РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 100/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 15 януари 2013 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1406/2002 за създаване на Европейска агенция за морска безопасност
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 100, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕО) № 1406/2002 на Европейския парламент и на Съвета (3), приет вследствие на инцидента с нефтения танкер „Ерика“, беше създадена Европейска агенция за морска безопасност („агенцията“) с цел осигуряване на високо, уеднаквено и ефективно равнище на морска безопасност и предотвратяване на замърсяване, причинено от кораби.
(2)
След инцидента с нефтения танкер „Престиж“ през 2002 г. Регламент (ЕО) № 1406/2002 беше изменен, за да се предоставят по-големи правомощия на агенцията по отношение на реагирането при замърсяване.
(3)
Необходимо е да се поясни кои видове замърсяване на моретата попадат сред целите на Регламент (ЕО) № 1406/2002. Ето защо замърсяването на моретата от инсталации за нефт и природен газ следва да се разбира като замърсяване с нефт или други вещества, различни от нефт, които при въвеждане в морската среда е възможно да създадат опасност за човешкото здраве, да увредят живите ресурси и морските видове, да нанесат щети на места за отдих или да попречат за друг законен начин на използване на морето, както е определено с Протокола за подготовка, противодействие и сътрудничество при замърсяване с опасни и вредни вещества от 2000 г.
(4)
В съответствие с член 22 от Регламент (ЕО) № 1406/2002 през 2007 г. управителният съвет на агенцията („управителният съвет“) възложи извършването на независима външна оценка на прилагането на посочения регламент. Въз основа на тази оценка през юни 2008 г. той отправи препоръки относно промени във функционирането на агенцията, нейните области на компетентност и работни практики.
(5)
Въз основа на констатациите на външната оценка, както и на препоръките и многогодишната стратегия, приета от управителния съвет през март 2010 г., някои от разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1406/2002 следва да бъдат изяснени и актуализирани. Агенцията следва да получи редица нови основни и спомагателни задачи, отразяващи развитието на политиката за морска безопасност на равнището на Съюза и на международно равнище, като същевременно продължи да се съсредоточава върху изпълнението на своите приоритетни задачи в областта на морската безопасност. Предвид бюджетните ограничения, пред които е изправен Съюзът, са необходими значителни усилия за внимателен преглед и реорганизация, за да се гарантира ефективността на разходите и бюджета и да се избегне дублирането. Нуждите от персонал за новите основни и спомагателни задачи следва по принцип да се посрещнат чрез вътрешна реорганизация в агенцията. Същевременно, когато е подходящо, агенцията следва да получи финансиране от други части на бюджета на Съюза, по-специално от инструмента по линия на Европейската политика за съседство. Осъществяването на други нови основни и спомагателни задачи от агенцията ще се извършва в рамките на действащата финансова перспектива и бюджета на агенцията, без да се засягат преговорите и решенията относно бъдещата многогодишна финансова рамка. Тъй като настоящият регламент не е решение за финансиране, бюджетният орган следва да вземе решение относно средствата за агенцията в рамките на годишната бюджетна процедура.
(6)
Задачите на агенцията следва да бъдат ясно и точно описани, като следва да се избягва всякакво дублиране на задачи.
(7)
Агенцията е показала, че някои задачи могат да се осъществяват по-ефективно на европейско равнище, което в някои случаи може да предложи икономии за националните бюджети на държавите-членки, а когато са видими, представляват реална добавена стойност на европейско равнище.
(8)
Някои разпоредби относно специфичното управление на агенцията следва да бъдат изяснени. Като се вземе предвид специалната отговорност на Комисията за прилагането на политиките на Съюза, утвърдена в Договора за функционирането на Европейския съюз, Комисията следва да предоставя политически насоки на агенцията при изпълнението на нейните задачи при пълно зачитане на правния статус на агенцията и на независимостта на нейния изпълнителен директор, както е установено с Регламент (ЕО) № 1406/2002.
(9)
Значението на осигуряването на балансирано представяне на половете следва напълно да се отчита при назначаването на членове на управителния съвет, при избора на председател и заместник-председател на управителния съвет и при назначаването на ръководители на отдели.
(10)
Всяко позоваване на съответни правни актове на Съюза следва да се приема за позоваване на актове в областта на морската безопасност, морската сигурност, предотвратяването и реагирането на замърсяване, причинено от кораби, както и реагирането на замърсяване на моретата, причинено от инсталации за нефт и природен газ.
(11)
За целите на настоящия регламент за „морска сигурност“ означава - в съответствие с Регламент (ЕО) № 725/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. относно подобряване на сигурността на корабите и на пристанищните съоръжения (4) - комбинацията от превантивни мерки, предназначени за защита на морския транспорт и на пристанищните съоръжения срещу заплахи от преднамерени противозаконни действия. Целта, свързана със сигурността, следва да се постигне с приемането на подходящи мерки в областта на политиката за морски транспорт, без да се засягат правилата на държавите-членки в сферата на националната сигурност, отбраната и обществената сигурност и в борбата с финансовите престъпления против държавата.
(12)
Агенцията следва да действа в съответствие с интересите на Съюза. Това следва да включва случаите, когато на агенцията се възлага да действа извън територията на държавите-членки в нейните области на компетентност и да предоставя техническа помощ на съответните трети държави при утвърждаване на политиката на Съюза за морска безопасност.
(13)
Агенцията следва да предоставя техническа помощ на държавите-членки, което следва да улесни изграждането на необходимия национален капацитет за изпълнението на достиженията на правото на Съюза.
(14)
Агенцията следва да предоставя оперативна помощ на държавите-членки и на Комисията. Това следва да включва услуги като системата на Съюза за обмен на морска информация (SafeSeaNet), европейската сателитна система за наблюдение на нефтени разливи (CleanSeaNet), центъра на Европейския съюз за данни за разпознаване и проследяване на кораби на далечни разстояния (EU LRIT Data Centre) и базата данни на ЕС за инспекциите на държавния пристанищен контрол (Thetis).
(15)
Експертният опит на агенцията при електронното предаване на данни и системите за обмен на морска информация следва да се използва за опростяване на формалностите за даване на сведения за кораби с цел да се премахнат бариерите пред морския транспорт и да се създаде европейско пространство за морски транспорт без бариери. По-специално агенцията следва да подпомага държавите-членки при изпълнението на Директива 2010/65/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 20 октомври 2010 г. относно формалностите за даване на сведения за кораби, пристигащи във и/или напускащи пристанищата на държавите-членки (5).
(16)
Агенцията следва да увеличи помощта, която предоставя на Комисията, по отношение на научноизследователските дейности, свързани с нейните области на компетентност. Следва обаче да се избягва дублиране на работата със съществуващата рамка за научни изследвания на Съюза. По-специално агенцията не следва да отговаря за управлението на научноизследователски проекти.
(17)
Предвид развитието на нови иновационни приложения и услуги, както и подобряването на вече съществуващите приложения и услуги, и с цел създаване на европейско пространство за морски транспорт без бариери, агенцията следва да използва пълноценно потенциала на европейските програми за спътникова радионавигация (EGNOS и Галилео ) и програмата за глобален мониторинг на околната среда и сигурността (ГМОСС).
(18)
След изтичане срока на действие на рамката на Съюза за сътрудничество в областта на случайно или умишлено замърсяване на водите, създадена с Решение № 2850/2000/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (6), агенцията следва да продължи някои от предходно извършваните дейностите по тази рамка, чрез използване по-специално на експертния опит в рамките на консултативната техническа група за готовност и реагиране при замърсяване на морето. Дейностите на агенцията в тази област не следва да освобождават крайбрежните държави от задължението им да имат необходимите механизми за реагиране при замърсяване и следва да зачитат действащите договорености за сътрудничество между държавите-членки или групи от държави-членки.
(19)
При поискване агенцията предоставя на държавите-членки подробна информация за евентуални случаи на замърсяване от кораби чрез CleanSeaNet, която им дава възможност да изпълнят своите отговорности съгласно Директива 2005/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 г. относно замърсяване от кораби и налагане на санкции при нарушения (7). Въпреки това се наблюдават значителни различия в ефективността на прилагането, независимо че такова замърсяване може да премине в други национални води. Ето защо в следващия си доклад съгласно член 12 от посочената директива Комисията следва да предостави на Европейския парламент и на Съвета информация за ефективността и последователността при прилагането на тази директива, както и други имащи отношение данни за нейното прилагане.
(20)
Исканията на засегнати държави-членки за мобилизиране от агенцията на действия срещу замърсяването следва да преминават през механизма на ЕС за гражданска защита, създаден с Решение 2007/779/ЕО, Евратом на Съвета (8). Въпреки това в ситуации, различни от свързаните с искания за мобилизиране на кораби и оборудване в готовност за реагиране при замърсяване, Комисията може да прецени, че алтернативните средства за комуникация с използването на модерни информационни технологии са по-подходящи, и следователно може да информира молещата държава-членка.
(21)
Неотдавнашните събития откроиха рисковете от офшорно проучване за нефт и природен газ и производствени дейности по отношение на морския транспорт и морската среда. Възможностите за реагиране на агенцията при замърсяване с нефт и експертният ѝ опит в областта на замърсяването с опасни и вредни вещества следва да се използват и в случаите на реагиране при замърсяване, причинено от тези дейности, по искане на засегнатата държава.
(22)
По-специално CleanSeaNet, която понастоящем се използва за предоставяне на доказателства за нефтени разливи от кораби, следва да бъде използвана от агенцията и за откриване и докладване на нефтени разливи от офшорно проучване за нефт и природен газ и производствени дейности, без това да се отразява отрицателно на услугите, предоставяни на морския транспорт.
(23)
Агенцията притежава натрупан и признат ценен експертен опит и инструменти в областта на морската безопасност, морската сигурност, предотвратяването и реагирането на замърсяване, причинено от кораби. Този експертен опит и тези инструменти могат да имат отношение към други дейности на Съюза, свързани с политиката на Съюза за морски транспорт. Ето защо агенцията следва да подпомага при поискване Комисията и държавите-членки при разработването и осъществяването на такива дейности на Съюза, при условие че управителният съвет е дал своето одобрение в контекста на годишната работна програма на агенцията. Тази помощ следва да e обусловена от обстоен анализ на разходите и ползите и не следва да засяга основните задачи на агенцията.
(24)
Чрез предоставяната техническа помощ агенцията допринася и за развитието на по-благоприятен за околната среда морски транспорт.
(25)
Що се отнася до класификационните организации, повечето от тях работят с плавателни съдове както за морски транспорт, така и за транспорт по вътрешни водни пътища. Предвид експертния опит на агенцията с класификационни организации за морски плавателни съдове тя може да предоставя на Комисията съответна информация за класификационните организации за съдове, плаващи по вътрешни водни пътища, и по този начин да се повиши ефективността.
(26)
Що се отнася до интерфейса между информационните системи за транспорт агенцията следва да подпомага Комисията и държавите-членки, като проучва - заедно с компетентните органи на системата за речни информационни услуги - възможността за обмен на информация между тези системи.
(27)
Без да се засягат отговорностите на компетентните органи, Агенцията следва да подпомага Комисията и държавите-членки при разработването и осъществяването на бъдещата инициатива за електронни услуги в областта на морския транспорт, чиято цел е да се повиши ефективността на европейския сектор за морски транспорт чрез улесняване на използването на модерни информационни технологии.
(28)
За да бъде завършено изграждането на единния пазар и на европейското пространство за морски транспорт без бариери, следва да се намалят административните тежести за корабоплаването, наред с другото като се насърчава морският транспорт на къси разстояния. Във връзка с това концепцията „Син пояс“ и електронните услуги в областта на морския транспорт могат евентуално да се използват за намаляване на формалностите за даване на сведения от търговски кораби, пристигащи във и/или напускащи пристанищата на държавите-членки.
(29)
Припомня се, че в съответствие със съдебната практика на Съда на Европейския съюз и за да се спази принципът на институционално равновесие, на агенция не може да бъде предоставено правомощие да приема решения с общо приложение.
(30)
Без да се засягат установените в Регламент (ЕО) № 1406/2002 цели и задачи, в рамките на една година от влизането в сила на настоящия регламент Комисията следва да изготви и представи в тясно сътрудничество със съответните заинтересовани страни проучване за осъществимост с цел да оцени и установи възможностите за засилена координация и сътрудничество между различните функции на бреговата охрана. При това проучване следва да се вземат предвид действащата правна рамка и съответните препоръки от подходящи форуми на Съюза, както и текущото разработване на обща среда за обмен на информация (Common Information Sharing Environment, CISE), и следва напълно да се зачитат принципите на субсидиарност и пропорционалност, и ясно да се посочат разходите и ползите пред Европейския парламент и Съвета.
(31)
Привличането на добре обучени европейски морски лица е от значение за конкурентоспособността на морските центрове на Съюза. Ето защо предвид настоящото и бъдещото търсене в Съюза на високо квалифицирани морски лица, агенцията следва да подпомага по целесъобразност държавите-членки и Комисията при популяризирането на обучението по морско дело, като улеснява доброволния обмен на най-добри практики и предоставя информация за обменни програми на Съюза за обучение по морско дело. Това би могло да включва подпомагане на компетентните европейски заинтересовани страни в стремежа им към високи постижения в областта на образованието и обучението по морско дело на доброволна основа, като същевременно изцяло се зачита отговорността на държавите-членки за съдържанието и организацията на обучението по морско дело.
(32)
С цел противодействие на нарастващия риск от пиратство агенцията следва да продължи по целесъобразност да препраща на компетентните национални власти и на други имащи отношение органи, включително операции като операцията на ръководените от ЕС военноморски сили Atalanta, подробни сведения за местоположението на плаващите под знамето на държава-членка кораби, които преминават през зони, класифицирани като много рискови. Освен това агенцията разполага със средства, които могат да бъдат полезни, най-вече в контекста на разработването на CISE. Поради това е целесъобразно при поискване агенцията да предоставя съответни данни за местоположението на кораби и за наблюдение на Земята на компетентни национални органи и органи на Съюза, като Frontex и Европол, за да се улеснят превантивните мерки срещу преднамерени противозаконни действия по смисъла на съответното право на Съюза, без да се засягат правата и задълженията на държавите-членки и в съответствие с приложимото национално право и право на Съюза, по-специално по отношение на искащите данните органи. За предоставянето на данни за разпознаване и проследяване на кораби на далечни разстояния следва да се получи съгласието на съответната държава на знамето в съответствие с процедури, установени от управителния съвет.
(33)
Когато публикуват информация относно държавния пристанищен контрол в съответствие с Директива 2009/16/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. относно държавния пристанищен контрол (9), Комисията и агенцията следва да се основават на експертните знания и опита, натрупан по Парижкия меморандум за разбирателство за държавния пристанищен контрол („Парижкия меморандум за разбирателство“), за да се осигури последователност.
(34)
Помощта на агенцията за държавите-членки и за Комисията във връзка с имащата отношение дейност на международни и регионални организации не следва да засяга отношенията на тези организации и държавите-членки, произтичащи от членството на държавите-членки в същите организации.
(35)
Съюзът се е присъединил към следните инструменти, установяващи регионални организации, чиито дейности са включени сред целите на агенцията: Конвенцията за защитата на морската среда на района на Балтийско море (Конвенция от Хелзинки, ревизирана през 1992 г.) (10); Конвенцията за опазване на Средиземно море от замърсяване (Конвенция от Барселона) (11) и ревизията ѝ от 1995 г. (12), както и редица протоколи към нея; Споразумението за сътрудничество в борбата срещу замърсяването на Северно море с нефт и с други опасни вещества (Споразумение от Бон) (13); Конвенцията за защита на морската среда на Североизточния Атлантически океан (Конвенция OSPAR) (14); Споразумението за сътрудничество за защита на бреговете и водите на Североизточния Атлантически океан срещу замърсяване, подписано на 17 октомври 1990 г. (Споразумение от Лисабон) (15), и Допълнителния протокол към него, подписан на 20 май 2008 г., който все още не е влязъл в сила (16). Съюзът води също така преговори за присъединяване към Конвенцията за опазване на Черно море от замърсяване, подписана през април 1992 г. (Конвенция от Букурещ). Ето защо агенцията следва да предоставя техническа помощ на държавите-членки и на Комисията да участват в дейността на тези регионални организации.
(36)
Освен посочените регионални организации съществуват редица други регионални, подрегионални и двустранни договорености за сътрудничество и координация по отношение на реагирането при замърсяване. Когато предоставя помощ във връзка с реагирането при замърсяване на трети държави, които споделят регионално море със Съюза, агенцията следва да действа, като взема под внимание тези договорености.
(37)
Съюзът споделя регионалните морета Средиземно море, Черно море и Балтийско море със съседни държави. По искане на Комисията агенцията следва да предоставя помощ на тези държави във връзка с реагиране при замърсяване.
(38)
За да се повиши максимално ефективността, агенцията следва да осъществява възможно най-тясно сътрудничество в рамките на Парижкия меморандум за разбирателство. Комисията и държавите-членки следва да продължат да проучват всички възможности за по-нататъшно повишаване на ефективността, които могат да бъдат представени за разглеждане в рамките на посочения Парижки меморандум за разбирателство.
(39)
За да се осигури правилно прилагане на практика на правно обвързващите актове на Съюза в областта на морската безопасност, както и предотвратяването на замърсяването от кораби, агенцията следва да подпомага Комисията в осъществяването на посещения в държавите-членки. Тези посещения в националните администрации следва да дадат възможност на агенцията да събере необходимата информация, за да представи на Комисията цялостен доклад за по-нататъшна оценка. Тези посещения следва да се осъществяват, следвайки принципите, посочени в член 4, параграф 3 от Договора за Европейския съюз, и по начин, който свежда до минимум административната тежест за националните морски администрации. Освен това посещенията следва да се осъществяват в съответствие с установена процедура, включително стандартна методика, приета от управителния съвет.
(40)
Агенцията следва да подпомага Комисията в осъществяването на инспекции на признати организации в съответствие с Регламент (ЕО) № 391/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. относно общи правила и стандарти за организациите за проверка и преглед на кораби (17). Тези инспекции може да се провеждат и в трети държави. Комисията и агенцията следва да гарантират, че съответните държави-членки са надлежно информирани. Освен това агенцията следва да изпълнява делегираните ѝ от Комисията задачи, свързани с инспекции във връзка с обучението и освидетелстването на морски лица в трети държави съгласно Директива 2008/106/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 ноември 2008 г. относно минималното ниво на обучение на морските лица (18). В приложното поле на Регламент (ЕО) № 1406/2002 не следва да се включват подробности за техническата помощ, която агенцията предоставя при осъществяваните от Комисията инспекции за морска сигурност в съответствие с Регламент (ЕО) № 324/2008 на Комисията от 9 април 2008 г. за определяне на изменени процедури за извършване на инспекции на Комисията в областта на морската сигурност (19).
(41)
За да се осигури съгласуваност с целите на политиката и с институционалната структура на Съюза, както и с приложимите административни и финансови процедури, Комисията следва да излезе с официално становище в писмена форма по проекта за многогодишна стратегия на агенцията и по проектите ѝ за годишни работни програми, което управителният съвет следва да вземе под внимание преди приемането на тези документи.
(42)
За да се гарантира справедлива и прозрачна процедура за назначаването на изпълнителния директор, използваната процедура за подбор следва да съответства на насоките на Комисията за подбор и определяне на директорите на агенциите на Съюза. В тези насоки се предвижда, че всеки гражданин на държава-членка може да представи кандидатура. Поради същите съображения управителният съвет следва да има свой представител като наблюдател в комисията за предварителен подбор. Наблюдателят следва да бъде информиран по време на следващите етапи от процедурата за подбор. При вземането на решение за назначаване на неговите членове, управителният съвет следва да може да постави въпроси на Комисията във връзка с процедурата за подбор. Освен това управителният съвет следва да разполага с възможност да проведе събеседване с подбраните кандидати в съответствие със стандартната практика. На всеки етап от процедурата за подбор и назначаване на поста изпълнителен директор на агенцията всички участващи страни следва да гарантират, че личните данни на кандидатите се обработват в съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (20).
(43)
Макар агенцията основно да се финансира с вноска от Съюза, тя получава приходи и от такси и плащания, свързани с услугите ѝ. Тези такси и плащания се отнасят по-специално до функционирането на Центъра на ЕС за данни за разпознаване и проследяване на кораби на далечни разстояния и се налагат в съответствие с резолюциите на Съвета, приети на 1 - 2 октомври 2007 г. и на 9 декември 2008 г., относно създаването на Център на ЕС за данни за разпознаване и проследяване на кораби на далечни разстояния, и по-специално с точките относно финансирането на докладите относно разпознаването и проследяването на кораби на далечни разстояния.
(44)
В рамките на доклада за напредъка, предвиден съгласно Регламент (ЕО) № 1406/2002, Комисията следва да проучи също възможността на агенцията да допринася за изпълнението на бъдещ законодателен акт относно безопасността на дейности за офшорно проучване, изследване и производство на нефт и природен газ, който понастоящем се разглежда от Европейския парламент и Съвета, по отношение на предотвратяването на замърсяване от офшорни инсталации за нефт и природен газ, като се вземат предвид натрупаният и признат експертен опит и инструментите на агенцията.
(45)
Дейностите на агенцията следва, когато е целесъобразно, да допринасят и за установяването на реално европейско пространство за морски транспорт без бариери.
(46)
Следва да се вземе под внимание Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза (21), и по-специално член 208 от него.
(47)
Поради това Регламент (ЕО) № 1406/2002 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Изменения на Регламент (ЕО) № 1406/2002
Регламент (ЕО) № 1406/2002 се изменя, както следва:
1)
Членове 1 - 3 се заменят със следното:
„Член 1
Цели
1. С настоящия регламент се създава Европейска агенция за морска безопасност („агенцията“) с цел да се осигури високо, уеднаквено и ефективно равнище на морска безопасност, морска сигурност, предотвратяване и реагиране на замърсяване, причинено от кораби, както и реагиране на замърсяване на моретата, причинено от инсталации за нефт и природен газ.
2. За тази цел агенцията си сътрудничи с държавите-членки и Комисията и им предоставя техническа, оперативна и научна помощ в посочените в параграф 1 от настоящия член области в рамките на основните задачи, изложени в член 2, и когато е приложимо, на спомагателните задачи, посочени в член 2а, по-специално за да подпомогне държавите-членки и Комисията в правилното прилагане на съответните правни актове на Съюза. По отношение на реагирането при замърсяване агенцията предоставя оперативна помощ само по искане на засегнатата(ите) държава(и).
3. При предоставянето на посочената в параграф 2 помощ агенцията допринася, когато е целесъобразно, за цялостната ефективност на морския трафик и морския транспорт, както е установено в настоящия регламент, за да се улесни създаването на европейско пространство за морски транспорт без бариери.
Член 2
Основни задачи на агенцията
1. С цел да бъде гарантирано правилното изпълнение на посочените в член 1 цели агенцията изпълнява основните задачите, изброени в настоящия член.
2. Агенцията подпомага Комисията:
а)
при подготвителната работа за осъвременяване и разработване на съответните правни актове на Съюза, по-специално в съответствие с развитието на международното законодателство;
б)
при ефективното прилагане на съответните задължителни правни актове на Съюза, по-специално чрез осъществяването на посещения и инспекции, както е посочено в член 3 от настоящия регламент, и чрез предоставяне на техническа помощ на Комисията при изпълнение на свързаните с инспекции задачи, възложени ѝ съгласно член 9, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 725/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. относно подобряване на сигурността на корабите и на пристанищните съоръжения (22). Във връзка с това агенцията може да представя на Комисията предложения за евентуално усъвършенстване на тези задължителни правни актове;
в)
при анализа на текущи и завършени научноизследователски проекти, свързани с целите на агенцията; това може да включва определянето на евентуални последващи мерки в резултат на конкретните научноизследователски проекти;
г)
при изпълнението на всяка друга задача, възложена на Комисията в законодателните актове на Съюза, свързани с целите на агенцията.
3. Агенцията работи съвместно с държавите-членки за:
а)
организиране, когато е необходимо, на съответни дейности по обучение в области, които са от компетентността на държавите-членки;
б)
разработване на технически решения, включително предоставяне на съответни оперативни услуги, и предоставяне на техническа помощ за изграждането на необходимия национален капацитет за прилагането на съответните правни актове на Съюза;
в)
предоставяне по искане на държава-членка на подходяща информация, получена в резултат на инспекциите, посочени в член 3, в подкрепа на мониторинга на признати организации, които изпълняват задачи по сертифициране от името на държавите-членки, в съответствие с член 9 от Директива 2009/15/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. относно общите правила и стандарти за организациите за проверка и преглед на кораби и за съответните дейности на морските администрации (23), без да се засягат правата и задълженията на държавата на знамето;
г)
оказване на подкрепа с допълнителни средства по икономически ефективен начин за действия по реагиране при замърсяване в случай на замърсяване, причинено от кораби, както и при замърсяване на моретата, причинено от инсталации за нефт и природен газ, когато е отправено искане от засегнатата държава-членка, под чието ръководство се осъществяват операциите по отстраняване на замърсяването, без да се засяга задължението на крайбрежните държави да изградят необходимите механизми за реагиране при замърсяване и при зачитане на съществуващото сътрудничество между държавите-членки в тази област. Исканията за мобилизиране на действия срещу замърсяването се предават по целесъобразност през механизма на ЕС за гражданска защита, създаден с Решение 2007/779/ЕО, Евратом на Съвета (24).
4. Агенцията улеснява сътрудничеството между държавите-членки и Комисията:
а)
в областта на контрола на движението, включен в обхвата на Директива 2002/59/ЕО, агенцията по-специално насърчава сътрудничеството между крайречните държави в съответните плавателни зони, както и разработва и управлява европейския център за данни за разпознаване и проследяване на кораби на далечни разстояния на Европейския съюз и системата на Съюза за морска информация и обмен (SafeSeaNet), посочени в членове 6б и 22а от същата директива, както и международната система за обмен на данни за разпознаване и проследяване на кораби на далечни разстояния в съответствие с поетия ангажимент в рамките на Международната морска организация (ИМО);
б)
с предоставяне, при поискване и без да се засягат националното право и правото на Съюза, на съответни данни за местоположението на кораби и за наблюдение на Земята на компетентните национални органи и съответни органи на Съюза в рамките на мандата им, за да се улесни провеждането на мерките срещу заплахи от пиратство и умишлени противоправни действия по смисъла на приложимото право на Съюза или международно договорените правни инструменти в областта на морския транспорт, при спазване на приложимите правила за защита на данните и в съответствие с административните процедури, установени от управителния съвет или от ръководната група на високо равнище, създадена съгласно Директива 2002/59/ЕО, в зависимост от случая. За предоставянето на данни за разпознаване и проследяване на кораби на далечни разстояния се получава съгласието на съответната държава на знамето;
в)
в областта на разследването на морски произшествия и инциденти в съответствие с Директива 2009/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. за определяне на основните принципи, които уреждат разследването на произшествия в областта на морския транспорт (25); по искане на съответните държави-членки и при положение че не възниква конфликт на интереси, агенцията предоставя оперативна подкрепа на тези държави-членки във връзка с разследванията на тежки или много тежки морски произшествия и прави анализ на докладите от проучването на безопасността, за да установи добавената стойност на равнището на Съюза под формата на съответни извлечени поуки. Въз основа на предоставените от държавите-членки данни в съответствие с член 17 от посочената директива агенцията съставя годишен преглед на морските произшествия и инциденти;
г)
при предоставянето на обективна, надеждна и съпоставима статистика, информация и данни, за да се даде възможност на Комисията и на държавите-членки да предприемат необходимите инициативи за подобряване на действията си и оценяване на ефективността и рентабилността на съществуващите мерки. Тези задачи включват събиране, записване и оценка на технически данни, систематично използване на съществуващи бази данни, включително тяхното взаимно обогатяване и, когато е необходимо - разработване на допълнителни бази данни. Въз основа на събраните данни агенцията подпомага Комисията да публикува информация за корабите в съответствие с Директива 2009/16/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. относно държавния пристанищен контрол (26);
д)
при събиране и анализиране на данни за морските лица, които се предоставят и използват в съответствие с Директива 2008/106/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 ноември 2008 г. относно минималното ниво на обучение на морските лица (27);
е)
при подобряване на идентифицирането и преследването на кораби, извършващи неправомерни изхвърляния, в съответствие с Директива 2005/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 г. относно замърсяване от кораби и налагане на санкции при нарушения (28);
ж)
по отношение на замърсяването с нефт на моретата, причинено от инсталации за нефт и природен газ, чрез използване на европейската сателитна система за наблюдение на нефтени разливи (CleanSeaNet) за наблюдение на размера на подобно замърсяване и неговото въздействие върху околната среда;
з)
при предоставянето на техническа помощ, необходима на държавите-членки и на Комисията, за да допринасят в работата на техническите органи на ИМО и на Международната организация на труда в областта на морския транспорт, и на Парижкия меморандум за разбирателство относно държавния пристанищен контрол („Парижкия меморандум за разбирателство“) и съответните регионални организации, към които Съюзът се е присъединил, по въпросите от компетентността на Съюза;
и)
по отношение на изпълнението на Директива 2010/65/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 20 октомври 2010 г. относно формалностите за даване на сведения за кораби, пристигащи във и/или напускащи пристанищата на държавите-членки (29), по-специално като улеснява електронното предаване на данни чрез системата SafeSeaNet и като подпомага разработването на обслужване на едно гише.
5. По искане на Комисията агенцията може да предоставя техническа помощ, включително организиране на дейности за обучение, във връзка със съответните правни актове на Съюза на държави, които кандидатстват за присъединяване към Съюза, и когато е приложимо на държави - партньори по линия на Европейската политика за съседство, и на участващите държави в Парижкия меморандум за разбирателство.
Агенцията може също така да предоставя помощ в случай на замърсяване, причинено от кораби, както и при замърсяване на моретата, причинено от инсталации за нефт и природен газ, което засяга трети държави, споделящи регионално море със Съюза, в съответствие с механизма на ЕС за гражданска защита, създаден с Решение 2007/779/ЕО, Евратом, и при съответно прилагане на условията, приложими за държавите-членки, посочени в параграф 3, буква г) от настоящия член. Тези задачи се координират с действащите регионални договорености за сътрудничество във връзка със замърсяването на моретата.
Член 2а
Спомагателни задачи на агенцията
1. Без да се засягат основните задачи, посочени в член 2, агенцията подпомага Комисията и държавите-членки, когато е подходящо, в разработването и осъществяването на дейностите на Съюза, изложени в параграфи 2 и 3 от настоящия член и свързани с целите на агенцията, доколкото агенцията има натрупан и признат експертен опит и инструменти. Изложените в настоящия член спомагателни задачи:
а)
създават реална добавена стойност;
б)
избягват дублирането на усилия;
в)
са в интерес на политиката на Съюза за морски транспорт;
г)
не засягат основните задачи на агенцията; и
д)
не нарушават правата и задълженията на държавите-членки, по-специално като държави на знамето, пристанищни държави и крайбрежни държави.
2. Агенцията подпомага Комисията:
а)
в контекста на изпълнението на Директива 2008/56/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (Рамковата директива за морска стратегия) (30), като допринася за целта да се постигне добро състояние на околната среда в морските води предвид елементите, свързани с морския транспорт, и като използва резултатите от съществуващи инструменти като SafeSeaNet и CleanSeaNet;
б)
като предоставя техническа помощ във връзка с емисиите на парникови газове от кораби, по-специално при проследяване на актуалното развитие на международно равнище;
в)
по отношение на програмата за глобален мониторинг на околната среда и сигурността (ГМОСС), като насърчава използването на данни и услуги от ГМОСС за целите на морския транспорт в рамката за управление на ГМОСС;
г)
в разработването на обща среда за обмен на информация за морската област на ЕС;
д)
по отношение на подвижните офшорни инсталации за нефт и природен газ, при разглеждане на изискванията на ИМО и при събиране на основна информация за евентуални заплахи за морския транспорт и морската среда;
е)
като предоставя съответната информация относно класификационните организации за съдове, плаващи по вътрешни водни пътища, в съответствие с Директива 2006/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 г. за установяване на техническите изисквания за плавателни съдове по вътрешни водни пътища (31). Тази информация се включва и в докладите, посочени в член 3, параграфи 4 и 5 от настоящия регламент.
3. Агенцията подпомага Комисията и държавите-членки:
а)
в проучванията на осъществимостта и в изпълнението на политики и проекти в подкрепа на установяването на европейско пространство за морски транспорт без бариери, като концепцията „Син пояс“ и електронните услуги в областта на морския транспорт, както и морските магистрали. Това се извършва по-специално с проучване на допълнителни функционални възможности на системата SafeSeaNet, без да се засяга ролята на ръководната група на високо равнище, създадена в съответствие с Директива 2002/59/ЕО;
б)
като проучва - с компетентните органи на системата за речни информационни услуги - възможността за обмен на информация между тази система и информационните системи за морски транспорт въз основа на доклада, предвиден в член 15 от Директива 2010/65/ЕС;
в)
като подпомага доброволния обмен на най-добри практики в областта на образованието и обучението по морско дело в Съюза и като предоставя информация за обменни програми на Съюза от значение за обучението по морско дело, при пълно зачитане на член 166 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС).
Член 3
Посещения в държавите-членки и инспекции
1. С цел да изпълнява възложените ѝ задачи и да подпомага Комисията при изпълнението на нейните задължения съгласно ДФЕС, и по-специално при оценката на ефективното прилагане на съответното право на Съюза, агенцията осъществява посещения в държавите-членки в съответствие с методиката, установена от управителния съвет.
2. Агенцията своевременно информира съответната държава-членка за планираното посещение, имената на упълномощените служители и датата, от която започва посещението, както и неговата очаквана продължителност. Служителите на агенцията, на които е възложено осъществяването на такива посещения, представят писмено решение на изпълнителния директор на агенцията, в което се посочват целите на тяхната мисия.
3. Агенцията извършва инспекции от името на Комисията, както се изисква от обвързващите правни актове на Съюза по отношение на организации, признати от Съюза в съответствие с Регламент (ЕО) № 391/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. относно общи правила и стандарти за организациите за проверка и преглед на кораби (32), и по отношение на обучението и освидетелстването на морски лица в трети държави в съответствие с Директива 2008/106/ЕО.
4. В края на посещението или инспекцията агенцията изготвя доклад и го изпраща до Комисията и до съответната държава-членка.
5. Когато е целесъобразно и във всички случаи, когато даден цикъл от посещения или инспекции приключи, агенцията анализира докладите от този цикъл с оглед набелязването на хоризонтални констатации и общи заключения относно ефективността и рентабилността на съществуващите мерки. Агенцията представя този анализ на Комисията за допълнително обсъждане с държавите-членки, за да се извлекат съответните поуки и да се улесни разпространението на добри работни практики.
2)
В член 4 параграфи 3 и 4 се заменят със следното:
„3. Управителният съвет приема практически договорености за прилагането на параграфи 1 и 2, включително, когато е целесъобразно, договорености относно консултациите с държавите-членки преди публикуването на информацията.
4. По отношение на информацията, събирана и обработвана в съответствие с настоящия регламент от Комисията и агенцията, се прилагат разпоредбите на Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (33) и агенцията предприема необходимите мерки, за да осигури безопасно боравене и обработка на поверителната информация.
3)
В член 5 параграф 3 се заменя със следното:
„3. По искане на Комисията управителният съвет може да реши със съгласието и съдействието на съответните държави-членки и при надлежно отчитане на отражението върху бюджета, включително всяка вноска, която съответните държави-членки могат да осигурят, да се създадат регионални центрове, необходими за изпълнението на някои от задачите на агенцията по най-ефективен и ефикасен начин. При вземането на такова решение управителният съвет определя точния обхват на дейностите на регионалния център, като избягва ненужните финансови разходи и засилва сътрудничеството със съществуващите регионални и национални мрежи.“
4)
В член 10 параграф 2 се изменя, както следва:
а)
буква б) се заменя със следното:
„б)
приема годишния доклад за дейността на агенцията и го изпраща не по-късно от 15 юни всяка година на Европейския парламент, Съвета, Комисията, Сметната палата и държавите-членки.
Агенцията ежегодно препраща на бюджетния орган цялата информация относно резултатите на процедурите за оценка;“
б)
буква в) се заменя със следното:
„в)
преценява и одобрява, в рамките на подготовката на работната програма, исканията за помощ на Комисията, посочени в член 2, параграф 2, буква г), исканията от държавите-членки за техническа помощ, посочени в член 2, параграф 3, и исканията за техническа помощ, посочени в член 2, параграф 5, както и исканията за помощ, посочени в член 2а;
ва)
преценява и приема многогодишна стратегия за агенцията, обхващаща период от пет години, като взема предвид писменото становище на Комисията;
вб)
преценява и приема многогодишния план на агенцията за политиката по отношение на персонала;
вв)
обмисля проекти за административни договорености, посочени в член 15, параграф 2, буква ба);“
в)
буква ж) се заменя със следното:
„ж)
установява методика за осъществяване на посещенията, които се извършват в съответствие с член 3. В случай че Комисията изрази в рамките на 15 дни от датата на приемане на методиката своето несъгласие, управителният съвет преразглежда методиката и я приема, евентуално изменена, на второ четене или с мнозинство от две трети, включващо представителите на Комисията, или с единодушие на представителите на държавите-членки;“
г)
буква з) се заменя със следното:
„з)
изпълнява задълженията си по членове 18, 19 и 21 във връзка с бюджета на агенцията и контролира и осигурява адекватни последващи действия във връзка с констатациите и препоръките, произтичащи от различните одиторски доклади и оценки, независимо дали са вътрешни или външни;“
д)
буква и) се заменя със следното:
„и)
упражнява дисциплинарна власт по отношение на изпълнителния директор и ръководителите на отдели, посочени в член 16;“
е)
буква л) се заменя със следното:
„л)
извършва преглед на финансовото изпълнение на подробния план, посочен в буква к) от настоящия параграф, и на бюджетните задължения, предвидени в Регламент (ЕО) № 2038/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 г. относно многогодишното финансиране на дейността на Европейската агенция по морска безопасност в областта на реагиране при замърсяването причинено от кораби (34);
ж)
добавя се следната буква:
„м)
назначава от своите членове наблюдател, който да следи процедурата за подбор от Комисията при назначаването на изпълнителен директор.“
5)
Член 11 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 втората алинея се заменя със следното:
„Членовете на управителния съвет се назначават въз основа на съответния им опит и познания в областите, посочени в член 1. Държавите-членки и Комисията се стремят към балансирано представяне на мъжете и жените в управителния съвет.“
б)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. Продължителността на мандата е четири години. Мандатът може да бъде подновяван.“
6)
В член 13 параграф 4 се заменя със следното:
„4. Когато е налице поверителен въпрос или конфликт на интереси, управителният съвет може да вземе решение да разгледа конкретни точки от дневния си ред в отсъствието на съответните членове. В процедурния правилник се определят подробни правила за прилагане на тази разпоредба.“
7)
Член 15 се изменя, както следва:
а)
в параграф 2 букви а) и б) се заменят със следното:
„а)
да подготвя многогодишната стратегия на агенцията и да я представя на управителния съвет след консултация с Комисията най-малко осем седмици преди съответното заседание на управителния съвет, като взема под внимание становищата и предложенията на членовете на управителния съвет;
аа)
да подготвя многогодишния план на агенцията за политиката по отношение на персонала и да го представя на управителния съвет след консултация с Комисията най-малко четири седмици преди съответното заседание на управителния съвет;
аб)
да подготвя годишната работна програма с посочване на очакваните човешки и финансови ресурси за всяка дейност и подробния план за готовността на агенцията при замърсяване и дейностите ѝ за реагиране при замърсяване и да ги представя на управителния съвет след консултация с Комисията най-малко осем седмици преди съответното заседание на управителния съвет, като взема под внимание становищата и предложенията на членовете на управителния съвет. Той предприема необходимите стъпки за тяхното изпълнение. Изпълнителният директор отговаря на всички искания за помощ от страна на държава-членка в съответствие с член 10, параграф 2, буква в);
б)
да взема решения за осъществяването на посещенията и инспекциите, предвидени в член 3, след консултация с Комисията и при следване на методиката за осъществяване на посещения, установена от управителния съвет в съответствие с член 10, параграф 2, буква ж);
ба)
може да сключва административни договорености с други органи, работещи в областите на дейност на агенцията, при условие че проектът за договореност е представен за консултация на управителния съвет и той не е представил възражения в рамките на четири седмици.“;
б)
в параграф 2 буква г) се заменя със следното:
„г)
да организира ефективна система за мониторинг с цел отчитане на резултатите на агенцията спрямо нейните цели и задачи, предвидени в настоящия регламент. За целта установява, съгласувано с Комисията и управителния съвет, конкретни показатели за постигнатите резултати, които позволяват ефективна оценка на постигнатото. Той гарантира, че организационната структура на агенцията ще бъде редовно адаптирана към променящите се нужди в рамките на наличните финансови и човешки ресурси. На тази основа изпълнителният директор изготвя ежегодно проект на общ доклад и го представя за разглеждане на управителния съвет. Докладът съдържа специален раздел относно финансовото изпълнение на подробния план за готовността на агенцията при замърсяване и дейностите ѝ за реагиране при замърсяване и представя актуалното състояние на всички дейности, финансирани по този план. Изпълнителният директор установява процедури за редовна оценка, които съответстват на признати професионални стандарти;“
в)
в параграф 2 буква ж) се заличава;
г)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. Когато е целесъобразно, изпълнителният директор докладва на Европейския парламент и на Съвета за изпълнението на задачите си.
По-специално той представя актуалното състояние във връзка с изготвянето на многогодишната стратегия и годишната работна програма.“
8)
Член 16 се заменя със следното:
„Член 16
Назначаване и освобождаване на изпълнителния директор и на ръководителите на отдели
1. Изпълнителният директор се назначава и освобождава от управителния съвет. Назначението е за срок от пет години, въз основа на лични качества и доказана административна и управленска компетентност, както и доказан опит в областите, посочени в член 1, след изслушване на становището на посочения в член 10 наблюдател. Изпълнителният директор се назначава от управителния съвет от списък с поне трима кандидати, предложени от Комисията в резултат на открит конкурс, проведен след публикуването на обявление за длъжността в Официален вестник на Европейския съюз и на покана за изразяване на интерес на други места. Избраният от управителния съвет кандидат може да бъде поканен да направи изявление пред компетентната комисия на Европейския парламент и да отговори на поставени от нейните членове въпроси. Управителният съвет обсъжда освобождаването от длъжност по искане на Комисията или на една трета от своите членове. Управителният съвет взема решенията за назначаване или освобождаване с мнозинство от четири пети от всички членове с право на глас.
2. Като действа по предложение на Комисията и като взема предвид доклада за оценка, управителният съвет може да удължи еднократно мандата на изпълнителния директор за не повече от четири години. Управителният съвет взема това решение с мнозинство от четири пети от всички членове с право на глас. Управителният съвет информира Европейския парламент за намерението си да удължи мандата на изпълнителния директор. В рамките на един месец преди удължаването на неговия мандат изпълнителният директор може да бъде поканен да направи изявление пред компетентната комисия на Европейския парламент и да отговори на поставени от нейните членове въпроси. Ако мандатът не бъде удължен, изпълнителният директор остава на длъжността си до назначаването на нов такъв.
3. Изпълнителният директор може да бъде подпомаган от един или повече ръководители на отдели. В случай че изпълнителният директор отсъства или е възпрепятстван, един от ръководителите на отдели го замества.
4. Ръководителите на отдели се назначават въз основа на лични качества и доказани административни и управленски умения, както и въз основа на професионалната им компетентност и опит в областите, посочени в член 1. Ръководителите на отдели се назначават или освобождават от изпълнителния директор след получаването на положително становище от страна на управителния съвет.“
9)
Член 18 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 буква в) се заменя със следното:
„в)
такси и плащания за публикации, обучение и/или всякакви други услуги, предоставени от агенцията.“;
б)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. Изпълнителният директор изготвя проектодекларация на разчетите за приходите и разходите на агенцията за следващата година въз основа на бюджетирането по дейности и я препраща на управителния съвет заедно с проект на щатно разписание.“;
в)
параграфи 7 и 8 се заменят със следното:
„7. Декларацията за разчетите се изпраща от Комисията на Европейския парламент и на Съвета (наричани по-долу „бюджетният орган“) заедно с проекта за общ бюджет на Европейския съюз.
8. Въз основа на декларацията за разчетите Комисията вписва в проекта за общ бюджет на Европейския съюз прогнозните суми, които счита за необходими за щатното разписание, и размера на субсидията, която ще бъде получена от общия бюджет, и представя това на бюджетния орган в съответствие с член 314 от ДФЕС, заедно с описание и обосновка на всяка разлика между декларацията за разчетите на агенцията и субсидията, която ще бъде получена от общия бюджет.“;
г)
параграф 10 се заменя със следното:
„10. Бюджетът се приема от управителния съвет. Той става окончателен след окончателното приемане на общия бюджет на Европейския съюз. При необходимост се извършват съответни корекции в него, както и в годишната работна програма.“
10)
Член 22 се заменя със следното:
„Член 22
Оценка
1. Редовно и най-малко на всеки пет години управителният съвет възлага извършването на независима външна оценка на прилагането на настоящия регламент. Комисията предоставя на разположение на агенцията цялата информация, която последната счита за необходима по отношение на тази оценка.
2. В оценката се преценява въздействието на настоящия регламент, както и доколко агенцията и нейните работни практики са полезни, подходящи, създаващи добавена стойност и ефективни. При оценката се отчитат становищата на заинтересованите страни както на европейско, така и на национално равнище. В нея по-специално се разглежда евентуалната необходимост от изменение на задачите на агенцията. Управителният съвет разработва конкретно задание, съгласувано с Комисията, след консултация с участващите страни.
3. Управителният съвет получава оценката и отправя препоръки до Комисията относно промени в настоящия регламент, агенцията и нейните работни практики. Констатациите в оценката и препоръките се препращат от Комисията на Европейския парламент и на Съвета и се публикуват. Ако е подходящо, се включва план за действие с график.“
11)
Вмъква се следният член:
„Член 22а
Доклад за напредъка
До 2 март 2018 г. и при отчитане на посочения в член 22 доклад за оценка Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад, в който се описва по какъв начин агенцията е поела допълнителните отговорности, възложени с настоящия регламент, за да се установят възможности за по-нататъшно повишаване на ефективността и, при необходимост, да се обоснове изменението на нейните цели и задачи.“
12)
Член 23 се заличава.
Член 2
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 15 януари 2013 година.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 100/2013
2013 m. sausio 15 d.
kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 1406/2002, įsteigiantis Europos jūrų saugumo agentūrą
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 100 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
pasikonsultavę su Regionų komitetu,
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (2),
kadangi:
(1)
Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1406/2002 (3), kuris buvo priimtas po naftos tanklaivio „Erika“ avarijos, buvo įsteigta Europos jūrų saugumo agentūra (toliau - agentūra), siekiant užtikrinti aukštą, vienodą ir veiksmingą jūrų saugumo ir taršos iš laivų prevencijos lygį;
(2)
po 2002 m. tanklaivio „Prestige“ avarijos Reglamentas (EB) Nr. 1406/2002 buvo iš dalies pakeistas ir agentūrai buvo suteikta daugiau įgaliojimų kovos su tarša srityje;
(3)
būtina aiškiai nurodyti, kokių rūšių jūrų taršą turėtų apimti Reglamento (EB) Nr. 1406/2002 tikslai. Todėl jūrų tarša iš naftos ir dujų įrenginių turėtų būti suprantama kaip tarša nafta ar kitomis nei nafta medžiagomis, kurios patekusios į jūros aplinką gali kelti pavojų žmogaus sveikatai, kenkti gyviesiems jūros ištekliams ir gyvybei jūroje, riboti jūros teikiamas galimybes ir kliudyti kitaip teisėtai naudotis jūra, kaip nustatyta 2000 m. Protokole dėl parengties, veiksmų ir bendradarbiavimo taršos pavojingomis ir kenksmingomis medžiagomis atvejais;
(4)
remdamasi Reglamento (EB) Nr. 1406/2002 22 straipsniu, 2007 m. agentūros administracinė valdyba (toliau - administracinė valdyba) užsakė nepriklausomą reglamento įgyvendinimo išorės vertinimą. Remdamasi tuo vertinimu, 2008 m. birželio mėn. ji paskelbė rekomendacijas dėl agentūros veikimo, jos kompetencijos sričių ir jos darbo metodų pakeitimų;
(5)
remiantis išorės vertinimo rezultatais ir 2010 m. kovo mėn. administracinės valdybos priimtomis rekomendacijomis ir daugiamete strategija, reikėtų aiškiau išdėstyti ir atnaujinti kai kurias Reglamento (EB) Nr. 1406/2002 nuostatas. Agentūrai, kuri skiria pagrindinį dėmesį savo prioritetiniams jūrų saugumo uždaviniams, taip pat turėtų būti suteikta tam tikrų naujų pagrindinių ir pagalbinių uždavinių, atsižvelgiant į jūrų saugumo politikos pokyčius Sąjungos ir tarptautiniu lygiu. Dėl Sąjungos biudžeto suvaržymų, siekiant užtikrinti veiksmingą išlaidų ir biudžeto lėšų panaudojimą ir išvengti dubliavimosi, būtina išsami peržiūra ir didelės perskirstymo pastangos. Personalo poreikis dėl naujų pagrindinių ir pagalbinių uždavinių turėtų iš principo būti tenkinamas agentūrai perskirsčius vidinius išteklius. Tuo pat metu agentūrai tam tikrais atvejais turėtų būti teikiamas finansavimas iš kitų Sąjungos biudžeto skyrių, visų pirma pagal Europos kaimynystės politikos priemonę. Visus naujus pagrindinius ir pagalbinius uždavinius agentūra vykdys neviršydama galiojančioje finansinėje perspektyvoje nustatytų ribų ir agentūros biudžeto; tai nedarys poveikio deryboms ir sprendimams dėl būsimos daugiametės finansinės programos. Kadangi šis reglamentas nėra sprendimas dėl finansavimo, dėl išteklių agentūrai skyrimo biudžeto valdymo institucija turėtų nuspręsti metinės biudžetinės procedūros metu;
(6)
agentūros uždaviniai turėtų būti apibrėžti aiškiai ir tiksliai, turėtų būti vengiama bet kokio uždavinių dubliavimosi;
(7)
agentūra parodė, kad vykdyti kai kurias užduotis gali būti veiksmingiau Europos lygmeniu, o tam tikrais atvejais taip būtų sudaroma galimybė valstybėms narėms sutaupyti nacionalinių biudžetų lėšų ir, kaip įrodyta, būtų kuriama apčiuopiama europinė pridėtinė vertė;
(8)
reikėtų aiškiau išdėstyti nuostatas dėl kai kurių konkrečių agentūros valdymo aspektų. Atsižvelgiant į Komisijai suteiktą ypatingą atsakomybę įgyvendinti Sutartyje dėl Europos Sąjungos veikimo numatytų sričių politiką, Komisija agentūrai turėtų teikti politines rekomendacijas dėl to, kaip ji turėtų įgyvendinti savo uždavinius, kartu visapusiškai gerbdama agentūros teisinį statusą ir jos vykdomojo direktoriaus nepriklausomybę, kaip tai nustatyta Reglamente (EB) Nr. 1406/2002;
(9)
skiriant administracinės valdybos narius, renkant administracinės valdybos pirmininką ir pirmininko pavaduotoją, taip pat skiriant departamento vadovus derėtų visapusiškai atsižvelgti į subalansuoto lyčių atstovavimo užtikrinimo svarbą;
(10)
visos nuorodos į atitinkamus Sąjungos teisės aktus turėtų būti suprantamos kaip nuorodos į aktus jūrų saugumo, apsaugos jūroje, taršos iš laivų prevencijos ir reagavimo į taršą iš laivų, taip pat į jūrų taršą iš naftos ir dujų įrenginių srityse;
(11)
šiame reglamente „apsauga jūroje“ suprantama pagal 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 725/2004 dėl laivų ir uostų įrenginių apsaugos stiprinimo (4) - tai jungtinių prevencinių priemonių, kuriomis siekiama apsaugoti laivus ir uostų įrenginius nuo tyčinių neteisėtų veiksmų grėsmės, visuma. Apsaugos tikslo turėtų būti siekiama patvirtinant atitinkamas priemones jūrų transporto politikos srityje nedarant poveikio valstybių narių taisyklėms nacionalinio saugumo, gynybos ir viešojo saugumo srityje bei kovos su finansiniais nusikaltimais valstybei srityje;
(12)
agentūra turėtų veikti Sąjungos labui. Tai turėtų būti taikoma ir tokiai situacijai, kai agentūrai pavedama atlikti jos kompetencijai priklausančius uždavinius ne valstybių narių teritorijoje ir teikti techninę pagalbą atitinkamoms trečiosioms šalims, propaguojant Sąjungos jūrų saugumo politiką;
(13)
agentūra turėtų teikti techninę pagalbą valstybėms narėms, kad būtų sudarytos palankesnės sąlygos nustatyti nacionalinius pajėgumus, kurių reikia Sąjungos acquis įgyvendinti;
(14)
agentūra turėtų teikti operatyvinę pagalbą valstybėms narėms ir Komisijai. Tai turėtų apimti tokias tarnybas kaip Sąjungos keitimosi jūrų laivybos informacija sistemą (SafeSeaNet), Europos palydovinę naftos išsiliejimo priežiūros tarnybą (CleanSeaNet), Europos Sąjungos tolimojo identifikavimo ir sekimo duomenų centrą (ES LRIT duomenų centras) ir ES valstybinės uostų kontrolės tikrinimo duomenų bazę (Thetis);
(15)
reikėtų pasinaudoti agentūros patirtimi, susijusia su elektroniniu duomenų perdavimu ir keitimosi laivybos informacija sistemomis, kad būtų supaprastinti laivams taikomi pranešimo formalumai, siekiant pašalinti kliūtis jūrų transporto srityje ir sukurti Europos jūrų transporto erdvę be kliūčių. Agentūra visų pirma turėtų padėti valstybėms narėms įgyvendinti 2010 m. spalio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2010/65/ES dėl pranešimo formalumų, taikomų į valstybių narių uostus įplaukiantiems ir (arba) iš jų išplaukiantiems laivams (5);
(16)
agentūra turėtų Komisijai teikti didesnę pagalbą, susijusią su jos kompetencijos sritims priklausančia mokslinių tyrimų veikla. Tačiau reikėtų siekti, kad agentūros veikla nesidubliuotų su veikla, vykdoma pagal esamą Sąjungos mokslinių tyrimų sistemą. Visų pirma agentūra neturėtų vadovauti mokslinių tyrimų projektams;
(17)
atsižvelgdama į kuriamas naujas inovacines programas ir paslaugas ir į tobulinamas esamas programas ir paslaugas, taip pat siekdama sukurti Europos jūrų transporto erdvę be kliūčių, agentūra turėtų visapusiškai pasinaudoti Europos palydovinės navigacijos programų (EGNOS ir Galileo) ir Pasaulinės aplinkos ir saugumo stebėjimo sistemos programos (GMES) teikiamomis galimybėmis;
(18)
pasibaigus galioti Europos Parlamento ir Tarybos sprendimu Nr. 2850/2000/EB (6) sukurtai Sąjungos bendradarbiavimo atsitiktinės arba tyčinės jūros taršos srityje sistemai, agentūra turėtų tęsti tam tikrą veiklą, anksčiau vykdytą pagal tą sistemą, ir ypač pasinaudoti konsultacinėje techninėje grupėje įgyta patirtimi greitai reaguoti į atsitiktinę ar tyčinę jūros taršą. Dėl agentūros veiklos šioje srityje neturėtų būti panaikinta pakrančių valstybių atsakomybė turėti tinkamus reagavimo į taršą mechanizmus, o vykdant šią veiklą turėtų būti laikomasi galiojančių valstybių narių ar valstybių narių grupių bendradarbiavimo susitarimų;
(19)
gavusi prašymą, agentūra valstybėms narėms pateikia išsamią informaciją apie galimus taršos iš laivų atvejus naudodamasi CleanSeaNet, kad tos valstybės narės galėtų vykdyti savo įsipareigojimus pagal 2005 m. rugsėjo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2005/35/EB dėl taršos iš laivų ir sankcijų už pažeidimus įvedimo (7). Tačiau vykdymo užtikrinimo veiksmingumas labai skiriasi, nepaisant to, kad tokia tarša gali išplisti į kitų valstybių vandenis. Todėl, rengdama kitą ataskaitą pagal tos direktyvos 12 straipsnį, Komisija turėtų Europos Parlamentui ir Tarybai pateikti informaciją apie tos direktyvos vykdymo užtikrinimo veiksmingumą ir nuoseklumą, taip pat kitą su jos taikymu susijusią informaciją;
(20)
nukentėjusių valstybių prašymai, kad agentūra sutelktų taršos šalinimo veiksmus, turėtų būti teikiami naudojantis Tarybos sprendimu 2007/779/EB, Euratomas (8) nustatytu ES civilinės saugos mechanizmu. Tačiau Komisija gali laikyti, kad kitais nei prašymo mobilizuoti rezervinius taršos šalinimo laivus ir įrangą atvejais gali būti tikslingiau naudoti kitas - pažangių informacinių technologijų - ryšio priemones, ir todėl gali informuoti prašymą pateikusią valstybę narę;
(21)
naujausi įvykiai parodė, kokį pavojų naftos ir dujų žvalgybos ir gavybos jūroje veikla kelia jūrų transportui ir jūrų aplinkai. Agentūros reagavimo į taršą nafta pajėgumai ir jos kompetencija taršos pavojingomis ir kenksmingomis medžiagomis srityje turėtų būti naudojami nukentėjusios valstybės prašymu reaguojant į tokios veiklos sukeltą taršą;
(22)
visų pirma CleanSeaNet, kuri šiuo metu naudojama siekiant pateikti įrodymų, jog iš laivų išsiliejo nafta, turėtų taip pat būti naudojama agentūros norint nustatyti ir užregistruoti naftos išsiliejimo vykdant naftos ir dujų žvalgybos ir gavybos jūroje veiklą atvejus, nedarant neigiamo poveikio paslaugoms, kurios teikiamos jūrų transportui;
(23)
agentūra yra sukaupusi ir pripažinusi vertingos kompetencijos ir priemonių jūrų saugumo, apsaugos jūroje, taršos iš laivų prevencijos ir reagavimo į tą taršą srityse. Ši kompetencija ir priemonės gali būti naudingos vykdant kitą Sąjungos veiklą, susijusią su Sąjungos jūrų transporto politika. Todėl agentūra turėtų padėti Komisijai ir valstybėms narėms, jų paprašyta, plėtoti ir įgyvendinti tokią Sąjungos veiklą, jeigu administracinė valdyba patvirtina tai pagal agentūros metinę darbo programą. Tokiai pagalbai turėtų būti taikoma išsami ekonominės naudos analizė ir dėl jos neturėtų nukentėti agentūros pagrindinių uždavinių atlikimas;
(24)
technine pagalba, kurią teikia agentūra, taip pat padedama plėtoti aplinkai palankesnį jūrų transportą;
(25)
dauguma klasifikacinių bendrovių yra susijusios ir su jūrų, ir su vidaus vandenų laivais. Remdamasi savo patirtimi klasifikacinių bendrovių veiklos, susijusios su jūrų laivais, srityje, agentūra galėtų suteikti Komisijai reikalingos informacijos klasifikacinių bendrovių veiklos, susijusios su vidaus vandenų laivais, srityje; taip būtų padidintas efektyvumas;
(26)
transporto informacinių sistemų sąsajos srityje agentūra turėtų padėti Komisijai ir valstybėms narėms kartu su Upių laivybos informacijos paslaugų kompetentingomis institucijomis išnagrinėdama galimybę tokioms sistemoms dalytis informacija;
(27)
nedarant poveikio kompetentingų institucijų atsakomybei, agentūra turėtų padėti Komisijai ir valstybėms narėms rengiant ir įgyvendinant būsimą Sąjungos „e. jūrų sistemos“ iniciatyvą, kuria siekiama didinti Europos jūrų transporto sektoriaus veiksmingumą sudarant palankesnes sąlygas naudotis pažangiomis informacinėmis technologijomis;
(28)
siekiant sukurti bendrąją rinką ir Europos jūrų transporto erdvę be kliūčių, reikėtų sumažinti laivybai tenkančią administravimo naštą, taip, inter alia, skatinant trumpųjų nuotolių jūrų transportą. Atsižvelgiant į tai, koncepcija „Mėlynoji juosta“ ir „e. jūrų sistema“ galėtų būti naudojamos kaip priemonės sumažinti pranešimo formalumus, kuriuos reikalaujama atlikti prekybos laivams įplaukiant į valstybių narių uostus arba išplaukiant iš jų;
(29)
primenama, kad atsižvelgiant į Europos Sąjungos Teisingumo Teismo praktiką ir siekiant laikytis institucinės pusiausvyros principo, agentūrai negali būti suteikti įgaliojimai priimti visuotino taikymo sprendimus;
(30)
nedarant poveikio Reglamente (EB) Nr. 1406/2002 nustatytiems tikslams ir uždaviniams, Komisija per vienerius metus nuo šio reglamento įsigaliojimo dienos, glaudžiai bendradarbiaudama su atitinkamais suinteresuotaisiais subjektais, turėtų parengti ir pateikti galimybių studiją, kuria būtų siekiama įvertinti ir nustatyti galimybes stiprinti pakrantės apsaugos tarnybų veiklos koordinavimą ir jų bendradarbiavimą. Toje galimybių studijoje turėtų būti atsižvelgiama į esamą teisinę sistemą ir atitinkamuose Sąjungos forumuose pateiktas atitinkamas rekomendacijas, taip pat į šiuo metu kuriamą bendrą dalijimosi informacija aplinką (BDIA), taip pat turėtų būti visapusiškai laikomasi subsidiarumo ir proporcingumo principų, Europos Parlamentui ir Tarybai aiškiai nurodant sąnaudas ir naudą;
(31)
siekiant, kad Sąjungos jūrų sektoriaus grupės būtų konkurencingos, svarbu pritraukti kvalifikuotus Europos jūrininkus. Todėl, atsižvelgdama į esamą ir būsimą aukštos kvalifikacijos jūrininkų poreikį Sąjungoje, agentūra turėtų prireikus remti valstybes nares ir Komisiją skatinant jūrininkų rengimą, sudarydama palankesnes sąlygas savanoriškumo pagrindu keistis geriausios praktikos pavyzdžiais ir teikdama informaciją apie Sąjungos mainų programas jūrininkų rengimo srityje. Tai galėtų apimti pagalbą, savanoriškai teikiamą kompetentingiems Europos suinteresuotiesiems subjektams, siekiantiems tobulėti jūrininkų švietimo ir rengimo srityje, kartu visiškai pripažįstant valstybių narių atsakomybę už jūrininkų rengimo turinį ir organizavimą;
(32)
siekiant kovoti su didėjančia piratavimo grėsme, agentūra turėtų ir toliau atitinkamais atvejais kompetentingoms nacionalinėms institucijoms ir kitiems atitinkamiems organams, įskaitant operacijas, pavyzdžiui, ES Jūros pajėgų operaciją Atalanta, perduoti išsamią informaciją apie laivų su valstybių narių vėliavomis, plaukiančių per zonas, kurios laikomos labai pavojingomis, padėtį. Be to, agentūra naudojasi priemonėmis, kurios galėtų būti naudingos, ypač kuriant BDIA. Todėl tikslinga, kad gavusi prašymą agentūra turėtų teikti duomenis apie atitinkamus laivų padėties nustatymo ir Žemės stebėjimo duomenis kompetentingoms nacionalinėms institucijoms ir Sąjungos organams, pavyzdžiui, Frontex ir Europolui, kad būtų sudarytos palankesnės sąlygos įgyvendinti prevencines apsaugos nuo tyčinių neteisėtų veiksmų, kaip nurodyta atitinkamuose Sąjungos teisės aktuose, priemones, nedarant poveikio valstybių narių teisėms ir pareigoms, taip pat laikantis taikytinų nacionalinės ir Sąjungos teisės aktų, ypač susijusių su tomis duomenų prašančiomis įstaigomis. Laivų tolimojo identifikavimo ir sekimo (LRIT) duomenys turėtų būti teikiami tik gavus atitinkamos vėliavos valstybės sutikimą, taikant procedūras, kurias turės nustatyti administracinė valdyba;
(33)
skelbdamos informaciją pagal 2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2009/16/EB dėl uosto valstybės kontrolės (9), Komisija ir agentūra turėtų remtis kompetencija ir patirtimi, gauta pagal Paryžiaus susitarimo memorandumą dėl uosto valstybės kontrolės (toliau - Paryžiaus SM), kad būtų užtikrintas nuoseklumas;
(34)
agentūros pagalba valstybėms narėms ir Komisijai, kad jos galėtų dalyvauti atitinkamoje tarptautinių ir regioninių organizacijų veikloje, neturėtų daryti poveikio tų organizacijų ir valstybių narių santykiams, kurie atsiranda dėl valstybių narių narystės tose organizacijose;
(35)
Sąjunga yra prisijungusi prie toliau išvardytų aktų, įsteigiančių regionines organizacijas, kurių veiklą taip pat apima agentūros tikslai: Baltijos jūros baseino jūrinės aplinkos apsaugos konvencija (Helsinkio konvencija, peržiūrėta 1992 m.) (10); Konvencija dėl Viduržemio jūros apsaugos nuo taršos (Barselonos konvencija) (11) ir jos 1995 m. pakeitimai (12) bei daugelis jos protokolų; Bendradarbiavimo sutartis sprendžiant Šiaurės jūros taršos nafta ir kitomis pavojingomis medžiagomis klausimus (Bonos susitarimas) (13); Konvencija dėl šiaurės rytų Atlanto jūros aplinkos apsaugos sudarymo (OSPAR konvencija) (14); Bendradarbiavimo susitarimas siekiant apsaugoti nuo taršos šiaurės rytų Atlanto vandenyno pakrantes ir vandenis, pasirašytas 1990 m. spalio 17 d. (Lisabonos susitarimas) (15), ir jo Papildomas protokolas, pasirašytas 2008 m. gegužės 20 d., kuris dar neįsigaliojo (16). Sąjunga taip pat derasi dėl prisijungimo prie Juodosios jūros apsaugos nuo taršos konvencijos (Bukarešto konvencijos), pasirašytos 1992 m. balandžio mėn. Todėl agentūra turėtų teikti techninę pagalbą valstybėms narėms ir Komisijai, kad jos galėtų dalyvauti atitinkamoje tų regioninių organizacijų veikloje;
(36)
be minėtų regioninių organizacijų, reagavimo į taršą srityje yra sudaryta nemažai kitų regioninių, subregioninių ir dvišalių veiksmų koordinavimo bei bendradarbiavimo susitarimų. Teikdama pagalbą jūrų taršos atveju trečiosioms šalims, turinčioms bendrą su ES regioninį jūrų baseiną, agentūra turėtų veikti atsižvelgdama į tuos susitarimus;
(37)
Sąjunga su kaimyninėmis šalimis turi Viduržemio jūros, Juodosios jūros ir Baltijos jūros bendrus regioninius baseinus. Komisijos prašymu agentūra turėtų teikti pagalbą jūrų taršos atveju šios šalims;
(38)
siekiant kuo didesnio efektyvumo, agentūra turėtų kiek įmanoma glaudžiau bendradarbiauti, kaip numatyta Paryžiaus SM. Komisija ir valstybės narės turėtų toliau nagrinėti visas galimybes dar labiau padidinti efektyvumą; jas būtų galima pateikti svarstyti pagal Paryžiaus SM;
(39)
siekdama užtikrinti, kad teisiškai privalomi Sąjungos teisės aktai jūrų saugumo ir taršos iš laivų prevencijos srityse būtų teisingai įgyvendinami praktikoje, agentūra turėtų padėti Komisijai vykdydama vizitus į valstybes nares. Šie vizitai į nacionalines administracijas turėtų sudaryti sąlygas agentūrai surinkti visą informaciją, būtiną siekiant pateikti išsamią ataskaitą Komisijai, kad ji atliktų tolesnį vertinimą. Šie vizitai turėtų būti vykdomi laikantis principų, nurodytų Europos Sąjungos sutarties 4 straipsnio 3 dalyje, ir taip, kad būtų kuo labiau sumažinta nacionalinėms jūrų administracijoms tenkanti našta. Be to, šie vizitai turėtų būti vykdomi laikantis nustatytos procedūros, įskaitant administracinės valdybos patvirtintą metodiką;
(40)
agentūra turėtų padėti Komisijai atlikdama pripažintų organizacijų patikrinimus, kaip tai numatyta 2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 391/2009 dėl laivų patikrinimo ir apžiūros organizacijų bendrųjų taisyklių ir standartų (17). Šie patikrinimai taip pat gali būti rengiami trečiosiose šalyse. Komisija ir agentūra turėtų užtikrinti, kad atitinkamos valstybės narės būtų tinkamai informuotos. Be to, agentūra turėtų vykdyti Komisijos jai pavestus jūrininkų rengimo ir atestavimo tikrinimus trečiosiose šalyse pagal 2008 m. lapkričio 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2008/106/EB dėl minimalaus jūrininkų rengimo (18). Reglamente (EB) Nr. 1406/2002 neturėtų būti pateikta išsami informacija, susijusi su technine pagalba, kurią agentūra teikia Komisijai atliekant patikrinimus apsaugos jūroje srityje pagal 2008 m. balandžio 9 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 324/2008, nustatantį iš dalies pakeistą Komisijos patikrinimų laivybos apsaugos srityje tvarką (19);
(41)
siekiant užtikrinti suderinamumą su politikos tikslais ir Sąjungos institucine sąranga, taip pat taikytinomis administracinėmis ir finansinėmis procedūromis, Komisija turėtų pateikti oficialią rekomendaciją - raštišką nuomonę - dėl agentūros daugiametės strategijos projekto ir metinių darbo programų projektų; administracinė valdyba į šią nuomonę turėtų atsižvelgti prieš priimdama tuos dokumentus;
(42)
siekiant užtikrinti teisingą ir skaidrią vykdomojo direktoriaus skyrimo procedūrą, vykdant atrankos procedūrą turėtų būti laikomasi Komisijos gairių dėl Sąjungos agentūrų direktorių atrankos ir skyrimo. Šiose gairėse numatyta, kad paraiškas gali teikti bet kurios valstybės narės pilietis. Dėl tų pačių priežasčių administracinė valdyba pirminės atrankos komitete turėtų turėti savo stebėtoją. Stebėtojas turėtų būti informuojamas vėlesniais atrankos procedūros etapais. Tuo metu, kai administracinė valdyba priima sprendimą dėl savo narių paskyrimo, ji turėtų galėti teikti Komisijai klausimus apie atrankos procedūrą. Be to, laikantis įprastos praktikos, administracinė valdyba turėtų turėti galimybę pasikviesti pokalbiui į trumpąjį sąrašą atrinktus kandidatus. Visuose agentūros vykdomojo direktoriaus atrankos procedūros etapuose visos susijusios Šalys turėtų užtikrinti, kad kandidatų asmens duomenys būtų tvarkomi laikantis 2000 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 45/2001 dėl asmenų apsaugos Bendrijos institucijoms ir įstaigoms tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų judėjimo (20);
(43)
nors agentūra daugiausia finansuojama Sąjungos įnašais, ji taip pat gauna pajamas iš mokesčių ir rinkliavų už teikiamas paslaugas. Šie mokesčiai ir rinkliavos visų pirma yra susiję su ES LRIT duomenų centro veikimu ir yra renkami pagal 2007 m. spalio 1-2 d. ir 2008 m. gruodžio 9 d. priimtas Tarybos rezoliucijas dėl ES LRIT duomenų centro įsteigimo ir visų pirma pagal rezoliucijų dalis, susijusias su LRIT pranešimų finansavimu;
(44)
rengdama pažangos ataskaitą pagal Reglamentą (EB) Nr. 1406/2002, Komisija taip pat turėtų išnagrinėti galimą agentūros indėlį įgyvendinant būsimą teisėkūros procedūra priimamą aktą dėl jūroje vykdomos naftos ir dujų paieškos, žvalgymo ir gavybos saugos, kuris šiuo metu svarstomas Europos Parlamente ir Taryboje, taršos iš jūroje esančių dujų ir naftos įrenginių prevencijos atžvilgiu, atsižvelgiant į agentūros sukauptą ir pripažintą kompetenciją bei priemones;
(45)
atitinkamais atvejais agentūros veikla taip pat turėtų būti prisidedama prie tikros Europos jūrų transporto erdvės be kliūčių kūrimo;
(46)
turėtų būti atsižvelgiama į 2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių (21) ir ypač į jo 208 straipsnį;
(47)
todėl Reglamentą (EB) Nr. 1406/2002 reikėtų atitinkamai iš dalies pakeisti,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamento (EB) Nr. 1406/2002 pakeitimai
Reglamentas (EB) Nr. 1406/2002 iš dalies keičiamas taip:
1)
1-3 straipsniai pakeičiami taip:
„1 straipsnis
Tikslai
1. Siekiant užtikrinti aukštą, vienodą ir veiksmingą jūrų saugumo, apsaugos jūroje, taršos iš laivų prevencijos, reagavimo į jūrų taršą iš laivų ir reagavimo į jūrų taršą iš naftos ir dujų įrenginių lygį, šiuo reglamentu įkuriama Europos jūrų saugumo agentūra (toliau - agentūra).
2. Šiuo tikslu agentūra bendradarbiauja su valstybėmis narėmis bei Komisija ir teikia joms techninę, operatyvinę bei mokslinę pagalbą šio straipsnio 1 dalyje nurodytose srityse laikantis 2 straipsnyje nustatytų pagrindinių uždavinių ir, kai taikytina, 2a straipsnyje nustatytų pagalbinių uždavinių, visų pirma siekdama padėti valstybėms narėms ir Komisijai tinkamai taikyti atitinkamus Sąjungos teisės aktus. Reagavimo į taršą srityje agentūra teikia operatyvinę pagalbą tik gavusi nukentėjusios (-ių) valstybės (-ių) prašymą.
3. Teikdama 2 dalyje nurodytą pagalbą agentūra atitinkamais atvejais prisideda prie jūrų eismo ir jūrų transporto bendro veiksmingumo, kaip apibrėžta šiame reglamente, kad būtų sudarytos palankesnės sąlygos Europos jūrų transporto erdvei be kliūčių sukurti.
2 straipsnis
Pagrindiniai agentūros uždaviniai
1. Siekiant užtikrinti, kad 1 straipsnyje nurodytų tikslų būtų siekiama tinkamai, agentūra vykdo šiame straipsnyje išvardytus pagrindinius uždavinius.
2. Agentūra padeda Komisijai:
a)
atlikti parengiamąjį darbą atnaujinant ir rengiant susijusius Sąjungos teisės aktus, visų pirma atsižvelgiant į tarptautinės teisės aktų raidą;
b)
veiksmingai įgyvendinti atitinkamus privalomus Sąjungos teisės aktus, visų pirma vykdant šio reglamento 3 straipsnyje nurodytus vizitus bei patikrinimus ir teikiant techninę pagalbą Komisijai, kai ji atlieka pagal 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 725/2004 dėl laivų ir uostų įrenginių saugumo stiprinimo (22) 9 straipsnio 4 dalį jai pavestus patikrinimus. Šiuo atžvilgiu ji gali Komisijai teikti pasiūlymus dėl galimo šių privalomų teisės aktų tobulinimo;
c)
tirti įgyvendinamus arba jau įgyvendintus su agentūros veiklos tikslais susijusius mokslinių tyrimų projektus; tai gali apimti galimų tolesnių susijusių priemonių nustatymą atsižvelgiant į konkrečių mokslinių tyrimų projektų rezultatus;
d)
vykdyti visas kitas užduotis, kurios Komisijai pavedamos Sąjungos teisėkūros procedūra priimtais aktais dėl agentūros veiklos tikslų.
3. Agentūra dirba kartu su valstybėmis narėmis, kad:
a)
atitinkamais atvejais organizuotų susijusią mokymo veiklą srityse, už kurias yra atsakinga valstybė narė;
b)
rengtų techninius sprendimus, įskaitant susijusių operatyvinių paslaugų teikimą, ir teiktų techninę pagalbą, reikalingą nacionaliniams pajėgumams stiprinti, kad jie galėtų įgyvendinti atitinkamus Sąjungos teisės aktus;
c)
valstybės narės prašymu suteiktų atitinkamą informaciją, surinktą 3 straipsnyje nurodytų patikrinimų metu, kad padėtų stebėti pripažintas organizacijas, kurios valstybių narių vardu atlieka sertifikavimo užduotis pagal 2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/15/EB dėl laivų patikrinimo ir apžiūros organizacijų ir atitinkamos jūrų administracijų veiklos bendrųjų taisyklių ir standartų (23) 9 straipsnį, nedarant poveikio vėliavos valstybės teisėms ir pareigoms;
d)
papildomomis priemonėmis išlaidų efektyvumą užtikrinančiu būdu remtų reagavimo į taršą iš laivų ir į jūrų taršą iš dujų ir naftos įrenginių veiksmus, kai prašymą pateikia nukentėjusi valstybė narė, kuriai vadovaujant atliekamos valymo operacijos, nepanaikinant pakrančių valstybių narių atsakomybės turėti tinkamus reagavimo į taršą mechanizmus, tuo pat metu atsižvelgdama į esamą valstybių narių tarpusavio bendradarbiavimą šioje srityje. Atitinkamais atvejais prašymai sutelkti kovos su tarša veiksmus patiekiami pasinaudojant ES civilinės saugos mechanizmu, nustatytu Tarybos sprendimu 2007/779/EB, Euratomas (24).
4. Agentūra skatina valstybių narių ir Komisijos bendradarbiavimą:
a)
laivų eismo stebėsenos srityje, kuriai taikoma Direktyva 2002/59/EB, agentūra visų pirma skatina pakrančių valstybių bendradarbiavimą atitinkamose laivybos zonose, taip pat kuria ir valdo Europos Sąjungos laivų tolimojo identifikavimo ir sekimo sistemos Europos duomenų centrą ir Sąjungos keitimosi jūrų laivybos informacija sistemą SafeSeaNet, kaip nurodyta tos direktyvos 6b ir 22a straipsniuose, taip pat Tarptautinę tolimojo identifikavimo ir sekimo informacijos keitimosi duomenimis sistemą, laikydamasi Tarptautinėje jūrų organizacijoje (toliau - TJO) prisiimtų įsipareigojimų;
b)
gavusi prašymą ir nepažeisdama nacionalinės ir Sąjungos teisės, teikdama atitinkamus laivų padėties nustatymo ir Žemės stebėjimo duomenis kompetentingoms nacionalinėms institucijoms ir atitinkamoms Sąjungos įstaigoms neviršijant jų įgaliojimų, kad būtų sudarytos palankesnės sąlygos įgyvendinti apsaugos nuo piratavimo ir tyčinių neteisėtų veiksmų grėsmės priemones, kaip numatyta taikytinoje Sąjungos teisėje arba pagal tarptautiniu lygmeniu sutartas teisines priemones jūrų transporto srityje, laikydamasi taikytinų duomenų apsaugos taisyklių ir taikydama administracines procedūras, kurias turi nustatyti administracinė valdyba arba pagal Direktyvą 2002/59/EB įsteigta Aukšto lygio valdymo grupė; Laivų tolimojo identifikavimo ir sekimo duomenys teikiami tik gavus atitinkamos vėliavos valstybės sutikimą;
c)
jūrų laivų avarijų ir incidentų tyrimų srityje, kaip tai numatyta 2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2009/18/EB, nustatančioje pagrindinius principus, taikomus avarijų jūrų transporto sektoriuje tyrimui (25); agentūra, paprašius atitinkamoms valstybėms narėms ir darant prielaidą, kad nekils jokio interesų konflikto, teikia šioms valstybėms narėms operatyvinę pagalbą vykdant didelių arba labai didelių avarijų tyrimus ir nagrinėja saugos tyrimo ataskaitas, siekdama nustatyti pridėtinę vertę Sąjungos lygmeniu, t. y. patirtį, iš kurios reikėtų pasimokyti. Remdamasi valstybių narių pagal tos direktyvos 17 straipsnį pateiktais duomenimis, agentūra rengia metinę jūrų laivų avarijų ir incidentų apžvalgą;
d)
teikdama objektyvius, patikimus ir palyginamus statistinius duomenis, informaciją ir duomenis, įgalina Komisiją ir valstybes nares imtis reikiamų priemonių jų veiksmams pagerinti ir galiojančių priemonių veiksmingumui ir ekonominiam efektyvumui įvertinti. Tokie uždaviniai apima techninių duomenų rinkimą, registravimą ir vertinimą, sistemingą turimų duomenų bazių naudojimą, įskaitant jų tarpusavio papildymą vieni kitų duomenimis, ir tam tikrais atvejais papildomų duomenų bazių kūrimą. Remdamasi surinktais duomenimis, agentūra padeda Komisijai skelbti informaciją apie laivus pagal 2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2009/16/EB dėl uosto valstybės kontrolės (26);
e)
rinkdama ir analizuodama duomenis apie jūrininkus, kurie teikiami ir naudojami pagal 2008 m. lapkričio 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2008/106/EB dėl minimalaus jūrininkų rengimo (27);
f)
gerindama neteisėtai teršalus išmetančių laivų aptikimą ir persekiojimą pagal 2005 m. rugsėjo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2005/35/EB dėl taršos iš laivų ir sankcijų už pažeidimus įvedimo (28);
g)
jūrų taršos nafta iš dujų ir naftos įrenginių srityje - stebėdama tokios taršos mastą ir poveikį aplinkai naudodamasi Europos palydovinės naftos išsiliejimo priežiūros tarnyba (CleanSeaNet);
h)
teikdama techninę pagalbą, kuri yra reikalinga valstybėms narėms ir Komisijai dalyvaujant atitinkamoje TJO, Tarptautinės darbo organizacijos techninių organų veikloje su laivyba susijusiais klausimais, Paryžiaus susitarimo memorandumo dėl uosto valstybės kontrolės (toliau - Paryžiaus SM) ir susijusių regioninių organizacijų, kurių narė yra Sąjunga, veikloje svarstant su Sąjungos kompetencija susijusius klausimus;
i)
įgyvendinant 2010 m. spalio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2010/65/ES dėl pranešimo formalumų, taikomų į valstybių narių uostus įplaukiantiems ir (arba) iš jų išplaukiantiems laivams (29), visų pirma sudarydama palankesnes sąlygas elektroniniu būdu perduoti duomenis per SafeSeaNet ir padėdama kurti vieno langelio sistemą.
5. Agentūra Komisijos prašymu gali teikti techninę pagalbą, įskaitant susijusios mokymo veiklos organizavimą, dėl susijusių Sąjungos teisės aktų įgyvendinimo valstybėms, pateikusioms paraiškas dėl stojimo į Sąjungą, ir, jei taikoma, Europos kaimynystės politikos šalims partnerėms ir Paryžiaus SM dalyvaujančioms šalims.
Agentūra taip pat gali teikti pagalbą reaguojant į taršą iš laivų ir jūrų taršą iš dujų ir naftos įrenginių, kai nukenčia tos trečiosios šalys, kurios turi bendrą su ES regioninį jūrų baseiną, pagal Sprendimu 2007/779/EB, Euratomas, nustatytą ES civilinės saugos mechanizmą, ir tomis pačiomis sąlygomis, kurios taikomos valstybėms narėms, kaip tai nurodyta šio straipsnio 3 dalies d punkte. Šie uždaviniai derinami su galiojančiais regioninio bendradarbiavimo susitarimais, susijusiais su tarša jūrose.
2a straipsnis
Pagalbiniai agentūros uždaviniai
1. Nedarant poveikio 2 straipsnyje nustatytiems pagrindiniams uždaviniams, agentūra padeda Komisijai ir valstybėms narėms prireikus plėtoti ir įgyvendinti su agentūros tikslais susijusią Sąjungos veiklą, kaip išdėstyta šio straipsnio 2 ir 3 dalyse, jeigu agentūra turi sukauptos ir pripažintos kompetencijos bei priemonių. Šiame straipsnyje nustatytais pagalbiniais uždaviniais:
a)
sukuriama pagrįsta pridėtinė vertė;
b)
vengiama veiklos dubliavimo;
c)
prisidedama įgyvendinant Sąjungos jūrų transporto politikos interesus;
d)
nekenkiama agentūros pagrindiniams uždaviniams ir
e)
nepažeisdamos valstybių narių, visų pirma kaip vėliavos valstybių, uostų valstybių ir pakrantės valstybių, teisių ir pareigų.
2. Agentūra padeda Komisijai:
a)
įgyvendinant Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą (Jūrų strategijos pagrindų direktyva) 2008/56/EB (30), padėdama siekti geros jūrų vandenų aplinkos būklės tikslo panaudojant su laivyba susijusius elementus ir panaudojant jau esamų priemonių, tokių kaip SafeSeaNet ir CleanSeaNet, teikiamus rezultatus;
b)
teikdama techninę pagalbą dėl šiltnamio efektą sukeliančių dujų išmetimo iš laivų, visų pirma sekdama permainas tarptautiniu lygiu;
c)
skatindama naudoti Pasaulinės aplinkos ir saugumo stebėsenos programos (GMES) duomenis ir paslaugas laivybos tikslams laikantis GMES valdymo sistemos;
d)
kuriant ES jūrų sričiai skirtą bendrą dalijimosi informacija aplinką;
e)
judriųjų naftos ir dujų įrenginių srityje nagrinėjant TJO reikalavimus ir renkant pagrindinę informaciją apie potencialias grėsmes jūrų transportui ir jūrų aplinkai;
f)
teikdama susijusią informaciją apie vidaus vandenų laivų klasifikacines bendroves pagal 2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2006/87/EB, nustatančią techninius reikalavimus vidaus vandenų laivams (31). Ši informacija taip pat įtraukiama į šio reglamento 3 straipsnio 4 ir 5 dalyse nurodytas ataskaitas.
3. Agentūra padeda Komisijai ir valstybėms narėms:
a)
nagrinėjant įgyvendinimo galimybes ir įgyvendinant politiką bei projektus, kuriais prisidedama kuriant Europos jūrų transporto erdvę be kliūčių, pavyzdžiui, „Mėlynosios juostos“ koncepciją, „e. jūrų sistemą“ ir Jūrų greitkelius. Tai turi būti daroma visų pirma išnagrinėjant papildomas SafeSeaNet funkcijas, nedarant poveikio pagal Direktyvą 2002/59/EB sukurtos Aukšto lygio valdymo grupės vaidmeniui;
b)
kartu su Upių laivybos informacijos paslaugų kompetentingomis institucijomis nagrinėdama galimybę dalytis informacija tarp šios sistemos ir jūrų transporto informacinių sistemų, remdamasi ataskaita, kuri numatyta Direktyvos 2010/65/ES 15 straipsnyje;
c)
sudarydama palankesnes sąlygas Sąjungoje savanoriškai keistis švietimo ir mokymo jūrų srityje geriausios praktikos pavyzdžiais ir teikdama informaciją apie Sąjungos mainų programas, susijusias su mokymu jūrų srityje, tuo pat metu visapusiškai laikydamasi Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau - SESV) 166 straipsnio.
3 straipsnis
Vizitai ir patikrinimai valstybėse narėse
1. Siekdama atlikti jai pavestus uždavinius ir padėti Komisijai atlikti SESV numatytas pareigas, ir visų pirma įvertinti, ar atitinkami Sąjungos teisės aktai įgyvendinami veiksmingai, agentūra lankosi valstybėse narėse pagal administracinės valdybos nustatytą metodiką.
2. Agentūra iš anksto praneša atitinkamai valstybei narei apie planuojamą vizitą, įgaliotų pareigūnų vardus ir pavardes, vizito pradžios datą ir numatomą jo trukmę. Agentūros pareigūnai, įgalioti vykdyti tokį vizitą, jo pradžioje pateikia agentūros vykdomojo direktoriaus rašytinį sprendimą, kuriame nurodomas jų misijos tikslas ir uždaviniai.
3. Agentūra Komisijos vardu vykdo patikrinimus, kaip tai numatyta privalomuose Sąjungos teisės aktuose dėl organizacijų, kurias Sąjunga pripažino pagal 2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 391/2009 dėl laivų patikrinimo ir apžiūros organizacijų bendrųjų taisyklių ir standartų (32), ir tikrina jūrininkų rengimą bei atestavimą trečiosiose šalyse pagal Direktyvą 2008/106/EB.
4. Kiekvieno vizito arba patikrinimo pabaigoje agentūra parengia ataskaitą ir siunčia ją Komisijai bei atitinkamai valstybei narei.
5. Prireikus ir visais atvejais užbaigus vizitų ar patikrinimų ciklą, agentūra nagrinėja to ciklo ataskaitas, siekdama nustatyti horizontalius rezultatus ir padaryti bendras išvadas dėl taikomų priemonių veiksmingumo ir ekonominio efektyvumo. Agentūra tyrimo rezultatus pateikia Komisijai, kad šie būtų toliau aptarti su valstybėmis narėmis, siekiant įgyti patirties, iš kurios reikėtų pasimokyti, ir sudaryti palankesnes sąlygas geros darbo praktikos pavyzdžiams platinti.
2)
4 straipsnio 3 ir 4 dalys pakeičiamos taip:
„3. Administracinė valdyba nustato praktinę 1 ir 2 dalių taikymo tvarką, įskaitant atitinkamais atvejais konsultavimosi su valstybėmis narėmis iki informacijos paskelbimo tvarką.
4. Informacijai, kurią pagal šį reglamentą surenka ir tvarko Komisija ir agentūra, taikomas 2000 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 45/2001 dėl asmenų apsaugos Bendrijos institucijoms ir įstaigoms tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų judėjimo (33), o agentūra imasi būtinų priemonių saugiam konfidencialios informacijos tvarkymui ir apdorojimui užtikrinti.
3)
5 straipsnio 3 dalis pakeičiama taip:
„3. Komisijos prašymu administracinė valdyba gali nuspręsti, atitinkamoms valstybėms narėms sutikus ir bendradarbiaujant, ir tinkamai atsižvelgiant į poveikį biudžetui, įskaitant įnašą, kurį gali suteikti atitinkama valstybė narė, įsteigti regioninius centrus, būtinus siekiant įgyvendinti agentūros uždavinius kuo veiksmingiau ir naudingiau. Priimdama tokį sprendimą administracinė taryba tiksliai apibrėžia regioninio centro veiklos sritį, taip pat vengia nebūtinų finansinių išlaidų ir stiprina bendradarbiavimą su esamais regioniniais ir nacionaliniais tinklais.“
4)
10 straipsnio 2 dalis iš dalies keičiama taip:
a)
b punktas pakeičiamas taip:
„b)
priima metinę agentūros veiklos ataskaitą ir ne vėliau kaip kiekvienų metų birželio 15 dieną perduoda ją Europos Parlamentui, Tarybai, Komisijai, Audito Rūmams ir valstybėms narėms.
Agentūra biudžeto valdymo institucijai kiekvienais metais pateikia visą informaciją, susijusią su vertinimo procedūrų rezultatais;“;
b)
c punktas pakeičiamas taip:
„c)
rengiant darbo programą nagrinėja ir tvirtina Komisijai skirtus pagalbos prašymus, kaip nurodyta 2 straipsnio 2 dalies d punkte, valstybių narių techninės pagalbos prašymus, kaip nurodyta 2 straipsnio 3 dalyje, techninės pagalbos prašymus, kaip nurodyta 2 straipsnio 5 dalyje, ir pagalbos prašymus, kaip nurodyta 2a straipsnyje;
ca)
išnagrinėja ir priima daugiametę agentūros strategiją penkerių metų laikotarpiui, atsižvelgdama į Komisijos raštu pateiktą nuomonę;
cb)
išnagrinėja ir priima agentūros daugiametį personalo politikos planą;
cc)
svarsto 15 straipsnio 2 dalies ba punkte nurodytus administracinių susitarimų projektus;“;
c)
g punktas pakeičiamas taip:
„g)
nustato vizitų, vykdomų pagal 3 straipsnį, metodiką. Jei per 15 dienų nuo metodikos patvirtinimo dienos Komisija pareiškia nepritarimą, administracinė valdyba metodiką vėl nagrinėja ir, jei taikoma, po antrojo svarstymo ją patvirtina, galbūt su pakeitimais, dviejų trečdalių balsų dauguma, įskaitant Komisijos atstovus, arba valstybių narių atstovams balsuojant vieningai;“;
d)
h punktas pakeičiamas taip:
„h)
vykdo su agentūros biudžetu susijusias pareigas pagal 18, 19 ir 21 straipsnius, taip pat vykdo stebėseną bei užtikrina, kad būtų imtasi tinkamų tolesnių susijusių veiksmų reaguojant į įvairiose vidaus ir išorės audito ataskaitose ir vertinimuose pateiktas išvadas ir rekomendacijas;“;
e)
i punktas pakeičiamas taip:
„i)
taiko drausmines priemones 16 straipsnyje nurodytiems vykdomajam direktoriui ir departamento vadovams;“;
f)
l punktas pakeičiamas taip:
„l)
apžvelgia šios dalies k punkte nurodyto išsamaus plano finansinį vykdymą ir biudžetinius įsipareigojimus, nurodytus 2006 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 2038/2006 dėl daugiamečio Europos jūrų saugumo agentūros veiksmų reaguojant į laivų keliamą taršą finansavimo (34);
g)
pridedamas šis punktas:
„m)
iš savo narių skiria stebėtoją Komisijos vykdomai vykdomojo direktoriaus skyrimo procedūrai stebėti.“
5)
11 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalies antra pastraipa pakeičiama taip:
„Administracinės valdybos nariai skiriami atsižvelgiant į jų atitinkamą patirtį bei kompetencija 1 straipsnyje nurodytose srityse. Valstybės narės ir Komisija stengiasi, kad administracinėje valdyboje būtų vyrų ir moterų narių pusiausvyra.“;
b)
3 dalis pakeičiama taip:
„3. Kadencijos trukmė yra ketveri metai. Kadencija gali būti pratęsta.“
6)
13 straipsnio 4 dalis pakeičiama taip:
„4. Konfidencialių klausimų arba interesų konflikto atvejais administracinė valdyba gali nuspręsti konkrečius darbotvarkės punktus nagrinėti nedalyvaujant atitinkamiems nariams. Išsamios šios nuostatos taikymo taisyklės nustatomos darbo tvarkos taisyklėse.“
7)
15 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
2 dalies a ir b punktai pakeičiami taip:
„a)
jis rengia daugiametę agentūros strategiją ir, pasikonsultavęs su Komisija, teikia ją administracinei valdybai likus bent aštuonioms savaitėms iki atitinkamo administracinės valdybos posėdžio, atsižvelgdamas į administracinės valdybos narių nuomones ir pasiūlymus;
aa)
jis rengia daugiametį agentūros personalo politikos planą ir, pasikonsultavęs su Komisija, teikia jį administracinei valdybai likus bent keturioms savaitėms iki atitinkamo administracinės valdybos posėdžio;
ab)
rengia metinę darbo programą, nurodydamas kiekvienai veiklai numatomus žmogiškuosius ir finansinius išteklius, ir agentūros parengties ir reagavimo į taršą veiklos išsamų planą ir pasikonsultavęs su Komisija teikia juos administracinei valdybai likus bent aštuonioms savaitėms iki atitinkamo valdybos posėdžio, atsižvelgdamas į administracinės valdybos narių nuomones ir pasiūlymus. Jis imasi reikiamų priemonių jiems įgyvendinti. Pagal 10 straipsnio 2 dalies c punktą jis reaguoja į visus valstybės narės prašymus teikti pagalbą;
b)
jis, pasikonsultavęs su Komisija ir laikydamasis administracinės valdybos pagal 10 straipsnio 2 dalies g punktą nustatytos vizitų metodikos, nusprendžia vykdyti 3 straipsnyje numatytus vizitus ir patikrinimus;
ba)
jis gali būti administracinių susitarimų su kitais agentūros veiklos srityje veikiančiais organais šalimi, jei susitarimo projektas pateikiamas administracinei valdybai konsultavimosi tikslais ir jei administracinė valdyba per keturias savaites nepateikia prieštaravimų.“;
b)
2 dalies d punktas pakeičiamas taip:
„d)
jis organizuoja veiksmingą stebėsenos sistemą, kad galėtų palyginti agentūros pasiekimus su šiame reglamente jai nustatytais darbo tikslais ir uždaviniais. Pritariant Komisijai ir administracinei valdybai, jis šiuo tikslu parengia specialiai pritaikytus veiksmingumo rodiklius, kuriuos taikant galima efektyviai įvertinti pasiektus rezultatus. Jis užtikrina, kad agentūros organizacinė struktūra būtų nuolat atnaujinama atsižvelgiant į kintančius poreikius ir neviršijant turimų finansinių ir žmogiškųjų išteklių. Tuo remdamasis, vykdomasis direktorius kiekvienais metais parengia bendrosios ataskaitos projektą ir pateikia jį apsvarstyti administracinei valdybai. Į ataskaitą įtraukiamas atskiras skyrius, skirtas agentūros išsamaus parengties ir reagavimo į taršą veiklos plano finansiniam vykdymui, ir pateikiama naujausia informacija apie visų pagal tą planą finansuojamų veiksmų būklę. Direktorius nustato pripažintus profesinius standartus atitinkančią reguliaraus vertinimo tvarką;“;
c)
2 dalies g punktas išbraukiamas;
d)
3 dalis pakeičiama taip:
„3. Vykdomasis direktorius atitinkamais atvejais pateikia savo uždavinių vykdymo ataskaitą Europos Parlamentui ir Tarybai.
Visų pirma jis informuoja apie padėtį, susijusią su daugiametės strategijos ir metinės darbo programos rengimu.“
8)
16 straipsnis pakeičiamas taip:
„16 straipsnis
Vykdomojo direktoriaus ir departamento vadovų skyrimas ir atleidimas
1. Agentūros vykdomąjį direktorių skiria ir atleidžia administracinė valdyba. Vadovas skiriamas penkerių metų laikotarpiui, atsižvelgiant į jo privalumus ir dokumentais pagrįstą administracinę bei vadybinę kompetenciją, taip pat į dokumentais pagrįstą patirtį 1 straipsnyje nurodytose srityse, išklausius 10 straipsnyje nurodyto stebėtojo nuomonės. Vykdomasis direktorius skiriamas iš ne mažiau kaip trijų Komisijos pasiūlytų kandidatų sąrašo, sudaryto po atviro konkurso, Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir kitur paskelbus kvietimą teikti kandidatūras šiai darbo vietai. Administracinės valdybos atrinktas kandidatas gali būti pakviestas pasisakyti Europos Parlamento kompetentingame komitete ir atsakyti į komiteto narių klausimus. Atleidimo klausimą administracinė valdyba svarsto Komisijos arba trečdalio jos narių prašymu. Administracinė valdyba sprendimą dėl skyrimo arba atleidimo priima visų balso teisę turinčių narių keturių penktadalių balsų dauguma.
2. Administracinė valdyba Komisijos pasiūlymu ir atsižvelgdama į vertinimo ataskaitą gali vieną kartą pratęsti vykdomojo direktoriaus kadenciją ne ilgiau kaip ketveriems metams. Administracinė valdyba sprendimą priima visų balso teisę turinčių narių keturių penktadalių balsų dauguma. Administracinė valdyba informuoja Europos Parlamentą apie ketinimą pratęsti vykdomojo direktoriaus kadenciją. Likus mėnesiui iki kadencijos pratęsimo, vykdomasis direktorius gali būti pakviestas pasisakyti kompetentingame Europos Parlamento komitete ir atsakyti į jo narių klausimus. Jei kadencija nepratęsiama, vykdomasis direktorius toliau eina pareigas tol, kol paskiriamas naujas vykdomasis direktorius.
3. Vykdomajam direktoriui gali padėti vienas ar daugiau departamento vadovų. Kai vykdomojo direktoriaus nėra arba jis negali dalyvauti, jo funkcijas perima vienas iš departamento vadovų.
4. Departamento vadovai skiriami atsižvelgiant į jų privalumus ir dokumentais pagrįstus administracinius ir vadybinius įgūdžius bei atsižvelgiant į profesinę kompetenciją 1 straipsnyje nurodytose srityse. Departamento vadovus skiria ar atleidžia vykdomasis direktorius, prieš tai gavęs administracinės valdybos sutikimą.“
9)
18 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalies c punktas pakeičiamas taip:
„c)
mokesčiai ir rinkliavos už leidinius, mokymo ir (arba) kitas agentūros teikiamas paslaugas.“;
b)
3 dalis pakeičiama taip:
„3. Vykdomasis direktorius, vadovaudamasis veikla grindžiamo biudžeto sudarymo principu, parengia kitų metų agentūros pajamų ir išlaidų sąmatos projektą ir siunčia jį kartu su personalo etatų projektu administracinei valdybai.“;
c)
7 ir 8 dalys pakeičiamos taip:
„7. Komisija sąmatą kartu su Europos Sąjungos bendrojo biudžeto projektu perduoda Europos Parlamentui ir Tarybai (toliau - biudžeto valdymo institucija).
8. Šios sąmatos pagrindu į Europos Sąjungos bendrojo biudžeto projektą Komisija įtraukia asignavimų, kurie, jos nuomone, yra būtini personalo planui įgyvendinti, sąmatą bei iš bendrojo biudžeto mokamą subsidijų sumą, ir pateikia ją biudžeto valdymo institucijai pagal SESV 314 straipsnį kartu su agentūros sąmatos ir iš bendrojo biudžeto mokėtinos subsidijos sumų skirtumų aprašymu ir pagrindimu.“;
d)
10 dalis pakeičiama taip:
„10. Agentūros biudžetą tvirtina administracinė valdyba. Jis tampa galutiniu po to, kai galutinai priimamas Europos Sąjungos bendrasis biudžetas. Prireikus jis atitinkamai tikslinamas kartu su metine darbo programa.“
10)
22 straipsnis pakeičiamas taip:
„22 straipsnis
Vertinimas
1. Reguliariai ir bent kartą per penkerius metus administracinė valdyba paveda atlikti nepriklausomą šio reglamento įgyvendinimo išorės vertinimą. Komisija agentūrai suteikia galimybę naudotis visa informacija, kuri, pastarosios manymu, reikalinga tokiam vertinimui.
2. Įvertinamas šio reglamento poveikis ir agentūros darbo praktikos naudingumas, aktualumas, sukurta pridėtinė vertė ir veiksmingumas. Vertinant atsižvelgiama į Europos ir nacionalinio lygio suinteresuotųjų subjektų nuomones. Jame visų pirma nagrinėjamas galimas poreikis keisti agentūros uždavinius. Komisijos pritarimu administracinė valdyba, pasitarusi su susijusiomis Šalimis, nustato konkrečius įgaliojimus.
3. Administracinė valdyba gauna įvertinimą ir pateikia Komisijai rekomendacijas dėl šio reglamento, Agentūros ir jos darbo metodų pakeitimų. Vertinimo rezultatus ir rekomendacijas Komisija perduoda Europos Parlamentui bei Tarybai; jie paskelbiami. Prireikus įtraukiamas veiksmų planas su tvarkaraščiu.“
11)
Įterpiamas šis straipsnis:
„22a straipsnis
Pažangos ataskaita
Komisija, atsižvelgusi į 22 straipsnyje nurodytą vertinimo ataskaitą, ne vėliau kaip 2018 m. kovo 2 d. Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia ataskaitą, kurioje nurodoma, kaip agentūra vykdė papildomas pareigas, jai paskirtas šiuo reglamentu, siekiant nustatyti galimybes dar labiau didinti veiksmingumą ir, jeigu būtina, keisti jos tikslus ir uždavinius.“
12)
23 straipsnis išbraukiamas.
2 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Strasbūre 2013 m. sausio 15 d.