите на Съюза, без да се засягат специалните споразумения между Комисията и ЕСВД, като специалното споразумение, подписано на 28 май 2014 г. между генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ на Европейската комисия и Европейската служба за външна дейност относно задължението за грижа спрямо персонала на Комисията на служба в делегациите на Съюза.
Член 16
Състояние на тревога и управление на кризисни ситуации
1. Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ отговаря за прилагането на подходящи мерки за състояние на тревога в очакване или в отговор на заплахи и инциденти, засягащи сигурността в Комисията, както и на необходимите мерки за управление на кризисни ситуации.
2. Посочените в параграф 1 мерки за състояние на тревога съответстват на нивото на заплаха за сигурността. Степените на тревога се определят в тясно сътрудничество с компетентните служби на другите институции, агенции и органи на Съюза, и на държавата членка или държавите членки, в които се намират сградите на Комисията.
3. Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ е звеното за контакт относно степените на тревога и управлението на кризисни ситуации.
ГЛАВА 4
ОРГАНИЗАЦИЯ
Член 17
Общи отговорности на службите на Комисията
1. Изложените в настоящото решение задължения на Комисията се изпълняват от генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ под ръководството и отговорността на члена на Комисията, отговарящ за сигурността.
2. Специфичните разпоредби относно киберсигурността са определени в Решение (2006) 3602.
3. Отговорността за изпълнението на настоящото решение и на правилата за неговото прилагане, както и на ежедневното им спазване, може да бъде възложена на други служби на Комисията тогава, когато децентрализираното обезпечаване на сигурността предлага висока ефективност и спестява ресурси или време, например поради географското разположение на въпросните служби.
4. Когато се прилага параграф 3, генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ и, когато е целесъобразно, генерална дирекция „Информатика“, постигат договорка с отделните служби на Комисията за ясно определяне на ролите и отговорностите за изпълнението и наблюдението на политиките в областта на сигурността.
Член 18
Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“
1. Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ отговаря по-конкретно за:
(1)
изготвянето на политиката на Комисията в областта на сигурността, правилата за нейното прилагане и известията по въпросите на сигурността;
(2)
събирането на информация за целите на оценката на заплахите и рисковете за сигурността и по всички въпроси, които могат да се отразят на сигурността в Комисията;
(3)
осигуряването на електронно контранаблюдение и защита на всички сайтове на Комисията въз основа на оценките на заплахите и наличните доказателства за неоторизирани действия против интересите на Комисията;
(4)
осигуряването на 24-часови услуги за спешно реагиране за службите и персонала на Комисията по всички въпроси, свързани с безопасността и сигурността;
(5)
прилагането на мерки за сигурност, имащи за цел смекчаване на рисковете за сигурността и разработване и поддържане на подходяща КИС, която да покрива оперативните ѝ нужди, по-специално в областта на контрола на физическия достъп, администрирането на разрешенията за достъп и обработката на чувствителна информация и класифицирана информация на ЕС;
(6)
повишаването на осведомеността, организирането на учения и тренировки, и предоставянето на обучения и консултации по всички въпроси, свързани със сигурността в Комисията, с цел да се насърчи развитието на култура на сигурност и да се създаде резерв от служители, които да са подходящо обучени по въпросите на сигурността.
2. Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ поддържа, без да засяга компетентността и отговорностите на другите служби на Комисията, външните връзки:
(1)
със службите за сигурност на другите институции, агенции и органи на Съюза по въпроси, свързани със сигурността на лицата, активите и информацията в Комисията;
(2)
със службите за сигурност, разузнаване и оценка на заплахите, включително националните органи за сигурност на държавите членки или на трети държави, международните организации и органи по въпроси, засягащи сигурността на лицата, активите и информацията в Комисията;
(3)
с полицията и други служби за спешно реагиране по всички рутинни и извънредни въпроси, засягащи сигурността в Комисията;
(4)
с органите за сигурност на другите институции, агенции и органи на Съюза, на държавите членки и на трети държави в областта на реагирането на кибератаки с потенциално въздействие върху сигурността в Комисията;
(5)
във връзка с получаването, оценката и разпространението на разузнавателна информация относно заплахи, произтичащи от терористична дейност и шпионаж, засягащи сигурността в Комисията;
(6)
по въпроси, свързани с класифицираната информацията, както е посочено по-нататък в Решение (ЕС, Евратом) 2015/444 на Комисията (14).
3. Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ отговаря за сигурния пренос на информация, извършван съгласно настоящия член, включително за преноса на лични данни.
Член 19
Експертна група за сигурността в Комисията (ComSEG)
Създава се експертна група за сигурността в Комисията, натоварена със задачата да съветва Комисията, когато е целесъобразно, по въпроси, свързани с нейната политика за вътрешна сигурност и по-конкретно със защитата на класифицирана информация на ЕС.
Член 20
Местни служители по сигурността (LSO)
1. Всеки отдел или кабинет на Комисията назначава местен служител по сигурността (LSO), който изпълнява ролята на основно звено за контакт между своята служба и генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ по всички въпроси, свързани със сигурността в Комисията. Когато е целесъобразно, могат да се назначат един или повече заместници на LSO. LSO е длъжностно лице или срочно нает служител.
2. Като основно звено за контакт по въпросите на сигурността в своя отдел или кабинет на Комисията, LSO докладва редовно на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ и на своите началници за въпроси, свързани със сигурността в неговия отдел на Комисията, и докладва незабавно за всякакви инциденти, свързани със сигурността, включително когато може да е била компрометирана КИЕС или чувствителна некласифицирана информация.
3. По въпроси, свързани със сигурността на комуникационните и информационни системи, LSO осъществява връзка със завеждащия сигурността на информацията на местно ниво (LISO) в своя отдел на Комисията, чиято роля и отговорности са определени в Решение C(2006) 3602.
4. Той допринася към дейностите за обучение и повишаване на осведомеността по въпросите на сигурността, насочени към специфичните нужди на персонала, подизпълнителите и други лица, работещи под ръководството на неговия отдел на Комисията.
5. По искане на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ на LSO могат да бъдат възложени специфични задачи в случай на сериозни или непосредствени рискове за сигурността или на извънредни ситуации. Генералният директор или директорът, отговарящ за човешките ресурси, на местната генерална дирекция на LSO бива информиран за тези специфични задачи от генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“.
6. Отговорностите на LSO не засягат ролята и отговорностите, възложени на завеждащите сигурността на информацията на местно ниво (LISO), служителите, отговарящи за здравословните и безопасни условия на труд, служителите за надзор на регистъра (RCO) или на всеки друг служител, чиито функции са в областта на сигурността или са свързани с нея. LSO осъществява връзка с тях, за да гарантира последователен и съгласуван подход към сигурността и ефективен поток на информацията по въпроси, свързани със сигурността в Комисията.
7. LSO има пряк достъп до генералния директор или ръководителя на отдела си, когато трябва да информира преките си началници. Той има разрешение за достъп до КИЕС на ниво най-малко SECRET UE/EU SECRET.
8. С цел да насърчи обмена на информация и най-добрите практики, генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ организира поне два пъти годишно конференция на LSO. Присъствието на LSO на тези конференции е задължително.
ГЛАВА 5
ИЗПЪЛНЕНИЕ
Член 21
Правила за прилагане и известия по въпросите на сигурността
1. Както е необходимо, приемането на правилата за прилагане на настоящото решение ще е предмет на отделно решение на Комисията за оправомощаване на члена на Комисията, отговарящ за сигурността, в пълно съответствие с вътрешния процедурен правилник.
2. След като бъде оправомощен по силата на гореспоменатото решение на Комисията, членът на Комисията, отговарящ за сигурността, може да изготвя известия по въпросите на сигурността, съдържащи насоки и най-добри практики в тази сфера, в обхвата на настоящото решение и правилата за неговото прилагане.
3. Комисията може да възложи задачите, посочени в първия и втория параграф на настоящия член, на генералния директор на ГД „Човешки ресурси и сигурност“ чрез отделно решение за възлагане, в пълно съответствие с вътрешния процедурен правилник.
ГЛАВА 6
РАЗНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 22
Обработка на лични данни
1. Комисията обработва личните данни, необходими за изпълнението на настоящото решение в съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001.
2. Независимо от мерките, които вече са въведени към момента на приемане на настоящото решение и са нотифицирани на Европейския надзорен орган по защита на данните (15), всяка мярка в съответствие с настоящото решение, включваща обработка на лични данни, като например данни от регистрационните файлове за контрол при влизане и излизане, записите от системата за видеонаблюдение, записите на телефонните обаждания до дежурните звена или диспечерските центрове, и други подобни данни, изисквани от съображения за сигурност или за реакция при кризи, е предмет на правилата за прилагане съгласно член 21, който установява подходящи гаранции за субектите на данни.
3. Генералният директор на ГД „Човешки ресурси и сигурност“ отговаря за сигурността на всяка обработка на лични данни, извършена в контекста на настоящото решение.
4. Тези правила и процедури за прилагане се приемат след консултация с длъжностното лице за защита на данните и Европейския надзорен орган по защита на данните в съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001.
Член 23
Прозрачност
Настоящото решение и правилата за неговото прилагане се свеждат до знанието на персонала на Комисията и на всички лица, спрямо които се прилагат.
Член 24
Отмяна на предходни решения
Решение (94) 2129 се отменя.
Член 25
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 13 март 2015 година.
KOMISIJOS SPRENDIMAS (ES, Euratomas) 2015/443
2015 m. kovo 13 d.
dėl saugumo Komisijoje
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 249 straipsnį,
atsižvelgdama į Europos atominės energijos bendrijos steigimo sutartį,
atsižvelgdama į Protokolą Nr. 7 dėl Europos Sąjungos privilegijų ir imunitetų, pridėtą prie Sutarčių, ypač į jo 18 straipsnį,
kadangi:
(1)
saugumo Komisijoje tikslas - laikantis nuoseklaus ir integruoto požiūrio į saugumą Komisijoje, suteikti asmenims, turtui ir informacijai tinkamo lygio apsaugą, kuri atitiktų nustatytus pavojus, taip pat veiksmingai ir laiku užtikrinti saugumą ir taip sudaryti Komisijai sąlygas vykdyti veiklą saugioje ir patikimoje aplinkoje;
(2)
Komisija, kaip ir kitos tarptautinės organizacijos, susiduria su didelėmis grėsmėmis ir problemomis saugumo srityje, kurios visų pirma susijusios su terorizmu, kibernetiniais išpuoliais ir politiniu bei komerciniu šnipinėjimu;
(3)
Europos Komisija su Belgijos, Liuksemburgo ir Italijos Vyriausybėmis sudarė susitarimus dėl pagrindinių jos darbo vietų saugumo (1). Šie susitarimai patvirtina, kad Komisija prisiima atsakomybę už savo saugumą;
(4)
kad būtų užtikrintas asmenų, turto ir informacijos saugumas, Komisijai gali tekti imtis priemonių pagrindinių teisių, įtvirtintų Pagrindinių teisių chartijoje ir Europos žmogaus teisių konvencijoje ir pripažintų Europos Teisingumo Teismo, apsaugos srityse;
(5)
todėl bet kokia tokia priemonė turėtų būti pateisinama intereso, kuriam apsaugoti ji skirta, svarba, taip pat būti proporcinga ir užtikrinti, kad būtų visapusiškai paisoma pagrindinių teisių, visų pirma teisių į privatumą ir duomenų apsaugą;
(6)
sistemoje, kurioje laikomasi teisinės valstybės ir pagarbos pagrindinėms teisėms principų, Komisija turi siekti tinkamo savo darbuotojų, turto ir informacijos saugumo lygio, kuris jai užtikrintų galimybę vykdyti veiklą ir neribotų pagrindinių teisių labiau, nei tikrai būtina;
(7)
saugumas Komisijoje grindžiamas teisėtumo, skaidrumo, proporcingumo ir atskaitomybės principais;
(8)
personalo nariai, įgalioti imtis saugumo priemonių, neturėtų atsidurti nepalankioje padėtyje dėl savo veiksmų, išskyrus tuos atvejus, kai jie veikė viršydami savo įgaliojimus arba pažeisdami teisės aktus, taigi šiuo atžvilgiu šis sprendimas laikytinas tarnybiniu nurodymu, kaip apibrėžta Tarnybos nuostatuose;
(9)
Komisija turėtų imtis tinkamų iniciatyvų siekdama puoselėti ir stiprinti saugumo kultūrą ir taip užtikrinti veiksmingesnį saugumą, gerinti saugumo valdymą, toliau stiprinti tinklus ir tarptautinio, Europos ir nacionalinio lygmens bendradarbiavimą su atitinkamomis institucijomis, taip pat gerinti saugumo priemonių įgyvendinimo stebėseną ir kontrolę;
(10)
Europos išorės veiksmų tarnybos (EIVT) - funkciniu požiūriu savarankiškos Sąjungos įstaigos - įsteigimas turėjo didelės įtakos Komisijos saugumo interesams, todėl būtina sukurti taisykles ir procedūras, kuriomis būtų reglamentuojamas EIVT ir Komisijos bendradarbiavimas saugos ir saugumo srityje, visų pirma siekiant, kad Komisija galėtų atlikti rūpestingumo pareigą savo darbuotojų Sąjungos delegacijose atžvilgiu;
(11)
Komisijos saugumo politika turėtų būti įgyvendinama taip, kad būtų suderinama su kitais vidaus procesais ir procedūromis, kurie gali būti susiję su saugumo aspektu, be kita ko, ypač su veiklos tęstinumo valdymu, kuriuo siekiama išlaikyti ypatingos svarbos Komisijos funkcijas veiklos sutrikimo atveju, ir ARGUS procesu, skirtu daugiasektorei krizei koordinuoti;
(12)
nepaisant priemonių, kurios šio sprendimo priėmimo momentu jau yra vykdomos ir apie kurias pranešta Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnui (2), bet kokiai su asmens duomenų tvarkymu susijusiai priemonei pagal šį sprendimą taikomos 21 straipsnyje nurodytos įgyvendinimo taisyklės, kuriomis nustatomos tinkamos duomenų subjektų apsaugos priemonės;
(13)
todėl būtina, kad Komisija persvarstytų, atnaujintų ir konsoliduotų dabartinį saugumo Komisijoje reglamentavimo pagrindą;
(14)
todėl Komisijos sprendimas (94) 2129 (3) turėtų būti panaikintas,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 SKYRIUS
BENDROSIOS NUOSTATOS
1 straipsnis
Apibrėžtys
Šiame sprendime vartojamų terminų apibrėžtys:
1) turtas- visas kilnojamasis ir nekilnojamasis Komisijos turtas ir nuosavybė;
2) Komisijos padalinys- Komisijos generalinis direktoratas arba tarnyba, arba Komisijos nario kabinetas;
3) ryšių ir informacinė sistema, arba RIS,- bet kokia sistema, sudaranti sąlygas tvarkyti informaciją elektroniniu būdu, įskaitant visas priemones, kurių reikia jos veikimui užtikrinti, taip pat infrastruktūrą, organizavimą, personalą ir informacijos šaltinius;
4) pavojų kontrolė- bet kokia saugumo priemonė, kuria pagrįstai galima tikėtis veiksmingai kontroliuoti pavojų saugumui: užkirsti jam kelią, jį mažinti, jo išvengti arba jį perkelti;
5) krizinė situacija- bet kokios kilmės aplinkybė, įvykis, incidentas ar ekstremalioji situacija (arba jų seka ar derinys), keliantys didelę arba tiesioginę grėsmę saugumui Komisijoje;
6) duomenys- informacija tokios formos, kad ją būtų galima perduoti, registruoti arba tvarkyti;
7) už saugumą atsakingas Komisijos narys- Komisijos narys, kurio atsakomybės sričiai priklauso Žmogiškųjų išteklių ir saugumo generalinis direktoratas;
8) asmens duomenys- asmens duomenys, kaip apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 45/2001 (4) 2 straipsnio a punkte;
9) patalpos- bet koks nekilnojamasis ar jam prilyginamas Komisijos turtas ir nuosavybė;
10) pavojaus prevencija- saugumo priemonės, kuriomis pagrįstai galima tikėtis sumažinti, atitolinti arba pašalinti pavojų saugumui;
11) pavojus saugumui- įvykio keliamos grėsmės lygio, pažeidžiamumo lygio ir galimo poveikio derinys;
12) saugumas Komisijoje- asmenų, turto ir informacijos saugumas Komisijoje, visų pirma fizinė asmenų ir turto neliečiamybė, informacijos ir ryšių ir informacinių sistemų vientisumas, konfidencialumas ir prieinamumas, taip pat nevaržomas Komisijos veiklos vykdymas;
13) saugumo priemonė- bet kokia priemonė, kurios imamasi vadovaujantis šiuo sprendimu siekiant kontroliuoti pavojus saugumui;
14) Tarnybos nuostatai- Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatai, nustatyti Tarybos reglamentu (EEB, Euratomas, EAPB) Nr. 259/68 (5) ir jį iš dalies keičiančiais teisės aktais;
15) grėsmė saugumui- bet koks įvykis arba veiksnys, galintis, kaip pagrįstai galima tikėtis, turėti neigiamos įtakos saugumui, jeigu nebus imtasi atsako ir jis nebus kontroliuojamas;
16) tiesioginė grėsmė saugumui- grėsmė saugumui, kylanti, kai apie tai iš anksto nežinoma arba sužinoma likus labai mažai laiko;
17) didelė grėsmė saugumui- grėsmė saugumui, dėl kurios, kaip pagrįstai galima tikėtis, gali būti prarasta gyvybė, patirtas sunkus sužalojimas ar žala sveikatai, padaryta didelė turtinė žala, atskleista itin slapta informacija, sutrikdytos IT sistemos arba sužlugdyti svarbūs Komisijos vykdomieji gebėjimai;
18) pažeidžiamumas- bet kokio pobūdžio trūkumas, kuris, kaip pagrįstai galima tikėtis, gali turėti neigiamos įtakos Komisijos saugumui, jeigu juo naudojamasi vienos ar daugiau grėsmių atveju.
2 straipsnis
Dalykas
1. Šiuo sprendimu nustatomi su saugumu Komisijoje susiję tikslai, pagrindiniai principai, organizacinė struktūra ir atsakomybė.
2. Šis sprendimas taikomas visiems Komisijos padaliniams ir visose Komisijos patalpose. Sąjungos delegacijose dirbantiems Komisijos darbuotojams taikomos Europos išorės veiksmų tarnybos saugumo taisyklės (6).
3. Nepaisant konkrečių nuorodų dėl tam tikrų darbuotojų grupių, šis sprendimas taikomas Komisijos nariams, Komisijos darbuotojams pagal Tarnybos nuostatus ir kitų Europos Sąjungos tarnautojų įdarbinimo sąlygas, į Komisiją deleguotiems nacionaliniams ekspertams (angl. santrumpa SNE), paslaugų teikėjams ir jų darbuotojams, stažuotojams ir bet kuriam asmeniui, galinčiam patekti į Komisijos pastatus ar naudotis kitu turtu, arba informacija, kurią tvarko Komisija.
4. Šio sprendimo nuostatos nedaro poveikio Komisijos sprendimui 2002/47/EB, EAPB, Euratomas (7), Komisijos sprendimui 2004/563/EB, Euratomas (8), Komisijos sprendimui C(2006) 1623 (9) ir Komisijos sprendimui C(2006) 3602 (10).
2 SKYRIUS
PRINCIPAI
3 straipsnis
Saugumo Komisijoje principai
1. Įgyvendindama šį sprendimą Komisija laikosi Sutarčių, visų pirma Pagrindinių teisių chartijos ir Protokolo Nr. 7 dėl Europos Sąjungos privilegijų ir imunitetų, taip pat 2 konstatuojamojoje dalyje nurodytų susitarimų ir visų galiojančių nacionalinės teisės normų bei šio sprendimo nuostatų. Jei būtina, pagal 21 straipsnio 2 dalį išleidžiamas saugumo pranešimas, kuriame pateikiamos gairės šiuo klausimu.
2. Saugumas Komisijoje grindžiamas teisėtumo, skaidrumo, proporcingumo ir atskaitomybės principais.
3. Teisėtumo principas reiškia būtinybę įgyvendinant šį sprendimą griežtai išlikti teisinės sistemos ribose ir atitikti teisinius reikalavimus.
4. Bet kurios saugumo priemonės imamasi atvirai, išskyrus atvejus, kai pagrįstai galima tikėtis, kad tai susilpnins jos poveikį. Saugumo priemonės adresatai iš anksto informuojami apie priemonės priežastis ir poveikį, nebent pagrįstai galima tikėtis, kad pateikus tokią informaciją šios priemonės poveikis susilpnės. Šiuo atveju saugumo priemonės adresatas informuojamas išnykus pavojui, kad saugumo priemonės poveikis susilpnės.
5. Komisijos padaliniai užtikrina, kad į saugumo aspektus būtų atsižvelgiama vos tik pradėjus rengti ir įgyvendinti Komisijos politiką, sprendimus, programas, projektus ir veiklą, už kurią jie yra atsakingi. Šiuo tikslu jau pačiuose ankstyviausiuose parengiamuosiuose etapuose bendru mastu įtraukiamas Žmogiškųjų išteklių ir saugumo generalinis direktoratas, o IT sistemų atveju - vyriausiasis informacijos apsaugos pareigūnas.
6. Komisija prireikus bendradarbiauja su priimančiosios valstybės ir kitų valstybių narių kompetentingoms institucijoms bei kitomis ES institucijomis, agentūromis arba įstaigomis, kai įmanoma, atsižvelgdama į priemones, kurių tos institucijos ėmėsi arba planavo imtis siekdamos spręsti atitinkamo pavojaus saugumui problemą.
4 straipsnis
Pareiga laikytis nuostatų
1. Privaloma laikytis šio sprendimo ir jo įgyvendinimo taisyklių, taip pat įgaliotųjų darbuotojų nurodytų saugumo priemonių ir nurodymų.
2. Jei saugumo taisyklių nesilaikoma, gali būti pradėtos taikyti drausminės priemonės pagal Sutartis ir Tarnybos nuostatus, taip pat darbo sutartyse numatytos sankcijos ir (arba) teisiniai veiksmai pagal nacionalinius įstatymus ir kitus teisės aktus.
3 SKYRIUS
SAUGUMO UŽTIKRINIMAS
5 straipsnis
Įgaliotieji darbuotojai
1. Tik darbuotojai, kuriems Žmogiškųjų išteklių ir saugumo generalinio direktorato generalinis direktorius yra suteikęs asmeninį įgaliojimą, atsižvelgiant į jų einamas pareigas, gali gauti teisę imtis vienos arba kelių iš šių priemonių:
1)
nešiotis asmeninius ginklus;
2)
atlikti 13 straipsnyje nurodytus saugumo tyrimus;
3)
imtis 12 straipsnyje nurodytų saugumo priemonių, kaip nustatyta įgaliojime.
2. Šio straipsnio 1 dalyje nurodyti įgaliojimai suteikiami laikotarpiui, kuris neturi būti ilgesnis už laikotarpį, per kurį susijęs asmuo eina pareigas ar atlieka funkcijas, kurių pagrindu buvo suteiktas įgaliojimas. Įgaliojimai suteikiami laikantis 3 straipsnio 1 dalyje nustatytų galiojančių nuostatų.
3. Įgaliotiesiems darbuotojams šis sprendimas yra tarnybinis nurodymas, kaip apibrėžta Tarnybos nuostatų 21 straipsnyje.
6 straipsnis
Bendrosios saugumo priemonių nuostatos
1. Imdamasi saugumo priemonių, Komisija visų pirma, kiek praktiškai įmanoma, užtikrina, kad:
a)
susijusios valstybės narės paramos ar pagalbos būtų prašoma tik jei ta valstybė yra Europos Sąjungos valstybė narė arba - jei ji nėra narė - Europos žmogaus teisių konvencijos šalis, arba jei ji užtikrina teises, kurios yra bent jau lygiavertės šia konvencija užtikrinamoms teisėms;
b)
pagal Reglamento (EB) Nr. 45/2001 9 straipsnį informacija apie asmenį būtų perduodama tik tiems duomenų gavėjams (išskyrus Bendrijos institucijas ir įstaigas), kuriems nėra taikomi nacionaliniai teisės aktai, priimti vadovaujantis Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 95/46/EB (11);
c)
jei asmuo kelia grėsmę saugumui, tam asmeniui būtų taikomos bet kokios saugumo priemonės; tam asmeniui taip pat gali tekti padengti patirtas išlaidas. Minėtas saugumo priemones kitiems asmenims galima taikyti tik jei būtina kontroliuoti tiesioginę arba didelę grėsmę saugumui ir yra tenkinamos šios sąlygos:
a)
nėra galimybės imtis priemonių, kurios numatytos grėsmę saugumui keliančiam asmeniui, arba jos greičiausiai bus neveiksmingos;
b)
Komisija savo veiksmais negali kontroliuoti grėsmės saugumui arba negali to padaryti laiku;
c)
dėl tos priemonės nekyla neproporcingas pavojus kitam asmeniui ir jo teisėms.
2. Žmogiškųjų išteklių ir saugumo generalinio direktorato Saugumo direktoratas sudaro saugumo priemonių, dėl kurių gali prireikti teisėjo nutarties pagal valstybių narių, kuriose yra Komisijos patalpų, įstatymus ir kitus teisės aktus, sąrašą.
3. Žmogiškųjų išteklių ir saugumo generalinio direktorato Saugumo direktoratas gali kreiptis į rangovą, kad šis, vadovaujant ir prižiūrint Saugumo direktoratui, atliktų su saugumu susijusias užduotis.
7 straipsnis
Su asmenimis susijusios saugumo priemonės
1. Atsižvelgiant į saugumo ir saugos reikalavimus, Komisijos patalpose esantiems asmenims suteikiama tinkamo lygio apsauga.
2. Didelių pavojų saugumui atveju Žmogiškųjų išteklių ir saugumo generalinis direktoratas Komisijos nariams ar kitiems darbuotojams suteikia tiesioginę asmens apsaugą, jeigu grėsmės vertinimas parodė, kad tokia apsauga būtina siekiant užtikrinti jų saugą ir saugumą.
3. Didelių pavojų saugumui atveju Komisija gali nurodyti evakuoti savo patalpas.
4. Avarijų ar išpuolių Komisijos patalpose aukos gauna pagalbą.
5. Siekiant užtikrinti pavojų saugumui prevenciją ir kontrolę, įgaliotieji darbuotojai gali atlikti asmenų, kurie patenka į šio sprendimo taikymo sritį, patikrinimus, kad nustatytų, ar, tokiems asmenims leidus patekti į Komisijos patalpas arba prieiti prie jos informacijos, kyla grėsmė saugumui. Tuo tikslu, laikydamiesi Reglamento (EB) Nr. 45/2001 nuostatų ir 3 straipsnio 1 dalyje nurodytų nuostatų, atitinkami įgaliotieji darbuotojai gali:
a)
naudoti bet kokį Komisijai prieinamą informacijos šaltinį, atsižvelgdami į informacijos šaltinio patikimumą;
b)
tinkamai pagrįstais atvejais susipažinti su asmens byla arba Komisijos turimais joje dirbančių arba ketinamų įdarbinti asmenų arba rangovo darbuotojų duomenimis.
8 straipsnis
Su fiziniu saugumu ir turtu susijusios saugumo priemonės
1. Turto saugumas užtikrinamas taikant tinkamas fizines ir technines apsaugos priemones ir atitinkamas procedūras (toliau - fizinis saugumas), kuriomis sukuriama daugiasluoksnė sistema.
2. Priemonės gali būti patvirtinamos pagal šį straipsnį siekiant apsaugoti asmenis arba informaciją Komisijoje, taip pat apsaugoti turtą.
3. Fiziniam saugumui keliami šie tikslai:
-
užkirsti kelią smurto aktams, nukreiptiems prieš Komisijos narius arba asmenis, kurie patenka į šio sprendimo taikymo sritį,
-
užkirsti kelią neskelbtinos arba įslaptintos informacijos šnipinėjimui ir slaptam pasiklausymui,
-
užkirsti kelią vagystėms, vandalizmo aktams, sabotažui ir kitiems smurto veiksmams, kuriais siekiama gadinti ar naikinti Komisijos pastatus ir turtą,
-
sudaryti sąlygas tirti ir nagrinėti saugumo incidentus, be kita ko, tikrinant patekimo į patalpas ir išvykimo iš jų kontrolės žurnalų failus, apsauginių vaizdo stebėjimo sistemų (AVSS) duomenis, telefono skambučių įrašus ir panašius duomenis, kaip nurodyta šio sprendimo 22 straipsnio 2 dalyje, taip pat kitus informacijos šaltinius.
4. Fizinis saugumas apima:
-
prieigos suteikimo politiką, taikomą bet kuriam asmeniui ar transporto priemonei, kuriems būtina patekti į Komisijos patalpas, įskaitant automobilių stovėjimo aikšteles,
-
prieigos kontrolės sistemą, kurią sudaro apsaugos darbuotojai, techninė įranga ir priemonės, informacinės sistemos arba visų tų elementų derinys.
5. Siekiant užtikrinti fizinį saugumą, galima imtis šių veiksmų:
-
registruoti asmenų, transporto priemonių, prekių ir įrangos patekimą į Komisijos patalpas ir išvykimą iš jų,
-
tikrinti asmens tapatybę jos patalpose,
-
vaizdo arba techninėmis priemonėmis tikrinti transporto priemones, prekes ir įrangą,
-
užkirsti kelią leidimo neturintiems asmenims, transporto priemonėms ir prekėms patekti į Komisijos patalpas.
9 straipsnis
Su informacija susijusios saugumo priemonės
1. Informacijos saugumas susijęs su visa Komisijos tvarkoma informacija.
2. Siekiant užtikrinti informacijos saugumą, nepriklausomai nuo informacijos formos, skaidrumo, proporcingumo, atskaitomybės ir veiksmingumo principai derinami su būtinybe apsaugoti informaciją nuo neteisėtos prieigos prie jos, neteisėto jos naudojimo, atskleidimo, pakeitimo ar sunaikinimo.
3. Informacijos saugumo tikslas - apsaugoti jos konfidencialumą, vientisumą ir prieinamumą.
4. Todėl įslaptinant informacinius išteklius ir rengiant proporcingas saugumo priemones, procedūras bei standartus, įskaitant pavojų mažinančias priemones, pasitelkiami rizikos valdymo procesai.
5. Šie bendrieji principai, kuriais grindžiamas informacijos saugumas, visų pirma taikomi:
a)
Europos Sąjungos įslaptintai informacijai (toliau - ESĮI), t. y. bet kuriai informacijai arba medžiagai, kuriai suteikta ES slaptumo žyma ir kurią neteisėtai atskleidus galėtų būti padaryta tam tikro dydžio žala Europos Sąjungos arba vienos ar kelių valstybių narių interesams;
b)
neskelbtinai neįslaptintai informacijai, t. y. informacijai arba medžiagai, kurią Komisija privalo apsaugoti dėl Sutartyse ir priimtuose jų įgyvendinimo aktuose nustatytų teisinių prievolių ir (arba) dėl jos neskelbtinumo. Neskelbtina neįslaptinta informacija apima (bet neapsiriboja) informaciją ar medžiagą, kuriai taikoma tarnybinės paslapties saugojimo prievolė, kaip nurodyta SESV 339 straipsnyje, informaciją, kuri susijusi su interesais, saugomais Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1049/2001 (12) 4 straipsniu kartu su atitinkama Europos Sąjungos Teisingumo Teismo praktika, arba asmens duomenis, patenkančius į Reglamento (EB) Nr. 45/2001 taikymo sritį.
6. Neskelbtinai neįslaptintai informacijai taikomos jos tvarkymo ir saugojimo taisyklės. Ji teikiama tik tiems asmenims, kuriems „būtina žinoti“. Jei būtina, siekiant veiksmingai apsaugoti tokios informacijos konfidencialumą, ji pažymima slaptumo žyma ir jai taikomi Žmogiškųjų išteklių ir saugumo generalinio direktorato generalinio direktoriaus patvirtinti atitinkami jos tvarkymo nurodymai. Ryšių ir informacinėse sistemose tvarkoma arba laikoma tokia informacija taip pat yra saugoma laikantis Sprendimo C(2006) 3602 nuostatų, jo įgyvendinimo taisyklių ir atitinkamų standartų.
7. Bet kokiam asmeniui, neteisėtai atskleidusiam ar praradusiam ESĮI arba neskelbtiną neįslaptintą informaciją, kuri taip identifikuojama pagal jos tvarkymo ir laikymo taisykles, gali būti taikomos drausminės priemonės pagal Tarnybos nuostatus. Tos drausminės priemonės nedaro poveikio bet kokiems tolesniems valstybių narių kompetentingų nacionalinių institucijų teisiniams ar baudžiamojo proceso veiksmams pagal jų įstatymus ir kitus teisės aktus ir sutartinėms teisių gynimo priemonėms.
10 straipsnis
Su ryšių ir informacinėmis sistemomis susijusios saugumo priemonės
1. Visos Komisijos naudojamos ryšių ir informacinės sistemos (toliau - RIS) atitinka Komisijos informacinių sistemų saugumo politiką, nustatytą Sprendime C(2006) 3602, jo įgyvendinimo taisyklėse ir atitinkamuose saugumo standartuose.
2. Komisijos tarnybos, turinčios, administruojančios ar valdančios RIS, kitoms Sąjungos institucijoms, agentūroms, įstaigoms arba kitoms organizacijoms suteikia prieigą prie tų sistemų tik jei tos Sąjungos institucijos, agentūros, įstaigos arba kitos organizacijos gali pagrįstai patikinti, kad jų IT sistemos apsaugotos lygiu, atitinkančiu Komisijos informacinių sistemų saugumo politiką, nustatytą Sprendime C(2006) 3602, jo įgyvendinimo taisyklėse ir atitinkamuose saugumo standartuose. Komisija stebi, kaip laikomasi reikalavimų, o rimto jų pažeidimo atveju arba jei jų ir toliau nesilaikoma, turi teisę uždrausti prieigą.
11 straipsnis
Kibernetinio saugumo teismo ekspertizė
Žmogiškųjų išteklių ir saugumo generalinis direktoratas visų pirma yra atsakingas už techninės teismo ekspertizės atlikimą bendradarbiaujant su kompetentingais Komisijos padaliniais, kai atliekami 13 straipsnyje nurodyti saugumo tyrimai, susiję su kontržvalgyba, duomenų nutekėjimu, kibernetiniais išpuoliais ir informacinių sistemų saugumu.
12 straipsnis
Su asmenimis ir objektais susijusios saugumo priemonės
1. Siekiant užtikrinti saugumą Komisijoje ir užkirsti kelią pavojams bei juos kontroliuoti, pagal 5 straipsnį įgalioti darbuotojai, vadovaudamiesi 3 straipsnyje nustatytais principais, imasi, be kita ko, vienos ar kelių iš šių apsaugos priemonių:
a)
incidentų ar elgesio, dėl kurių gali būti pradėtos administracinės, drausminės, civilinės ar baudžiamosios procedūros, atveju užtikrina įvykio vietos ir įrodymų, įskaitant patekimo į patalpas ir išvykimo iš jų kontrolės žurnalų failus ir AVSS vaizdinę medžiagą, apsaugą;
b)
ribotų priemonių, susijusių su asmenimis, keliančiais grėsmę saugumui, įskaitant nurodymą asmenims palikti Komisijos patalpas, asmenų palydėjimą iš Komisijos patalpų, draudimą asmenims patekti į Komisijos patalpas tam tikru laikotarpiu, kuris nustatomas remiantis kriterijais, nustatytinais įgyvendinimo taisyklėse;
c)
ribotų priemonių, susijusių su grėsmę saugumui keliančiais objektais, įskaitant objektų perkėlimą, konfiskavimą ir šalinimą;
d)
Komisijos patalpų, įskaitant čia esančius biurus, kratų;
e)
RIS ir įrangos, telefonų ir telekomunikacijų srauto duomenų, registracijos failų, vartotojų paskyrų ir kt. patikrų;
f)
kitų panašaus poveikio specialių saugumo priemonių, kuriomis siekiama pavojų saugumui prevencijos arba kontrolės, visų pirma atsižvelgiant į Komisijos, kaip savininkės ar darbdavės, teises pagal galiojančius nacionalinius įstatymus.
2. Esant išskirtinėms aplinkybėms, Žmogiškųjų išteklių ir saugumo generalinio direktorato Saugumo direktorato personalo nariai, įgalioti pagal 5 straipsnį, gali imtis visų būtinų skubių priemonių, griežtai laikydamiesi 3 straipsnyje išdėstytų principų. Po to, kai buvo imtasi tų priemonių, jie kuo skubiau apie tai informuoja Saugumo direktorato direktorių, kuris Žmogiškųjų išteklių ir saugumo generalinio direktorato generalinio direktoriaus prašo atitinkamo įgaliojimo, kuriuo patvirtinamos priemonės, kurių buvo imtasi, ir suteikiamas leidimas bet kokiems tolesniems veiksmams, taip pat prireikus palaiko ryšį su kompetentingomis nacionalinėmis institucijomis.
3. Saugumo priemonės pagal šį straipsnį dokumentais įforminamos tada, kai jų imamasi, arba - tiesioginio pavojaus ar krizinės situacijos atveju - per protingą terminą po to, kai jų buvo imtasi. Pastaruoju atveju į dokumentus taip pat turi būti įtraukti elementai, kuriais remiantis įvertinta, ar būta tiesioginio pavojaus arba krizinės situacijos. Šie dokumentai gali būti glausti, tačiau turėtų būti sudaryti taip, kad asmuo, kuriam taikyta priemonė, galėtų pasinaudoti savo teisėmis į gynybą ir asmens duomenų apsaugą pagal Reglamentą (EB) Nr. 45/2001 ir kad būtų sudarytos sąlygos patikrinti priemonės teisėtumą. Informacija apie personalo nariui skirtas konkrečias saugumo priemones nėra jo asmens bylos dalis.
4. Imdamasi saugumo priemonių pagal b punktą, Komisija taip pat užtikrina, kad susijusiam asmeniui būtų suteikiama galimybė susisiekti su advokatu arba patikėtiniu ir būti informuotam apie teisę kreiptis į Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūną.
13 straipsnis
Tyrimai
1. Nedarant poveikio Tarnybos nuostatų 86 straipsniui ir IX priedui ir bet kokiam specialiam Komisijos ir EIVT susitarimui, pavyzdžiui, 2014 m. gegužės 28 d. Europos Komisijos Žmogiškųjų išteklių ir saugumo generalinio direktorato ir Europos išorės veiksmų tarnybos pasirašytam susitarimui dėl rūpestingumo pareigos Komisijos darbuotojų Sąjungos delegacijose atžvilgiu, saugumo tyrimai gali būti atliekami:
a)
incidentų, turinčių įtakos saugumui Komisijoje, įskaitant įtariamą nusikalstamą veiką, atveju;
b)
neskelbtinos neįslaptintos informacijos, ESĮI arba Euratomo įslaptintos informacijos galimo nutekėjimo, netinkamo naudojimo arba neteisėto atskleidimo atveju;
c)
kontržvalgybos ir kovos su terorizmu aplinkybėmis;
d)
rimtų kibernetinių incidentų atveju.
2. Sprendimą atlikti saugumo tyrimą priima Žmogiškųjų išteklių ir saugumo generalinio direktorato generalinis direktorius; jis taip pat gauna tyrimo ataskaitą.
3. Saugumo tyrimus atlieka tik paskirti Žmogiškųjų išteklių ir saugumo generalinio direktorato personalo nariai, tinkamai įgalioti pagal 5 straipsnį.
4. Įgaliotieji darbuotojai naudojasi su saugumo tyrimu susijusiomis teisėmis savarankiškai, kaip nurodyta įgaliojime, ir turi 12 straipsnyje išvardytas teises.
5. Įgaliotieji darbuotojai, turintys kompetenciją atlikti saugumo tyrimus, gali rinkti informaciją iš visų prieinamų šaltinių, susijusių su bet kokiomis administracinėmis ar baudžiamosiomis veikomis, kurios vykdytos Komisijos patalpose arba kuriose kaip tokių veikų aukos arba vykdytojai dalyvavo 2 straipsnio 3 dalyje nurodyti asmenys.
6. Žmogiškųjų išteklių ir saugumo generalinis direktoratas prireikus apie tai informuoja priimančiosios valstybės narės arba bet kurios kitos susijusios valstybės narės kompetentingas institucijas, visų pirma, jei per tyrimą nustatyta įvykdytos nusikalstamos veikos požymių. Atsižvelgdamas į tai, Žmogiškųjų išteklių ir saugumo generalinis direktoratas (jei tinka arba būtina) gali teikti paramą priimančiosios valstybės narės arba bet kurios kitos susijusios valstybės narės institucijoms.
7. Rimtų kibernetinių incidentų atveju Informatikos generalinis direktoratas glaudžiai bendradarbiauja su Žmogiškųjų išteklių ir saugumo generaliniu direktoratu, kad padėtų spręsti visus techninius klausimus. Žmogiškųjų išteklių ir saugumo generalinis direktoratas, konsultuodamasis su Informatikos generaliniu direktoratu, nusprendžia, jei tikslinga, informuoti priimančiosios valstybės arba bet kurios kitos susijusios valstybės narės kompetentingas institucijas. Teikiant paramą kitoms susijusioms ES institucijoms ir agentūroms, naudojamasi Europos institucijų, įstaigų ir agentūrų Kompiuterinių incidentų tyrimo tarnybos (CERT-ES) incidentų koordinavimo paslaugomis.
8. Saugumo tyrimai įforminami dokumentais.
14 straipsnis
Kompetencijos sričių, susijusių su saugumo tyrimais ir kitų rūšių tyrimais, atskyrimas
1. Jei Žmogiškųjų išteklių ir saugumo generalinio direktorato Saugumo direktoratas atlieka 13 straipsnyje nurodytus saugumo tyrimus ir jei šie tyrimai patenka į Europos kovos su sukčiavimu tarnybos (OLAF) arba Komisijos tyrimų ir drausmės tarnybos (IDOC) kompetencijos sritį, jis iškart užmezga ryšį su tomis įstaigomis, visų pirma tam, kad nebūtų pakenkta tolesniems OLAF arba IDOC veiksmams. Žmogiškųjų išteklių ir saugumo generalinio direktorato Saugumo direktoratas prireikus kviečia OLAF arba IDOC dalyvauti atliekant tyrimą.
2. 13 straipsnyje nurodyti saugumo tyrimai nedaro poveikio OLAF ir IDOC įgaliojimams, nustatytiems tas įstaigas reglamentuojančiose taisyklėse. Atliekant OLAF ar IDOC inicijuotus tyrimus, Žmogiškųjų išteklių ir saugumo generalinio direktorato Saugumo direktorato gali būti paprašyta teikti techninę pagalbą.
3. Žmogiškųjų išteklių ir saugumo generalinio direktorato Saugumo direktorato gali būti paprašyta padėti OLAF darbuotojams patekti į Komisijos patalpas pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 883/2013 (13) 3 straipsnio 5 dalį ir 4 straipsnio 4 dalį, kad jiems būtų sudarytos sąlygos atlikti savo užduotis. Saugumo direktoratas apie tokius pagalbos prašymus informuoja Generalinį sekretorių ir Žmogiškųjų išteklių ir saugumo generalinio direktorato generalinį direktorių arba, jei toks tyrimas atliekamas Komisijos patalpose, kuriuose yra jos narių arba Generalinis sekretorius, Komisijos pirmininką ir už žmogiškuosius išteklius atsakingą Komisijos narį.
4. Nedarant poveikio Tarnybos nuostatų 22a straipsniui, jei bylą galima priskirti tiek Žmogiškųjų išteklių ir saugumo generalinio direktorato Saugumo direktorato, tiek IDOC kompetencijos sričiai, Saugumo direktoratas, pagal 13 straipsnį pranešdamas apie tai Žmogiškųjų išteklių generaliniam direktoriui, kuo ankstesniu etapu informuoja, ar yra priežasčių, dėl kurių į šią bylą reikėtų įtraukti IDOC. Laikoma, kad toks etapas pasiektas, kai išnyksta tiesioginė grėsmė saugumui. Sprendimą šiuo klausimu priima Žmogiškųjų išteklių ir saugumo generalinio direktorato generalinis direktorius.
5. Jei bylą galima priskirti tiek Žmogiškųjų išteklių ir saugumo generalinio direktorato Saugumo direktorato, tiek OLAF kompetencijos sričiai, Saugumo direktoratas nedelsdamas praneša apie tai Žmogiškųjų išteklių ir saugumo generalinio direktorato generaliniam direktoriui ir kuo ankstesniu etapu informuoja apie tai OLAF generalinį direktorių. Laikoma, kad toks etapas pasiektas, kai išnyksta tiesioginė grėsmė saugumui.
15 straipsnis
Saugumo patikrinimai
1. Žmogiškųjų išteklių ir saugumo generalinis direktoratas vykdo saugumo patikrinimus siekdamas nustatyti, ar Komisijos tarnybos ir asmenys laikosi šio sprendimo ir jo įgyvendinimo taisyklių, ir parengti rekomendacijas, kai manoma, kad tai būtina.
2. Žmogiškųjų išteklių ir saugumo generalinis direktoratas prireikus vykdo saugumo patikrinimus, saugumo stebėseną arba vertinamuosius vizitus, kad patikrintų, ar remiantis saugumo taisyklėmis, normomis ir standartais, kurie yra bent jau lygiaverčiai Komisijos taisyklėms, yra tinkamai užtikrinamas Komisijos darbuotojų, turto ir informacijos saugumas, už kurį atsako kitos Sąjungos institucijos, agentūros ar įstaigos, taip pat valstybės narės, trečiosios valstybės ar tarptautinės organizacijos. Prireikus, laikantis geranoriško administracijų bendradarbiavimo principo, į minėtus saugumo patikrinimus taip pat įtraukiami patikrinimai, atliekami tada, kai įslaptinta informacija keičiamasi su kitomis Sąjungos institucijomis, įstaigomis ir agentūromis, taip pat valstybėmis narėmis, trečiosiomis valstybėmis ar tarptautinėmis organizacijomis.
3. Komisijos darbuotojų Sąjungos delegacijose atžvilgiu šis straipsnis įgyvendinamas mutatis mutandis, nedarant poveikio bet kokiam specialiam Komisijos ir EIVT susitarimui, pavyzdžiui, 2014 m. gegužės 28 d. Europos Komisijos Žmogiškųjų išteklių ir saugumo generalinio direktorato ir Europos išorės veiksmų tarnybos pasirašytam susitarimui dėl rūpestingumo pareigos Komisijos darbuotojų Sąjungos delegacijose atžvilgiu.
16 straipsnis
Parengties lygiai ir krizinių situacijų valdymas
1. Žmogiškųjų išteklių ir saugumo generalinis direktoratas atsako už tai, kad būtų parengtos parengties lygių priemonės, tinkamos grėsmėms ir incidentams, turintiems įtakos saugumui Komisijoje, numatyti ir reaguoti į juos, taip pat už priemones, būtinas krizinėms situacijoms valdyti.
2. 1 dalyje nurodytos parengties lygių priemonės atitinka grėsmės saugumui lygį. Parengties lygiai nustatomi glaudžiai bendradarbiaujant su kitų Sąjungos institucijų, agentūrų ir įstaigų, taip pat valstybės (-ių) narės (-ių), kurioje (-se) yra Komisijos patalpų, kompetentingomis tarnybomis.
3. Žmogiškųjų išteklių ir saugumo generalinis direktoratas yra parengties lygių ir krizinių situacijų valdymo ryšių punktas.
4 SKYRIUS
ORGANIZACINĖ STRUKTŪRA
17 straipsnis
Bendroji Komisijos tarnybų atsakomybė
1. Šiame sprendime nurodyta Komisijos atsakomybė tenka Žmogiškųjų išteklių ir saugumo generaliniam direktoratui, kuriam vadovauja ir už kurį atsako už saugumą atsakingas Komisijos narys.
2. Specialios su kibernetiniu saugumu susijusios priemonės nustatytos Sprendime (2006) 3602.
3. Atsakomybė už šio sprendimo ir jo įgyvendinimo taisyklių įgyvendinimą ir už kasdienį jų laikymąsi gali būti perduota kitiems Komisijos padaliniams, jeigu decentralizuotas saugumo užtikrinimas yra daug veiksmingesnis ir padeda sutaupyti daug išlaidų arba laiko dėl, pavyzdžiui, atitinkamų tarnybų geografinės padėties.
4. Jei taikoma 3 dalis, Žmogiškųjų išteklių ir saugumo generalinis direktoratas ir prireikus Informatikos generalinis direktoratas sudaro su atskirais Komisijos padaliniais susitarimus, kuriais nustatomos aiškios funkcijos ir atsakomybė už saugumo politikos įgyvendinimą ir stebėjimą.
18 straipsnis
Žmogiškųjų išteklių ir saugumo generalinis direktoratas
1. Žmogiškųjų išteklių ir saugumo generalinis direktoratas visų pirma atsako už:
1)
Komisijos saugumo politikos, įgyvendinimo taisyklių ir saugumo pranešimų rengimą;
2)
informacijos rinkimą siekiant įvertinti grėsmes ir pavojus saugumui ir visus aspektus, kurie gali turėti įtakos saugumui Komisijoje;
3)
kovos su elektroniniu sekimu priemonių ir visų Komisijos darbo vietų apsaugos užtikrinimą, deramai atsižvelgiant į grėsmės vertinimus ir Komisijos interesus pažeidžiančios neteisėtos veiklos įrodymus;
4)
pagalbos tarnybos veiklą 24 valandas per parą/7 dienas per savaitę, Komisijos tarnyboms ir darbuotojams kreipiantis bet kokiu su sauga ir saugumu susijusiu klausimu;
5)
saugumo priemonių, kuriomis siekiama mažinti grėsmes saugumui, įgyvendinimą ir tinkamų RIS kūrimą bei priežiūrą siekiant tenkinti Komisijos veiklos poreikius, visų pirma šiose srityse: fizinės prieigos kontrolės, saugumo leidimų administravimo ir neskelbtinos informacijos bei ES įslaptintos informacijos tvarkymo;
6)
informuotumo didinimą, treniruočių ir pratybų organizavimą, mokymų ir konsultacijų visais saugumo Komisijoje klausimais teikimą siekiant puoselėti saugumo kultūrą ir burti personalą, kuris būtų tinkamai parengtas saugumo srityje.
2. Žmogiškųjų išteklių ir saugumo generalinis direktoratas, nedarydamas poveikio kitų Komisijos tarnybų kompetencijai ir atsakomybei, užtikrina išorės ryšių palaikymą:
1)
su kitų Sąjungos institucijų, agentūrų ir įstaigų saugumo padaliniais - klausimais, susijusiais su asmenų, turto ir informacijos saugumu Komisijoje;
2)
su valstybių narių, trečiųjų šalių ir tarptautinių organizacijų bei įstaigų saugumo, žvalgybos ir grėsmės vertinimo tarnybomis, įskaitant nacionalines saugumo institucijas, - klausimais, turinčiais įtakos asmenų, turto ir informacijos saugumui Komisijoje;
3)
su policija ir kitomis pagalbos tarnybomis - visais įprastais ar kritiniais klausimais, turinčiais įtakos Komisijos saugumui;
4)
su kitų Sąjungos institucijų, agentūrų ir įstaigų, taip pat valstybių narių ir trečiųjų šalių saugumo institucijomis reaguojant į kibernetinius išpuolius, kurie galėtų daryti poveikį saugumui Komisijoje;
5)
dėl žvalgybos informacijos, susijusios su terorizmo ir šnipinėjimo veiklos keliama grėsme saugumui Komisijoje, gavimo, vertinimo ir sklaidos;
6)
dėl klausimų, susijusių su įslaptinta informacija, kaip nurodyta išsamiau Komisijos sprendime (ES, Euratomas) 2015/444 (14).
3. Žmogiškųjų išteklių ir saugumo generalinis direktoratas atsako už saugų pagal šį straipsnį vykdomą informacijos perdavimą, įskaitant asmens duomenų perdavimą.
19 straipsnis
Komisijos saugumo ekspertų grupė (ComSEG)
Įsteigiama Komisijos saugumo ekspertų grupė, kuriai suteikiami įgaliojimai prireikus patarti Komisijai klausimais, susijusiais su jos vidaus saugumo politika ir ypač ES įslaptintos informacijos apsauga.
20 straipsnis
Vietos saugumo pareigūnai (VSP)
1. Kiekvienas Komisijos padalinys ar kabinetas skiria vietos saugumo pareigūną (VSP), kuris veikia kaip pagrindinis tarnybos asmuo ryšiams su Žmogiškųjų išteklių ir saugumo generaliniu direktoratu visais saugumo Komisijoje klausimais. Jei tikslinga, gali būti skiriamas vienas ar daugiau VSP pavaduotojų. VSP turi būti pareigūnas arba laikinasis darbuotojas.
2. Kaip pagrindinis savo Komisijos padalinio ar kabineto asmuo ryšiams saugumo klausimais, vietos saugumo pareigūnas Žmogiškųjų išteklių ir saugumo generaliniam direktoratui ir savo vadovybei ataskaitas saugumo savo Komisijos padalinyje klausimais teikia reguliariai, o apie saugumo incidentus, įskaitant atvejus, kai galėjo būti atskleista ESĮI arba neskelbtina neįslaptinta informacija, praneša nedelsiant.
3. Jei klausimai yra susiję su ryšių ir informacinių sistemų saugumu, VSP palaiko ryšius su savo Komisijos padalinio vietos informatikos saugumo pareigūnu (VISP), kurio funkcijos ir pareigos nustatytos Sprendime C(2006) 3602.
4. VSP prisideda prie saugumo mokymų ir informuotumo saugumo klausimais didinimo veiklos, skirtos konkretiems Komisijos padalinyje dirbančių darbuotojų, rangovų ir kitų asmenų poreikiams tenkinti.
5. Didelių ar tiesioginių pavojų saugumui arba ekstremaliųjų situacijų atvejais Žmogiškųjų išteklių ir saugumo generalinio direktorato prašymu vietos saugos pareigūnui gali būti skiriamos konkrečios užduotys. Žmogiškųjų išteklių ir saugumo generalinis direktoratas apie tas konkrečias užduotis informuoja VSP vietos generalinio direktorato generalinį direktorių arba žmogiškųjų išteklių direktorių.
6. VSP pareigos nedaro poveikio vietos informatikos saugumo pareigūnų (VISP), sveikatos ir saugos vadovų ir registracijos kontrolės pareigūnų (RKP) funkcijoms bei pareigoms arba bet kokioms kitoms pareigybėms, kurioms tenka su saugumu ar sauga susijusi atsakomybė. VSP palaiko su jais ryšius tam, kad būtų užtikrintas nuoseklus ir darnus požiūris į saugumą ir sklandus keitimasis informacija saugumo Komisijoje klausimais.
7. Teikdamas informaciją tiesioginei vadovybei, VSP tiesiogiai bendrauja su savo generaliniu direktoriumi arba tarnybos vadovu. VSP turi saugumo leidimą susipažinti su ESĮI, pažymėta bent jau „SECRET UE/ES SECRET“ lygio slaptumo žyma.
8. Kad būtų skatinamas keitimasis informacija ir geriausios praktikos pavyzdžiais, Žmogiškųjų išteklių ir saugumo generalinis direktoratas ne rečiau kaip du kartus per metus rengia VSP konferencijas. VSP dalyvavimas šiose konferencijose privalomas.
5 SKYRIUS
ĮGYVENDINIMAS
21 straipsnis
Įgyvendinimo taisyklės ir saugumo pranešimai
1. Prireikus, visapusiškai laikantis vidaus darbo tvarkos taisyklių, šio sprendimo įgyvendinimo taisyklės priimamos atskiru Komisijos sprendimu dėl įgaliojimų suteikimo už saugumo reikalus atsakingam Komisijos nariui.
2. Gavęs įgaliojimus pagal pirmiau minėtą Komisijos sprendimą, už saugumo reikalus atsakingas Komisijos narys gali rengti saugumo pranešimus, kuriuose nustatomos saugumo gairės ir geriausios praktikos pavyzdžiai šio sprendimo ir jo įgyvendinimo taisyklių taikymo srityje.
3. Visapusiškai laikydamasi vidaus darbo tvarkos taisyklių, Komisija pirmoje ir antroje šio straipsnio dalyse minėtas užduotis atskiru sprendimu dėl įgaliojimų perdavimo gali pavesti Žmogiškųjų išteklių ir saugumo generalinio direktorato generaliniam direktoriui.
6 SKYRIUS
KITOS IR BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
22 straipsnis
Asmens duomenų tvarkymas
1. Asmens duomenis, būtinus šiam sprendimui įgyvendinti, Komisija tvarko pagal Reglamentą (EB) Nr. 45/2001.
2. Nepaisant priemonių, kurios šio sprendimo priėmimo momentu jau yra vykdomos ir apie kurias pranešta Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnui (15), bet kokiai priemonei, susijusiai su asmens duomenų (pavyzdžiui, duomenų, susijusių su patekimo į patalpas ir išvykimo iš jų registracijos žurnalais, AVSS įrašais, telefono skambučių budinčioms tarnyboms ir išsiuntimo centrams įrašais ir panašiais duomenimis, kurių reikia saugumo arba atsako į krizę tikslais) tvarkymu pagal šį sprendimą taikomos 21 straipsnyje nurodytos įgyvendinimo taisyklės, kuriomis nustatomos tinkamos duomenų subjektų apsaugos priemonės.
3. Žmogiškųjų išteklių ir saugumo generalinio direktorato generalinis direktorius yra atsakingas už bet kokio asmens duomenų tvarkymo, vykdomo įgyvendinant šį sprendimą, saugumą.
4. Tos įgyvendinimo taisyklės ir procedūros priimamos pasikonsultavus su duomenų apsaugos pareigūnu ir Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnu pagal Reglamentą (EB) Nr. 45/2001.
23 straipsnis
Skaidrumas
Apie šį sprendimą ir jo įgyvendinimo taisykles informuojami Komisijos darbuotojai ir visi asmenys, kuriems jie taikomi.
24 straipsnis
Ankstesnių sprendimų panaikinimas
Sprendimas (94) 2129 panaikinamas.
25 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Priimta Briuselyje 2015 m. kovo 13 d.