РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 282/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 11 март 2014 година
за създаване на Трета програма за действие на Съюза в областта на здравето (2014-2020 г.) и за отмяна на Решение № 1350/2007/ЕО
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 168, параграф 5 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
В съответствие с член 168 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) при определянето и изпълнението на всички политики и дейности на Съюза трябва да се осигурява високо равнище на закрила на човешкото здраве. Съюзът трябва да допълва и подкрепя националните здравни политики, да насърчава сътрудничеството между държавите членки и координирането на техните програми, като се съобразява изцяло с отговорностите на държавите членки за определянето на техните здравни политики и организирането и предоставянето на здравни услуги и медицински грижи.
(2)
Необходими са непрестанни усилия, за да се изпълнят изискванията, определени в член 168 ДФЕС. Подкрепата за постигане на добро здраве на равнището на Съюза е също така неразделна част от „Европа 2020: стратегия за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж“ („стратегията „Европа 2020“). Запазването на здравето и активността на хората за по-дълго време и предоставянето на възможност да участват активно в полагането на грижи за собственото си здраве ще имат цялостен положителен ефект върху здравето, включително намаляване на неравенството по отношение на здравето, и ще се отразят благоприятно на качеството на живот, производителността и конкурентоспособността, като едновременно с това ще намалят натиска върху националните бюджети. Подкрепата и отчитането на иновациите, които оказват въздействие върху здравния сектор, спомагат за посрещане на предизвикателството за постигане на устойчивост в този сектор в контекста на демографските промени, като за да се постигнат целите за „приобщаващ растеж“, е важно да се работи за намаляване на неравенството по отношение на здравето. В този контекст е целесъобразно да се създаде Третата програма за действие на Съюза в областта на здравето (2014-2020 г.) („Програмата“).
(3)
Съгласно определението на Световната здравна организация (СЗО) „здравето е състояние на пълно физическо, психическо и социално благополучие, а не само отсъствие на заболяване или недъг“. С цел да се подобри здравето на населението в Съюза и да се намали неравенството по отношение на здравето, е особено важно да се обръща внимание не само на физическото здраве. Според СЗО проблемите, свързани с психичното здраве, съставляват почти 40 % от годините на живот, прекарани с увреждане. Проблемите, свързани с психичното здраве, са също така разнообразни, дълготрайни и водещи до дискриминация, като допринасят значително за неравенството по отношение на здравето. Освен това икономическата криза засяга факторите, определящи психичното здраве, тъй като защитните фактори са отслабени, а рисковите фактори се засилват.
(4)
Предходните програми за действие на Общността в областта на общественото здраве (2003-2008 г.) и в областта на здравето (2008-2013 г.), приети съответно с решения № 1786/2002/ЕО (4) и № 1350/2007/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5) („предходните програми за здравето“), получиха положителна оценка като довели до редица значими резултати и подобрения. Новата програма следва да се основава на постиженията на предходните програми за здравето. В нея следва също да се вземат предвид препоръките от извършените външни одити и оценки, по-специално препоръките на Сметната палата в специалния ѝ доклад № 2/2009, съгласно които за периода след 2013 г. Европейският парламент, Съветът и Комисията следва да преразгледат обхвата на дейностите на Съюза в областта на общественото здраве, както и подхода към предоставянето на финансиране от Съюза в тази област. Това следва да бъде направено, като се вземат предвид наличните бюджетни средства и съществуването на други механизми за сътрудничество като начин за улесняване на сътрудничеството и обмена на информация между заинтересованите страни в цяла Европа.
(5)
В съответствие с целите на стратегията „Европа 2020“ Програмата следва да се насочи към набор от добре определени цели и действия с явна и доказана добавена стойност на Съюза, а подкрепата да се съсредоточи върху по-малък брой дейности в приоритетни области. В съответствие с принципа на субсидиарност особено внимание следва да бъде отделено на области, в които явно има въпроси от трансгранично естество или въпроси, свързани с вътрешния пазар, или в които сътрудничеството на равнището на Съюза води до значителни предимства и до повишаване на ефективността.
(6)
Програмата следва да е средство за насърчаване на дейности в областите, в които има добавена стойност за Съюза, която е видна от: обмен на добри практики между държавите членки; оказване на подкрепа на мрежи за обмен на знания или взаимно обучаване; търсене на решения на трансграничните заплахи с цел намаляване на рисковете и ограничаване на последиците от тях; разрешаване на определени въпроси във връзка с вътрешния пазар, по отношение на които Съюзът разполага с необходимата легитимност, за да осигури висококачествени решения във всички държави членки; отключване на потенциала за иновации в здравния сектор; действия, които могат да доведат до създаване на система от целеви показатели, която да позволи информирано вземане на решения на равнището на Съюза; повишаване на ефикасността, като се избегне пилеене на ресурси поради дублиране и се оптимизира използването на финансовите ресурси.
(7)
Изпълнението на Програмата следва да бъде изцяло съобразено с отговорностите на държавите членки по определянето на тяхната здравна политика, както и по организирането и предоставянето на здравни услуги и медицински грижи.
(8)
В Европейския здравен доклад за 2009 г. на СЗО се констатира наличието на възможности за увеличаване на инвестициите в общественото здравеопазване и системите за здравеопазване. В това отношение държавите членки се насърчават да отредят приоритетно място в националните си програми на подобряването на здравето и да се ползват от по-добра осведоменост за възможностите за финансиране от Съюза в областта на здравето. Затова с Програмата следва да се улеснява възприемането на резултатите от нея в националните здравни политики.
(9)
Иновациите в здравния сектор следва да се разглеждат като стратегия в областта на общественото здравеопазване, която не се ограничава до технологичен напредък по отношение на продукти и услуги. Насърчаването на иновациите във връзка с мерките в сферата на общественото здравеопазване, стратегиите за профилактика, управлението на системите за здравеопазване и организацията и предоставянето на здравни услуги и медицински грижи, включително мерките за промоция на здравето и профилактика на болестите, може да подобри резултатите в общественото здравеопазване, да повиши качеството на грижите за пациентите и да отговори на незадоволени потребности, като същевременно насърчи конкурентоспособността на заинтересованите страни, както и да подобри икономическата ефективност и устойчивостта на здравните услуги и медицинските грижи. Поради това Програмата следва да улеснява възприемането на доброволна основа на иновации в здравния сектор, като се вземат предвид общите ценности и принципи на системите за здравеопазване в Европейския съюз, както е изложено в заключенията на Съвета от 2 юни 2006 г. (6).
(10)
Особено в условията на икономическа криза Програмата следва да допринася за преодоляване на неравенството по отношение на здравето и утвърждаването на справедливост и солидарност чрез действия по различните цели и чрез насърчаване и улесняване на обмена на добри практики.
(11)
Съгласно членове 8 и 10 ДФЕС Съюзът трябва да насърчава равенството между мъжете и жените и да се стреми към борба с дискриминацията. Съответно Програмата следва да насърчава отразяване на целите за равенство между половете и за недопускане на дискриминация във всички действия по нея.
(12)
Необходимо е пациентите да получат възможност, наред с другото и чрез повишаване на здравната грамотност, за по-активно отношение към своето здраве и грижите за него, за предотвратяване на лошото здравословно състояние и за информиран избор. Следва да се подобри прозрачността на здравните дейности и системите за здравеопазване, както и наличието на надеждна, независима и лесна за ползване информация, предназначена за пациентите. Здравните специалисти следва да бъдат информирани чрез обратна връзка от пациентите и комуникация с тях. От първостепенно значение е да се оказва подкрепа за държавите членки, организациите на пациенти и заинтересованите страни, която да се координира на равнището на Съюза, за да се помогне по ефективен начин на пациентите, по-специално на страдащите от редки заболявания, да се възползват от възможностите за трансгранично здравно обслужване.
(13)
От основно значение за ефикасността на системите за здравеопазване и за безопасността на пациентите е да се намали тежестта, породена от устойчиви на лекарства инфекции и инфекции, свързани със здравното обслужване, и да се осигурят ефективни антимикробни средства. Програмата следва да подпомага постоянните усилия за подобряване на методите на анализ за откриване и предотвратяване на антимикробната резистентност и за усъвършенстване на съвместната работа между всички участници в здравното обслужване, включително ветеринарния сектор, във връзка с действията по отношение на антимикробната резистентност.
(14)
В контекста на застаряването на населението правилно насочените инвестиции за промоция на здравето и профилактика на болестите могат да увеличат продължителността на живота в добро здраве и по този начин да дадат възможност на по-възрастните хора да се радват на здраве и активен живот с напредване на възрастта. Над 80 % от случаите на преждевременна смърт в Съюза се дължат на хронични заболявания. Програмата следва да открива, разпространява и насърчава възприемането на основани на доказателства и добри практики за прилагане на икономически ефективни мерки за промоция на здравето и профилактика на болестите, съсредоточени по-специално върху основни рискови фактори, като тютюнопушенето, приемането на наркотици, вредната употреба на алкохол и нездравословните хранителни навици, затлъстяването и липсата на физическа активност, както и върху ХИВ/СПИН, туберкулозата и хепатита. Ефективната профилактика би допринесла за повишаването на финансовата устойчивост на системите за здравеопазване. Като действа в отчитаща особеностите на половете рамка, Програмата следва да допринася за профилактиката на болестите във всичките ѝ аспекти (първична, вторична и третична профилактика) и през целия живот на гражданите на Съюза, за промоцията на здравето и за създаването на среда, благоприятстваща здравословен начин на живот, като се отчитат действащите социални и свързаните със заобикалящата среда фактори, както и въздействието на някои увреждания върху здравето.
(15)
С цел да се сведат до минимум последиците за общественото здравеопазване от трансгранични заплахи за здравето, посочени в Решение № 1082/2013/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (7), които могат да варират от масовo замърсяване, причинено от инциденти с химични вещества, до пандемии, като например причинените неотдавна от E. Coli, грипния щам H1N1 или ТОРС (тежък остър респираторен синдром), или ефектите върху здравето от нарастващото движение на населението, Програмата следва да подпомага създаването и поддържането на стабилни механизми и инструменти за откриване, оценка и овладяване на сериозни трансгранични заплахи за здравето. Поради естеството на тези заплахи Програмата следва да подкрепя координираните мерки в областта на общественото здравеопазване на равнището на Съюза за справяне с различни аспекти на трансграничните заплахи за здравето въз основа на подготвеност и планиране на ответни действия, на обстойна и достоверна оценка на риска и стабилна рамка за управление на риска и на кризи. В този контекст е важно Програмата да се ползва от предимствата на взаимното допълване с работната програма на Европейския център за профилактика и контрол върху заболяванията, създаден с Регламент (ЕО) № 851/2004 на Европейския парламент и на Съвета (8), в борбата със заразните болести и взаимното допълване с дейностите, подпомагани от програмите на Съюза в областта на научните изследвания и иновациите. Следва да бъдат положени специални усилия за осигуряване на съгласуваност и полезно взаимодействие между Програмата и работата в световен мащаб в сферата на здравеопазването, извършвана в рамките на други програми и инструменти на Съюза, насочени по-специално към борбата с грипа, ХИВ/СПИН, туберкулозата и други трансгранични заплахи за здравето в трети държави.
(16)
Следва да е възможно действията по Програмата да могат обхванат и трансгранични заплахи за здравето, причинени от биологични и химични инциденти и от изменението на околната среда и климата. Както се посочва в съобщението на Комисията „Бюджет за стратегията „Европа 2020“, Комисията поема ангажимент да отрази въпросите, свързани с изменението на климата, в общите програми за разходи на Съюза и да насочи най-малко 20 % от бюджета на Съюза за цели, свързани с климата. Изразходваните средства по специфичната цел, свързана със сериозни трансгранични заплахи за здравето, следва да допринесат като цяло за постигане на тези цели чрез мерки за преодоляване на заплахите за здравето, свързани с изменението на климата. Комисията следва да предоставя информация за изразходваните в рамките на Програмата средства във връзка с изменението на климата.
(17)
В съответствие с член 114 ДФЕС в законодателството, прието от Съюза за създаването и функционирането на вътрешния пазар, следва да се осигури високо равнище на защита на здравето. В съответствие с тази цел в рамките на Програмата следва да бъдат положени специални усилия в подкрепа на действия, изисквани от законодателството на Съюза и допринасящи за постигането на неговите цели, в областта на заразните болести и други заплахи за здравето, човешките тъкани и клетки, кръвта, човешките органи, медицинските изделия, лекарствените продукти, правата на пациентите при трансгранично здравно обслужване, както и тютюневите изделия и тяхната реклама.
(18)
Програмата следва да допринася за вземане на основани на доказателства решения чрез изграждане на система за здравна информация и знания, като се отчитат съответните дейности, извършвани от международни организации като СЗО и Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР). Тази система следва да се състои, наред с другото, от използване на съществуващите инструменти и, когато е целесъобразно, от по-нататъшно разработване на стандартизирана здравна информация и инструменти за наблюдение на здравето, събиране и анализиране на здравни данни, подкрепа за научните комитети, създадени в съответствие с Решение 2008/721/ЕО на Комисията (9) и широкото разпространение на резултатите от Програмата.
(19)
Политиката на Съюза в областта на здравето има за цел да допълва и подпомага националните здравни политики, да насърчава сътрудничеството между държавите членки и да поощрява координацията между програмите им. Обменът на добри практики е основен инструмент на тази политика. Този обмен следва да даде възможност на националните органи да използват ефикасни решения, разработени в други държави членки, да намалят дублирането на усилията и да увеличат рентабилността, като насърчават иновативни решения в областта на здравеопазването. Ето защо Програмата следва да бъде насочена основно към сътрудничеството с компетентните органи, които отговорят за здравеопазването в държавите членки, като с нея се предоставят стимули за по-широко участие на всички държави членки, както се препоръчва в оценките на предходните програми в областта на здравеопазването. По-специално държави членки с брутен национален доход (БНД) на глава от населението по-нисък от 90 % от средното ниво за Съюза следва активно да се насърчават да участват в действия, съфинансирани от компетентните органи, които отговарят за здравеопазването в държавите членки, или от структури, оправомощени от тези компетентни органи. Такива действия следва да се считат за действия от изключителна полза, като отговарят по-специално на целта за улесняване участието на държавите членки, чийто БНД на глава от населението е по-нисък от 90 % от средното ниво за Съюза, и разширяват това участие. Следва да се обмислят и допълнителни подходящи форми на нефинансова подкрепа за участието на тези държави членки в подобни действия, например по отношение на процедурата на подаване на заявления, трансфера на знания и възприемането на експертен опит.
(20)
Неправителствените структури и заинтересованите страни в сферата на здравеопазването, по-специално организациите на пациенти и асоциациите на здравни специалисти, играят важна роля, като предоставят на Комисията информация и съвети, необходими за изпълнението на Програмата. В тази си дейност е възможно те да се нуждаят от подпомагане по Програмата, което да им даде възможност да функционират. Ето защо Програмата следва да бъде достъпна за неправителствени структури и организации на пациенти, работещи в областта на общественото здравеопазване, които играят реална роля в процесите на граждански диалог на равнището на Съюза, чрез участие в консултативни групи, и по този начин допринасят за постигане на специфичните цели на Програмата.
(21)
Програмата следва да насърчава полезното взаимодействие, като при това избягва дублирането с програми и действия на Съюза в същата област, чрез насърчаване на възприемането в здравния сектор на иновативни научни открития, когато това е целесъобразно. Следва да бъдат използвани по подходящ начин и другите фондове и програми на Съюза, и по-специално Рамковата програма за научни изследвания и иновации („Хоризонт 2020“), създадена с Регламент (ЕС) № 1291/2013 на Европейския парламент и на Съвета (10), и резултатите от нея, структурните фондове, Програмата за заетост и социални иновации, създадена с Регламент (ЕС) № 1296/2013 на Европейския парламент и на Съвета (11), фонд „Солидарност“ на Европейския съюз, създаден с Регламент (ЕО) № 2012/2002 (12),
Стратегията на Съюза за здравословни и безопасни условия на труд (2007-2012 г.), Програмата за конкурентоспособност на предприятията и за малките и средните предприятия (COSME), създадена с Регламент (ЕС) № 1287/2013 на Европейския парламент и на Съвета (13), Програмата за околната среда и действията по климата (LIFE), създадена с Регламент (ЕС) № 1293/2013 на Европейския парламент и на Съвета (14), Програмата за защита на потребителите, програма „Правосъдие“, създадена с Регламент (ЕС) № 1382/2013 на Европейския парламент и на Съвета (15), съвместната програма „Интелигентна заобикаляща среда“, програмата за образование, обучение, младеж и спорт (Еразъм+), създадена с Регламент (ЕС) № 1288/2013 на Европейския парламент и на Съвета (16), Европейската статистическа програма, създадена с Регламент (ЕС) № 99/2013 на Европейския парламент и на Съвета (17) и Европейското партньорство за иновации в областта на активния живот на възрастните хора и остаряването в добро здраве, в рамките на съответните дейности по тях.
(22)
В съответствие с член 168, параграф 3 ДФЕС Съюзът и държавите членки трябва да насърчават сътрудничеството с трети държави и с компетентните международни организации в областта на общественото здраве. Затова Програмата следва да бъде отворена за участието на трети държави, по-специално на присъединяващите се страни, страните кандидатки и потенциални кандидатки, ползващи се от предприсъединителна стратегия, страните от Европейската асоциация за свободна търговия (ЕАСТ)/Европейското икономическо пространство (ЕИП), съседните на Съюза държави и държавите, по отношение на които се прилага европейската политика за съседство (ЕПС), както и други държави в съответствие с условията, установени в съответните двустранни или многостранни споразумения.
(23)
Следва да се улесняват подходящи отношения с трети държави, които не участват в Програмата, с цел да се подпомогне постигането на целите на Програмата, като се вземат предвид всички имащи отношение споразумения между тези държави и Съюза. Това може да включва организиране от Съюза на събития на здравна тема или предприемане на дейности от трети държави в допълнение към дейностите, финансирани по Програмата, в области от взаимен интерес, но следва да не включва финансов принос от Програмата.
(24)
С цел постигане на максимална ефективност и ефикасност на действията на равнището на Съюза и в международен мащаб и с цел изпълнение на Програмата следва да се развива сътрудничеството със съответните международни организации, като Организацията на обединените нации и нейните специализирани агенции, и по-специално СЗО, както и със Съвета на Европа и ОИСР.
(25)
Програмата следва да се изпълнява за период от седем години, така че нейният срок на действие да съответства на този на многогодишната финансова рамка, определен в Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013 на Съвета (18). В настоящия регламент се определя финансов пакет за целия срок на действие на Програмата, който ще представлява основната референтна сума по смисъла на точка 17 от Междуинституционалното споразумение от 2 декември 2013 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията относно бюджетната дисциплина, сътрудничеството по бюджетни въпроси и доброто финансово управление (19) за Европейския парламент и за Съвета при годишната бюджетна процедура.
(26)
В съответствие с член 54 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (20) настоящият регламент осигурява правното основание за действието и изпълнението на Програмата.
(27)
С цел да се осигури непрекъснатост на финансовата подкрепа, предоставяна по Програмата за функционирането на структури, Комисията следва да може в годишната работна програма за 2014 г. да приеме разходите, пряко свързани с изпълнението на подкрепяните действия, за отговарящи на условията за финансиране, дори и да са били направени от бенефициера преди подаването на заявлението за финансиране.
(28)
С цел да се гарантират еднакви условия за изпълнение на настоящия регламент посредством годишни работни програми на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (21).
(29)
Програмата следва да бъде изпълнявана при пълно зачитане на принципа за прозрачност. Бюджетните ресурси следва да бъдат разпределени между различните цели на Програмата по балансиран начин през целия срок на действие на Програмата, като се отчитат вероятните ползи за промоцията на здравето. По Програмата следва да се подбират и финансират подходящи действия, попадащи в обхвата на специфичните ѝ цели и носещи явна добавена стойност на Съюза. В годишните работни програми следва по-специално да бъдат посочени основните критерии за подбор, приложими по отношение на потенциалните бенефициери в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012, за да се гарантира, че те разполагат с финансов и оперативен капацитет да извършват действия, финансирани по Програмата, като в съответните случаи те следва да предоставят необходимите доказателства за своята независимост.
(30)
Ползата от Програмата и нейното въздействие следва да бъдат подложени на редовно наблюдение и оценка. При оценката следва да се отчита фактът, че постигането на целите на Програмата би могло да изисква период, по-дълъг от нейния срок на действие. След като мине половината от срока на действие на Програмата, но не по-късно от 30 юни 2017 г., следва да се изготви междинен доклад за оценка, за да се оцени напредъкът в изпълнението на тематичните приоритети на Програмата.
(31)
С цел Програмата да извлече максимална полза от констатациите на междинния доклад за оценка на нейното изпълнение и да се осигури възможност за евентуални адаптации, необходими за постигането на целите ѝ, на Комисията следва да се делегира правомощието да приема актове в съответствие с член 290 ДФЕС, за да заличава някои от тематичните приоритети, предвидени в настоящия регламент или да включва в него нови тематични приоритети. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегирания акт Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на необходимите документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(32)
Сътрудничеството между националните органи е от първостепенно значение за предоставяне на информация на потенциалните кандидати, така че да се даде възможност за равностойно участие в Програмата, и за разпространение на знанията, създадени в рамките на Програмата, до различните заинтересовани страни от здравния сектор на национално равнище. Ето защо в подкрепа на тези дейности държавите членки следва да определят национални фокусни центрове.
(33)
При прилагането на настоящия регламент Комисията следва да се консултира със съответните експерти, включително националните фокусни центрове.
(34)
През целия цикъл на разходите финансовите интереси на Съюза следва да бъдат защитавани с пропорционални мерки, включително посредством предотвратяване, разкриване и разследване на нередности, възстановяване на изгубени, недължимо платени или неправилно използвани средства и когато е целесъобразно - със санкции.
(35)
Следва да се осигури преход между Програмата и предходната програма, която тя заменя, по-специално по отношение на продължаването на многогодишните механизми във връзка с управлението на последната, като например финансирането на техническата и административната помощ. Считано от 1 януари 2021 г. бюджетните кредити за техническа и административна помощ следва да покриват, ако е необходимо, разходите, свързани с управлението на действия, които към края на 2020 г. още не са завършени.
(36)
Доколкото общите цели на настоящия регламент, а именно да допълва, подкрепя и внася добавена стойност към политиките на държавите членки, подобряване на здравето на населението в Съюза и намаляване неравенството по отношение на здравето чрез промоция на здравето, насърчаване на иновациите в здравния сектор, повишаване на устойчивостта на системите за здравеопазване и защита на гражданите на Съюза от сериозни трансгранични заплахи за здравето, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки, а поради обхвата и последиците на настоящия регламент могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тези цели.
(37)
Настоящият регламент заменя Решение № 1350/2007/ЕО. Поради това посоченото решение следва да бъде отменено.
(38)
Целесъобразно е да се осигури плавен преход без прекъсване между предходната програма в областта на здравето (2008-2013 г.) и Програмата, а срокът на действие на Програмата да се съобрази с Регламент на Съвета (ЕС, Евратом) № 1311/2013. Поради това Програмата следва да се прилага, считано от 1 януари 2014 г.,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Създаване на Програмата
С настоящия регламент се създава третата многогодишна програма за действие на Съюза в областта на здравето за периода 1 януари 2014 г.-31 декември 2020 г. („Програмата“).
Член 2
Общи цели
Общите цели на Програмата са да допълва, подкрепя и внася добавена стойност към политиките на държавите членки с цел подобряване на здравето на гражданите на Съюза и намаляване на неравенството по отношение на здравето чрез промоция на здравето, насърчаване на иновациите в здравния сектор, повишаване на устойчивостта на системите за здравеопазване и защита на гражданите на Съюза от сериозни трансгранични заплахи за здравето.
ГЛАВА II
ЦЕЛИ И ДЕЙСТВИЯ
Член 3
Специфични цели и показатели
Общите цели, посочени в член 2, се осъществяват посредством следните специфични цели:
1)
С цел промоция на здравето, профилактика на болестите и създаване на среда, благоприятстваща здравословен начин на живот: да се откриват и разпространяват и да се насърчава възприемането на основани на доказателства практики и на добри практики за прилагане на икономически ефективни мерки за промоция на здравето и профилактика на болестите чрез справяне по-специално с основните рискови фактори, свързани с начина на живот, като се обръща особено внимание на добавената стойност на Съюза.
Постигането на тази цел се измерва по-конкретно чрез увеличението на броя на държавите членки, участващи в промоция на здравето и профилактика на болестите, които прилагат основани на доказателства и добри практики чрез мерки и действия, предприети на подходящото равнище в държавите членки.
2)
С цел защита на гражданите на Съюза от сериозни трансгранични заплахи за здравето: да се определят и разработят последователни подходи и да се насърчава прилагането им с оглед по-добра подготвеност и координация при извънредни ситуации, свързани със здравето.
Постигането на тази цел се измерва по-конкретно чрез увеличението на броя на държавите членки, прилагащи последователни подходи при разработване на плановете си за готовност.
3)
С цел подкрепа за изграждането на капацитет в общественото здравеопазване и принос за новаторски, ефикасни и устойчиви системи за здравеопазване: да се определят и разработят инструменти и механизми на равнището на Съюза за справяне с недостига на ресурси - както човешки, така и финансови - и за улесняване възприемането на доброволна основа на иновации по отношение на мерките в сферата на общественото здравеопазване и стратегиите за профилактика.
Постигането на тази цел се измерва по-конкретно чрез увеличението при предоставените консултации и на броя на държавите членки, които използват определените инструменти и механизми за повишаване на ефективността на своите системи за здравеопазване.
4)
С цел улесняване на достъпа на гражданите на Съюза до по-добро и по-безопасно здравно обслужване: да се подобри достъпът до медицински експертни познания и информация за конкретните условия извън националните граници, да се улесни прилагането на резултати от научни изследвания и да се разработят инструменти за повишаване на качеството на здравното обслужване и безопасността на пациентите, наред с другото - чрез действия, които допринасят за повишаването на здравната грамотност.
Постигането на тази цел се измерва по-конкретно чрез увеличението на броя на европейските референтни мрежи, създадени съгласно Директива 2011/24/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (22) („европейските референтни мрежи“); увеличението на броя на доставчиците на здравно обслужване и експертните центрове, присъединяващи се към европейските референтни мрежи; както и увеличението на броя на държавите членки, които използват разработените инструменти.
Член 4
Допустими действия
Специфичните цели на Програмата се осъществяват посредством действия, съобразени с тематичните приоритети, изброени в приложение I, и изпълнявани чрез годишните работни програми, посочени в член 11.
ГЛАВА III
ФИНАНСОВИ РАЗПОРЕДБИ
Член 5
Финансиране
Финансовият пакет за изпълнението на Програмата за периода 1 януари 2014 г.-31 декември 2020 г. е 449 394 000 EUR по текущи цени.
Годишните бюджетни кредити се отпускат от Европейския парламент и от Съвета в рамките на многогодишната финансова рамка.
Член 6
Участие на трети държави
Програмата е отворена, на разходна основа, за участие на трети държави, по-специално:
a)
присъединяващи се държави, страни кандидатки и потенциални кандидатки, ползващи се от предприсъединителна стратегия, в съответствие с общите принципи и общите правила и условия за участието им в програми на Съюза, определени в съответните рамкови споразумения, решенията на Съвета за асоцииране или подобни споразумения;
б)
държави от ЕАСТ/ЕИП в съответствие с условията, определени в Споразумението за ЕИП;
в)
съседни на Съюза държави и държави, по отношение на които се прилага ЕПС в съответствие с условията, определени в съответното двустранно или многостранно споразумение;
г)
други държави в съответствие с условията, определени в съответното двустранно или многостранно споразумение.
Член 7
Форми на финансово участие
1. В съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 финансовото участие на Съюза е под формата на безвъзмездни средства, обществени поръчки, или всякаква друга форма на намеса, необходима за постигане на целите на Програмата.
2. Безвъзмездни средства могат да се отпускат за финансиране на:
a)
действия, носещи явна добавена стойност на Съюза и съфинансирани от компетентните органи, които отговарят за здравеопазването в държавите членки или в трети държави, участващи в Програмата съгласно член 6, или от структури в публичния и неправителствения сектор по член 8, параграф 1, действащи самостоятелно или като мрежа, оправомощени от тези компетентни органи;
б)
действия, носещи явна добавена стойност на Съюза, изрично предвидени и надлежно обосновани в годишните работни програми, съфинансирани от други публични, неправителствени или частни структури по член 8, параграф 1, включително международни организации, извършващи дейност в областта на здравеопазването, като в последния случай, когато е целесъобразно, не се изисква предварителна покана за представяне на предложения;
в)
функционирането на неправителствени структури по член 8, параграф 2, ако финансовата подкрепа е необходима за постигане на една или няколко от специфичните цели на Програмата.
3. Безвъзмездните средства, изплащани от Съюза, не може да надхвърлят 60 % от допустимите разходи за действия, свързани с дадена цел на Програмата или за функционирането на дадена неправителствена структура. В случай на действия от особена полза финансовото участие на Съюза може да достигне 80 % от допустимите разходи.
Счита, че е постигната особена полза при действията, посочени в параграф 2, буква а), наред с другото, когато:
а)
най-малко 30 % от бюджета на предложеното действие се разпределят на държави членки, чийто БНД на глава от населението е под 90 % от средното ниво за Съюза; и
б)
в действието участват структури от най-малко 14 участващи държави, от които най-малко четири са държави, чийто БНД на глава от населението е под 90 % от средното ниво за Съюза.
4. Чрез дерогация от член 130, параграф 2 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 и в надлежно обосновани случаи Комисията може в годишната работна програма за 2014 г. да приеме разходите, пряко свързани с изпълнението на подкрепяните действия, за отговарящи на условията за финансиране от 1 януари 2014 г., дори и да са били направени от бенефициера преди подаването на заявлението за получаване на безвъзмездни средства.
Член 8
Бенефициери, отговарящи на условията за получаване на безвъзмездни средства
1. Безвъзмездни средства за действията по член 7, параграф 2, букви a) и б) могат да бъдат отпускани на организации, учредени в съответствие с приложимото право, публични органи, структури от публичния сектор, по-специално научноизследователски и здравни институции, университети и висши училища.
2. Безвъзмездни средства за функционирането на структурите по член 7, параграф 2, буква в), могат да бъдат отпускани на структури, които отговарят на всички посочени по-долу критерии:
a)
да са неправителствени организации, с нестопанска цел и независими от промишлени, търговски, стопански или други конфликтни интереси;
б)
да извършват дейност в областта на общественото здравеопазване, да играят реална роля в процесите на граждански диалог на равнището на Съюза и да се стремят към постигане на най-малко една от специфичните цели на Програмата;
в)
да действат на равнището на Съюза и в най-малко половината от държавите членки, както и да имат балансирано географско представяне в Съюза.
Член 9
Административна и техническа помощ
С финансовия пакет за Програмата може също така да се покриват разходи, свързани с дейностите за подготовка, наблюдение, контрол, одит и оценяване, които са непосредствено необходими за управлението на Програмата и осъществяването на нейните цели, по-специално проучвания, срещи, информационни и комуникационни дейности, включително институционална комуникация по политическите приоритети на Съюза, доколкото те са свързани с общите цели на Програмата, разходи, свързани с мрежи в областта на информационните технологии, насочени към обмен на информация, както и всякакви други разходи за техническа и административна помощ, направени от Комисията във връзка с управлението на Програмата.
ГЛАВА IV
ИЗПЪЛНЕНИЕ
Член 10
Методи на изпълнение
Комисията отговаря за изпълнението на Програмата в съответствие с режимите на управление, предвидени в Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
Член 11
Годишни работни програми
1. Комисията изпълнява Програмата чрез съставяне на годишни работни програми в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 и критериите, определени в приложение II към настоящия регламент.
2. Комисията приема чрез актове за изпълнение годишни работни програми, в които по-специално се определят действията, които да бъдат предприети, включително индикативното разпределение на финансовите ресурси. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 17, параграф 2.
3. При изпълнението на Програмата Комисията, заедно с държавите членки, гарантира спазването на всички приложими правни разпоредби за защита на личните данни и когато е необходимо - въвеждането на механизми за осигуряване на поверителността и сигурността на тези данни.
Член 12
Съгласуваност и взаимно допълване с други политики
Комисията, в сътрудничество с държавите членки, осигурява общата съгласуваност и взаимно допълване между Програмата и другите политики, инструменти и действия на Съюза, включително политиките, инструментите и действията на съответните агенции на Съюза.
Член 13
Наблюдение, оценка и разпространение на резултатите
1. Комисията, в тясно сътрудничество с държавите членки, наблюдава изпълнението на действията по Програмата в контекста на нейните цели и показатели, включително наличната информация за размера на разходите във връзка с климата. Тя докладва по въпроса на комитета, посочен в член 17, параграф 1, и информира Европейския парламент и Съвета.
2. По искане на Комисията държавите членки ѝ предоставят наличната информация за изпълнението и въздействието на Програмата. Тези искания за информация трябва да са пропорционални, като трябва да се избягва излишното увеличаване на административната тежест за държавите членки.
3. След изтичане на половината от срока на действие на Програмата, но не по-късно от 30 юни 2017 г., Комисията изготвя и представя на Европейския парламент и на Съвета междинен доклад за оценка относно изпълнението на целите на Програмата, актуалното състояние от гледна точка на изпълнението на тематичните приоритети, изложени в приложение I, и ефикасността при използването на ресурсите и съответната добавена стойност на Съюза за Програмата, с цел да се вземе решение за подновяване, изменение или спиране на прилагането на нейните тематични приоритети. В междинния доклад за оценка се разглеждат също така възможностите за опростяване, вътрешната и външната съгласуваност на Програмата, доколко всички цели запазват своята значимост, както и приносът на действията за постигането на целите, посочени в член 168 ДФЕС. Вземат се под внимание и резултатите от оценката на дългосрочното въздействие на предходната програма.
В междинния доклад за оценка Комисията посочва по-конкретно следното:
a)
случаите, при които един или няколко от тематичните приоритета, изброени в приложение I, не могат да бъдат изпълнени и постигнати в съответствие с целите на Програмата и в рамките на оставащия срок на действие на Програмата;
б)
дали при оценката са набелязани един или няколко конкретни, значими тематични приоритети, които не са изброени в приложение I, но които са станали необходими за постигането на общите и специфични цели на Програмата;
в)
основанията за заключенията, посочени в букви а) и б).
Оценката на въздействието в дългосрочен план и на устойчивостта на въздействието на Програмата се прави по такъв начин, че да послужи за основа на решение за евентуалното подновяване, изменение или спиране на евентуална последваща програма.
4. Комисията прави обществено достояние резултатите от действията, предприети в съответствие с настоящия регламент, и гарантира, че те са широко разпространявани, за да се допринесе за подобряването на здравето в Съюза.
Член 14
Последващи действия в резултат на междинния доклад за оценка
1. Ако в междинния доклад за оценка се констатира, че един или няколко тематични приоритети не могат да бъдат изпълнени и постигнати в съответствие с целите на Програмата и в рамките на срока на действие на Програмата, на Комисията се предоставя правомощието да приеме до 31 август 2017 г. делегирани актове в съответствие с член 18, за да заличи съответния тематичен приоритет или приоритети от приложение I. За целия срок на действие на Програмата само един делегиран акт за заличаване на такъв тематичен приоритет или приоритети може да влезе в сила съгласно член 18.
2. Ако в междинния доклад за оценка са набелязани един или няколко конкретни, значими тематични приоритети, които не са изброени в приложение I, но са станали необходими за постигането на общите и специфичните цели на Програмата, на Комисията се предоставя правомощието да приеме до 31 август 2017 г. делегирани актове в съответствие с член 18, за да добави съответния тематичен приоритет или приоритети към приложение I. Даден тематичен приоритет трябва да може да бъде постигнат в рамките на срока на действие на Програмата. За целия срок на действие на Програмата само един делегиран акт за добавяне на такъв тематичен приоритет или приоритети може да влезе в сила съгласно член 18.
3. Всяко заличаване или добавяне на тематични приоритети трябва да е съобразено с общите цели и със съответните специфични цели на Програмата.
Член 15
Национални фокусни центрове
Държавите членки определят национални фокусни центрове, които да съдействат на Комисията за популяризиране на Програмата и, когато е целесъобразно - за разпространение на резултатите от нея и на наличната информация за нейното въздействие, както е посочено в член 13, параграф 2.
Член 16
Защита на финансовите интереси на Съюза
1. Комисията предприема необходимите мерки, за да гарантира, че при изпълнението на действията, финансирани съгласно настоящия регламент, финансовите интереси на Съюза се защитават чрез прилагане на превантивни мерки срещу измама, корупция и всякакви други незаконни дейности, чрез ефективни проверки и - при установяване на нередности - чрез възпиращи административни и финансови санкции.
2. Комисията или нейни представители и Сметната палата имат правомощия за извършване на одити по документи и на място на всички бенефициери на безвъзмездни средства, изпълнители и подизпълнители, които са получили средства от Съюза съгласно настоящия регламент.
3. Европейската служба за борба с измамите (OLAF) може да провежда разследвания, включително. контрол и проверки на място в съответствие с разпоредбите и процедурите, установени в Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета (23) и Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета (24), за да установи дали са налице измама, корупция или всякакви други незаконни действия, засягащи финансовите интереси на Съюза, във връзка със споразумение или решение за предоставяне на безвъзмездни средства или договор, финансиран съгласно настоящия регламент.
4. Без да се засягат параграфи 1, 2 и 3, споразуменията за сътрудничество с трети държави и с международни организации, договорите, споразуменията и решенията за предоставяне на безвъзмездни средства, произтичащи от изпълнението на настоящия регламент, трябва да съдържат разпоредби, с които Комисията, Сметната палата и OLAF се оправомощават изрично да провеждат такива одити и разследвания в съответствие със своята компетентност.
ГЛАВА V
ПРОЦЕДУРНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 17
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитет. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
3. Когато комитетът не даде становище, Комисията не приема проекта на акт за изпълнение и се прилага член 5, параграф 4, трета алинея от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 18
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 14, параграфи 1 и 2, се предоставя на Комисията за срока на действие на Програмата.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 14, параграфи 1 и 2, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 14, параграфи 1 и 2, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
ГЛАВА VI
ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 19
Преходни разпоредби
1. С финансовия пакет за Програмата могат да се покриват и разходите за техническа и административна помощ, необходими за осигуряване на прехода между Програмата и мерките, приети съгласно Решение № 1350/2007/ЕО.
2. При необходимост в бюджета за периода след 2020 г. могат да се впишат бюджетни кредити за покриване на предвидените в член 9 разходи, така че да бъде възможно управлението на действията, които не са приключили към 31 декември 2020 г.
Член 20
Отмяна
Решение № 1350/2007/ЕО се отменя, считано от 1 януари 2014 г.
Член 21
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Страсбург на 11 март 2014 година.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 282/2014
2014 m. kovo 11 d.
kuriuo nustatoma trečioji daugiametė Sąjungos veiksmų sveikatos srityje programa (2014-2020 m.) ir panaikinamas Sprendimas Nr. 1350/2007/EB
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 168 straipsnio 5 dalį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę (2),
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (3),
kadangi:
(1)
Pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau - SESV) 168 straipsnį nustatant ir įgyvendinant visas Sąjungos politikos ir veiklos kryptis turi būti užtikrinama aukšto lygio žmonių sveikatos apsauga. Sąjunga turi papildyti ir remti nacionalinę sveikatos politiką, skatinti valstybių narių bendradarbiavimą ir jų programų koordinavimą, visiškai pripažindama valstybių narių atsakomybę už jų sveikatos politikos nustatymą ir sveikatos paslaugų bei sveikatos priežiūros organizavimą ir teikimą;
(2)
SESV 168 straipsnio reikalavimams įgyvendinti būtinos nuolatinės pastangos. Be to, sveikatingumo skatinimas Sąjungos lygiu yra strategijos „Europa 2020. Pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategija“ (toliau - strategija „Europa 2020“) neatsiejama dalis. Jeigu žmonės bus sveiki ir aktyvūs ilgesnį laiką ir jiems bus suteikta galimybė aktyviai kontroliuoti savo sveikatą, tai turės bendrą teigiamą poveikį sveikatai, įskaitant sveikatos priežiūros skirtumų mažinimą, ir teigiamą poveikį jų gyvenimo kokybei, našumui bei konkurencingumui, o našta nacionaliniams biudžetams bus mažesnė. Remiant inovacijas ir pripažįstant, kad inovacijos daro poveikį sveikatai, padedama spręsti tvarumo problemą sveikatos sektoriuje atsižvelgiant į demografinius pokyčius, o sveikatos priežiūros skirtumų mažinimo veiksmai yra svarbūs siekiant „integracinio augimo“ tikslo. Tomis aplinkybėmis tikslinga nustatyti trečiąją Sąjungos veiksmų sveikatos srityje programą (2014-2020 m.) (toliau - Programa);
(3)
remiantis Pasaulio sveikatos organizacijos (toliau - PSO) apibrėžtimi „sveikata yra visiškos fizinės, protinės ir socialinės gerovės būsena, o ne tik ligos arba negalios nebuvimas.“ Siekiant gerinti Sąjungos gyventojų sveikatą ir mažinti sveikatos priežiūros skirtumus, labai svarbu akcentuoti ne tik fizinę sveikatą. PSO duomenimis psichikos sveikatos problemų patiriama beveik per 40 % turint negalią pragyventų metų. Be to, psichikos sveikatos problemos yra labai įvairios, ilgalaikės ir yra diskriminacijos šaltinis, taip pat jos labai prisideda prie sveikatos priežiūros skirtumų. Be to, ekonomikos krizė daro poveikį psichikos sveikatą lemiantiems veiksniams, nes apsaugos veiksniai susilpnėjo, o rizikos veiksniai sustiprėjo;
(4)
ankstesnės Bendrijos veiksmų visuomenės sveikatos (2003-2008 m.) ir sveikatos (2008-2013 m.) srityje, patvirtintos atitinkamai Europos Parlamento ir Tarybos sprendimais Nr. 1786/2002/EB (4) ir 1350/2007/EB (5) (toliau - ankstesnės sveikatos programos), buvo teigiamai įvertintos, todėl jas įgyvendinant padaryta svarbių pakeitimų ir patobulinimų. Programa turėtų būti grindžiama ankstesnių sveikatos programų pasiekimais. Joje taip pat turėtų būti atsižvelgiama į atliktų išorės auditų ir įvertinimų rekomendacijas, visų pirma į Audito Rūmų specialiojoje ataskaitoje Nr. 2/2009 išdėstytas rekomendacijas, pagal kurias „laikotarpiui po 2013 m. Europos Parlamentas, Taryba ir Komisija turėtų persvarstyti Sąjungos visuomenės sveikatos veiksmų mastą ir Sąjungos finansavimo toje srityje tvarką. Tai galėtų būti padaryta atsižvelgiant į turimas biudžeto lėšas ir tai, kad egzistuoja kiti bendradarbiavimo mechanizmai, leidžiantys palengvinti bendradarbiavimą ir dalijimąsi informacija tarp suinteresuotųjų šalių visoje Europoje“;
(5)
atsižvelgiant į strategijos „Europa 2020“ tikslus, Programoje pagrindinis dėmesys turėtų būti skiriamas aiškiai apibrėžtiems tikslams ir veiksmams, kurie pasižymi aiškiai įrodyta Sąjungos pridėtine verte, o parama turėtų būti sutelkta mažesniam veiksmų prioritetinėse srityse skaičiui. Laikantis subsidiarumo principo turėtų būti akcentuojamos sritys, kuriose yra akivaizdžių spręstinų tarpvalstybinių ar vidaus rinkos problemų arba kuriose bendradarbiaujant Sąjungos lygiu yra pasiekta didelių pranašumų ir geresnio efektyvumo;
(6)
Programa turėtų būti priemonė, skatinanti veiksmus tose srityse, kuriose būtų gauta Sąjungos pridėtinės vertės, kurią galima įrodyti remiantis šiais aspektais: valstybių narių keitimusi gerosios praktikos pavyzdžiais; žinių mainams ar savitarpio mokymuisi skirtų tinklų rėmimu; tarpvalstybinių grėsmių sveikatai problemų sprendimu siekiant mažinti jų riziką ir jų pasekmes; tam tikrų su vidaus rinka susijusių klausimų sprendimu, kai Sąjunga turi didelių teisinių įgaliojimų užtikrinti kokybiškus sprendimus visose valstybėse narėse; inovacijų sveikatos srityje potencialo atskleidimu; veiksmais, kurie galėtų padėti suformuoti lyginamosios analizės sistemą, kad būtų galima užtikrinti informacija grindžiamą sprendimų priėmimą Sąjungos lygiu; efektyvumo gerinimu vengiant išteklių švaistymo dėl veiklos dubliavimo ir optimizuojant finansinių išteklių naudojimą;
(7)
Programos įgyvendinimas turėtų būti toks, kad būtų atsižvelgiama į valstybių narių atsakomybę už jų sveikatos politikos nustatymą ir už sveikatos paslaugų bei sveikatos priežiūros organizavimą bei teikimą;
(8)
2009 m. PSO pranešime apie sveikatą Europoje nurodoma, jog tam tikru mastu reikia didinti investicijas į visuomenės sveikatą ir sveikatos priežiūros sistemas. Tuo požiūriu valstybės narės skatinamos nacionalinėse programose sveikatos stiprinimui teikti prioritetą ir pasinaudoti geresniu informuotumu apie Sąjungos lėšų skyrimo sveikatos sričiai galimybes. Todėl Programa turėtų būti sudarytos palankesnės sąlygos jos rezultatų įsisavinimui nacionalinėje sveikatos politikoje;
(9)
inovacijas sveikatos srityje reikėtų suprasti kaip visuomenės sveikatos strategiją, kurioje neapsiribojama technologine pažanga tik produktų ir paslaugų srityje. Skatinant inovacijas visuomenės sveikatos intervencinių priemonių, prevencijos strategijų, sveikatos priežiūros sistemų valdymo srityje ir sveikatos paslaugų bei sveikatos priežiūros organizavimo bei teikimo srityje, įskaitant sveikatingumo skatinimo ir ligų prevencijos intervencines priemones, gali būti padedama gerinti visuomenės sveikatos rezultatus, pacientų sveikatos priežiūros kokybę ir patenkinti nepatenkintus poreikius, taip pat skatinti suinteresuotųjų subjektų konkurencingumą ir gerinti sveikatos paslaugų ir sveikatos priežiūros išlaidų veiksmingumą ir tvarumą. Todėl Programa turėtų būti sudarytos palankesnės sąlygos savanoriškai įsisavinti inovacijas sveikatos srityje, atsižvelgiant į Europos Sąjungos sveikatos priežiūros sistemų bendras vertybes ir principus, išdėstytus 2006 m. birželio 2 d. Tarybos išvadose (6);
(10)
Programa turėtų būti, ypač ekonomikos krizės sąlygomis, prisidedama prie sveikatos priežiūros skirtumų šalinimo ir lygybės bei solidarumo skatinimo pasitelkiant pagal įvairius tikslus numatytus veiksmus ir skatinant keitimąsi gerosios praktikos pavyzdžiais bei sudarant tam palankesnes sąlygas;
(11)
pagal SESV 8 ir 10 straipsnius Sąjunga skatina vyrų ir moterų lygybę ir siekia kovoti su diskriminacija Todėl Programa turėtų būti remiamas lyčių lygybės ir kovos su diskriminacija tikslų integravimas į visus pagal ją vykdomus veiksmus;
(12)
pacientams turi būti suteikta galimybių, inter alia, gerinant sveikatos raštingumą, aktyviau kontroliuoti savo sveikatą ir sveikatos priežiūrą, užkirsti kelią prastai sveikatai ir priimti informacija grindžiamus sprendimus. Turėtų būti pagerintas sveikatos priežiūros veiklos ir sistemų skaidrumas ir patikimos, nepriklausomos bei patogios vartotojui informacijos prieinamumas pacientams. Sveikatos priežiūros praktikoje turėtų būti remiamasi pacientų teikiama grįžtamąja informacija ir bendravimu su jais. Parama valstybėms narėms, pacientų organizacijoms ir suinteresuotiesiems subjektams yra labai svarbi ir turėtų būti koordinuojama Sąjungos lygiu, kad būtų galima veiksmingai padėti pacientams, visų pirma sergantiems retosiomis ligomis, pasinaudoti tarpvalstybinėmis sveikatos priežiūros paslaugomis;
(13)
atsparių ir su sveikatos priežiūra susijusių infekcijų keliamos naštos mažinimas ir aprūpinimo veiksmingomis antimikrobinėmis medžiagomis užtikrinimas yra itin svarbūs sveikatos priežiūros sistemų efektyvumui ir pacientų saugai. Programa turėtų būti remiamos tvarios pastangos gerinti tyrimo metodus, kuriais nustatomas atsparumas antimikrobinėms medžiagoms ir užkertamas kelias tokiam atsparumui, ir gerinamas visų sveikatos priežiūros sistemos subjektų, įskaitant veterinarijos sektorių, bendradarbiavimas tinkle, susijęs su atsparumu antimikrobinėms medžiagoms;
(14)
atsižvelgiant į visuomenės senėjimą tinkamai nukreiptomis investicijomis į sveikatingumo skatinimą ir ligų prevenciją gali būti padidintas „sveikų gyvenimo metų“ skaičius ir taip sudaryta galimybių vyresnio amžiaus žmonėms mėgautis sveiku ir aktyviu gyvenimu jiems senstant. Dėl lėtinių ligų Sąjungoje įvyksta daugiau kaip 80 % priešlaikinių mirčių. Programoje turėtų būti nustatytas, skleidžiamas ir skatinamas įrodymais grindžiamos gerosios praktikos įsisavinimas taikant ekonomiškai efektyvias sveikatingumo skatinimo ir ligų prevencijos priemones, kuriose daugiausia dėmesio skiriama visų pirma pagrindiniams rizikos veiksniams, pavyzdžiui, tabako vartojimui, narkotikų vartojimui, žalingam alkoholio vartojimui ir nesveikos mitybos įpročiams, nutukimui ir fizinio aktyvumo trūkumui, taip pat ŽIV/AIDS, tuberkuliozei ir hepatitui. Veiksminga prevencija būtų prisidėta prie didesnio sveikatos priežiūros sistemų finansinio tvarumo. Programa, vykdoma laikantis su lyčių aspektu susijusių principų, turėtų būti prisidedama prie ligų prevencijos visais jos aspektais (pirminės, antrinės ir tretinės prevencijos) visuose Sąjungos piliečių gyvenimo etapuose ir prie sveikatingumo skatinimo bei sveikos gyvensenos skatinimo aplinkos propagavimo, atsižvelgiant į esminius socialinio bei aplinkos pobūdžio veiksnius, taip pat į tam tikrų negalių poveikį sveikatai;
(15)
siekiant sumažinti tarpvalstybinių grėsmių sveikatai, pradedant cheminių incidentų sukeltu masiniu užterštumu ir baigiant pandemijomis, pavyzdžiui, neseniai sukeltomis E. coli,. H1N1 štamo gripo viruso ar SŪRS (sunkaus ūmaus respiracinio sindromo), pasekmes visuomenės sveikatai, kaip nustatyta Europos Parlamento ir Tarybos sprendime Nr. 1082/2013/ES (7), arba poveikį sveikatai dėl intensyvėjančio gyventojų judėjimo, įgyvendinant Programą turėtų būti padedama kurti ir išlaikyti tvirtus mechanizmus ir priemones, skirtus didelėms tarpvalstybinėms grėsmėms sveikatai nustatyti, įvertinti ir valdyti. Dėl tokių grėsmių pobūdžio Programa turėtų būti remiamos suderintos visuomenės sveikatos priemonės Sąjungos lygiu, kad būtų galima nagrinėti įvairius tarpvalstybinių grėsmių sveikatai aspektus remiantis parengties ir atsakomųjų priemonių planavimu, griežtu bei patikimu rizikos vertinimu ir stipria rizikos bei krizių valdymo sistema. Tomis aplinkybėmis svarbu, kad įgyvendinant Programą būtų pasinaudota Europos ligų prevencijos ir kontrolės centro, įsteigto Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 851/2004 (8), darbo programa kovos su užkrečiamosiomis ligomis srityje ir veikla, remiama pagal Sąjungos mokslinių tyrimų ir inovacijų programas. Turėtų būti imtasi ypatingų pastangų siekiant užtikrinti Programos ir pagal kitas Sąjungos programas ir priemones, kuriomis visų pirma kovojama su gripu, ŽIV/AIDS, tuberkulioze ir kitomis tarpvalstybinėmis grėsmėmis sveikatai trečiosiose šalyse, pasaulio mastu vykdomos veiklos sveikatos srityje suderinamumą ir sinergiją;
(16)
turėtų būti galima, kad pagal Programą vykdomi veiksmai apimtų ir kitas tarpvalstybines grėsmes sveikatai, sukeltas biologinių ir cheminių incidentų, aplinkos ir klimato kaitos. Kaip nurodyta Komisijos komunikate „Strategijos „Europa 2020“ biudžetas“, Komisija įsipareigojo klimato kaitos klausimą integruoti į bendrąsias Sąjungos finansuojamas programas ir bent 20 % Sąjungos biudžeto lėšų skirti su klimato kaita susijusiems tikslams. Finansavimu pagal Programos konkretų tikslą, susijusį su didelėmis tarpvalstybinėmis grėsmėmis sveikatai, iš esmės turėtų būti prisidedama prie tų tikslų įgyvendinimo sprendžiant su klimato kaita susijusių grėsmių sveikatai keliamas problemas. Komisija turėtų teikti informaciją apie su klimato kaita susijusias išlaidas pagal Programą;
(17)
pagal SESV 114 straipsnį aukštas sveikatos apsaugos lygis turėtų būti užtikrintas Sąjungos priimamais teisės aktais, skirtais vidaus rinkos sukūrimui ir veikimui. Siekiant šio tikslo Programoje turėtų būti numatyta speciali veikla, kuria būtų remiami Sąjungos teisės aktų dėl užkrečiamųjų ligų ir kitų grėsmių sveikatai, žmogaus audinių ir ląstelių, kraujo, žmogaus organų, vaistų, medicinos prietaisų, pacientų teisių gauti tarpvalstybines sveikatos priežiūros paslaugas ir tabako produktų bei jų reklamos tikslams įgyvendinti arba prie jų įgyvendinimo prisidėti reikalingi veiksmai;
(18)
Programa turėtų būti prisidedama prie įrodymais grindžiamų sprendimų priėmimo tobulinant sveikatos srities informacijos ir žinių sistemą, atsižvelgiant į atitinkamą veiklą, kurią vykdo tarptautinės organizacijos, pavyzdžiui, PSO ir Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacija (toliau - EBPO). Tą sistemą turėtų sudaryti, inter alia, esamų priemonių naudojimas ir prireikus tolesnis standartizuotos su sveikata susijusios informacijos ir sveikatos stebėsenos priemonių plėtojimas, sveikatos duomenų rinkimas ir analizė, parama moksliniams komitetams, įsteigtiems Komisijos sprendimu 2008/721/EB (9), ir platus Programos įgyvendinimo rezultatų skleidimas;
(19)
Sąjungos politika sveikatos srityje siekiama papildyti ir remti nacionalinę sveikatos politiką, skatinti valstybių narių bendradarbiavimą ir jų programų koordinavimą. Keitimasis gerosios praktikos pavyzdžiais yra pagrindinė tos politikos priemonė. Tokiu keitimusi nacionalinėms valdžios institucijoms turėtų būti sudarytos galimybės pasinaudoti kitose valstybėse narėse parengtais veiksmingais sprendimais, mažinti pastangų dubliavimą ir didinti investicijų grąžą skatinant novatoriškus sprendimus sveikatos srityje. Todėl Programoje daugiausia dėmesio turėtų būti skiriama bendradarbiavimui su už sveikatą atsakingomis valstybių narių kompetentingomis valdžios institucijomis ir numatomos paskatos aktyvesniam visų valstybių narių dalyvavimui, kaip rekomenduojama ankstesnių sveikatos programų įvertinimuose. Visų pirma valstybės narės, kuriose vienam gyventojui tenkančios bendros nacionalinės pajamos (BNP) yra mažesnės nei 90 % Sąjungos vidurkio, turėtų būti aktyviai skatinamos dalyvauti valstybių narių už sveikatą atsakingų kompetentingų valdžios institucijų arba tų kompetentingų valdžios institucijų įgaliotų įstaigų bendrai finansuojamuose veiksmuose. Tokie veiksmai turėtų būti laikomi ypač naudingais ir jais pirmiausia turėtų būti siekiama aktyvesnio tų valstybių narių, kuriose vienam gyventojui tenkančios BNP yra mažesnės nei 90 % Sąjungos vidurkio, dalyvavimo ir kad tas dalyvavimas taptų platesnis. Be to, turėtų būti apsvarstyta galimybė teikti papildomą atitinkamą nefinansinę paramą tų valstybių narių dalyvavimui tokiuose veiksmuose, pavyzdžiui, taikymo proceso, žinių perdavimo ir ekspertinės patirties įsisavinimo srityse;
(20)
nevyriausybinės įstaigos ir sveikatos srities suinteresuotieji subjektai, visų pirma pacientų organizacijos ir sveikatos priežiūros specialistų asociacijos, atlieka svarbų vaidmenį teikiant Komisijai Programai įgyvendinti būtiną informaciją ir rekomendacijas. Tą darant turėtų būti galimybė jiems reikalautų įnašų iš Programos, kurių reikia jų veikimui. Todėl Programa turėtų būti prieinama nevyriausybinėms įstaigoms ir visuomenės sveikatos srityje dirbančioms pacientų organizacijoms, kurios iš tikrųjų atlieka vaidmenį pilietinio dialogo procesuose Sąjungos lygiu, pavyzdžiui, dalyvauja konsultacinėse grupėse, ir tokiu būdu prisideda prie konkrečių Programos tikslų įgyvendinimo;
(21)
vykdant Programą turėtų būti skatinama sinergija kartu vengiant šios ir kitų atitinkamų Sąjungos programų ir veiksmų dubliavimo, atitinkamais atvejais skatinant iš mokslinių tyrimų sveikatos priežiūros sektoriuje atsirandančių novatoriškų atradimų įsisavinimą. Turėtų būti tinkamai naudojamasi ir kitais Sąjungos fondais bei programomis, visų pirma Bendrąja mokslinių tyrimų ir inovacijų programa 2014-2020 m. („Horizontas 2020“), įsteigta Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1291/2013 (10), ir jos rezultatais, struktūriniais fondais, Užimtumo ir socialinių inovacijų programa, įsteigta Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1296/2013 (11), Europos Sąjungos solidarumo fondu, įsteigtu Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2012/2002 (12),
Sąjungos darbuotojų sveikatos ir saugos strategija (2007-2012 m.), Įmonių konkurencingumo ir mažųjų bei vidutinių įmonių programa (COSME), įsteigta Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1287/2013 (13), Aplinkos ir klimato politikos programa (LIFE), įsteigta Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1293/2013 (14), Vartotojų programa, Teisingumo programa, įsteigta Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1382/2013 (15), „Kasdienį gyvenimą palengvinančia bendrąja programa“, Švietimo, mokymo, jaunimo ir sporto programa („Erasmus+“), įsteigta Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1288/2013 (16), Europos statistikos programa, įsteigta Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 99/2013 (17), ir Europos inovacijų partneryste vyresnių žmonių aktyvumo ir sveikatos srityje, atsižvelgiant į jų atitinkamą veiksmų sritį;
(22)
remiantis SESV 168 straipsnio 3 dalimi, Sąjunga ir valstybės narės turi skatinti bendradarbiavimą visuomenės sveikatos srityje su trečiosiomis šalimis ir kompetentingomis tarptautinėmis organizacijomis. Todėl Programoje turėtų būti leidžiama dalyvauti trečiosioms šalims, ypač stojančiosioms šalims, šalims kandidatėms ir potencialioms šalims kandidatėms, gaunančioms paramą iš pasirengimo narystei strategijos lėšų, Europos laisvosios prekybos asociacijos (ELPA) / Europos ekonominės erdvės (EEE) šalims, kaimyninėms šalims ir šalims, kurioms taikoma Europos kaimynystės politika (EKP), ir kitoms šalims atitinkamuose dvišaliuose arba daugiašaliuose susitarimuose nustatytomis sąlygomis;
(23)
reikėtų sudaryti palankesnes sąlygas atitinkamiems ryšiams su Programoje nedalyvaujančiomis trečiosiomis šalimis, kad būtų galima padėti siekti Programos tikslų, atsižvelgiant į visus atitinkamus tų šalių ir Sąjungos susitarimus. Tuo tikslu Sąjunga galėtų organizuoti sveikatos srities renginius arba trečiosios šalys galėtų imtis veiklos, kuria būtų papildomi pagal Programą finansuojami veiksmai bendro intereso srityse, tačiau finansinė parama pagal Programą neturėtų būti teikiama;
(24)
siekiant kuo labiau padidinti veiksmų Sąjungos ir tarptautiniu lygiu rezultatyvumą bei efektyvumą ir siekiant įgyvendinti Programą, turėtų būti plėtojamas bendradarbiavimas su atitinkamomis tarptautinėmis organizacijomis, pavyzdžiui, Jungtinėmis Tautomis ir jų specializuotomis agentūromis, visų pirma PSO, taip pat su Europos Taryba ir EBPO;
(25)
Programa turėtų būti vykdoma septynerių metų laikotarpiu siekiant suvienodinti jos ir daugiametės finansinės programos trukmę, kaip nustatyta Tarybos reglamente (ES, Euratomas) Nr. 1311/2013 (18). Šiame reglamente visam Programos laikotarpiui nustatomas finansinis paketas, kuris turi būti svarbiausias orientacinis dydis Europos Parlamentui ir Tarybai kasmetinės biudžeto sudarymo procedūros metu, kaip apibrėžta 2013 m. gruodžio 2 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinio susitarimo dėl biudžetinės drausmės, bendradarbiavimo biudžeto klausimais ir patikimo finansų valdymo (19) 17 punkte;
(26)
pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 (20) 54 straipsnį šiuo reglamentu nustatomas Programos veiksmų ir įgyvendinimo teisinis pagrindas;
(27)
siekiant užtikrinti pagal Programą teikiamos įstaigų veikimui skirtos finansinės paramos tęstinumą Komisija turėtų turėti galimybę 2014 m. metinėje darbo programoje nuspręsti, kad išlaidos, kurios yra tiesiogiai susijusios su remiamų veiksmų įgyvendinimu, atitinka finansavimo reikalavimus, net jei šių išlaidų paramos gavėjas turėjo prieš pateikdamas finansavimo paraišką;
(28)
siekiant užtikrinti vienodas šio reglamento įgyvendinimo sąlygas nustatant metines darbo programas, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai. Tais įgaliojimais turėtų būti naudojamasi laikantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 182/2011 (21);
(29)
Programa turėtų būti įgyvendinama visapusiškai laikantis skaidrumo principo. Visu Programos įgyvendinimo laikotarpiu biudžeto ištekliai turėtų būti subalansuotai paskirstyti įvairiems Programos tikslams, atsižvelgiant į galimą naudą sveikatingumo skatinimui. Turėtų būti atrinkti ir pagal Programą finansuojami atitinkami veiksmai, kuriais būtų siekiama konkrečių Programos tikslų ir kurie turėtų aiškios Sąjungos pridėtinės vertės. Laikantis Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012, metinėse darbo programose visų pirma turėtų būti nustatyti potencialiems paramos gavėjams taikomi pagrindiniai atrankos kriterijai siekiant užtikrinti, kad paramos gavėjai turėtų finansinių ir veiklos pajėgumų imtis pagal Programą finansuojamų veiksmų ir prireikus pateiktų būtinų savo nepriklausomumo įrodymų;
(30)
Programos vertė ir poveikis turėtų būti reguliariai stebimi ir vertinami. Vertinant Programą turėtų būti atsižvelgiama į tai, kad jos tikslams įvykdyti gali prireikti daugiau laiko, nei trunka pati Programa. Programos įgyvendinimo laikotarpio viduryje, bet ne vėliau kaip 2017 m. birželio 30 d., turėtų būti parengta laikotarpio vidurio įvertinimo ataskaita, kurioje būtų įvertinta Programos teminių prioritetų įgyvendinimo dabartinė padėtis;
(31)
siekiant, kad įgyvendinant Programą būtų visiškai pasinaudota laikotarpio vidurio įvertinimo ataskaitoje dėl jos įgyvendinimo nustatytais faktais ir sudarytos sąlygos padaryti jos tikslams pasiekti būtinus galimus patikslinimus, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus dėl šiame reglamente nustatytų teminių prioritetų išbraukimo arba naujų teminių prioritetų įrašymo į šį reglamentą; Ypač svarbu, kad atlikdama parengiamąjį darbą Komisija tinkamai konsultuotųsi, taip pat ir su ekspertais. Atlikdama su deleguotaisiais aktais susijusį parengiamąjį darbą ir rengdama jų tekstus Komisija turėtų užtikrinti, kad atitinkami dokumentai būtų vienu metu, laiku ir tinkamai perduodami Europos Parlamentui ir Tarybai;
(32)
nacionalinių valdžios institucijų bendradarbiavimas yra būtinas dalijantis informacija su galimais pareiškėjais, kad būtų užtikrintas lygiateisis dalyvavimas Programoje, ir žiniomis, įgytomis bendradarbiaujant pagal Programą su įvairiais nacionaliniais sveikatos priežiūros sektoriaus suinteresuotaisiais subjektais. Todėl valstybės narės turėtų paskirti nacionalinius ryšių punktus, kad ta veikla būtų remiama;
(33)
taikydama šį reglamentą Komisija turėtų konsultuotis su atitinkamais ekspertais, įskaitant nacionalinius ryšių punktus;
(34)
Sąjungos finansiniai interesai turėtų būti saugomi per visą išlaidų ciklą taikant proporcingas priemones, įskaitant pažeidimų prevenciją, nustatymą ir tyrimą, prarastų, neteisingai išmokėtų ar netinkamai panaudotų lėšų susigrąžinimą, o atitinkamais atvejais - sankcijas;
(35)
turėtų būti užtikrintas perėjimo nuo ankstesnės programos prie Programos procesas, visų pirma tęsiamas daugiamečių jos valdymo priemonių, pavyzdžiui, techninės ir administracinės pagalbos finansavimo, taikymas. Nuo 2021 m. sausio 1 d. techninei ir administracinei pagalbai skirti asignavimai prireikus turėtų apimti išlaidas, susijusias su veiksmų, kurie iki 2020 m. pabaigos dar nebuvo užbaigti įgyvendinti, valdymu;
(36)
kadangi šio reglamento bendrųjų tikslų, t. y. papildyti ir remti valstybių narių politiką bei suteikti joms papildomos vertės, gerinti Sąjungos gyventojų sveikatą ir mažinti sveikatos priežiūros skirtumus skatinant sveikatingumą, inovacijas sveikatos srityje, didinant sveikatos priežiūros sistemų tvarumą ir saugant Sąjungos piliečius nuo didelių tarpvalstybinių grėsmių sveikatai, valstybės narės negali deramai pasiekti, o dėl šio reglamento masto bei poveikio tų tikslų būtų geriau siekti Sąjungos lygiu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina nurodytiems tikslams pasiekti;
(37)
šiuo reglamentu pakeičiamas Sprendimas Nr. 1350/2007/EB. Todėl tas sprendimas turėtų būti panaikintas;
(38)
tikslinga užtikrinti, kad būtų sklandžiai ir nenutrūkstamai pereita nuo ankstesnės programos sveikatos srityje (2008-2013 m.) prie Programos įgyvendinimo, ir Programos trukmę suderinti su Reglamentu (ES, Euratomas) Nr. 1311/2013. Todėl Programa turėtų būti pradėta įgyvendinti nuo 2014 m. sausio 1 d.,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
BENDROSIOS NUOSTATOS
1 straipsnis
Programos nustatymas
Šiuo reglamentu nustatoma trečioji daugiametė Sąjungos veiksmų sveikatos srityje programa laikotarpiui nuo 2014 m. sausio 1 d. iki 2020 m. gruodžio 31 d. (toliau - Programa).
2 straipsnis
Bendrieji tikslai
Bendrieji Programos tikslai - papildyti ir remti valstybių narių politiką, gerinti Sąjungos piliečių sveikatą ir mažinti sveikatos priežiūros skirtumus skatinant sveikatingumą, inovacijas sveikatos srityje, didinant sveikatos priežiūros sistemų tvarumą ir saugant Sąjungos piliečius nuo didelių tarpvalstybinių grėsmių sveikatai, ir suteikti šiai politikai pridėtinės vertės.
II SKYRIUS
TIKSLAI IR VEIKSMAI
3 straipsnis
Konkretūs tikslai ir rodikliai
2 straipsnyje nurodytų bendrųjų tikslų siekiama įgyvendinant šiuos konkrečius tikslus:
1)
siekiant skatinti sveikatingumą, užkirsti kelią ligoms ir propaguoti sveikos gyvensenos skatinimo aplinką - nustatyti, skleisti ir skatinti įrodymais grindžiamos gerosios praktikos įsisavinimą taikant ekonomiškai efektyvias sveikatingumo ir ligų prevencijos skatinimo priemones, visų pirma atkreipiant dėmesį į pagrindinius su gyvenimo būdu susijusius rizikos veiksnius, daug dėmesio skiriant Sąjungos pridėtinei vertei.
Šio tikslo įgyvendinimas vertinamas visų pirma atsižvelgiant į tai, kiek išaugo valstybių narių, kurios dalyvauja skatinant sveikatingumą ir vykdant ligų prevenciją naudodamosi įrodymais grindžiama gerąja praktika ir pasitelkdamos priemones ir veiksmus, kurių imamasi atitinkamu valstybių narių lygiu, skaičius.
2)
Siekiant apsaugoti Sąjungos piliečius nuo didelių tarpvalstybinių grėsmių sveikatai - nustatyti ir parengti geresnės parengties ekstremaliosioms sveikatos srities situacijoms ir veiksmų koordinavimo esant tokioms situacijoms nuoseklius metodus ir skatinti juos įgyvendinti.
Šio tikslo įgyvendinimas vertinamas visų pirma atsižvelgiant į tai, kiek išaugo valstybių narių, kurios tuos nuoseklius metodus naudoja projektuodamos savo parengties planus, skaičius.
3)
Siekiant remti gebėjimų stiprinimą visuomenės sveikatos srityje ir prisidėti prie novatoriškų, veiksmingų bei tvarių sveikatos priežiūros sistemų kūrimo - nustatyti ir parengti priemones ir mechanizmus Sąjungos lygiu, kad būtų galima spręsti žmogiškųjų bei finansinių išteklių trūkumo problemą ir sudaryti palankesnes sąlygas savanoriškai įsisavinti inovacijas visuomenės sveikatos srities intervencinių priemonių ir prevencijos strategijų srityje.
Šio tikslo įgyvendinimas vertinamas visų pirma atsižvelgiant į tai, kiek išaugo pateiktų rekomendacijų ir valstybių narių, naudojančių priemones ir mechanizmus, kurie buvo nustatyti siekiant prisidėti prie veiksmingų jų sveikatos priežiūros sistemų taikymo rezultatų, skaičius.
4)
Siekiant sudaryti palankesnes sąlygas Sąjungos piliečiams naudotis geresne ir saugesne sveikatos priežiūra - gerinti galimybes gauti medicininių žinių ir informacijos, susijusių su specialiomis būklėmis ne tik savo šalyse, sudaryti palankesnes sąlygas pasinaudoti mokslinių tyrimų rezultatais ir parengti sveikatos priežiūros kokybės ir pacientų saugos gerinimo priemones, pasitelkiant, inter alia, veiksmus, kuriais būtų prisidedama prie sveikatos raštingumo gerinimo.
Šio tikslo įgyvendinimas vertinamas visų pirma atsižvelgiant į tai, kiek išaugo Europos referencijos centrų tinklų, įsteigtų pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2011/24/ES (22) (toliau - Europos referencijos centrų tinklai), sveikatos priežiūros paslaugų teikėjų ir specializuotų centrų, kurie prisijungia prie Europos referencijos centrų tinklų, ir valstybių narių, kurios naudojasi parengtomis priemonėmis, skaičius.
4 straipsnis
Reikalavimus atitinkantys veiksmai
Programos konkretūs tikslai pasiekiami vykdant veiksmus laikantis I priede išvardytų ir pagal 11 straipsnyje nurodytas metines darbo programas įgyvendinamų teminių prioritetų.
III SKYRIUS
FINANSINĖS NUOSTATOS
5 straipsnis
Finansavimas
Programos įgyvendinimui laikotarpiu nuo 2014 m. sausio 1 d. iki 2020 m. gruodžio 31 d. nustatomas 449 394 000 EUR finansinis paketas dabartinėmis kainomis.
Metinius asignavimus tvirtina Europos Parlamentas ir Taryba, neviršydami daugiametės finansinės programos ribų.
6 straipsnis
Trečiųjų šalių dalyvavimas
Atsižvelgiant į išlaidas, Programoje leidžiama dalyvauti trečiosioms šalims, visų pirma:
a)
stojančiosioms šalims, šalims kandidatėms ir potencialioms kandidatėms, gaunančioms paramą iš pasirengimo narystei strategijos lėšų, laikantis jų dalyvavimo Sąjungos programose bendrųjų principų ir bendrųjų sąlygų, nustatytų atitinkamuose bendruosiuose susitarimuose, Asociacijos tarybos sprendimuose ar panašiuose susitarimuose;
b)
ELPA/EEE šalims, laikantis EEE susitarime nustatytų sąlygų;
c)
kaimyninėms šalims ir šalims, kurioms taikoma EKP, laikantis atitinkamame dvišaliame ar daugiašaliame susitarime nustatytų sąlygų;
d)
kitoms šalims, laikantis atitinkamame dvišaliame ar daugiašaliame susitarime nustatytų sąlygų.
7 straipsnis
Intervencijos rūšys
1. Pagal Reglamentą (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 Sąjungos finansiniai įnašai teikiami dotacijų, viešųjų pirkimų arba bet kuria kita intervencinių priemonių, reikalingų siekiant Programos tikslų, forma.
2. Dotacijos gali būti skiriamos siekiant finansuoti:
a)
aiškios Sąjungos pridėtinės vertės turinčius veiksmus, kuriuos bendrai finansuoja kompetentingos valdžios institucijos, atsakingos už sveikatos sritį valstybėse narėse arba trečiosiose šalyse, dalyvaujančiose Programoje pagal 6 straipsnį, arba tų kompetentingų valdžios institucijų įgaliotos pavieniui veikiančios arba į tinklus susijungusios viešojo sektoriaus įstaigos ir nevyriausybinės įstaigos, kaip nurodyta 8 straipsnio 1 dalyje;
b)
aiškios Sąjungos pridėtinės vertės turinčius veiksmus, kurie yra aiškiai numatyti ir tinkamai pagrįsti daugiametėse darbo programose, kurias bendrai finansuoja kitos viešojo sektoriaus, nevyriausybinės ar privačios įstaigos, kaip nurodyta 8 straipsnio 1 dalyje, įskaitant sveikatos srityje veikiančias tarptautines organizacijas; pastaruoju atveju atitinkamais atvejais netaikomas išankstinis kvietimas teikti pasiūlymus;
c)
8 straipsnio 2 dalyje nurodytų nevyriausybinių įstaigų veiklą, kai siekiant vieno ar kelių konkrečių Programos tikslų būtina finansinė parama.
3. Sąjungos mokamos dotacijos neviršija 60 % reikalavimus atitinkančių išlaidų, susijusių su veiksmu, kuriuo siekiama Programos tikslo, arba nevyriausybinės įstaigos veikla. Ypač didelės naudos atvejais Sąjungos įnašas gali būti iki 80 % reikalavimus atitinkančių išlaidų.
2 dalies a punkte nurodytų veiksmų atveju laikoma, kad gaunama ypač didelė nauda, inter alia, tais atvejais, kai:
a)
bent 30 % siūlomam veiksmui skirtų biudžeto lėšų skiriama valstybėms narėms, kurių vienam gyventojui tenkančios BNP yra mažesnės nei 90 % Sąjungos vidurkio; ir
b)
vykdant veiksmą dalyvauja bent keturiolikos dalyvaujančių šalių įstaigos, tarp kurių yra bent keturios šalys, kuriose vienam gyventojui tenkančios BNP yra mažesnės nei 90 % Sąjungos vidurkio.
4. Nukrypstant nuo Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 130 straipsnio 2 dalies, tinkamai pagrįstais atvejais Komisija 2014 m. metinėje darbo programoje gali nuspręsti, kad išlaidos, kurios yra tiesiogiai susijusios su remiamų veiksmų įgyvendinimu, atitinka finansavimo reikalavimus nuo 2014 m. sausio 1 d., net jei šių išlaidų paramos gavėjas turėjo prieš pateikdamas paraišką dėl dotacijos.
8 straipsnis
Dotacijų reikalavimus atitinkantys paramos gavėjai
1. Dotacijos, skirtos 7 straipsnio 2 dalies a ir b punktuose nurodytiems veiksmams finansuoti, gali būti skiriamos teisiškai įsteigtoms organizacijoms, valdžios institucijoms, viešojo sektoriaus įstaigoms, visų pirma mokslinių tyrimų ir sveikatos įstaigoms, universitetams ir aukštojo mokslo įstaigoms.
2. Dotacijos, skirtos 7 straipsnio 2 dalies c punkte nurodytų įstaigų veiklai finansuoti, gali būti skiriamos įstaigoms, atitinkančioms visus šiuos kriterijus:
a)
jos yra nevyriausybinės, pelno nesiekiančios ir nepriklausomos nuo pramonės, komercinių, verslo ar kitų konfliktinių interesų;
b)
jos dirba visuomenės sveikatos srityje, atlieka faktinį vaidmenį dialogo su visuomene procesuose Sąjungos lygiu ir siekia bent vieno iš Programos konkrečių tikslų;
c)
jos veikia Sąjungos lygiu bent pusėje valstybių narių ir jų geografinė aprėptis Sąjungos mastu yra subalansuota.
9 straipsnis
Administracinė ir techninė pagalba
Programos finansinis paketas taip pat gali būti naudojamas padengti išlaidoms, susijusioms su parengiamaisiais, stebėsenos, kontrolės, audito ir vertinimo veiksmais, kurie yra tiesiogiai būtini Programos valdymui ir jos uždavinių įgyvendinimui, visų pirma tyrimais, susitikimais, informavimo ir ryšių veikla, įskaitant institucinę komunikaciją apie politinius Sąjungos prioritetus, tiek, kiek jie susiję su bendrais Programos tikslais, išlaidoms, susijusioms su IT tinklais, skirtais keistis informacija, taip pat visoms kitoms techninės ir administracinės pagalbos išlaidoms, Komisijos patiriamoms valdant Programą, padengti.
IV SKYRIUS
ĮGYVENDINIMAS
10 straipsnis
Įgyvendinimo metodai
Komisija atsako už Programos įgyvendinimą laikantis Reglamente (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 nustatytų valdymo būdų.
11 straipsnis
Metinės darbo programos
1. Komisija įgyvendina Programą sudarydama metines darbo programas pagal Reglamentą (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 ir šio reglamento II priede nustatytus kriterijus.
2. Komisija įgyvendinimo aktais priima metines darbo programas, kuriose visų pirma nustatomi veiksmai, kurie turi būti vykdomi, įskaitant orientacinę finansinių išteklių asignavimų sumą. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 17 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
3. Įgyvendindama Programą Komisija kartu su valstybėmis narėmis užtikrina, kad būtų laikomasi visų atitinkamų teisinių nuostatų dėl asmens duomenų apsaugos ir prireikus būtų įdiegti tokių duomenų slaptumo bei saugumo užtikrinimo mechanizmai.
12 straipsnis
Suderinamumas ir papildomumas su kitų sričių politika
Komisija, bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis, užtikrina bendrą Programos suderinamumą su Sąjungos, įskaitant atitinkamų jos agentūrų, kitų sričių politika, priemonėmis bei veiksmais ir jų papildomumą.
13 straipsnis
Rezultatų stebėsena, vertinimas ir sklaida
1. Komisija, glaudžiai bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis, stebi Programos veiksmų įgyvendinimą atsižvelgdama į jos tikslus ir rodiklius, įskaitant turimą informaciją apie su klimatu susijusias išlaidas. Ji apie tai teikia ataskaitas 17 straipsnio 1 dalyje nurodytam komitetui ir nuolat informuoja Europos Parlamentą bei Tarybą.
2. Komisijos prašymu valstybės narės pateikia jai turimą informaciją apie Programos įgyvendinimą ir poveikį. Tokie prašymai pateikti informaciją turi būti proporcingi ir jais turi būti vengiama bereikalingai didinti valstybėms narėms tenkančią administracinę naštą.
3. Įpusėjus Programos įgyvendinimo laikotarpiui, bet ne vėliau kaip 2017 m. birželio 30 d. Komisija parengia ir Europos Parlamentui bei Tarybai pateikia laikotarpio vidurio įvertinimo ataskaitą dėl pasiektų Programos tikslų, I priede nustatytų teminių prioritetų įgyvendinimo dabartinės padėties, išteklių naudojimo efektyvumo ir dėl Programos įgyvendinimo gautos Sąjungos pridėtinės vertės, kad būtų galima priimti sprendimą dėl jos teminių prioritetų atnaujinimo, pakeitimo ar sustabdymo. Laikotarpio vidurio įvertinimo ataskaitoje taip pat apsvarstomos supaprastinimo galimybės, Programos vidinis ir išorinis nuoseklumas, tolesnis visų tikslų aktualumas, taip pat veiksmų nauda siekiant SESV 168 straipsnyje nustatytų tikslų. Joje atsižvelgiama į ankstesnės programos ilgalaikio poveikio įvertinimo rezultatus.
Laikotarpio vidurio įvertinimo ataskaitoje Komisija visų pirma nurodo šiuos aspektus:
a)
jei neįmanoma įvykdyti ar pasiekti vieno arba kelių I priede išvardytų teminių prioritetų laikantis Programos tikslų ir per likusį jos įgyvendinimo laikotarpį;
b)
tai, ar atliekant įvertinimą buvo nustatytas vienas arba keli konkretūs ir svarbūs teminiai prioritetai, kurie nėra išvardyti I priede, bet kurių prireikė, kad būtų pasiekti Programos bendrieji ir konkretūs tikslai;
c)
a ir b punktuose nurodytų išvadų priežastis.
Programos ilgalaikis poveikis ir jos poveikio tvarumas įvertinami siekiant priimti sprendimą dėl galimo vėlesnės programos atnaujinimo, pakeitimo arba sustabdymo.
4. Komisija viešai paskelbia veiksmų, kurių buvo imtasi pagal šį reglamentą, rezultatus ir užtikrina, kad jie būtų plačiai paskleisti, siekiant prisidėti prie sveikatos Sąjungoje gerinimo.
14 straipsnis
Tolesnė veikla, susijusi su laikotarpio vidurio įvertinimo ataskaita
1. Kai laikotarpio vidurio įvertinimo ataskaitoje nustatoma, kad vadovaujantis Programos tikslais ir per jos įgyvendinimo laikotarpį negalima įgyvendinti ar pasiekti vieno ar daugiau teminių prioritetų, Komisijai pagal 18 straipsnį suteikiami įgaliojimai iki 2017 m. rugpjūčio 31 d. priimti deleguotuosius aktus dėl atitinkamo teminio prioriteto ar atitinkamų prioritetų išbraukimo iš I priedo. Programos įgyvendinimo laikotarpiu pagal 18 straipsnį gali įsigalioti tik vienas deleguotasis aktas, kuriuo išbraukiamas vienas ar daugiau teminių prioritetų.
2. Kai laikotarpio vidurio įvertinimo ataskaitoje nustatomas vienas ar keli konkretūs ir svarbūs teminiai prioritetai, kurie nėra išvardyti I priede, bet kurių prireikė, kad būtų pasiekti Programos bendrieji ir konkretūs tikslai, Komisijai pagal 18 straipsnį suteikiami įgaliojimai ne vėliau kaip 2017 m. rugpjūčio 31 d. priimti deleguotuosius aktus dėl atitinkamo teminio prioriteto ar atitinkamų prioritetų įtraukimo į I priedą. Teminį prioritetą turi būti galima pasiekti per Programos įgyvendinimo laikotarpį. Programos įgyvendinimo laikotarpiu pagal 18 straipsnį gali įsigalioti tik vienas deleguotasis aktas, kuriuo įtraukiamas vienas ar daugiau teminių prioritetų.
3. Bet kuris toks teminių prioritetų išbraukimas ar įtraukimas turi atitikti Programos bendruosius tikslus ir atitinkamus konkrečius tikslus.
15 straipsnis
Nacionaliniai ryšių punktai
Valstybės narės paskiria nacionalinius ryšių punktus, kurie padeda Komisijai propaguoti Programą ir atitinkamais atvejais skleisti Programos rezultatus bei turimą informaciją apie Programos poveikį, kaip nurodyta 13 straipsnio 2 dalyje.
16 straipsnis
Sąjungos finansinių interesų apsauga
1. Komisija imasi tinkamų priemonių užtikrinti, kad įgyvendinant pagal šį reglamentą finansuojamus veiksmus Sąjungos finansiniai interesai būtų saugomi taikant prevencines kovos su sukčiavimu, korupcija ir bet kuria kita neteisėta veikla priemones, atliekant veiksmingus patikrinimus ir, jei nustatoma pažeidimų, skiriant atgrasomas administracines ir finansines sankcijas.
2. Komisija arba jos atstovai ir Audito Rūmai turi įgaliojimus atlikti visų subsidijų gavėjų, rangovų ir subrangovų, pagal šį reglamentą gavusių Sąjungos lėšų, dokumentų auditą ir auditą vietoje.
3. Europos kovos su sukčiavimu tarnyba (OLAF) gali, laikydamasi Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 883/2013 (23) ir Tarybos reglamento (Euratomas, EB) Nr. 2185/96 (24) nuostatų ir juose nustatytų procedūrų, vykdyti tyrimus, įskaitant patikrinimus vietoje ir inspektavimą, siekiant nustatyti, ar nebūta sukčiavimo, korupcijos ar kitos neteisėtos veiklos, turinčios neigiamos įtakos Sąjungos finansiniams interesams, susijusiems su pagal šį reglamentą finansuojamais susitarimais dėl dotacijos arba sprendimais ar sutartimis dėl dotacijos.
4. Nedarant poveikio 1, 2 ir 3 dalims, bendradarbiavimo susitarimuose su trečiosiomis šalimis ir tarptautinėmis organizacijomis, sutartyse, susitarimuose bei sprendimuose dėl dotacijos, sudaromuose ar priimamuose įgyvendinant šį reglamentą, įrašomos nuostatos, kuriomis Komisijai, Audito Rūmams ir OLAF aiškiai suteikiami įgaliojimai atlikti tokį auditą ir tyrimus, atsižvelgiant į jų atitinkamą kompetenciją.
V SKYRIUS
PROCEDŪRINĖS NUOSTATOS
17 straipsnis
Komiteto procedūra
1. Komisijai padeda komitetas. Tas komitetas - tai komitetas, kaip nustatyta Reglamente (ES) Nr. 182/2011.
2. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnis.
3. Jei komitetas nuomonės nepateikia, Komisija įgyvendinimo akto projekto nepriima ir taikoma Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnio 4 dalies trečia pastraipa.
18 straipsnis
Įgaliojimų delegavimas
1. Įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami šiame straipsnyje nustatytomis sąlygomis.
2. 14 straipsnio 1 ir 2 dalyse nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami Programos įgyvendinimo laikotarpiui.
3. Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kada atšaukti 14 straipsnio 1 ir 2 dalyse nurodytus deleguotuosius įgaliojimus. Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo nutraukiami tame sprendime nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus. Sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis nedaro poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų galiojimui.
4. Apie priimtą deleguotąjį aktą Komisija nedelsdama vienu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
5. Pagal 14 straipsnio 1 ir 2 dalis priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuo atveju, jeigu per du mėnesius nuo pranešimo Europos Parlamentui ir Tarybai apie šį aktą dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškia prieštaravimų arba jeigu dar nepasibaigus šiam laikotarpiui ir Europos Parlamentas, ir Taryba praneša Komisijai, kad prieštaravimų nereikš. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis laikotarpis pratęsiamas dviem mėnesiais.
VI SKYRIUS
PEREINAMOJO LAIKOTARPIO IR BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
19 straipsnis
Pereinamojo laikotarpio nuostatos
1. Programos finansinio paketo lėšomis taip pat gali būti finansuojamos techninės ir administracinės pagalbos išlaidos, būtinos perėjimo nuo pagal Sprendimą Nr. 1350/2007/EB patvirtintų priemonių prie Programos procesui užtikrinti.
2. Kad būtų galima valdyti iki 2020 m. gruodžio 31 d. neužbaigtus veiksmus, prireikus asignavimai gali būti įtraukti į biudžetą po 2020 m. siekiant padengti 9 straipsnyje numatytas išlaidas.
20 straipsnis
Panaikinimas
Sprendimas Nr. 1350/2007/EB panaikinamas nuo 2014 m. sausio 1 d.
21 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2014 m. sausio 1 d.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Strasbūre 2014 m. kovo 11 d.