РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 28 август 2013 година
относно проекта на италиански указ във връзка с методите за обозначаване на произхода на дълготрайно прясно мляко, мляко, произведено по технологията UHT, микрофилтрирано пастьоризирано мляко и мляко, пастьоризирано при висока температура
(нотифицирано под номер C(2013) 5517)
(само текстът на италиански език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2013/444/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2000/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 март 2000 г. за сближаване на законодателствата на държавите членки относно етикетирането, представянето и рекламата на храните (1), и по-специално член 19 от нея,
като има предвид, че:
(1)
В съответствие с процедурата, предвидена в член 19, втора алинея от Директива 2000/13/ЕО, на 9 ноември 2012 г. италианските органи нотифицираха Комисията за проект на указ, в който се предвиждат, inter alia, изисквания за задължително етикетиране на дълготрайно прясно мляко, мляко, произведено по технологията UHT, микрофилтрирано пастьоризирано мляко и мляко, пастьоризирано при висока температура.
(2)
В член 2, параграф 1 от нотифицирания указ се предвижда, че етикетите на стерилизираното дълготрайно прясно мляко, млякото, произведено по технологията UHT, микрофилтрираното пастьоризирано мляко и млякото, пастьоризирано при висока температура, трябва да носят обозначение за държавата на произход на млекодобивното стопанство, от което идва обработеното мляко, или обозначението „ЕС“ или „трети държави“, в случай че мястото, от което идва млякото, е съответно от една или повече държави - членки на Европейския съюз, или от трети държави.
(3)
С Директива 2000/13/ЕО се хармонизират правилата, които регламентират етикетирането на храните, като, от една страна, се предвижда хармонизиране на някои национални разпоредби, а от друга - въвеждане на мерки по отношение на нехармонизираните национални разпоредби. Обхватът на хармонизирането е определен в член 3, параграф 1 от посочената директива, в който са изброени всички задължителни указания по отношение на етикетирането на храните при условията и дерогациите, предвидени в членове 4-17.
(4)
В член 3, параграф 1, точка 8 от Директива 2000/13/ЕО се предвижда, че информацията за мястото на произход или мястото, от което идва храната, се посочва, „когато липсата на това посочване може да заблуди потребителя относно истинския произход на храната“.
(5)
В член 4, параграф 2 от Директива 2000/13/ЕО се предвижда, че за някои определени храни може да се изискват и други обозначения освен изброените в член 3, параграф 1 от директивата, чрез разпоредби на Съюза или - при липса на такива - чрез национални разпоредби.
(6)
С член 18, параграф 2 от Директива 2000/13/ЕО се разрешава приемането на нехармонизирани национални разпоредби, ако те са обосновани с едно от изброените в него съображения, в това число, inter alia, опазване на общественото здраве и предотвратяване на измами, при условие че естеството на разпоредбите не възпрепятства прилагането на определенията и правилата, установени с Директива 2000/13/ЕО. Ето защо, когато в държава членка се предлага проект на национални разпоредби в областта на етикетирането, е необходимо да се провери тяхната съвместимост с посочените по-горе изисквания и с разпоредбите на Договора за функционирането на Европейския съюз.
(7)
Италианските органи са на мнение, че нотифицираната мярка е необходима, за да се гарантира защита на интересите на потребителите и да се засили прилагането на превенция и ограничаване на измамите с храни. Пояснено бе, че противно на вярването на италианските потребители, млякото, продавано на италианския пазар, не е само от италиански произход, вследствие на което е налице необходимост произходът да бъде отбелязван на етикета, за да се предотврати подвеждане на потребителите. Предвид изложеното по-горе италианските органи са на мнение, че разпоредбите на член 2, параграф 1 са обосновани с оглед на член 3, параграф 1, точка 8 от Директива 2000/13/ЕО.
(8)
С член 3, параграф 1, точка 8 от Директива 2000/13/ЕО се въвежда подходящ механизъм за преодоляване на риска потребителите да бъдат подведени в случаите, когато някои елементи могат да създадат впечатление, че произходът или мястото, от което идва дадена храна, са различни от действителните. Стопанските субекти от хранително-вкусовата промишленост са тези, които трябва да гарантират, че информацията за произхода и мястото, от което идва дадена храна, фигурира на етикета, когато липсата ѝ може да породи объркване за потребителите. Националните правоприлагащи органи са тези, които трябва да установят спазването на това задължение.
(9)
Разпоредбите на член 2, параграф 1 от нотифицирания указ биха навели на мисълта, че въпросните храни винаги се представят по начин, който подвежда италианските потребители относно действителния им произход или мястото, от което идват. В тази връзка Комисията посочва, че обхватът на нотифицирания указ не включва мляко с (твърде) ограничена трайност (сурово мляко, пастьоризирано мляко), докато именно то може да накара потребителите да мислят, че въпросното мляко е с италиански произход.
(10)
Освен позоваването на потребността от защита на интересите на потребителите, италианските органи не са представили достатъчни обосновки, които да водят до заключението, че е необходимо задължително обозначаване на произхода на продуктите, изброени в член 1 от нотифицирания указ, което е в допълнение към задължението, установено в член 3, параграф 1, точка 8 от Директива 2000/13/ЕО.
(11)
Следователно италианските органи не са доказали, че обозначаването на произхода, предвидено в нотифицирания указ, е необходимо за постигане на някоя от целите, изброени в член 18, параграф 2 от Директива 2000/13/ЕО.
(12)
Предвид изложените съображения в съответствие с член 19, трета алинея от Директива 2000/13/ЕО Комисията даде отрицателно становище относно посочените по-горе разпоредби на нотифицирания указ.
(13)
Съответно от италианските органи следва да бъде изискано да не приемат разпоредбите на член 2, параграф 1 от нотифицирания указ.
(14)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Италианската република не приема разпоредбите на член 2, параграф 1 от нотифицирания указ относно методите за обозначаване на произхода на дълготрайно прясно мляко, мляко, произведено по технологията UHT, микрофилтрирано пастьоризирано мляко и мляко, пастьоризирано при висока температура.
Член 2
Адресат на настоящото решение е Италианската република.
Съставено в Брюксел на 28 август 2013 година.
KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO SPRENDIMAS
2013 m. rugpjūčio 28 d.
dėl Italijos pateikto nešaldomo ilgai negendančio pieno, UAT pieno, mikrofiltruoto pasterizuoto pieno ir aukšta temperatūra pasterizuoto pieno kilmės ženklinimo metodų potvarkio projekto
(pranešta dokumentu Nr. C(2013) 5517)
(Tekstas autentiškas tik italų kalba)
(Tekstas svarbus EEE)
(2013/444/ES)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2000 m. kovo 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2000/13/EB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių maisto produktų ženklinimą, pateikimą ir reklamavimą, derinimo (1), ypač į jos 19 straipsnį,
kadangi:
(1)
laikydamosi Direktyvos 2000/13/EB 19 straipsnio antroje pastraipoje nustatytos tvarkos Italijos valdžios institucijos 2012 m. lapkričio 9 d. pranešė Komisijai apie potvarkio, kuriuo, inter alia, nustatomi nešaldomo ilgai negendančio pieno, UAT pieno, mikrofiltruoto pasterizuoto pieno ir aukšta temperatūra pasterizuoto pieno privalomi ženklinimo reikalavimai, projektą;
(2)
potvarkio, apie kurį pranešta, 2 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad nešaldomo ilgai negendančio pieno, UAT pieno, mikrofiltruoto pasterizuoto pieno ir aukšta temperatūra pasterizuoto pieno etiketėse turi būti nurodyta pieno ūkio, iš kurio gautas perdirbtas pienas, kilmės šalis, o jei pienas gautas iš vienos arba kelių Europos Sąjungos valstybių narių arba trečiųjų šalių, turi būti atitinkamai įrašyta „ES“ arba „trečiosios šalys“;
(3)
Direktyva 2000/13/EB suderinamos maisto produktų ženklinimą reglamentuojančios taisyklės: pirma, numatoma suderinti tam tikras nacionalines nuostatas, antra, nustatoma nesuderintas nacionalines nuostatas reglamentuojanti tvarka. Derinimo aprėptis yra apibrėžta tos direktyvos 3 straipsnio 1 dalyje, kurioje išdėstoma visa pagrindinė informacija, kurią, remiantis 4-17 straipsniais ir juose pateiktomis išimtimis, būtina nurodyti ženklinant maisto produktus;
(4)
pagal Direktyvos 2000/13/EB 3 straipsnio 1 dalies 8 punktą informacija apie kilmės vietą yra privaloma, „jei tokios informacijos nepateikus pirkėjas būtų iš esmės klaidinamas dėl tikrosios maisto produkto kilmės“;
(5)
Direktyvos 2000/13/EB 4 straipsnio 2 dalyje nustatyta, kad apie konkrečiai nurodytus maisto produktus, be tos Direktyvos 3 straipsnio 1 dalyje nurodytos pagrindinės informacijos, Europos Sąjungos teisės aktų nuostatomis arba, jei tokių nėra, nacionalinėmis nuostatomis gali būti reikalaujama pateikti ir kitokios informacijos;
(6)
pagal Direktyvos 2000/13/EB 18 straipsnio 2 dalį leidžiama priimti nesuderintas nacionalines nuostatas, jei jos pateisinamos viena iš toje dalyje išvardytų priežasčių, įskaitant, inter alia, visuomenės sveikatos apsaugą ir sukčiavimo prevenciją, nebent tokios nuostatos trukdytų taikyti Direktyvoje 2000/13/EB nustatytas apibrėžtis ir taisykles. Todėl kai valstybė narė pasiūlo nacionalinių ženklinimo nuostatų projektą, būtina ištirti, ar nuostatos atitinka pirmiau minėtus reikalavimus ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo nuostatas;
(7)
Italijos valdžios institucijų tvirtinimu, minėta priemonė būtina užtikrinant vartotojų interesų apsaugą ir vykdant sukčiavimo maisto produktų srityje prevenciją bei kovą su juo. Paaiškinta, kad ne visas pienas, kuriuo prekiaujama Italijoje, yra gautas šalyje, bet Italijos vartotojai to nežino; todėl nenorint klaidinti vartotojų yra būtina etiketėje žymėti produkto kilmės vietą. Dėl pirmiau išvardytų priežasčių Italijos valdžios institucijos tvirtina, jog pagal Direktyvos 2000/13/EB 3 straipsnio 1 dalies 8 punktą 2 straipsnio 1 dalies nuostatos yra pateisinamos;
(8)
Direktyvos 2000/13/EB 3 straipsnio 1 dalies 8 punkte numatytas tinkamas mechanizmas, kuriuo užtikrinama, kad vartotojai nebūtų klaidinami tais atvejais, jei dėl tam tikrų produkto sudėtinių dalių galėtų susidaryti įspūdis, kad tam tikro maisto produkto kilmės vieta yra kita nei tikroji. Maisto ūkio subjektai privalo užtikrinti, kad etiketėse būtų informacija apie produkto kilmės šalį, jei nepateikus šios informacijos pirkėjui galėtų kilti daug klausimų. Nacionalinės įgyvendinimo institucijos turi užtikrinti, kad šios prievolės būtų laikomasi;
(9)
potvarkio, apie kurį pranešta, 2 straipsnio 1 dalies nuostatose minima, kad dėl aptariamų maisto produktų pateikimo būdo Italijos vartotojai klaidinami dėl tikrosios jų kilmės vietos. Komisija pažymi, kad potvarkio, apie kurį pranešta, aprėptis netaikoma (labai) riboto galiojimo laiko pienui (žalias pienas, pasterizuotas pienas). Todėl būtent dėl šios priežasties aptariamų rūšių pieną vartotojai laiko pagamintu Italijoje;
(10)
be bendro pobūdžio nurodymo apie poreikį apsaugoti vartotojų interesus, Italijos valdžios institucijos nepateikė pakankamų įrodymų, iš kurių būtų galima daryti išvadą, kad, siejant su potvarkio, apie kurį pranešta, 1 straipsnyje išvardytais produktais, būtų būtinai pateikiama privaloma informacija apie kilmės vietą, išskyrus įpareigojimą, išdėstytą Direktyvos 2000/13/EB 3 straipsnio 1 dalies 8 punkte;
(11)
todėl Italijos valdžios institucijos neįrodė, kad informacija apie kilmės vietą, kaip nustatyta potvarkiu, apie kurį pranešta, yra būtina, kad pasiektų vieną iš Direktyvos 2000/13/EB 18 straipsnio 2 dalyje išvardytų tikslų;
(12)
atsižvelgdama į šias pastabas Komisija pagal Direktyvos 2000/13/EB 19 straipsnio trečiąją pastraipą pareiškė neigiamą nuomonę dėl minėtų nuostatų;
(13)
todėl reikėtų reikalauti, kad Italijos valdžios institucijos nepriimtų potvarkio, apie kurį pranešta, 2 straipsnio 1 dalies nuostatų;
(14)
šiame sprendime numatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Italijos Respublika nepriima potvarkio, apie kurį pranešta, 2 straipsnio 1 dalies nuostatų dėl nešaldomo ilgai negendančio pieno, UAT pieno, mikrofiltruoto pasterizuoto pieno ir aukšta temperatūra pasterizuoto pieno kilmės ženklinimo metodų.
2 straipsnis
Šis sprendimas skirtas Italijos Respublikai.
Priimta Briuselyje 2013 m. rugpjūčio 28 d.