ДИРЕКТИВА (ЕС) 2015/413 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 11 март 2015 година
за улесняване на трансграничния обмен на информация относно пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 91, параграф 1, буква в) от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Подобряването на пътната безопасност е основна цел на транспортната политика на Съюза. Съюзът провежда политика за подобряване на безопасността по пътищата с цел намаляване на смъртните случаи, телесните повреди и имуществените вреди. Важен елемент на тази политика е последователното изпълнение на санкции за пътнотранспортни нарушения, извършени в Съюза, които представляват значителна заплаха за безопасността по пътищата.
(2)
Въпреки това, поради липсата на подходящи процедури и независимо от съществуващите възможности, предвидени в Решение 2008/615/ПВР на Съвета (3) и Решение 2008/616/ПВР на Съвета (4) („решенията „Прюм““), санкциите от финансов характер за някои пътнотранспортни нарушения често не се изпълняват, ако тези нарушения са извършени с превозно средство, регистрирано в държава членка, различна от държавата членка по местонарушението. Настоящата директива има за цел дори при такива случаи да се гарантира ефективно разследване на пътнотранспортните нарушения, свързани с безопасността по пътищата.
(3)
В своето съобщение от 20 юли 2010 г., озаглавено „Към европейско пространство на пътна безопасност: насоки за политиката в областта на пътната безопасност през периода 2011-2020 година“, Комисията подчерта, че изпълнението на правилата за движение по пътищата остава ключов фактор за създаването на условия за значително намаляване на броя на загиналите и ранените. В заключенията си от 2 декември 2010 г. относно безопасността на движението по пътищата Съветът призова за разглеждане на необходимостта от по-нататъшно засилване на прилагането на правилата за движение по пътищата от държавите членки и, където е подходящо, на равнището на Съюза. Съветът прикани Комисията да проучи възможностите за хармонизиране на правилата за движение по пътищата на равнището на Съюза в случаите, в които това е целесъобразно, и за приемане на допълнителни мерки за улесняване на трансграничното правоприлагане по отношение на пътнотранспортните нарушения, и по-специално нарушенията, които са свързани с тежки пътнотранспортни произшествия.
(4)
На 19 март 2008 г. Комисията прие предложение за Директива на Европейския парламент и на Съвета за улесняване на трансграничното правоприлагане в областта на пътната безопасност въз основа на член 71, параграф 1, буква в) от Договора за създаване на Европейската общност (понастоящем член 91 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС). Директива 2011/82/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (5) обаче беше приета въз основа на член 87, параграф 2 от ДФЕС. С решение на Съда от 6 май 2014 г. по дело C-43/12 (6) Директива 2011/82/ЕС беше отменена с обосновката, че тя не е може да бъде валидно приета на основание член 87, параграф 2 от ДФЕС. С решението бяха запазени правните последици на Директива 2011/82/ЕС до влизането в сила - в разумен срок, който не трябва да бъде по-дълъг от дванадесет месеца, считано от датата на постановяване на съдебното решение - на нова директива, основана на член 91, параграф 1, буква в) от ДФЕС. Поради това новата директива следва да бъде приета на основание на посочения член.
(5)
Следва да се насърчава по-голяма степен на сближаване на мерките за контрол между държавите членки и във връзка с това Комисията следва да проучи необходимостта от разработване на общи стандарти за автоматичното оборудване за контрол на безопасността по пътищата.
(6)
Следва да се повиши осведомеността на гражданите на Съюза относно правилата за безопасно движение по пътищата, действащи в различните държави членки, и относно изпълнението на настоящата директива, по-специално чрез подходящи мерки, които да гарантират предоставянето на достатъчна информация относно последствията от неспазването на правилата за безопасно движение по пътищата при пътуване в държава членка, различна от държавата членка на регистрация.
(7)
С цел да се подобри безопасността по пътищата в целия Съюз и да се гарантира еднакво третиране на водачите на превозни средства, а именно на нарушителите с местна и с чуждестранна регистрация, следва да бъде улеснено изпълнението независимо от държавата членка, в която е регистрирано превозното средство. За тази цел следва да се използва система за трансграничен обмен на информация за някои установени пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата, независимо дали са от административен или наказателноправен характер съгласно правото на съответната държава членка, която система да предоставя на държавата членка по местонарушението достъп до данни за регистрацията на превозни средства, с които разполага държавата членка на регистрация.
(8)
По-ефикасният трансграничен обмен на данни за регистрацията на превозни средства, който би улеснил идентифицирането на лицата, за които съществува подозрение, че са извършили свързано с безопасността по пътищата пътнотранспортно нарушение, може да увеличи възпиращото въздействие и да доведе до по-предпазливо поведение на водачите на превозни средства, регистрирани в държава членка, различна от държавата членка по местонарушението, което от своя страна ще предотврати жертвите в резултат от пътнотранспортни произшествия.
(9)
Пътнотранспортните нарушения, свързани с безопасността по пътищата, които попадат в приложното поле на настоящата директива, не се третират по еднакъв начин в държавите членки. В националното си право някои държави членки определят тези нарушения като административни нарушения, а други - като престъпления. Настоящата директива следва да се прилага независимо от квалификацията на нарушенията по националното право.
(10)
Държавите членки следва взаимно да си предоставят право на достъп до данните за регистрацията на превозни средства, за да подобрят обмена на информация и да ускорят действащите процедури. За тази цел разпоредбите относно техническите спецификации и наличието на автоматизиран обмен на данни, предвидени в решенията„Прюм“, следва, доколкото е възможно, да бъдат включени в настоящата директива.
(11)
В Решение 2008/616/ПВР се определят характеристиките на сигурността за съществуващи софтуерни приложения и свързаните технически изисквания за обмен на данни за регистрацията на превозни средства. Без да се засяга общата приложимост на посоченото решение тези характеристики на сигурността и технически изисквания следва, от съображения за регулаторна и практическа ефективност, да се използват за целите на настоящата директива.
(12)
Обменът на данни съгласно настоящата директива следва да се основава на съществуващи софтуерни приложения, които следва същевременно да улесняват докладването от държавите членки до Комисията. Такива приложения следва да осигуряват бърз, сигурен и поверителен обмен на конкретни данни за регистрацията на превозни средства между държавите членки. Следва да се използва софтуерното приложение към Европейската информационна система за превозни средства и свидетелства за управление („Eucaris“), което е задължително за държавите членки по решенията „Прюм“ по отношение на данните за регистрацията на превозни средства. Комисията следва да изготви оценка и да докладва относно функционирането на софтуерните приложения, използвани за целите на настоящата директива.
(13)
Обхватът на софтуерните приложения следва да е ограничен само до процесите, използвани при обмена на информация между националните звена за контакт в държавите членки. Процедурите и автоматизираните процеси, в които се използва тази информация, са извън обхвата на тези приложения.
(14)
Стратегията за управление на информацията в областта на вътрешната сигурност на ЕС има за цел намирането на най-простите, лесно проследими и икономически ефективни решения за обмен на данни.
(15)
Държавите членки следва да могат да се свържат със собственика или държателя на съответното превозно средство или с идентифицирано по друг начин лице, за което съществува подозрение, че е извършило пътнотранспортното нарушение, свързано с безопасността по пътищата, за да го уведомят за приложимите процедури и правните последици съгласно правото на държавата членка по местонарушението. Когато предприемат подобни действия, държавите членки следва да имат предвид да изпращат информацията за пътнотранспортните нарушения, свързани с безопасността по пътищата, на езика, на който са издадени документите за регистрация, или на езика, който най-вероятно разбира съответното лице, за да може то ясно да разбере предоставената му информация. Държавите членки следва да прилагат подходящи процедури, за да гарантират, че информацията се получава само от съответното лице, а не от трета страна. За тази цел държавите членки следва да използват механизми, аналогични на приетите за последващи действия при подобни нарушения, като например, където това е целесъобразно, препоръчано писмо. Това ще даде възможност на съответното лице да отговори по подходящ начин на уведомителното писмо, по-конкретно като поиска повече информация, като плати глобата или като упражни правото си на защита, по-специално в случай на грешка при установяване на самоличността. Последващите процедурни действия се уреждат от приложимите правни инструменти, включително инструментите относно взаимопомощта и относно взаимното признаване, например Рамково решение 2005/214/ПВР на Съвета (7).
(16)
Държавите членки следва да предоставят превод, който е равностоен на уведомителното писмо, изпратено от държавата членка по местонарушението, както е предвидено в Директива 2010/64/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (8).
(17)
С оглед провеждане на политика за безопасност по пътищата, насочена към постигане на високо равнище на защита на всички участници в движението по пътищата в Съюза, и като се вземат предвид твърде различните обстоятелства в рамките на Съюза, държавите членки следва да предприемат действия, без да се засягат по-строгите политики и закони, с цел да се гарантира по-голяма степен на сближаване на правилата за движение по пътищата и тяхното прилагане между държавите членки. В рамките на своя доклад до Европейския парламент и Съвета относно прилагането на настоящата директива Комисията следва да проучи необходимостта от разработване на общи стандарти с цел установяване на сравними методи, практики и минимални стандарти на равнището на Съюза, като се вземат предвид международното сътрудничество и съществуващите споразумения в областта на безопасността по пътищата, по-специално Виенската конвенция за движението по пътищата от 8 ноември 1968 г.
(18)
В своя доклад до Европейския парламент и Съвета относно прилагането на настоящата директива от държавите членки Комисията следва да проучи необходимостта от общи критерии за последващите процедури от страна на държавите членки в случай на неплащане на парична глоба, които да са в съответствие със законите и процедурите на държавите членки. В посочения доклад Комисията следва да разгледа такива въпроси като процедурите между компетентните органи на държавите членки за предаването на окончателното решение за налагане на санкция и/или парична глоба, както и признаването и изпълнението на окончателното решение.
(19)
При подготовката за преразглеждане на настоящата директива Комисията следва да проведе консултации със заинтересованите страни, като например институциите или компетентните органи в областта на правоприлагането и безопасността по пътищата, сдруженията на пострадали лица и други неправителствени организации, осъществяващи дейност в областта на безопасността по пътищата.
(20)
По-тясното сътрудничество между правоприлагащите органи следва да бъде съчетано със зачитане на основните права, по-специално правото на неприкосновеност на личния живот и на защита на личните данни, гарантирани чрез специални правила за защита на данните. Посочените правила следва да отчитат по-конкретно специфичното естество на трансграничния онлайн достъп до бази данни. Необходимо е да бъдат създадени софтуерни приложения, които да позволяват обменът на информация да се извършва при сигурни условия и да гарантират поверителността на изпращаните данни. Данните, събирани съгласно настоящата директива, следва да не се използват за други цели, освен за целите, определени в нея. Държавите членки следва да спазват задълженията по отношение на условията за използване и временно съхраняване на данните.
(21)
Обработването на лични данни, предвидено с настоящата директива, е подходящо за постигането на законните цели, преследвани от настоящата директива в областта на пътната безопасност, а именно гарантиране на високо равнище на защита на всички участници в движението по пътищата в Съюза чрез улесняване на трансграничния обмен на информация относно пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата, и по този начин изпълнението на санкциите и не превишава това, което е подходящо и необходимо за постигането на посочените цели.
(22)
Данните, свързани с идентифицирането на даден нарушител, са лични данни. При дейностите по обработване на лични данни, извършвани по силата на настоящата директива, следва да се прилага Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (9). Без да се засягат процедурните изисквания за обжалване и механизмите за обезщетение на съответната държава членка, при уведомяването за извършеното нарушение лицето, чиито лични данни са засегнати, следва да бъде съответно информирано за правото на достъп, правото на поправка и заличаване на лични данни, както и за максималния законен срок на съхраняване на данните. В този контекст лицето, чиито лични данни са засегнати, следва да има и право да изиска корекция на неточни лични данни или незабавно заличаване на незаконно регистрирани данни.
(23)
В рамките на решенията „Прюм“ при обработването на данни за регистрацията на превозни средства, съдържащи лични данни, се прилагат специфичните разпоредби относно защитата на данните, определени в Решение 2008/615/ПВР. В това отношение държавите членки имат възможност да прилагат посочените специфични разпоредби към лични данни, които се обработват също и за целите на настоящата директива, при условие че гарантират, че обработването на данни, свързани с всички нарушения, обхванати от настоящата директива, е съобразено с националните разпоредби за изпълнение на Директива 95/46/ЕО.
(24)
Следва да се осигури възможност за участие на трети държави в обмена на данни за регистрацията на превозни средства, при условие че са сключили споразумение за тази цел със Съюза. Това споразумение следва да включва необходимите разпоредби за защита на данните.
(25)
Настоящата директива утвърждава основните права и принципи, признати в Хартата на основните права на Европейския съюз, включително зачитането на личния и семейния живот, защитата на личните данни, правото на справедлив съдебен процес, презумпцията за невиновност и правото на защита.
(26)
За да се постигне целта за обмен на информация между държавите членки чрез оперативно съвместими средства, на Комисията следва да се делегира правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС по отношение на съобразяването със съответните изменения на решенията „Прюм“ или в случаите, в които това се изисква от правни актове на Съюза, непосредствено свързани с актуализирането на приложение I. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да следва обичайната си практика и да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(27)
Комисията следва да направи анализ на прилагането на настоящата директива с цел да набележи допълнителни ефективни и ефикасни мерки за подобряване на безопасността по пътищата. Без да се засягат задълженията за транспониране на настоящата директива, Дания, Ирландия и Обединеното кралство следва също да си сътрудничат с Комисията в тази дейност, когато е целесъобразно, за да се гарантира своевременно и цялостно докладване по този въпрос.
(28)
Доколкото целта на настоящата директива, а именно осигуряване на високо равнище на защита на всички участници в движението по пътищата в Съюза чрез улесняване на трансграничния обмен на информация за пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата, извършени с превозно средство, регистрирано в държава членка, различна от държавата членка по местонарушението, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки, а поради обхвата и последиците от действието може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.
(29)
Като се има предвид, че Директива 2011/82/ЕС не се прилага за Дания, Ирландия и Обединеното кралство и следователно те не са я транспонирали е подходящо да се предостави достатъчно допълнително време на посочените държави членки, за да го направят.
(30)
Беше проведена консултация с Европейския надзорен орган по защита на данните в съответствие с член 28, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (10) и той представи становище на 3 октомври 2014 г.,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Цел
Настоящата директива цели осигуряване на високо равнище на защита на всички участници в движението по пътищата в Съюза чрез улесняване на трансграничния обмен на информация относно пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата, и по този начин на изпълнението на санкциите в случаите, когато тези нарушения са извършени с превозно средство, регистрирано в държава членка, различна от държавата членка по местонарушението.
Член 2
Приложно поле
Настоящата директива се прилага за следните пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата:
а)
несъобразена скорост;
б)
неизползване на обезопасителен колан;
в)
преминаване на червена светлина;
г)
управление в нетрезво състояние;
д)
управление под въздействието на наркотични вещества;
е)
неизползване на предпазна каска;
ж)
движение в забранена лента;
з)
незаконно използване на мобилен телефон или друго средство за комуникация по време на управление.
Член 3
Определения
За целите на настоящата директива се прилагат следните определения:
а)
„превозно средство“ означава всяко превозно средство с двигател, включително и мотоциклет, което обикновено се използва за превоз на пътници или товари по шосе;
б)
„държава членка по местонарушението“ означава държавата членка, в която е извършено нарушението;
в)
„държава членка на регистрация“ означава държавата членка, в която е регистрирано превозното средство, с което е извършено нарушението;
г)
„несъобразена скорост“ означава превишаване на ограниченията за скоростта на движение, които са в сила в държавата членка по местонарушението за съответния път или вид превозно средство;
д)
„неизползване на обезопасителен колан“ означава неспазване на изискването за използване на обезопасителен колан или на cистема за обезопасяване за деца в съответствие с Директива 91/671/ЕИО на Съвета (11) и с правото на държавата членка по местонарушението;
е)
„преминаване на червена светлина“ означава преминаване на червена светлина или неспиране при друг подаден сигнал за спиране съгласно правото на държавата членка по местонарушението;
ж)
„управление в нетрезво състояние“ означава управление на превозното средство под въздействието на алкохол съгласно правото на държавата членка по местонарушението;
з)
„управление под въздействието на наркотични вещества“ означава управление на превозното средство под въздействието на наркотични вещества или други вещества с подобен ефект съгласно правото на държавата членка по местонарушението;
и)
„неизползване на предпазна каска“ означава неизползване на предпазна каска, както е определено в правото на държавата членка по местонарушението;
й)
„движение в забранена лента“ означава незаконно използване на част от пътя, като например лента за аварийно спиране, лента, предназначена за обществения транспорт, или временно затворена лента поради задръстване или ремонтна дейност, както е определено в правото на държавата членка по местонарушението;
к)
„незаконно използване на мобилен телефон или друго средство за комуникация по време на управление“ означава незаконно използване на мобилен телефон или друго средство за комуникация при управление на превозно средство, както е определено в правото на държавата членка по местонарушението;
л)
„национално звено за контакт“ означава компетентният орган, определен да отговаря за обмена на данни за регистрацията на превозни средства;
м)
„автоматизирано търсене“ означава процедура за онлайн достъп за справка в базите данни на една, повече от една или всички държави членки, или на участващите държави;
н)
„държател на превозно средство“ означава лицето, на чието име е регистрирано превозното средство съгласно правото на държавата членка на регистрация.
Член 4
Процедура за обмен на информация между държавите членки
1. За разследване на посочените в член 2 пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата, държавите членки предоставят на националните звена за контакт на другите държави членки, посочени в параграф 2 от настоящия член, достъп до следните национални данни за регистрацията на превозни средства, с правото да извършват автоматизирано търсене на:
а)
данни, свързани с превозните средства; и
б)
данни, свързани със собствениците или държателите на превозното средство.
Елементите на данните, посочени в букви а) и б), които са необходими за провеждане на търсене, са съобразени с приложение I.
2. За целите на обмена на данни, посочен в параграф 1, всяка държава членка определя национално звено за контакт. Правомощията на националните звена за контакт се уреждат от приложимото право на съответната държава членка.
3. При извършването на търсене под формата на изходящо искане националното звено за контакт на държавата членка по местонарушението използва пълен регистрационен номер.
Търсенията се извършват в съответствие с процедурите, описани в глава 3 от приложението към Решение 2008/616/ПВР, с изключение на глава 3, точка 1 от приложението към Решение 2008/616/ПВР, за която се прилага приложение I към настоящата директива.
Съгласно настоящата директива държавата членка по местонарушението използва получените данни с цел установяване на лицето, което носи лична отговорност за изброените в член 2 от настоящата директива пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата.
4. Държавите членки предприемат всички необходими мерки, за да гарантират, че обменът на информация се осъществява чрез оперативно съвместими електронни средства, без обмен на данни, принадлежащи на други бази данни, които не се използват за целите на настоящата директива. Държавите членки гарантират, че този обмен на информация се осъществява по икономически ефективен и сигурен начин. Държавите членки гарантират сигурността и защитата на предаваните данни, доколкото е възможно, чрез използване на съществуващи софтуерни приложения като това, посочено в член 15 от Решение 2008/616/ПВР, и изменените версии на тези софтуерни приложения, в съответствие с приложение I към настоящата директива и с глава 3, точки 2 и 3 от приложението към Решение 2008/616/ПВР. Изменените версии на софтуерните приложения предоставят както режим на онлайн обмен в реално време, така и пакетен режим на обмен, като последният позволява обмен на множество искания или отговори в рамките на едно съобщение.
5. Всяка държава членка поема своите разходи, произтичащи от администрирането, използването и поддръжката на софтуерните приложения, посочени в параграф 4.
Член 5
Уведомително писмо за пътнотранспортно нарушение, свързано с безопасността по пътищата
1. Държавата членка по местонарушението решава дали да започне последващо производство по отношение на изброените в член 2 пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата, или не.
Когато държавата членка по местонарушението реши да предприеме такова производство, тя информира в съответствие със своето национално право собственика, държателя на превозното средство или идентифицираното по друг начин лице, за което съществува подозрение, че е извършило пътнотранспортно нарушение, свързано с безопасността по пътищата.
Тази информация съдържа, в съответствие с приложимото национално право, правните последици от нарушението на територията на държавата членка по местонарушението, предвидени в нейното право.
2. Когато изпраща уведомителното писмо до собственика, държателя на превозното средство или идентифицираното по друг начин лице, за което съществува подозрение, че е извършило пътнотранспортно нарушение, свързано с безопасността по пътищата, държавата членка по местонарушението включва, в съответствие със своето право, необходимата информация - а именно информация за естеството на това пътнотранспортно нарушение, свързано с безопасността по пътищата, за мястото, датата и часа на нарушението, заглавието на текстовете от националното право, чиито разпоредби са нарушени, и съответната санкция и, когато е приложимо, данни за уреда, който е използван за установяване на нарушението. За тази цел държавата членка по местонарушението може да използва образеца, който се съдържа в приложение II.
3. Когато държавата членка по местонарушението реши да започне последващо производство по отношение на изброените в член 2 пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата, тя изпраща уведомителното писмо на езика, на който е изготвен документът за регистрация на превозното средство, ако той е на разположение, или на един от официалните езици на държавата членка на регистрация с цел да гарантира спазването на основните права.
Член 6
Доклади на държавите членки до Комисията
Всяка държава членка изпраща на Комисията изчерпателен доклад до 6 май 2016 г. и на всеки две години след това.
В изчерпателния доклад се посочва броят на автоматизираните търсения, направени от държавата членка по местонарушението, след изпратени искания до националното звено за контакт на държавата членка на регистрация във връзка с нарушения, извършени на нейна територия, както и видът на нарушенията, за които са направени тези искания, и броят на безрезултатните искания.
В изчерпателния доклад също така се съдържа описание на положението на национално равнище във връзка с последващите действия, предприети по отношение на пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата, въз основа на дела на такива нарушения, по които са били предприети последващи действия с уведомителни писма.
Член 7
Защита на данните
1. За личните данни, обработвани съгласно настоящата директива, се прилагат разпоредбите за защита на данните, предвидени в Директива 95/46/ЕО.
2. По-специално всяка държава членка гарантира, че личните данни, обработвани съгласно настоящата директива, в подходящ срок се поправят, в случай че са неточни, или се заличават или блокират, когато вече не са необходими, в съответствие с членове 6 и 12 от Директива 95/46/ЕО, и че в съответствие с член 6 от същата директива е установен срок за съхранение на данните.
Държавите членки гарантират, че всички лични данни, обработвани съгласно настоящата директива, се използват само за целта, посочена в член 1 от настоящата директива, и че лицата, за които се отнасят данните, имат същите права на информация, достъп, поправка, заличаване и блокиране, на обезщетение и на съдебна защита като правата, приети в рамките на националното право в изпълнение на съответните разпоредби на Директива 95/46/ЕО.
3. Всяко заинтересовано лице има право да получи информация относно това какви лични данни, регистрирани в държавата членка на регистрация, са били предадени на държавата членка по местонарушението, включително датата на искането и компетентния орган на държавата членка по местонарушението.
Член 8
Информация за участниците в движението по пътищата в Съюза
1. Комисията публикува на своя уебсайт обобщение на действащите правила в държавите членки, които попадат в приложното поле на настоящата директива, изготвено на всички официални езици на институциите на Съюза. Държавите членки предоставят на Комисията информация относно тези правила.
2. Държавите членки предоставят на участниците в движението по пътищата необходимата информация относно приложимите на тяхна територия правила и мерките за изпълнение на настоящата директива в сътрудничество, наред с други организации, с органите, които са компетентни в областта на безопасността по пътищата, неправителствените организации, осъществяващи дейност в областта на безопасността по пътищата, и автомобилните клубове.
Член 9
Делегирани актове
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 10, с които се актуализира приложение I предвид техническия напредък с цел да бъдат отчетени съответните изменения на решенията „Прюм“ или в случаите, в които това се изисква от правни актове на Съюза, непосредствено свързани с актуализирането на приложение I.
Член 10
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 9, се предоставя на Комисията за срок от пет години, считано от 13 март 2015 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се продължава мълчаливо за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 9, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. От особено значение е преди приемането на тези делегирани актове Комисията да следва обичайната си практика и да осъществи консултации с експерти, включително експерти на държавите членки. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 9, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 11
Преразглеждане на директивата
Без да се засягат разпоредбите по член 12, параграф 1, втора алинея, до 7 ноември 2016 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад относно прилагането на настоящата директива от държавите членки. В този доклад Комисията се съсредоточава по-специално върху следните аспекти и ако е целесъобразно, прави предложения за включване на тези аспекти:
-
оценка на необходимостта към приложното поле на настоящата директива да се добавят други пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата,
-
оценка на ефективността на настоящата директива по отношение на намаляването на броя на смъртните случаи по пътищата на Съюза,
-
оценка на необходимостта от разработване на общи стандарти за автоматичното оборудване за контрол и за процедурите. В този контекст Комисията се приканва да разработи на равнището на Съюза насоки за безопасност по пътищата в рамките на общата транспортна политика с цел да се гарантира по-голямо сближаване на прилагането на правилата за движение по пътищата от държавите членки чрез сравними методи и практики. Тези насоки може да покриват като минимум нарушенията, посочени в букви а) - г) на член 2,
-
оценка на необходимостта от засилване на изпълнението на санкциите в случай на пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата, и от предлагане на общи критерии по отношение на процедурите за последващи действия в случай на неплащане на парични глоби в рамките на всички свързани политики на Съюза, включително общата транспортна политика,
-
възможностите за хармонизиране на правилата за движение по пътищата, където е подходящо,
-
оценка на софтуерните приложения, посочени в член 4, параграф 4, с оглед осигуряване на правилното изпълнение на настоящата директива, както и гарантиране на ефективен, бърз, сигурен и поверителен обмен на конкретни данни за регистрацията на превозни средства.
Член 12
Транспониране
1. Държавите членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, до 6 май 2015 г. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби.
Когато държавите членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите членки.
Чрез дерогация от първа алинея Кралство Дания, Ирландия и Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия могат да удължат срока, посочен в първа алинея, до 6 май 2017 г.
2. Държавите членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното право, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 13
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на четвъртия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 14
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите членки.
Съставено в Страсбург на 11 март 2015 година.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA (ES) 2015/413
2015 m. kovo 11 d.
kuria sudaromos palankesnės sąlygos keistis informacija tarpvalstybiniu lygmeniu apie kelių eismo saugumo taisyklių pažeidimus
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 91 straipsnio 1 dalies c punktą,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
pasikonsultavę su Regionų komitetu,
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (2),
kadangi:
(1)
vienas iš pagrindinių Sąjungos transporto politikos tikslų - gerinti kelių eismo saugumą. Sąjunga įgyvendina kelių eismo saugumo gerinimo politiką, kurios tikslas - sumažinti žūstančiųjų ir sužeistųjų skaičių bei materialinę žalą. Svarbus šios politikos aspektas - nuolatinis už Sąjungoje padarytus kelių eismo taisyklių pažeidimus, kurie kelia didelį pavojų kelių eismo saugumui, taikomų sankcijų vykdymo užtikrinimas;
(2)
tačiau, nepaisant Tarybos sprendime 2008/615/TVR (3) ir Tarybos sprendime 2008/616/TVR (4) (toliau - Priumo sprendimai) numatytų galimybių, dėl tinkamų procedūrų trūkumo už tam tikrus kelių eismo taisyklių pažeidimus taikomų sankcijų - piniginių nuobaudų - vykdymas dažnai nėra užtikrinamas, jei tie pažeidimai padaromi transporto priemone, registruota kitoje valstybėje narėje nei pažeidimo vietos valstybė narė. Šia direktyva siekiama užtikrinti, kad net ir tokiais atvejais būtų užtikrinamas kelių eismo taisyklių pažeidimų tyrimo veiksmingumas;
(3)
2010 m. liepos 20 d. komunikate „Kuriama saugi Europos kelių eismo erdvė. 2011-2020 m. kelių eismo saugos politikos kryptys“ Komisija pabrėžė, kad kelių eismo taisyklių vykdymo užtikrinimas tebėra vienas iš svarbiausių veiksnių sudarant sąlygas gerokai sumažinti žūstančiųjų ir sužeistųjų skaičių. 2010 m. gruodžio 2 d. išvadose dėl kelių eismo saugumo Taryba paragino apsvarstyti, ar reikia toliau griežtinti kelių eismo taisyklių vykdymo užtikrinimą valstybėse narėse, o atitinkamais atvejais - Sąjungos lygmeniu. Ji paprašė Komisijos išnagrinėti galimybes prireikus Sąjungos lygmeniu suvienodinti kelių eismo taisykles ir priimti papildomų priemonių, kuriomis būtų sudarytos palankesnės sąlygos užtikrinti tarpvalstybinį sankcijų už kelių eismo taisyklių pažeidimus vykdymą, ypač rimtų kelių eismo įvykių atvejais;
(4)
2008 m. kovo 19 d. Komisija, remdamasi Europos bendrijos steigimo sutarties 71 straipsnio 1 dalies c punktu (dabar - Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau - SESV) 91 straipsnis), priėmė pasiūlymą dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos dėl sklandesnio tarpvalstybinio kelių eismo saugumo užtikrinimo. Tačiau Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/82/ES (5) buvo priimta remiantis SESV 87 straipsnio 2 dalimi. 2014 m. gegužės 6 d. Teisingumo Teismo sprendimu byloje C-43/12 (6) Direktyva 2011/82/ES buvo panaikinta, remiantis tuo, kad ji negalėjo būti teisėtai priimta pagal SESV 87 straipsnio 2 dalį. Teismo sprendimu Direktyva 2011/82/ES palikta galioti tol, kol per pagrįstą laikotarpį, kuris neturi būti ilgesnis kaip dvylika mėnesių nuo teismo sprendimo priėmimo datos, įsigalios nauja, SESV 91 straipsnio 1 dalies c punktu grindžiama direktyva. Todėl remiantis tuo straipsniu turėtų būti priimta nauja direktyva;
(5)
turėtų būti skatinama labiau suvienodinti valstybių narių kontrolės priemones, o Komisija šiuo tikslu turėtų išnagrinėti, ar reikia parengti bendrus automatinės patikros įrangos, naudojamos kelių eismo saugumo kontrolei, standartus;
(6)
turėtų būti ugdomas Sąjungos piliečių sąmoningumas įvairiose valstybėse narėse taikomų kelių eismo saugumo taisyklių ir šios direktyvos įgyvendinimo klausimais, visų pirma imantis tinkamų priemonių, kuriomis būtų užtikrinama, kad būtų teikiama pakankamai informacijos apie kelių eismo saugumo taisyklių nesilaikymo pasekmes, kai keliaujama kitoje valstybėje narėje nei registracijos valstybė narė;
(7)
siekiant gerinti kelių eismo saugumą visoje Sąjungoje ir užtikrinti vienodą požiūrį į vairuotojus pažeidėjus, būtent į nuolatinius gyventojus ir nenuolatinius gyventojus, vykdymo užtikrinimui turėtų būti sudarytos palankesnės sąlygos, neatsižvelgiant į tai, kurioje valstybėje narėje yra registruota transporto priemonė. Todėl tam tikrų nustatytų kelių eismo saugumo taisyklių pažeidimų atvejais, neatsižvelgiant į jų administracinį arba baudžiamąjį pobūdį pagal atitinkamos valstybės narės teisę, reikėtų naudoti tarpvalstybinio keitimosi informacija sistemą, kuria pažeidimo vietos valstybei narei būtų suteikta prieiga prie registracijos valstybės narės turimų transporto priemonių registracijos duomenų (toliau - TPRD);
(8)
veiksmingesniu tarpvalstybiniu keitimusi TPRD, dėl kurio turėtų būtų lengviau nustatyti asmenų, įtariamų padarius kelių eismo saugumo taisyklių pažeidimą, tapatybę, galėtų būti sustiprintas atgrasomasis poveikis, o kitoje valstybėje narėje nei pažeidimo vietos valstybė narė registruotą transporto priemonę vairuojantis asmuo galėtų būti paskatintas elgtis atsargiau - taip būtų išvengta kelių eismo įvykių aukų;
(9)
kelių eismo saugumo taisyklių pažeidimams, kuriems taikoma ši direktyva, valstybėse narėse nėra taikomas vienodas požiūris. Kai kurios valstybės narės tokius pažeidimus pagal nacionalinę teisę laiko „administraciniais“ pažeidimais, o kitos valstybės narės laiko juos „baudžiamosiomis“ veikomis. Ši direktyva turėtų būti taikoma neatsižvelgiant į tų pažeidimų kvalifikavimą pagal nacionalinę teisę;
(10)
siekdamos geriau keistis informacija ir paspartinti galiojančias procedūras, valstybės narės turėtų suteikti viena kitai teisę susipažinti su jų TPRD. Šiuo tikslu į šią direktyvą, kiek tai įmanoma, reikėtų įtraukti Priumo sprendimuose numatytas nuostatas dėl techninių specifikacijų ir automatinio keitimosi duomenimis galimybės;
(11)
Sprendime 2008/616/TVR nurodytos saugumo priemonės, taikomos naudojamoms taikomosioms programoms, ir susijusios techninės keitimosi transporto priemonių registracijos duomenimis sąlygos. Nedarant poveikio bendram to sprendimo taikymui, tos saugumo priemonės ir techninės sąlygos dėl reguliavimo ir praktinio veiksmingumo priežasčių turėtų būti naudojamos šios direktyvos tikslais;
(12)
naudojamos taikomosios programos turėtų būti keitimosi duomenimis pagal šią direktyvą pagrindas ir tuo pat metu jomis turėtų būti sudarytos palankesnės sąlygos valstybėms narėms teikti ataskaitas Komisijai. Tokiomis programomis turėtų būti užtikrintas operatyvus, saugus ir konfidencialus valstybių narių keitimasis konkrečiais TPRD. Reikėtų pasinaudoti Europos transporto priemonių ir vairuotojo pažymėjimų informacinės sistemos (Eucaris) taikomąja programa, kurią pagal Priumo sprendimus valstybės narės privalo naudoti TPRD atžvilgiu. Komisija turėtų įvertinti, kaip veikia šios direktyvos tikslais naudojamos taikomosios programos, ir tuo klausimu pateikti ataskaitą;
(13)
tų taikomųjų programų taikymo sritis turėtų apsiriboti valstybių narių nacionalinių ryšių palaikymo institucijų keitimosi informacija procesais. Procedūros ir automatiniai procesai, kurių metu turi būti naudojama informacija, nepatenka į tokių programų taikymo sritį;
(14)
informacijos valdymo strategija, skirta ES vidaus saugumui užtikrinti, siekiama rasti paprasčiausių, lengviausiai nustatytinų ir ekonomiškai efektyviausių keitimosi duomenimis sprendimų;
(15)
valstybės narės turėtų galėti susisiekti su transporto priemonės savininku, valdytoju arba kitu nustatytu asmeniu, įtariamu padarius kelių eismo saugumo taisyklių pažeidimą, kad nuolat informuotų atitinkamą asmenį apie taikytinas procedūras ir teisines pasekmes pagal pažeidimo vietos valstybės narės teisę. Tai darydamos, valstybės narės turėtų svarstyti galimybę informaciją apie kelių eismo saugumo taisyklių pažeidimus siųsti registracijos dokumentų kalba arba kalba, kurią atitinkamas asmuo greičiausiai supranta, siekiant užtikrinti, kad tas asmuo aiškiai suprastų informaciją, kuri jam pateikiama. Valstybės narės turėtų taikyti atitinkamas procedūras siekdamos užtikrinti, kad informaciją gautų tik atitinkamas asmuo, o ne trečioji šalis. Tuo tikslu valstybės narės turėtų naudoti išsamius būdus, panašius į tuos, kurie buvo taikomi imantis tolesnių su tokiais pažeidimais susijusių veiksmų, prireikus įskaitant, pavyzdžiui, registruoto pristatymo priemones. Tada tas asmuo galės tinkamai reaguoti į informacinį raštą, visų pirma prašydamas suteikti daugiau informacijos, sumokėdamas baudą arba pasinaudodamas savo teisėmis į gynybą, ypač jei būtų padaryta tapatybės nustatymo klaida. Kitiems procesams taikomos galiojančios teisinės priemonės, įskaitant savitarpio pagalbos ir tarpusavio pripažinimo priemones, pavyzdžiui, Tarybos pamatinis sprendimas 2005/2014/TVR (7);
(16)
valstybės narės turėtų pateikti pažeidimo vietos valstybės narės siunčiamo informacinio rašto lygiavertį vertimą, kaip numatyta Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2010/64/ES (8);
(17)
siekdamos vykdyti kelių eismo saugumo politiką, kuria siekiama užtikrinti visų eismo dalyvių Sąjungoje aukšto lygio apsaugą ir atsižvelgiamos į labai skirtingas aplinkybes Sąjungoje, valstybės narės, nedarydamos poveikio griežtesnės politikos nuostatoms ir griežtesniems teisės aktams, turėtų imtis veiksmų, kuriais būtų užtikrinta, kad kelių eismo taisyklės būtų vienodesnės, o valstybės narės tarpusavyje užtikrintų jų vykdymą. Savo ataskaitoje Europos Parlamentui ir Tarybai dėl šios direktyvos taikymo Komisija turėtų išnagrinėti, ar reikia parengti bendrus standartus siekiant Sąjungos lygmeniu nustatyti palyginamuosius metodus, praktiką ir būtiniausius standartus, atsižvelgiant į tarptautinį bendradarbiavimą ir galiojančius susitarimus kelių eismo saugumo srityje, ypač 1968 m. lapkričio 8 d. Vienos kelių eismo konvenciją;
(18)
savo ataskaitoje Europos Parlamentui ir Tarybai dėl šios direktyvos taikymo valstybėse narėse Komisija turėtų išnagrinėti, ar reikia bendrų kriterijų dėl valstybių narių taikomų tolesnių procedūrų tuo atveju, kai nesumokama piniginė nuobauda, pagal valstybių narių teisės aktus ir procedūras. Toje ataskaitoje Komisija turėtų išnagrinėti klausimus, susijusius, pavyzdžiui, su valstybių narių kompetentingų institucijų procedūromis, taikomomis siekiant perduoti galutinį sprendimą taikyti sankciją ir (arba) piniginę nuobaudą, taip pat galutinio sprendimo pripažinimo ir vykdymo užtikrinimo procedūromis;
(19)
rengdama šios direktyvos peržiūrą, Komisija turėtų konsultuotis su atitinkamais suinteresuotaisiais subjektais, pavyzdžiui, už kelių eismo saugumą atsakingomis ir teisėsaugos institucijomis ar kompetentingomis įstaigomis, nukentėjusiųjų asociacijomis ir kitomis nevyriausybinėmis organizacijomis, veikiančiomis kelių eismo saugumo srityje;
(20)
teisėsaugos institucijoms glaudžiau bendradarbiaujant turėtų būti gerbiamos pagrindinės teisės, visų pirma teisė į pagarbą privatumui ir teisė į asmens duomenų apsaugą, užtikrinamos specialiomis duomenų apsaugos priemonėmis. Tomis priemonėmis turėtų būti ypač atsižvelgiama į tarpvalstybinės internetinės prieigos prie duomenų bazių specifinį pobūdį. Būtina, kad naudojantis įdiegtinomis taikomosiomis programomis informacija būtų galima keistis saugiai ir būtų užtikrinamas perduodamų duomenų konfidencialumas. Pagal šią direktyvą surinkti duomenys neturėtų būti naudojami kitais nei šioje direktyvoje nustatytais tikslais. Valstybės narės turėtų laikytis su duomenų naudojimo ir laikino saugojimo sąlygomis susijusių reikalavimų;
(21)
šioje direktyvoje nustatytas asmens duomenų tvarkymas yra tinkamas teisėtiems šios direktyvos tikslams, kurių siekiama kelių eismo saugumo srityje, pasiekti, visų pirma Sąjungoje užtikrinti visų kelių eismo dalyvių aukšto lygio apsaugą, sudarant palankesnes sąlygas tarpvalstybiniu lygmeniu keistis informacija apie kelių eismo saugumo taisyklių pažeidimus ir taip užtikrinti sankcijų vykdymą, ir juo neviršijama to, kas yra tinkama ir būtina tiems tikslams pasiekti;
(22)
su pažeidėjo tapatybės nustatymu susiję duomenys yra asmens duomenys. Taikant šią direktyvą atliekamai duomenų tvarkymo veiklai turėtų būti taikoma Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 95/46/EB (9). Nedarant poveikio su skundų ir žalos atlyginimo mechanizmais susijusiems atitinkamos valstybės narės procedūriniams reikalavimams, duomenų subjektas, kai jam pranešama apie pažeidimą, turėtų būti atitinkamai informuojamas apie teisę susipažinti su asmens duomenimis, teisę juos taisyti ir pašalinti, taip pat apie ilgiausią pagal teisės aktus leidžiamą duomenų saugojimo laikotarpį. Šiuo atžvilgiu duomenų subjektas taip pat turėtų turėti teisę reikalauti ištaisyti visus klaidingus jo asmens duomenis arba nedelsiant pašalinti visus neteisėtai įregistruotus duomenis;
(23)
pagal Priumo sprendimus asmens duomenų turinčių TPRD tvarkymui taikomos konkrečios nuostatos dėl duomenų apsaugos, išdėstytos Sprendime 2008/615/TVR. Tuo atžvilgiu valstybės narės turi galimybę tas konkrečias nuostatas taikyti asmens duomenims, kurie taip pat yra tvarkomi šios direktyvos tikslais, jei jos užtikrina, kad tvarkant su visais pažeidimais, kuriems taikoma ši direktyva, susijusius duomenis laikomasi nacionalinių nuostatų, kuriomis įgyvendinama Direktyva 95/46/EB;
(24)
trečiosios šalys turėtų turėti galimybę dalyvauti keičiantis TPRD, jei jos šiuo tikslu yra sudariusios susitarimą su Sąjunga. Tokiame susitarime turėtų būti numatytos reikiamos duomenų apsaugos nuostatos;
(25)
šioje direktyvoje laikomasi Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje pripažintų pagrindinių teisių ir principų, be kita ko, teisės į privatų ir šeimos gyvenimą, teisės į asmens duomenų apsaugą, teisės į sąžiningą bylos nagrinėjimą, nekaltumo prezumpcijos principo ir teisės į gynybą;
(26)
siekiant, kad valstybės narės keistųsi informacija tarpusavyje suderintomis priemonėmis, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus, kad būtų atsižvelgta į atitinkamus Priumo sprendimų pakeitimus arba kai to reikalaujama pagal Sąjungos teisės aktus, tiesiogiai susijusius su I priedo atnaujinimu. Ypač svarbu, kad atlikdama parengiamąjį darbą Komisija laikytųsi savo įprastos praktikos ir tinkamai konsultuotųsi, taip pat ir su ekspertais. Atlikdama su deleguotaisiais aktais susijusį parengiamąjį darbą ir rengdama jų tekstus Komisija turėtų užtikrinti, kad atitinkami dokumentai būtų vienu metu, laiku ir tinkamai perduodami Europos Parlamentui ir Tarybai;
(27)
Komisija turėtų išnagrinėti šios direktyvos taikymą, kad nustatytų tolesnes efektyvias ir veiksmingas priemones gerinti kelių eismo saugumą. Nedarant poveikio pareigoms perkelti šią direktyvą į nacionalinę teisę, prireikus Danija, Airija ir Jungtinė Karalystė taip pat turėtų bendradarbiauti su Komisija jai atliekant šį darbą, siekiant užtikrinti, kad šiuo klausimu būtų laiku teikiamos visapusiškos ataskaitos;
(28)
kadangi šios direktyvos tikslo, t. y. Sąjungoje užtikrinti visų kelių eismo dalyvių aukšto lygio apsaugą, sudarant palankesnes sąlygas tarpvalstybiniu lygmeniu keistis informacija apie kelių eismo saugumo taisyklių pažeidimus, kai jie padaromi transporto priemone, registruota kitoje valstybėje narėje nei pažeidimo vietos valstybė narė, valstybės narės negali deramai pasiekti, o dėl veiksmo masto ir poveikio to tikslo būtų geriau siekti Sąjungos lygmeniu, laikydamasi Sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šia direktyva neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti;
(29)
atsižvelgiant į tai, kad Direktyva 2011/82/ES Danijai, Airijai ir Jungtinei Karalystei nebuvo taikoma ir todėl jos neperkėlė tos direktyvos į nacionalinę teisę, yra tinkama toms valstybėms narėms skirti pakankamai papildomo laiko tam padaryti;
(30)
vadovaujantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 45/2001 (10) 28 straipsnio 2 dalimi buvo konsultuojamasi su Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnu; 2014 m. spalio 3 d. jis pateikė nuomonę,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
1 straipsnis
Tikslas
Šia direktyva siekiama užtikrinti visų eismo dalyvių aukšto lygio apsaugą Sąjungoje, sudarant palankesnes sąlygas keistis informacija tarpvalstybiniu lygmeniu apie kelių eismo saugumo taisyklių pažeidimus ir taip sudarant palankesnes sąlygas sankcijų už pažeidimus, padarytus kitoje valstybėje narėje nei pažeidimo vietos valstybė narė registruota transporto priemone, vykdymo užtikrinimui.
2 straipsnis
Taikymo sritis
Ši direktyva taikoma šiems kelių eismo saugumo taisyklių pažeidimams:
a)
leidžiamo greičio viršijimui;
b)
važiavimui neprisisegus saugos diržu;
c)
važiavimui degant raudonam šviesoforo signalui;
d)
vairavimui apsvaigus nuo alkoholio;
e)
vairavimui apsvaigus nuo narkotikų;
f)
važiavimui be apsauginio šalmo;
g)
važiavimui draudžiama juosta;
h)
neteisėtam naudojimuisi mobiliuoju telefonu arba kitokiu ryšių įrenginiu vairuojant.
3 straipsnis
Terminų apibrėžtys
Šioje direktyvoje vartojamų terminų apibrėžtys:
a) transporto priemonė- bet kuri motorinė transporto priemonė, įskaitant motociklus, kuri paprastai naudojama žmonėms arba prekėms vežti keliais;
b) pažeidimo vietos valstybė narė- valstybė narė, kurioje padarytas pažeidimas;
c) registracijos valstybė narė- valstybė narė, kurioje registruota transporto priemonė, kuria buvo padarytas pažeidimas;
d) leidžiamo greičio viršijimas- važiavimas didesniu greičiu nei nustatytas konkrečiame kelyje arba konkrečios rūšies transporto priemonei pažeidimo vietos valstybėje narėje;
e) važiavimas neprisisegus saugos diržu- reikalavimo prisisegti saugos diržu arba naudoti specialias vaikų sėdynes, kaip nustatyta Tarybos direktyvoje 91/671/EEB (11) ir pažeidimo vietos valstybės narės teisėje, nesilaikymas;
f) važiavimas degant raudonam šviesoforo signalui- važiavimas degant raudonam šviesoforo signalui arba bet kokiam kitam atitinkamam sustoti reikalaujančiam signalui, kaip apibrėžta pažeidimo vietos valstybės narės teisėje;
g) vairavimas apsvaigus nuo alkoholio- vairavimas apsvaigus nuo alkoholio, kaip apibrėžta pažeidimo vietos valstybės narės teisėje;
h) vairavimas apsvaigus nuo narkotikų- vairavimas apsvaigus nuo narkotikų arba kitų panašaus poveikio medžiagų, kaip apibrėžta pažeidimo vietos valstybės narės teisėje;
i) važiavimas be apsauginio šalmo- važiavimas be apsauginio šalmo, kaip apibrėžta pažeidimo vietos valstybės narės teisėje;
j) važiavimas draudžiama juosta- neteisėtas naudojimasis tokia kelio dalimi, kaip avarinio sustojimo juosta, viešajam transportui skirta juosta arba dėl spūsčių ar kelio darbų laikinai uždaryta juosta, kaip apibrėžta pažeidimo vietos valstybės narės teisėje;
k) neteisėtas naudojimasis mobiliuoju telefonu arba kitokiu ryšių įrenginiu vairuojant- neteisėtas naudojimasis mobiliuoju telefonu arba kitokiu ryšių įrenginiu vairuojant, kaip apibrėžta pažeidimo vietos valstybės narės teisėje;
l) nacionalinė ryšių palaikymo institucija- paskirta kompetentinga institucija, atsakinga už keitimąsi TPRD;
m) automatinė paieška- internetinės prieigos procedūra, naudojama vienos, daugiau nei vienos arba visų valstybių narių ar dalyvaujančių šalių duomenims duomenų bazėse patikrinti;
n) transporto priemonės valdytojas- asmuo, kurio vardu registruota transporto priemonė, kaip apibrėžta registracijos valstybės narės teisėje.
4 straipsnis
Valstybių narių keitimosi informacija procedūra
1. Atliekant 2 straipsnyje nurodytų kelių eismo saugumo taisyklių pažeidimų tyrimą, valstybė narė šio straipsnio 2 dalyje nurodytoms kitų valstybių narių nacionalinėms ryšių palaikymo institucijoms suteikia prieigą prie toliau nurodytų nacionalinių TPRD, suteikdama joms teisę atlikti automatinę paiešką:
a)
duomenų, susijusių su transporto priemonėmis, ir
b)
duomenų, susijusių su transporto priemonių savininkais ar valdytojais.
Paieškai atlikti būtini a ir b punktuose nurodytų duomenų elementai turi atitikti I priedą.
2. 1 dalyje nurodytais duomenų keitimosi tikslais kiekviena valstybė narė paskiria nacionalinę ryšių palaikymo instituciją. Nacionalinių ryšių palaikymo institucijų įgaliojimai reglamentuojami taikytina atitinkamos valstybės narės teise.
3. Atlikdama paiešką, atliekamą išsiunčiant prašymą, pažeidimo vietos valstybės narės nacionalinė ryšių palaikymo institucija naudoja visą registracijos numerį.
Tos paieškos atliekamos laikantis Sprendimo 2008/616/TVR priedo 3 skyriuje aprašytų procedūrų, išskyrus Sprendimo 2008/616/TVR priedo 3 skyriaus 1 punktą, kuriam taikomas šios direktyvos I priedas.
Pagal šią direktyvą pažeidimo vietos valstybė narė gautus duomenis naudoja siekdama nustatyti, kas yra asmeniškai atsakingas už šios direktyvos 2 straipsnyje išvardytus kelių eismo saugumo taisyklių pažeidimus.
4. Valstybės narės imasi visų būtinų priemonių užtikrinti, kad informacija būtų keičiamasi sąveikiomis elektroninėmis priemonėmis ir nebūtų keičiamasi kitų duomenų bazių, kurios nėra naudojamos šios direktyvos tikslais, duomenimis. Valstybės narės užtikrina, kad toks keitimasis informacija būtų atliekamas ekonomiškai efektyviai ir saugiai. Valstybės narės užtikrina perduodamų duomenų saugumą ir apsaugą, kiek galima naudodamos esamas taikomąsias programas, pavyzdžiui, nurodytą Sprendimo 2008/616/TVR 15 straipsnyje, ir pakeistas tų taikomųjų programų versijas, laikantis šios direktyvos I priedo ir Sprendimo 2008/616/TVR priedo 3 skyriaus 2 ir 3 punktų. Naudojant pakeistas taikomųjų programų versijas sudaroma galimybė keistis internetu tiek duomenimis realiuoju laiku, tiek duomenų paketais, t. y. siunčiant vieną žinutę galima pasikeisti daugeliu prašymų ar atsakymų.
5. Kiekviena valstybė narė padengia savo išlaidas, susijusias su 4 dalyje nurodytų taikomųjų programų administravimu, naudojimu ir technine priežiūra.
5 straipsnis
Informacinis raštas apie kelių eismo saugumo taisyklių pažeidimus
1. Pažeidimo vietos valstybė narė nusprendžia, ar reikia inicijuoti tolesnes procedūras dėl kelių eismo saugumo taisyklių pažeidimų, išvardytų 2 straipsnyje.
Kai pažeidimo vietos valstybė narė nusprendžia inicijuoti tokias procedūras, ta valstybė narė pagal savo nacionalinę teisę apie tai informuoja transporto priemonės savininką, valdytoją arba kitą nustatytą asmenį, įtariamą padarius kelių eismo saugumo taisyklių pažeidimą.
Informuojant pagal nacionalinę teisę taip pat supažindinama su to pažeidimo teisinėmis pasekmėmis pažeidimo vietos valstybės narės teritorijoje pagal tos valstybės narės teisę.
2. Siųsdama informacinį raštą transporto priemonės savininkui, valdytojui arba kitam nustatytam asmeniui, įtariamam padarius kelių eismo saugumo taisyklių pažeidimą, pažeidimo vietos valstybė narė pagal savo teisę pateikia visą susijusią informaciją, konkrečiai - šio kelių eismo saugumo taisyklių pažeidimo pobūdį, pažeidimo vietą, datą ir laiką, pažeisto nacionalinės teisės akto pavadinimą ir sankciją, taip pat prireikus duomenis apie įrenginį, kuriuo buvo nustatytas pažeidimas. Tuo tikslu pažeidimo vietos valstybė narė gali naudoti II priede pateiktą šabloną.
3. Nusprendusi inicijuoti tolesnes procedūras dėl 2 straipsnyje išvardytų kelių eismo saugumo taisyklių pažeidimų, pažeidimo vietos valstybė narė, siekdama užtikrinti, kad būtų laikomasi pagrindinių teisių, informacinį raštą, jei įmanoma, siunčia transporto priemonės registracijos dokumento kalba arba viena iš registracijos valstybės narės valstybinių kalbų.
6 straipsnis
Valstybių narių ataskaitų teikimas Komisijai
Kiekviena valstybė narė išsiunčia Komisijai išsamią ataskaitą ne vėliau kaip 2016 m. gegužės 6 d., o paskui - kas dvejus metus.
Išsamioje ataskaitoje nurodomas pažeidimo vietos valstybės narės atliktų automatinių paieškų prašymų, pateiktų registracijos valstybės narės nacionalinei ryšių palaikymo institucijai po jos teritorijoje padarytų pažeidimų, skaičius, taip pat nurodoma pažeidimų, dėl kurių buvo pateikti prašymai, rūšis ir nepatenkintų prašymų skaičius.
Išsamioje ataskaitoje taip pat aprašoma su tolesniais veiksmais, kurių buvo imtasi kelių eismo saugumo taisyklių pažeidimų atveju, susijusi padėtis nacionaliniu lygmeniu, remiantis tokių pažeidimų, dėl kurių buvo išsiųsti informaciniai raštai, dalimi.
7 straipsnis
Duomenų apsauga
1. Pagal šią direktyvą tvarkomiems asmens duomenims taikomos Direktyvoje 95/46/EB išdėstytos duomenų apsaugos nuostatos.
2. Visų pirma kiekviena valstybė narė užtikrina, kad pagal šią direktyvą tvarkomi asmens duomenys per tinkamą laikotarpį būtų ištaisyti, jei jie netikslūs, arba ištrinti ar užblokuoti, kai jų nebereikia, pagal Direktyvos 95/46/EB 6 ir 12 straipsnius, ir kad pagal tos direktyvos 6 straipsnį būtų nustatytas duomenų saugojimo terminas.
Valstybės narės užtikrina, kad visi pagal šią direktyvą tvarkomi asmens duomenys būtų naudojami tik šios direktyvos 1 straipsnyje nustatytu tikslu ir kad duomenų subjektai turėtų tokias pačias teises gauti informaciją, su ja susipažinti, ją ištaisyti, ištrinti ir blokuoti, gauti kompensaciją ir teismine tvarka siekti žalos atlyginimo, kokios yra priimtos pagal nacionalinę teisę įgyvendinant atitinkamas Direktyvos 95/46/EB nuostatas.
3. Kiekvienas susijęs asmuo turi teisę gauti informaciją apie tai, kokie registracijos valstybėje narėje užregistruoti jo asmens duomenys buvo perduoti pažeidimo vietos valstybei narei, įskaitant prašymo datą ir pažeidimo vietos valstybės narės kompetentingą instituciją.
8 straipsnis
Sąjungos kelių eismo dalyviams skirta informacija
1. Komisija savo interneto svetainėje paskelbia valstybėse narėse galiojančių taisyklių, kurios patenka į šios direktyvos taikymo sritį, santrauką visomis oficialiosiomis Sąjungos institucijų kalbomis. Valstybės narės pateikia Komisijai informaciją apie tokias taisykles.
2. Valstybės narės kartu su kitomis organizacijomis, įskaitant kelių eismo saugumo įstaigas, nevyriausybines organizacijas, veikiančias kelių eismo saugumo srityje, ir automobilių klubus, pateikia kelių eismo dalyviams reikalingą informaciją apie jų teritorijoje taikomas taisykles ir priemones, kuriomis įgyvendinama ši direktyva.
9 straipsnis
Deleguotieji aktai
Komisijai pagal 10 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus dėl I priedo atnaujinimo, susijusio su technikos pažanga, siekiant atsižvelgti į atitinkamus Priumo sprendimų pakeitimus arba kai to reikalaujama pagal Sąjungos teisės aktus, tiesiogiai susijusius su I priedo atnaujinimu.
10 straipsnis
Įgaliojimų delegavimas
1. Įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami šiame straipsnyje nustatytomis sąlygomis.
2. 9 straipsnyje nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami penkerių metų laikotarpiui nuo 2015 m. kovo 13 d. Likus ne mažiau kaip devyniems mėnesiams iki penkerių metų laikotarpio pabaigos Komisija parengia naudojimosi deleguotaisiais įgaliojimais ataskaitą. Įgaliojimai savaime pratęsiami tokios pačios trukmės laikotarpiams, išskyrus atvejus, kai Europos Parlamentas arba Taryba pareiškia prieštaravimų dėl tokio pratęsimo likus ne mažiau kaip trims mėnesiams iki kiekvieno laikotarpio pabaigos.
3. Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kada atšaukti 9 straipsnyje nurodytus deleguotuosius įgaliojimus. Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo nutraukiami tame sprendime nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus. Sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis nedaro poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų galiojimui.
4. Ypač svarbu, kad prieš priimdama tuos deleguotuosius aktus Komisija laikytųsi savo įprastos praktikos ir konsultuotųsi su ekspertais, įskaitant valstybių narių ekspertus. Apie priimtą deleguotąjį aktą Komisija nedelsdama vienu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
5. Pagal 9 straipsnį priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuo atveju, jeigu per du mėnesius nuo pranešimo Europos Parlamentui ir Tarybai apie šį aktą dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškia prieštaravimų arba jeigu dar nepasibaigus šiam laikotarpiui ir Europos Parlamentas, ir Taryba praneša Komisijai, kad prieštaravimų nereikš. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis laikotarpis pratęsiamas dviem mėnesiais.
11 straipsnis
Direktyvos peržiūra
Nedarant poveikio 12 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje nustatytoms nuostatoms, Komisija ne vėliau kaip 2016 m. lapkričio 7 d. Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia šios direktyvos taikymo valstybėse narėse ataskaitą. Savo ataskaitoje Komisija visų pirma atkreipia dėmesį į šiuos aspektus ir prireikus pateikia pasiūlymų, kaip į juos atsižvelgti:
-
įvertinimą, ar į šios direktyvos taikymo sritį reikėtų įtraukti kitus kelių eismo saugumo taisyklių pažeidimus,
-
šios direktyvos veiksmingumo mažinant žūstančiųjų Sąjungos keliuose skaičių įvertinimą,
-
įvertinimą, ar reikia parengti bendrus automatinės kontrolės įrangos ir procedūrų standartus. Atsižvelgiant į tai, Komisija raginama Sąjungos lygmeniu parengti kelių eismo saugumo gaires pagal bendrą transporto politiką, siekiant užtikrinti didesnę kelių eismo taisyklių vykdymo užtikrinimo konvergenciją valstybėse narėse taikant palyginamuosius būdus ir praktiką. Šios gairės gali apimti bent 2 straipsnio a-d punktuose išvardytus pažeidimus,
-
įvertinimą, ar reikia griežtinti sankcijų už kelių eismo saugumo taisyklių pažeidimus vykdymo užtikrinimą ir pasiūlyti bendrų kriterijų, susijusių su tolesnėmis procedūromis, kai nesumokama piniginė nuobauda, visose susijusiose Sąjungos politikos srityse, įskaitant bendrą transporto politiką,
-
galimybes prireikus suderinti eismo taisykles,
-
4 straipsnio 4 dalyje nurodytų taikomųjų programų įvertinimą, siekiant užtikrinti, kad ši direktyva būtų tinkamai įgyvendinama ir kad būtų veiksmingai, operatyviai, saugiai ir konfidencialiai keičiamasi konkrečiais TPRD.
12 straipsnis
Perkėlimas į nacionalinę teisę
1. Valstybės narės užtikrina, kad įsigaliotų įstatymai ir kiti teisės aktai, būtini, kad šios direktyvos būtų laikomasi ne vėliau kaip nuo 2015 m. gegužės 6 d. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų nuostatų tekstą.
Valstybės narės, priimdamos tas nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
Nukrypstant nuo pirmos pastraipos, Danijos Karalystė, Airija ir Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė gali nukelti pirmoje pastraipoje nurodytą terminą iki 2017 m. gegužės 6 d.
2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.
13 straipsnis
Įsigaliojimas
Ši direktyva įsigalioja ketvirtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
14 straipsnis
Adresatai
Ši direktyva skirta valstybėms narėms.
Priimta Strasbūre 2015 m. kovo 11 d.