ДИРЕКТИВА 2014/30/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 26 февруари 2014 година
за хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно електромагнитната съвместимост (преработен текст)
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 114 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
В Директива 2004/108/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 2004 г. относно сближаването на законодателствата на държавите членки относно електромагнитната съвместимост и за отмяна на Директива 89/336/ЕИО (3) трябва да се внесат редица изменения. С оглед постигане на яснота посочената директива следва да бъде преработена.
(2)
С Регламент (ЕО) № 765/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 9 юли 2008 г. за определяне на изискванията за акредитация и надзор на пазара във връзка с предлагането на пазара на продукти (4) се определят правилата за акредитацията на органите за оценяване на съответствието, предвижда се рамка за надзора на пазара на продукти и за осъществяване на контрол върху продуктите от трети държави и се установяват основните принципи относно маркировката „СЕ“.
(3)
С Решение № 768/2008/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 9 юли 2008 г. относно обща рамка за предлагането на пазара на продукти (5) се установяват общи принципи и референтни разпоредби, предназначени да се прилагат в секторното законодателство, с цел да се създаде последователна основа за преразглеждането или преработването на това законодателство. Директива 2004/108/ЕО следва да бъде съобразена с посоченото решение.
(4)
Държавите членки следва да отговарят за осигуряване на защитата срещу смущаващи електромагнитни въздействия върху радиосъобщенията, включително приемането на радиопрограми и любителски радиоуслуги, работещи в съответствие с разпоредбите на Международния съюз по далекосъобщения (ITU), мрежите за електрозахранване и далекосъобщителните мрежи, както и свързаните с тях съоръжения.
(5)
Необходимо е да бъдат хармонизирани разпоредбите на националното право, осигуряващи защитата срещу смущаващи електромагнитни въздействия, с цел гарантиране свободното движение на електрически и електронни устройства, без да се понижават определените нива на защита в държавите членки.
(6)
Настоящата директива обхваща продукти които са нови за пазара на Съюза при пускането им на пазара; т.е. това са или нови продукти, произведени от производител, установен в Съюза, или продукти, внесени от трета държава, независимо дали са нови, или втора употреба.
(7)
Настоящата директива следва да се прилага за всички начини на доставка, включително за продажбите от разстояние.
(8)
Съоръженията, обхванати от настоящата директива, следва да включват както подвижните устройства, така и неподвижно монтираните инсталации. За всяко едно от тях обаче следва да се предвиди отделна разпоредба. Това се дължи на факта, че докато, от една страна, устройствата могат да се придвижват безпрепятствено в рамките на Съюза, от друга страна, неподвижно монтираните инсталации се инсталират за постоянна експлоатация на предварително определено място във вид на комплекс от различни видове устройства, свързани помежду си, и, където е подходящо, в съчетание с други уреди. Съставът и функцията на такива инсталации в повечето случаи съответстват на конкретните нужди на лицата, които ги експлоатират.
(9)
В случаите, в които настоящата директива урежда устройствата, тя следва да се прилага за завършените устройства, които са пуснати на пазара. Някои компоненти или възли, при определени условия, следва също да се считат за устройства, ако са предоставени на крайния ползвател.
(10)
Радиосъоръженията и крайните далекосъобщителни устройства не следва да се обхващат от настоящата директива, тъй като същите се регулират от вече съществуващата Директива 1999/5/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 9 март 1999 г. относно радионавигационното оборудване и далекосъобщителното крайно оборудване и взаимното признаване на тяхното съответствие (6). С изискванията за електромагнитна съвместимост и в двете директиви се постига еднаква степен на защита.
(11)
Въздухоплавателните средства или съоръженията, които са предназначени за монтиране на такива средства, също не следва да се обхващат от настоящата директива, тъй като те вече са предмет на специални разпоредби на Съюза или на международни правила в областта на електромагнитната съвместимост.
(12)
С настоящата директива не следва да се регламентират съоръженията, които не пораждат проблеми от гледна точка на електромагнитната съвместимост.
(13)
С настоящата директива не следва да се урежда безопасността на съоръженията, тъй като този въпрос е предмет на отделна правна уредба на Съюза или на отделна национална правна уредба.
(14)
Производителите на съоръжения, предназначени за включване към мрежи, следва да изработват тези съоръжения по такъв начин, че мрежите да се предпазят от неприемливо влошаване на услугите при нормални условия на експлоатация. Мрежовите оператори следва да изграждат своите мрежи по такъв начин, че производителите на съоръжения, които могат да се свързват към мрежи, да не се обременяват с допълнителна тежест при предпазването на мрежите от неприемливо влошаване на услугите. При разработване на хармонизираните стандарти европейските организации за стандартизация следва да вземат предвид тази цел (включително кумулативното въздействие на съответните видове електромагнитни явления).
(15)
Защитата срещу смущаващи електромагнитни въздействия изисква налагането на задължения върху различните икономически оператори. Тези задължения следва да се прилагат по справедлив и ефективен начин с цел постигането на такава защита.
(16)
Икономическите оператори следва да отговарят за съответствието на устройствата с настоящата директива в зависимост от съответната си роля във веригата на доставка, за да се осигури високо ниво на защита на обществените интереси, обхванати от настоящата директива, и да се гарантира лоялна конкуренция на пазара на Съюза.
(17)
Всички икономически оператори, които вземат участие във веригата на доставка и дистрибуция, следва да предприемат подходящите мерки, за да гарантират, че предоставят на пазара само устройства, които са в съответствие с настоящата директива. Необходимо е да се предвиди ясно и пропорционално разпределение на задълженията, което отговаря на ролята на всеки икономически оператор във веригата на доставка и дистрибуция.
(18)
С цел да се улесни комуникацията между икономическите оператори, органите за надзор на пазара и потребителите държавите членки следва да насърчават икономическите оператори да включват адрес на интернет страница в допълнение към пощенския адрес.
(19)
Производителят, имащ подробни познания за процеса на проектиране и производство, е в най-добра позиция да проведе процедурата за оценяване на съответствието. Поради това оценяването на съответствието следва да остане задължение единствено и само на производителя.
(20)
Необходимо е да се гарантира, че продуктите от трети държави, въвеждани на пазара на Съюза, са в съответствие с настоящата директива, и по-специално че производителите са извършили подходящите процедури за оценяване на съответствието по отношение на тези устройства. Поради това следва да се предвиди, че вносителите се уверяват, че устройствата, които пускат на пазара, отговарят на изискванията на настоящата директива и че не пускат на пазара устройства, които не отговарят на тези изисквания или представляват риск. Следва също така да се предвиди, че вносителите се уверяват, че процедурите за оценяване на съответствието са били проведени и че маркировката на устройствата и документацията, изготвена от производителите, са на разположение за проверка от компетентните национални органи.
(21)
Когато пуска устройство на пазара, всеки вносител следва да посочва на устройството своето име, регистрирано търговско наименование или регистрирана търговска марка и пощенски адрес, на който може да се осъществи връзка с него. Следва да се предвидят изключения в случаи, в които размерът или естеството на устройството не позволяват това. Това включва случаи, при които вносителят би трябвало да отвори опаковката, за да постави името и адреса си върху устройството.
(22)
Дистрибуторът предоставя устройство на пазара, след като устройството е било пуснато на пазара от производителя или вносителя, и следва да действа с дължимата грижа, така че да гарантира, че неговите действия спрямо устройството не се отразяват неблагоприятно на съответствието на това устройство.
(23)
Всеки икономически оператор, който пуска на пазара устройство със своето име или търговска марка или изменя устройството по начин, който може да засегне съответствието с настоящата директива, следва да бъде считан за производител на съответното устройство и следва да поеме задълженията на производителя.
(24)
Тъй като дистрибуторите и вносителите са близо до пазара, те следва да бъдат включени в задачите по надзор на пазара, изпълнявани от компетентните национални органи, и следва да бъдат готови да участват активно, като предоставят на тези органи цялата необходима информация, свързана със съответното устройство.
(25)
Осигуряването на проследимостта на устройството по цялата верига на доставка спомага за опростяване на провеждането и повишаването на ефективността на надзора на пазара. Една ефикасна система за проследимост улеснява задачата на органите за надзор на пазара да проследят икономическите оператори, които са предоставили несъответстващи устройства на пазара. Когато съхраняват информацията, изисквана съгласно настоящата директива за идентифициране на други икономически оператори, от икономическите оператори следва да не се изисква да актуализират тази информация по отношение на другите икономически оператори, които са им доставили дадено устройство или на които те са доставили устройство.
(26)
Неподвижно монтираните инсталации, включително големите машини и мрежи, могат да предизвикат смущаващи електромагнитни въздействия или да бъдат засегнати от такива въздействия. Възможно е да е налице интерфейсна връзка между неподвижно монтираните инсталации и устройствата, като смущаващите електромагнитни въздействия, произвеждани от неподвижно монтираните инсталации, могат да влияят върху устройствата и обратното. По отношение на електромагнитната съвместимост е без значение дали смущаващите електромагнитни въздействия се произвеждат от инсталацията или от устройствата. Съответно, неподвижно монтираните инсталации и устройствата следва да са предмет на последователно прилаган и всеобхватен режим на съществени изисквания.
(27)
Настоящата директива следва да се ограничи до определяне на съществените изисквания. С цел улесняване оценяването на съответствието с тези изисквания е необходимо да се предвиди презумпция за съответствие за съоръженията, съответстващи на хармонизираните стандарти, приети съгласно Регламент (ЕС) № 1025/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. относно европейската стандартизация (7), с цел определяне на подробните технически спецификации по отношение на тези изисквания. Хармонизираните стандарти отразяват общопризнатото равнище на техническото познание и технологии, що се отнася до електромагнитната съвместимост в Съюза.
(28)
В Регламент (ЕС) № 1025/2012 се предвижда процедура за възражения срещу хармонизирани стандарти, когато тези стандарти не отговарят напълно на изискванията на настоящата директива.
(29)
За да се даде възможност на икономическите оператори да докажат, а на компетентните органи да гарантират, че предоставените на пазара устройства отговарят на съществените изисквания, е необходимо да се предвидят процедури за оценяване на съответствието. С Решение № 768/2008/ЕО се определят модули за процедури за оценяване на съответствието, които включват процедури - от най-малко ограничителната до тази с най-строги изисквания, пропорционално на степента на риска. За да се осигури междусекторна последователност и да се избегнат ad hoc варианти, процедурите за оценяване на съответствието следва да бъдат избрани измежду тези модули.
(30)
В рамките на задължението за оценяване на съответствието от производителя следва да се изисква да направи оценка на електромагнитната съвместимост на устройствата, въз основа на съответните явления, с цел да определи дали устройствата отговарят на съществените изисквания на настоящата директива.
(31)
В случаите, в които е възможно устройството да се представя в различни конфигурации, с оценката на електромагнитната съвместимост следва да се потвърди дали устройството отговаря на съществените изисквания в онези конфигурации, които производителят е предвидил като представителни за нормалната експлоатация за предстоящите приложения. В такива случаи би следвало да е достатъчно да се извърши оценка на базата на конфигурацията, която най-вероятно би довела до поява на максимални смущаващи електромагнитни въздействия, както и конфигурацията, която е най-уязвима по отношение на такива въздействия.
(32)
Не е подходящо оценяване на съответствието на устройство, самостоятелно пуснато на пазара, и което не е предоставено на пазара по друг начин, освен с цел вграждане в дадена неподвижно монтирана инсталация, да се извършва отделно от самата инсталация, за вграждане в която е предназначено устройството. Следователно такова устройство следва да бъде освободено от процедурите за оценяване на съответствието, които обичайно се прилагат по отношение на устройствата. Не следва обаче да се допуска това устройство да излага на риск съответствието на неподвижно монтираната инсталация, в която то се вгражда. В случай че дадено устройство се вгражда в няколко еднакви неподвижно монтирани инсталации, определянето на характеристиките по отношение на електромагнитната съвместимост на тези инсталации следва да се счита за достатъчно, за да се осигури освобождаване на устройството от процедурата за оценяване на съответствието.
(33)
Производителите следва да изготвят ЕС декларация за съответствие, за да предоставят информацията, изисквана по настоящата директива, за съответствието на устройството с настоящата директива и с друго съответно законодателство на Съюза за хармонизация.
(34)
За да се гарантира реален достъп до информация за целите на надзора на пазара, информацията, необходима за определяне на всички приложими актове на Съюза, следва да бъде налична в единна ЕС декларация за съответствие. За да се намали административната тежест за икономическите оператори, тази единна ЕС декларация за съответствие може да представлява досие, включващо съответните отделни ЕС декларации за съответствие.
(35)
Маркировката „СЕ“, указваща съответствието на устройството, е видимата последица от цял един процес, включващ оценяване на съответствието в широк смисъл. Основните принципи, уреждащи маркировката „СЕ“, са установени в Регламент (ЕО) № 765/2008. Правилата за нанасяне на маркировката „СЕ“ следва да бъдат установени в настоящата директива.
(36)
Поради своите специфични характеристики неподвижно монтираните инсталации не трябва да бъдат с нанесена върху тях маркировка „СЕ“, нито да се придружават от ЕС декларация за съответствие.
(37)
Една от процедурите за оценяване на съответствието, установени в настоящата директива, изисква намесата на органи за оценяване на съответствието, които се нотифицират от държавите членки на Комисията.
(38)
Опитът показа, че критериите, установени в Директива 2004/108/ЕО, които трябва да бъдат изпълнени от органите за оценяване на съответствието, за да бъдат нотифицирани на Комисията, не са достатъчни, за да гарантират еднакво високи резултати от работата на нотифицираните органи в целия Съюз. От съществено значение е обаче нотифицираните органи да осъществяват функциите си на едно и също ниво и в условията на лоялна конкуренция. Това налага установяването на задължителни изисквания за органите за оценяване на съответствието, желаещи да бъдат нотифицирани с оглед извършване на услуги по оценяване на съответствието.
(39)
Ако орган за оценяване на съответствието докаже съответствие с критериите, установени в хармонизираните стандарти, следва да се счита, че той отговаря на съответните изисквания, посочени в настоящата директива.
(40)
С цел осигуряване на сходно ниво на качеството при оценяването на съответствието, е необходимо също така да се определят изискванията за нотифициращите органи и другите органи, участващи в оценката, нотифицирането и наблюдението на нотифицираните органи.
(41)
Системата, установена с настоящата директива, следва да се допълни със системата за акредитация, предвидена в Регламент (ЕО) № 765/2008. Тъй като акредитацията е важно средство за проверка на компетентността на органите за оценяване на съответствието, тя също следва да бъде използвана за целите на нотифицирането.
(42)
Прозрачната акредитация, предвидена в Регламент (ЕО) № 765/2008, осигуряваща необходимото ниво на доверие в сертификатите, следва да се разглежда от националните органи на публичната власт в целия Съюз като предпочитано средство за доказване на техническата компетентност на органите за оценяване на съответствието. Въпреки това, националните органи могат да счетат, че притежават подходящите средства сами да извършват тази оценка. В такива случаи, с цел да се гарантира подходящо ниво на доверие в оценките, извършвани от други национални органи, те следва да предоставят на Комисията и на другите държави членки необходимите документи, доказващи съответствието на оценените органи за оценяване на съответствието с приложимите регулаторни изисквания.
(43)
Органите за оценяване на съответствието често възлагат части от своите дейности, свързани с оценяването на съответствието, на подизпълнители или използват свои поделения за тази цел. С цел запазване нивото на защита, изисквано за устройствата, които се пускат на пазара на Съюза, е от съществено значение подизпълнителите и поделенията, извършващи оценяване на съответствието, да отговарят на същите изисквания като нотифицираните органи във връзка със задачи по оценяване на съответствието. Следователно е важно оценката на компетентността и работата на органите, които ще бъдат нотифицирани, както и наблюдението на вече нотифицираните органи, да обхващат също и дейностите, извършвани от подизпълнители и поделения.
(44)
Необходимо е да се повишат ефикасността и прозрачността на процедурата по нотифициране и, по-специално, тя да бъде адаптирана към новите технологии, за да се даде възможност за нотифициране по електронен път.
(45)
Тъй като нотифицираните органи могат да предлагат своите услуги в целия Съюз, е целесъобразно да се даде възможност на другите държави членки и на Комисията да повдигат възражения относно нотифициран орган. Следователно е важно да се определи срок, през който всякакви съмнения или съображения относно компетентността на органите за оценяване на съответствието да бъдат изяснени, преди те да започнат да функционират като нотифицирани органи.
(46)
В интерес на конкурентоспособността е от съществено значение нотифицираните органи да прилагат процедурите за оценяване на съответствието, без да се създава ненужна тежест за икономическите оператори. По същата причина, както и за да се гарантира еднаквото третиране на икономическите оператори, трябва да се осигури съответствие в техническото прилагане на процедурите за оценяване на съответствието. Това може да се постигне най-добре посредством съответната координация и сътрудничество между нотифицираните органи.
(47)
С цел гарантиране на правна сигурност е необходимо да се поясни, че предвидените в Регламент (ЕО) № 765/2008 правила за надзора на пазара на Съюза и за контрола на продуктите, въвеждани на пазара на Съюза, се прилагат и по отношение на устройствата, попадащи в обхвата на настоящата директива. Настоящата директива не следва да възпрепятства държавите членки при избора на компетентните органи за изпълнението на тези задачи.
(48)
В Директива 2004/108/ЕО вече е предвидена предпазна процедура. С цел повишаване на прозрачността и намаляване на времето за провеждане е необходимо усъвършенстване на съществуващата предпазна процедура, за да може тя да се прилага по-ефикасно и да се ползва експертният опит, с който разполагат държавите членки.
(49)
Съществуващата система следва да бъде допълнена от процедура, при която заинтересованите страни да бъдат информирани относно планираните мерки по отношение на устройствата, представляващи риск за някои аспекти на защитата на обществения интерес, обхванати от настоящата директива. Тя следва също така да позволява на органите за надзор на пазара, в сътрудничество със съответните икономически оператори, да предприемат действия на по-ранен етап по отношение на такива устройства.
(50)
Не следва да се изисква допълнителна намеса на Комисията в случаите, когато между държавите членки и Комисията е постигнато съгласие по отношение основателността на мярката, предприета от дадена държава членка, освен когато несъответствието се дължи на недостатъци на хармонизиран стандарт.
(51)
За да се гарантират еднакви условия за прилагането на настоящата директива, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (8).
(52)
Процедурата по консултиране следва да се използва за приемането на актове за изпълнение, изискващи от нотифициращата държава членка да предприеме необходимите коригиращи мерки спрямо нотифицираните органи, които не изпълняват или са престанали да изпълняват изискванията за тяхната нотификация.
(53)
В съответствие с установената практика комитетът, учреден с настоящата директива, може да играе полезна роля при разглеждането на въпроси във връзка с прилагането на настоящата директива, които са повдигнати от неговия председател или от представител на държава членка в съответствие с неговия процедурен правилник.
(54)
Когато се разглеждат въпроси, свързани с настоящата директива, които не се отнасят до изпълнението ѝ или до нарушения, например в експертна група на Комисията, в съответствие със съществуващата практика Европейският парламент следва да получи пълната информация и документация и, когато е целесъобразно, покана да присъства на заседанията.
(55)
Комисията следва, посредством актове за изпълнение и, предвид специалния им характер, без да прилага Регламент (ЕС) № 182/2011, да установи дали мерките, взети от държавите членки по отношение на устройствата, които не са в съответствие с изискванията, са оправдани или не.
(56)
Държавите членки следва да постановят правила за санкции, приложими за нарушения на разпоредбите на националното право, приети съгласно настоящата директива, и да гарантират тяхното прилагане. Предвидените санкции следва да бъдат ефективни, пропорционални и възпиращи.
(57)
Необходимо е да се предвидят разумни преходни разпоредби, които да дадат възможност за предоставянето на пазара и пускането в действие, без да е необходимо спазване на допълнителни изисквания по отношение на продуктите, на устройства, вече пуснати на пазара в съответствие с Директива 2004/108/ЕО преди началната дата на прилагане на националните мерки, транспониращи настоящата директива. Следователно дистрибуторите следва да могат да доставят устройства, които са били пуснати на пазара, а именно които вече са налични във веригата на дистрибуция, преди началната дата на прилагане на националните мерки по транспониране на настоящата директива.
(58)
Доколкото целта на настоящата директива, а именно да се осигури функционирането на вътрешния пазар, като се изисква съоръженията да отговарят на съответно ниво на електромагнитна съвместимост, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки, а поради мащаба и последиците си, може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, съдържащите се в настоящата директива мерки не надхвърлят необходимото за постигане на тази цел.
(59)
Задължението за транспониране на настоящата директива в националното право следва да бъде ограничено до разпоредбите, които представляват изменение по същество в сравнение с предходната директива. Задължението за транспониране на разпоредбите, които не са изменени, произтича от предходната директива.
(60)
Настоящата директива не следва да засяга задълженията на държавите членки по отношение на сроковете за транспониране в националното право и датите на прилагане на директивата, посочени в приложение V,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
ГЛАВА 1
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
Настоящата директива регулира електромагнитната съвместимост на съоръженията. Целта на настоящата директива е да се осигури функционирането на вътрешния пазар, като се изисква съоръженията да отговарят на съответно ниво на електромагнитна съвместимост.
Член 2
Обхват
1. Настоящата директива се прилага за съоръженията съгласно определението по член 3.
2. Настоящата директива не се прилага за:
а)
съоръженията, попадащи в обхвата на Директива 1999/5/ЕО;
б)
въздухоплавателните средства, части и прибори, посочени в Регламент (ЕО) № 216/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 20 февруари 2008 година относно общи правила в областта на гражданското въздухоплаване, за създаване на Европейска агенция за авиационна безопасност и за отмяна на Директива 91/670/ЕИО на Съвета, Регламент (ЕО) № 1592/2002 и Директива 2004/36/ЕО (9);
в)
радиосъоръжения, използвани от радиолюбители по смисъла на Регламентите за радиосъобщенията, приети в рамките на Конституцията на Международния съюз по далекосъобщения и Конвенцията на Международния съюз по далекосъобщения (10), освен ако съоръженията са предоставени на пазара;
г)
съоръжения, чиито физически характеристики са такива, че:
i)
не могат да генерират или не допринасят за генерирането на електромагнитни излъчвания, които да превишават нивата, позволяващи нормалната работа на радио-, далекосъобщителни и други съоръжения; и
ii)
да работят без неприемливо влошаване при наличието на смущаващи електромагнитни въздействия, които обикновено се появяват вследствие използването на съоръженията по предназначение.
д)
комплекти за изпитване, изработени по поръчка и предназначени за професионалисти, които се използват единствено в местата за извършване на научноизследователска и развойна дейност и за такива цели.
За целите на първа алинея, буква в) комплекти от елементи, предназначени за сглобяване от радиолюбители, и съоръжения, предоставени на пазара, които са изменени от радиолюбители и се използват за техни собствени цели, не се считат за съоръжения, предоставени на пазара.
3. В случаите, в които по отношение на съоръженията, посочени в параграф 1, установените в приложение I съществени изисквания са изцяло или частично регламентирани по-конкретно в друго законодателство на Съюза, настоящата директива не се прилага или прилагането ѝ се прекратява спрямо тези съоръжения във връзка с посочените изисквания, считано от датата на въвеждането на това законодателство на Съюза.
4. Настоящата директива не засяга прилагането на правната уредба на Съюза или националното законодателство, регламентиращо безопасността на съоръженията.
Член 3
Определения
1. За целите на настоящата директива се прилагат следните определения:
1)
„съоръжение“ означава всяко устройство или неподвижно монтирана инсталация;
2)
„устройство“ означава всеки завършен уред или комбинация от уреди, предоставени на пазара като самостоятелна функционална единица, предназначени за крайния ползвател и които могат да бъдат източник на смущаващи електромагнитни въздействия или работата на които може да се влияе от такива въздействия;
3)
„неподвижно монтирана инсталация“ е конкретна комбинация от няколко вида устройства и, когато е приложимо, други уреди, които се сглобяват, монтират и са предназначени за постоянна експлоатация на предварително определено място;
4)
„електромагнитна съвместимост“ е способността на съоръжението да функционира задоволително в своята електромагнитна обстановка, без да създава недопустими смущаващи електромагнитни въздействия върху друго съоръжение в тази обстановка;
5)
„смущаващо електромагнитно въздействие“ е всяко електромагнитно явление, което може да влоши техническите характеристики на съоръжението; смущаващото електромагнитно въздействие може да се изразява под формата на електромагнитен шум, нежелан сигнал или изменение в средата на разпространение;
6)
„устойчивост“ е способността на съоръжението да работи според предназначението си без влошаване на работните характеристики при наличие на смущаващи електромагнитни въздействия;
7)
„цели по отношение на безопасността“ са целите, свързани с опазването на човешкия живот или вещи;
8)
„електромагнитна обстановка“ означава съвкупността от всички електромагнитни явления, наблюдавани на определено място;
9)
„предоставяне на пазара“ означава всяка доставка на устройство за дистрибуция, потребление или използване на пазара на Съюза в процеса на търговска дейност, срещу заплащане или безплатно;
10)
„пускане на пазара“ означава предоставянето на устройство на пазара на Съюза за първи път;
11)
„производител“ означава всяко физическо или юридическо лице, което произвежда устройства или което възлага проектирането или производството на такива устройства и предлага тези устройства на пазара със своето име или търговска марка;
12)
„упълномощен представител“ означава всяко физическо или юридическо лице, установено в Съюза, което е упълномощено писмено от производител да действа от негово име във връзка с определени задачи;
13)
„вносител“ означава всяко физическо или юридическо лице, установено в Съюза, което пуска на пазара на Съюза устройства от трета държава;
14)
„дистрибутор“ означава всяко физическо или юридическо лице във веригата на доставка, различно от производителя или вносителя, което предоставя устройство на пазара;
15)
„икономически оператори“ означава производителят, упълномощеният представител, вносителят и дистрибуторът;
16)
„техническа спецификация“ означава документ, определящ техническите изисквания, които трябва да са изпълнени за определено съоръжение;
17)
„хармонизиран стандарт“ означава хармонизиран стандарт по смисъла на член 2, точка 1, буква в) от Регламент (ЕС) № 1025/2012;
18)
„акредитация“ означава акредитацията по смисъла на член 2, точка 10 от Регламент (ЕО) № 765/2008;
19)
„национален орган по акредитация“ означава националният орган по акредитация по смисъла на член 2, точка 11 от Регламент (ЕО) № 765/2008;
20)
„оценяване на съответствието“ означава процес, който доказва дали са изпълнени съществените изисквания на настоящата директива, свързани с дадено устройство;
21)
„орган за оценяване на съответствието“ означава орган, осъществяващ дейности по оценяване на съответствието, включително калибриране, изпитване, сертификация и контрол;
22)
„изземване“ означава всяка мярка, целяща да постигне връщане на устройство, което вече е било предоставено на крайния ползвател;
23)
„изтегляне“ означава всяка мярка, целяща предотвратяване на предоставянето на пазара на устройство, което е във веригата на доставка;
24)
„законодателство на Съюза за хармонизация“ е законодателството на Съюза, което хармонизира условията за предлагане на продукти на пазара;
25)
маркировка „СЕ“ означава маркировка, чрез която производителят указва, че устройството е в съответствие с приложимите изисквания, установени в законодателството на Съюза за хармонизация, предвиждащо нейното нанасяне.
2. За целите на настоящата директива за устройство се счита следното:
1)
„компоненти“ или „възли“, предназначени за монтиране в дадено устройство от крайния ползвател, които могат да генерират смущаващи електромагнитни въздействия или работата на които може да се влияе от такива въздействия;
2)
„подвижни инсталации“, дефинирани като комбинация от устройства и, където е приложимо, от други уреди, предназначени за придвижване и работа на различни места.
Член 4
Предоставяне на пазара и/или пускане в действие
Държавите членки предприемат всички подходящи мерки, за да гарантират, че съоръженията се предоставят на пазара и/или се пускат в действие само в случай, че са в съответствие с настоящата директива при правилно монтиране, поддръжка и използване по предназначение.
Член 5
Свободно движение на съоръженията
1. Държавите членки не възпрепятстват поради причини, свързани с електромагнитната съвместимост, предоставянето на пазара и/или пускането в действие на своята територия на съоръжения, които са в съответствие с настоящата директива.
2. Изискванията на настоящата директива не възпрепятстват прилагането във всяка държава членка на следните специални мерки, отнасящи се до пускането в действие или използване на дадено съоръжение:
а)
мерки за преодоляване на съществуващ или предвиждан проблем, свързан с електромагнитната съвместимост, на конкретно място;
б)
мерки, които се вземат поради причини, свързани с безопасността, за защита на обществените далекосъобщителни мрежи или на приемателни или предавателни станции, когато се използват за целите по отношение на безопасността за точно определени радиочестоти в радиочестотния спектър.
Без да се засяга Директива 98/34/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 юни 1998 г. за определяне на процедура за предоставяне на информация в областта на техническите стандарти и регламенти (11), държавите членки нотифицират Комисията и останалите държави членки за такива специални мерки.
Специалните мерки, които са приети, се публикуват в Официален вестник на Европейския съюз.
3. Държавите членки не създават каквито и да било препятствия пред излагането и/или демонстрирането на търговски панаири, изложения и други подобни мероприятия на съоръжение, което не съответства на настоящата директива, при условие че върху същото е налице видимо обозначение, показващо че даденото съоръжение не може да бъде предоставено на пазара и/или пуснато в действие, докато не бъде приведено в съответствие с настоящата директива. Демонстрирането на такова съоръжение може да се състои само при условие че са били взети необходимите мерки за избягване на смущаващи електромагнитни въздействия.
Член 6
Съществени изисквания
Съоръженията следва да отговарят на съществените изисквания, изложени в приложение I.
ГЛАВА 2
ЗАДЪЛЖЕНИЯ НА ИКОНОМИЧЕСКИТЕ ОПЕРАТОРИ
Член 7
Задължения на производителите
1. Когато пускат на пазара своите устройства, производителите гарантират, че те са проектирани и произведени в съответствие със съществените изисквания, установени в приложение I.
2. Производителите изготвят техническата документация, посочена в приложения II или III, и провеждат съответната процедура за оценяване на съответствието, посочена в член 14, или организират нейното провеждане.
Когато съответствието на устройството с приложимите изисквания е доказано от такава процедура, производителите изготвят ЕС декларация за съответствие и нанасят маркировката „СЕ“.
3. Производителите съхраняват техническата документация и ЕС декларацията за съответствие в продължение на 10 години, след като устройството е било пуснато на пазара.
4. Производителите гарантират, че съществуват процедури, чрез които серийното производство да остане в съответствие с настоящата директива. Промените в проекта или характеристиките на устройството и промените в хармонизираните стандарти или в други технически спецификации, чрез позоваване на които е декларирано съответствието на устройството, трябва да бъдат взети предвид по подходящ начин.
5. Производителите гарантират, че устройството, което са пуснали на пазара, има нанесен тип, партиден или сериен номер или някакъв друг елемент, който позволява неговата идентификация, или когато размерът или естеството на устройството не позволяват това, че необходимата информация е представена върху опаковката или в документ, който придружава устройството.
6. Производителите посочват върху устройството своето име, регистрирано търговско наименование или регистрирана търговска марка и пощенския адрес, на който може да се осъществи връзка с тях, или когато това не е възможно, върху неговата опаковка или в документ, който придружава устройството. Адресът посочва едно единствено място, където производителят може да бъде намерен. Данните за осъществяване на връзка са на език, лесно разбираем за крайните ползватели и органите за надзор на пазара.
7. Производителите гарантират, че устройството се придружава от инструкции и информацията, посочена в член 18, на език, лесно разбираем за потребителите и другите крайни ползватели, определен от съответната държава членка. Тези инструкции и информация, както и всички етикети, са ясни, разбираеми и смислени.
8. Производители, които считат или имат основание да считат, че дадено устройство, което са пуснали на пазара, не съответства на настоящата директива, незабавно предприемат необходимите коригиращи мерки, за да приведат това устройство в съответствие, да го изтеглят или да го изземат, ако това е целесъобразно. Освен това, когато устройството представлява риск, производителите незабавно информират за това компетентните национални органи на държавите членки, в които са предоставили на пазара устройството, като предоставят подробни данни, по-специално за несъответствието с изискванията и за всякакви предприети коригиращи мерки.
9. При обосновано искане от компетентен национален орган производителите му предоставят на хартиен или на електронен носител цялата информация и документация, необходима за доказване на съответствието на дадено устройство с настоящата директива, на език, лесно разбираем за този орган. Те си сътрудничат с този орган, по негово искане, при всяко действие, предприето за отстраняване на рисковете, свързани с устройството, което те са пуснали на пазара.
Член 8
Упълномощени представители
1. Производителят може да упълномощи писмено упълномощен представител.
Задълженията, предвидени в член 7, параграф 1, и задължението за изготвяне на техническа документация, посочено в член 7, параграф 2, не са част от пълномощието на упълномощения представител.
2. Упълномощеният представител изпълнява задачите, определени в пълномощието от страна на производителя. Пълномощието позволява на упълномощения представител да извършва най-малко следното:
а)
да съхранява ЕС декларацията за съответствие и техническата документация на разположение на националните органи за надзор на пазара в продължение на 10 години след пускането на устройството на пазара;
б)
при обосновано искане от страна на компетентен национален орган, да предостави на този орган цялата информация и документация, необходима за доказване на съответствието на дадено устройство;
в)
да сътрудничи на компетентните национални органи, по тяхно искане, при всяко действие, предприето за отстраняване на рисковете, свързани с устройствата, попадащи в обхвата на пълномощието на упълномощения представител.
Член 9
Задължения на вносителите
1. Вносителите пускат на пазара само устройства, съответстващи на изискванията.
2. Преди да пуснат дадено устройство на пазара, вносителите гарантират, че съответната процедура за оценяване на съответствието, посочена в член 14, е била проведена от производителя. Те гарантират, че производителят е изготвил техническата документация, че върху устройството е нанесена маркировката „СЕ“ и че то се придружава от изискваните документи, както и че производителят е спазил изискванията, установени в член 7, параграфи 5 и 6.
Когато вносител счита или има основание да счита, че дадено устройство не съответства на съществените изисквания, установени в приложение I, той не пуска устройството на пазара, докато не бъде приведено в съответствие. Освен това, когато устройството представлява риск, вносителят информира за това производителя и органите за надзор на пазара.
3. Вносителите посочват върху устройството своето име, регистрирано търговско наименование или регистрирана търговска марка и пощенския адрес, на който може да се осъществи връзка с тях, или когато това не е възможно, върху неговата опаковка или в документ, който придружава устройството. Данните за осъществяване на връзка са на език, лесно разбираем за крайните ползватели и органите за надзор на пазара.
4. Вносителите гарантират, че устройството се придружава от инструкции и информацията, посочена в член 18, предоставени на език, лесно разбираем за потребителите и другите крайни ползватели, определен от съответната държава членка.
5. Вносителите гарантират, че докато отговарят за дадено устройство, условията на неговото съхранение или транспортиране не застрашават неговото съответствие със съществените изисквания, установени в приложение I.
6. Вносителите, които считат или имат основание да считат, че дадено устройство, което са пуснали на пазара, не е в съответствие с настоящата директива, незабавно предприемат необходимите коригиращи мерки, за да приведат това устройство в съответствие, да го изтеглят или да го изземат, ако това е целесъобразно. Освен това, когато устройството представлява риск, вносителите незабавно информират за това компетентните национални органи на държавите членки, в които са предоставили устройството на пазара, като предоставят подробни данни, по-специално за несъответствието с изискванията и за всякакви предприети коригиращи мерки.
7. В продължение на 10 години след пускането на устройството на пазара вносителите съхраняват копие от ЕС декларацията за съответствие на разположение на органите за надзор на пазара и гарантират, че при поискване техническата документация може да бъде предоставена на тези органи.
8. При обосновано искане от компетентен национален орган вносителите му предоставят на хартиен или на електронен носител цялата информация и документация, необходима за доказване на съответствието на дадено устройство, на език, лесно разбираем за този орган. Те си сътрудничат с този орган, по негово искане, при всяко действие, предприето за отстраняване на рисковете, свързани с устройството, което те са пуснали на пазара.
Член 10
Задължения на дистрибуторите
1. Когато предоставят дадено устройство на пазара, дистрибуторите действат с дължимата грижа по отношение на изискванията на настоящата директива.
2. Преди да предоставят дадено устройство на пазара, дистрибуторите проверяват дали на него е нанесена маркировка „СЕ“, дали е придружено от изискваните документи и от инструкции и информацията, посочена в член 18, на език, който е лесно разбираем за потребителите и другите крайни ползватели в държавата членка, в която устройството ще бъде предоставено на пазара, както и дали производителят и вносителят са спазили изискванията, установени съответно в член 7, параграфи 5 и 6 и член 9, параграф 3.
Когато дистрибутор счита или има основание да счита, че дадено устройство не съответства на съществените изисквания, установени в приложение I, той не предоставя устройството на пазара, докато то не бъде приведено в съответствие. Освен това, когато устройството представлява риск, дистрибуторът информира за това производителя или вносителя, както и органите за надзор на пазара.
3. Дистрибуторите гарантират, че докато отговарят за дадено устройство, условията на неговото съхранение или транспортиране не застрашават неговото съответствие със съществените изисквания, установени в приложение I.
4. Дистрибуторите, които считат или имат основание да считат, че дадено устройство, което са предоставили на пазара, не е в съответствие с настоящата директива, се уверяват, че са предприети необходимите коригиращи мерки, за да приведат това устройство в съответствие, да го изтеглят или да го изземат, ако е целесъобразно. Освен това, когато устройството представлява риск, дистрибуторите незабавно информират за това компетентните национални органи на държавите членки, в които са предоставили устройството на пазара, като предоставят подробни данни, по-специално за несъответствието с изискванията и за всякакви предприети коригиращи мерки.
5. При обосновано искане от компетентен национален орган дистрибуторите му предоставят на хартиен или на електронен носител цялата информация и документация, необходима за доказване на съответствието на дадено устройство. Те си сътрудничат с този орган, по негово искане, при всяко действие, предприето за отстраняване на рисковете, свързани с устройството, което те са предоставили на пазара.
Член 11
Случаи, при които задълженията на производителите се прилагат и към вносителите, и дистрибуторите
Вносител или дистрибутор се счита за производител за целите на настоящата директива и е носител на задълженията на производителя по член 7, когато пуска устройство на пазара със своето име или търговска марка или променя устройство, което е вече пуснато на пазара, по такъв начин, че съответствието с настоящата директива може да бъде засегнато.
Член 12
Идентификация на икономическите оператори
По искане на органите за надзор на пазара икономическите оператори идентифицират:
а)
всеки икономически оператор, който им е доставил дадено устройство;
б)
всеки икономически оператор, на когото са доставили дадено устройство.
Икономическите оператори следва да могат да предоставят информацията, посочена в първа алинея, в продължение на 10 години, след като устройството им е било доставено, и в продължение на 10 години, след като те са доставили устройството.
ГЛАВА 3
СЪОТВЕТСТВИЕ НА СЪОРЪЖЕНИЯТА
Член 13
Презумпция за съответствие на съоръжение
Счита се, че съоръжения, които съответстват на хармонизираните стандарти или части от тях, данните за които са били публикувани в Официален вестник на Европейския съюз, съответстват на установените в приложение I съществени изисквания, обхванати от тези стандарти или части от тях.
Член 14
Процедури за оценяване на съответствието на устройствата
Съответствието на дадено устройство със съществените изисквания, установени в приложение I, се доказва чрез една от следните процедури за оценяване на съответствието:
а)
вътрешен производствен контрол, описан в приложение II;
б)
ЕС изследване на типа, следвано от съответствие с типа въз основа на вътрешен производствен контрол, описани в приложение III.
Производителят може да избере да ограничи прилагането на процедурата, посочена в първа алинея, буква б), до някои аспекти на съществените изисквания, при условие че за останалите аспекти на съществените изисквания се прилага процедурата, посочена в първа алинея, буква а).
Член 15
ЕС декларация за съответствие
1. ЕС декларацията за съответствие потвърждава, че е доказано изпълнението на съществените изисквания, установени в приложение I.
2. ЕС декларацията за съответствие се съставя по образеца, установен в приложение IV, съдържа елементите, определени в съответните модули, установени в приложения II и III, и се актуализира редовно. Тя се превежда на езика(ците), изискван(и) от държавата членка, в която устройството се пуска или предоставя на пазара.
3. Когато приложимите към устройството актове на Съюза, които изискват ЕС декларация за съответствие, са повече от един, се изготвя само една ЕС декларация за съответствие във връзка с всички такива актове на Съюза. В тази декларация се посочват съответните актове на Съюза, включително данните за публикуването им.
4. Като изготвя ЕС декларацията за съответствие, производителят поема отговорността за съответствието на устройството с изискванията, определени в настоящата директива.
Член 16
Основни принципи за маркировката „СЕ“
За маркировката „СЕ“ се прилагат основните принципи, установени в член 30 от Регламент (ЕО) № 765/2008.
Член 17
Правила и условия за нанасянето на маркировката „СЕ“
1. Маркировката „CE“ се нанася върху самото устройство или върху неговата табела с данни така, че да бъде видима, четлива и незаличима. Когато това не е възможно или не може да бъде гарантирано поради естеството на устройството, тя се нанася върху опаковката и в придружаващите документи.
2. Маркировката „CE“ се нанася, преди устройството да бъде пуснато на пазара.
3. Държавите членки се основават на съществуващите механизми за гарантиране на правилното прилагане на режима за маркировката „СЕ“ и предприемат необходимите мерки в случай на неправомерно използване на тази маркировка.
Член 18
Информация относно използването на устройството
1. Устройството се придружава от информация относно специфичните предпазни мерки, които следва задължително да се вземат при сглобяването, монтажа, поддържането или използването на устройството, за да се гарантира, че когато бъде пуснато в действие, устройството ще е в съответствие със съществените изисквания, установени в приложение I, точка 1.
2. Устройство, което при работа в жилищна среда не отговаря на съществените изисквания, установени в приложение I, точка 1, се придружава от ясно обозначение за това ограничение за използване, което се нанася, ако е подходящо, и върху опаковката.
3. В инструкциите, придружаващи устройството, трябва да се съдържа информация, необходима за използването на устройството по предназначение.
Член 19
Неподвижно монтирани инсталации
1. Устройство, което е предоставено на пазара и което може да бъде вградено в дадена неподвижно монтирана инсталация, е предмет на всички съответни разпоредби относно устройствата, установени в настоящата директива.
Изискванията, установени в членове 6-12 и членове 14-18, обаче не са задължителни при устройства, които са предназначени за вграждане в дадена неподвижно монтирана инсталация и не са предоставени на пазара самостоятелно, а само като част от тази неподвижно монтирана инсталация.
В такива случаи в придружаващата документация се посочва неподвижно монтираната инсталация и нейните характеристики по отношение на електромагнитната съвместимост, както и предпазните мерки, които се вземат при вграждането на устройството в неподвижно монтираната инсталация, за да не се наруши нейното съответствие. В документацията също се включва и информацията, посочена в член 7, параграфи 5 и 6 и член 9, параграф 3.
Добрата инженерна практика, посочена в приложение I, точка 2, се документира, а самата документация се съхранява от отговорното лице, или отговорните лица, и е на разположение на съответните национални органи за целите на извършване на проверки за срока на експлоатация на неподвижно монтираната инсталация.
2. В случаите, в които съществуват показания за несъответствие на дадена неподвижно монтирана инсталация и, в частност, в случаите, в които са получени оплаквания относно смущения, генерирани от инсталацията, компетентните органи на заинтересованата държава членка могат да поискат доказателство за съответствие на неподвижно монтираната инсталация, където е уместно, и да предприемат оценяване на съответствието.
В случаите, в които се установи несъответствие, компетентните органи налагат подходящи мерки, чрез които неподвижно монтираната инсталация да бъде приведена в съответствие със съществените изисквания, предвидени в приложение I.
3. Държавите членки предвиждат необходимите разпоредби за идентифицирането на лицето или лицата, отговорни за установяването на съответствие на дадена неподвижно монтирана инсталация със съответните съществени изисквания.
ГЛАВА 4
НОТИФИЦИРАНЕ НА ОРГАНИТЕ ЗА ОЦЕНЯВАНЕ НА СЪОТВЕТСТВИЕТО
Член 20
Нотификация
Държавите членки нотифицират Комисията и другите държави членки за органите, оправомощени да изпълняват задачи по оценяване на съответствието като трета страна съгласно настоящата директива.
Член 21
Нотифициращи органи
1. Държавите членки определят нотифициращ орган, отговорен за установяването и провеждането на необходимите процедури за оценка и нотифициране на органите за оценяване на съответствието, както и за наблюдението на тези нотифицирани органи, включително съответствието с разпоредбите на член 26.
2. Държавите членки могат да решат, че оценката и наблюдението, посочени в параграф 1, се провеждат от национален орган по акредитация по смисъла на и в съответствие с Регламент (ЕО) № 765/2008.
3. Когато нотифициращият орган делегира или възлага по друг начин провеждането на оценката, нотификацията или наблюдението, посочени в параграф 1, на орган, който не е правителствена структура, този орган е правен субект и отговаря mutatis mutandis на изискванията, установени в член 22. Освен това, този орган разполага с механизми за покриване на отговорността, произтичаща от неговата дейност.
4. Нотифициращият орган поема пълната отговорност за задачите, изпълнявани от органа, посочен в параграф 3.
Член 22
Изисквания, свързани с нотифициращите органи
1. Нотифициращият орган се създава по такъв начин, че да няма конфликт на интереси с органите за оценяване на съответствието.
2. Нотифициращият орган е организиран и работи по такъв начин, че да бъдат запазени обективността и безпристрастността на неговата дейност.
3. Нотифициращият орган е организиран по такъв начин, че всяко решение, свързано с нотифицирането на органа за оценяване на съответствието, да бъде взето от компетентни лица, различни от тези, които са извършили оценката.
4. Нотифициращият орган не предлага и не извършва дейности, осъществявани от органите за оценяване на съответствието, или консултантски услуги с търговска цел или на конкурентна основа.
5. Нотифициращият орган запазва поверителността на получената информация.
6. Нотифициращият орган разполага с достатъчен брой компетентен персонал за правилното изпълнение на своите задачи.
Член 23
Задължение за предоставяне на информация относно нотифициращите органи
Държавите членки информират Комисията за своите процедури за оценка и нотифициране на органите за оценяване на съответствието и за наблюдението на нотифицираните органи, както и за всякакви промени в тази връзка.
Комисията прави тази информация обществено достояние.
Член 24
Изисквания, свързани с нотифицираните органи
1. За целите на нотификацията органите за оценяване на съответствието отговарят на изискванията, установени в параграфи 2-11.
2. Органът за оценяване на съответствието се създава съгласно националното право на дадена държава членка и притежава юридическа правосубектност.
3. Органът за оценяване на съответствието е трета страна, независима от организацията или от устройството, които оценява.
Орган, който принадлежи към стопанска асоциация и/или професионална федерация, представляващи предприятия, участващи в проектирането, производството, доставката, сглобяването, използването или поддръжката на устройствата, които този орган оценява, може да се счита за такъв орган, при условие че са доказани неговата независимост и липсата на конфликт на интереси.
4. Органът за оценяване на съответствието, неговото висше ръководство и персоналът, отговорен за изпълнение на задачите по оценяване на съответствието, не могат да бъдат проектант, производител, снабдител, лице, което монтира, купувач, собственик, ползвател или структура по поддръжка на устройствата, които се оценяват, нито представители на някое от тези лица. Това не изключва употребата на оценяваните устройства, които са необходими за дейностите на органа за оценяване на съответствието, или употребата на такива устройства за лични цели.
Органът за оценяване на съответствието, неговото висше ръководство и персоналът, отговорен за изпълнение на задачите по оценяване на съответствието, не вземат пряко участие в проектирането, производството или конструирането, продажбата, монтирането, използването или поддръжката на тези устройства, нито представляват лицата, ангажирани в тези дейности. Те не се включват в никаква дейност, която може да е в противоречие с тяхната независима преценка или почтено поведение по отношение на дейностите по оценяване на съответствието, за които са нотифицирани. Това се прилага по-конкретно към консултантски услуги.
Органите за оценяване на съответствието гарантират, че дейността на свързаните с тях подизпълнители и поделения не влияе върху поверителността, обективността и безпристрастността на тяхната дейност по оценяване на съответствието.
5. Органите за оценяване на съответствието и техният персонал осъществяват дейностите по оценяване на съответствието с най-висока степен на почтено професионално поведение и необходимата техническа компетентност в определената област и са напълно освободени от всякакъв натиск и облаги, най-вече финансови, които могат да повлияят на тяхната преценка или на резултатите от техните дейности по оценяване на съответствието, особено по отношение на лица или групи лица с интереси от резултатите от тези дейности.
6. Органът за оценяване на съответствието трябва да бъде в състояние да осъществява всички задачи по оценяване на съответствието, предвидени за него съгласно приложение III и по отношение на които органът е бил нотифициран, независимо дали тези задачи се изпълняват от самия орган за оценяване на съответствието или от негово име и на негова отговорност.
По всяко време и за всяка процедура за оценяване на съответствието и за всеки вид или категория устройства, за които органът за оценяване на съответствието е нотифициран, той разполага с необходимите:
а)
персонал с технически знания и достатъчен и подходящ опит за изпълнение на задачите за оценяване на съответствието;
б)
описания на процедурите, в съответствие с които се извършва оценяването на съответствието, гарантиращи прозрачността и възможността за повтаряне на тези процедури. Той прилага подходящи политика и процедури, които да позволяват разграничение между задачите, които изпълнява като нотифициран орган, и всички други дейности;
в)
процедури за изпълнение на своите дейности, които надлежно отчитат размера на дадено предприятие, сектора, в който осъществява дейност, и неговата структура, степента на сложност на съответната технология на устройството и масовия или серийния характер на производството.
Органът за оценяване на съответствието разполага със средствата, необходими за изпълнение на технически и административни задачи, свързани с дейностите по оценяване на съответствието, по подходящ начин, както и с достъп до нужното оборудване или съоръжения.
7. Персоналът, отговорен за провеждането на задачите по оценяване на съответствието, притежава следното:
а)
добро техническо и професионално обучение, обхващащо цялата дейност по оценяване на съответствието, във връзка с която е нотифициран органът за оценяване на съответствието;
б)
задоволително познаване на изискванията за оценките, които извършват, и подходящи правомощия за осъществяване на такива оценки;
в)
подходящи знания и разбиране на съществените изисквания, предвидени в приложение I, на приложимите хармонизирани стандарти и на съответните разпоредби на законодателството на Съюза за хармонизация, както и на националното законодателство;
г)
способност да изготвя сертификати, записи и доклади, доказващи, че оценките са били направени.
8. Осигурява се безпристрастността на органите за оценяване на съответствието, на тяхното висше ръководство и на персонала, отговорен за изпълнението на задачите по оценяване на съответствието.
Възнаграждението на висшето ръководство и на персонала, отговорен за изпълнението на задачите по оценяване на съответствието на органа за оценяване на съответствието, не зависи от броя на извършените оценки или от резултатите от тях.
9. Органите за оценяване на съответствието сключват застраховка за покриване на отговорността им, освен ако отговорността се поема от държавата съгласно националното право или държавата членка е пряко отговорна за оценяване на съответствието.
10. Персоналът на органа за оценяване на съответствието спазва задължение за служебна тайна по отношение на информацията, получена при изпълнение на неговите задачи, съгласно приложение III или съгласно разпоредба от националното право по прилагането му, освен по отношение на компетентните органи на държавата членка, в която осъществява дейността си. Осигурява се защита на правата на собственост.
11. Органите за оценяване на съответствието участват във или гарантират, че персоналът, отговорен за изпълнението на задачите по оценяване на съответствието, е информиран за съответните дейности по стандартизация и дейностите на координационната група на нотифицираните органи, създадена съгласно съответното законодателство на Съюза за хармонизация, и прилагат като общи насоки административните решения и документи, приети в резултат от работата на тази група.
Член 25
Презумпция за съответствие на нотифицираните органи
Когато органът за оценяване на съответствието доказва своето съответствие с критериите, определени в съответните хармонизирани стандарти или части от тях, данните за които са били публикувани в Официален вестник на Европейския съюз, се счита, че той отговаря на изискванията, установени в член 24, доколкото приложимите хармонизирани стандарти обхващат тези изисквания.
Член 26
Поделения и възлагане на подизпълнители от нотифицираните органи
1. В случаите, в които нотифициран орган възлага конкретни задачи, свързани с оценяване на съответствието, на подизпълнители или използва поделенията си, той гарантира, че подизпълнителят или поделението отговаря на изискванията, установени в член 24, и информира нотифициращия орган за това.
2. Нотифицираните органи поемат пълната отговорност за задачите, изпълнявани от подизпълнители или поделения, без значение къде са установени те.
3. Дейностите могат да бъдат възлагани на подизпълнители или изпълнявани от поделения само със съгласието на клиента.
4. Нотифицираните органи съхраняват на разположение на нотифициращия орган съответните документи относно оценката на квалификацията на подизпълнителя или на поделението и работата, извършена от тях съгласно приложение III.
Член 27
Заявление за нотифициране
1. Органът за оценяване на съответствието подава заявление за нотифициране до нотифициращия орган на държавата членка, в която е установен.
2. Заявлението за нотифициране се придружава от описание на дейностите по оценяване на съответствието, на модула или модулите за оценяване на съответствието и на устройството, за които този орган твърди, че е компетентен, както и от сертификат за акредитация, когато има такъв, издаден от национален орган по акредитация, който удостоверява, че органът за оценяване на съответствието отговаря на изискванията, определени в член 24.
3. Когато органът за оценяване на съответствието не може да предостави сертификат за акредитация, той представя пред нотифициращия орган всички документи, необходими за проверката, признаването и редовното наблюдение на неговото съответствие с изискванията, определени в член 24.
Член 28
Процедура по нотифициране
1. Нотифициращите органи могат да нотифицират само органи за оценяване на съответствието, които отговарят на изискванията, определени в член 24.
2. Те нотифицират Комисията и другите държави членки, като използват средство за електронно нотифициране, създадено и поддържано от Комисията.
3. Нотифицирането включва всички подробности за дейностите по оценяване на съответствието, модула или модулите за оценяване на съответствието и съответното устройство, както и съответното удостоверение за компетентност.
4. Когато нотифицирането не се основава на сертификат за акредитация, посочен в член 27, параграф 2, нотифициращият орган предоставя на Комисията и на другите държави членки документите, които удостоверяват компетентността на органа за оценяване на съответствието и съществуващите правила, гарантиращи, че органът ще бъде редовно наблюдаван и ще продължи да отговаря на изискванията, определени в член 24.
5. Съответният орган може да изпълнява дейностите на нотифициран орган само ако от Комисията или от другите държави членки не са повдигнати възражения в срок от две седмици след нотифицирането - в случай че е използван сертификат за акредитация, или в срок от два месеца след нотифицирането - в случай че не е използвана акредитация.
Само такъв орган се счита за нотифициран орган за целите на настоящата директива.
6. Нотифициращият орган уведомява Комисията и другите държави членки за всякакви последващи промени, свързани с нотификацията.
Член 29
Идентификационни номера и списък на нотифицираните органи
1. Комисията определя идентификационен номер на нотифицирания орган.
Тя определя само един такъв номер дори когато органът е нотифициран съгласно няколко акта на Съюза.
2. Комисията прави обществено достояние списъка на органите, нотифицирани съгласно настоящата директива, включително идентификационните номера, които са им били определени, както и дейностите, за които са нотифицирани.
Комисията осигурява актуализирането на списъка.
Член 30
Промени в нотификацията
1. Когато нотифициращият орган е констатирал или е бил информиран, че даден нотифициран орган вече не отговаря на изискванията, определени в член 24, или че не изпълнява задълженията си, нотифициращият орган ограничава, спира действието или оттегля нотификацията, според случая, в зависимост от сериозността на неспазването на изискванията или на неизпълнението на задълженията. Той незабавно информира Комисията и другите държави членки за това.
2. В случай на ограничаване, спиране на действието или оттегляне на нотификацията или в случай че нотифицираният орган преустанови дейността си, нотифициращата държава членка предприема подходящите стъпки, за да гарантира, че досиетата на този орган се обработват от друг нотифициран орган или се съхраняват на разположение на отговорните нотифициращи органи и на органите за надзор на пазара, при искане от тяхна страна.
Член 31
Оспорване на компетентността на нотифицирани органи
1. Комисията проучва всички случаи, в които има съмнения или пред нея са изразени съмнения относно компетентността на нотифицирания орган или в непрекъснатото изпълнение от страна на нотифицирания орган на изискванията и възложените му отговорности.
2. Нотифициращата държава членка представя пред Комисията, при поискване, цялата информация, свързана с основанията за нотификацията или за поддържане компетентността на съответния нотифициран орган.
3. Комисията следи цялата чувствителна информация, получена по време на разследванията, да бъде третирана като поверителна.
4. Когато Комисията констатира, че нотифициран орган не отговаря или престане да отговаря на изискванията за нотифицирането му, тя приема акт за изпълнение, с който от нотифициращата държава членка се изисква да предприеме необходимите коригиращи мерки, включително, ако е необходимо, отмяна на нотификацията.
Този акт за изпълнение се приема в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 41, параграф 2.
Член 32
Задължения на нотифицираните органи при осъществяване на дейността им
1. Нотифицираните органи осъществяват оценяване на съответствието съгласно процедурите за оценяване на съответствието, както е предвидено в приложение III.
2. Оценяването на съответствието се осъществява по пропорционален начин, като се избягва ненужната тежест за икономическите оператори.
Органите за оценяване на съответствието осъществяват своите дейности, като надлежно отчитат размера на дадено предприятие, сектора, в който осъществява дейност, неговата структура, степента на сложност на съответната технология на устройството и масовия или серийния характер на производството.
Като правят това, те все пак спазват степента на взискателност и нивото на защита, изисквани за съответствието на устройството с настоящата директива.
3. Когато нотифицираният орган прецени, че определен производител не е изпълнил съществените изисквания, установени в приложение I или в съответстващите хармонизирани стандарти или други технически спецификации, той изисква от този производител да предприеме подходящите коригиращи мерки и не издава сертификат.
4. Когато в процеса на наблюдение за съответствие след издаването на сертификата, нотифицираният орган установи, че дадено устройство вече не отговаря на изискванията, той изисква от производителя да предприеме подходящи коригиращи мерки и спира действието или отнема сертификата, ако това се налага.
5. Когато не са предприети коригиращи мерки или те не дадат необходимия резултат, нотифицираният орган ограничава, спира действието или отнема всякакви сертификати, в зависимост от случая.
Член 33
Обжалване на решенията на нотифицираните органи
Държавите членки гарантират, че съществува процедура за обжалване на решенията на нотифицираните органи.
Член 34
Задължения на нотифицираните органи за предоставяне на информация
1. Нотифицираните органи информират нотифициращите органи за следното:
а)
всякакъв отказ, ограничаване, спиране на действието или отнемане на сертификати;
б)
всякакви обстоятелства, които влияят върху обхвата или условията за нотифициране;
в)
всякакви искания за получаване на информация, получени от органите за надзор на пазара относно дейности по оценяване на съответствието;
г)
при поискване - дейностите по оценяване на съответствието, извършени в обхвата на тяхната нотификация, и всякакви други извършени дейности, включително презгранични, или възлагане на подизпълнители.
2. Нотифицираните органи предоставят на другите органи, нотифицирани съгласно настоящата директива и осъществяващи подобни дейности по оценяване на съответствието, чийто предмет са същите устройства, съответната информация по проблеми, свързани с отрицателни и, при поискване, положителни резултати от оценяване на съответствието.
Член 35
Обмен на опит
Комисията създава организация за обмен на опит между националните органи на държавите членки, отговорни за политиката по нотификация.
Член 36
Координация на нотифицираните органи
Комисията осигурява установяването и правилното функциониране на подходяща координация и сътрудничество между органите, нотифицирани съгласно настоящата директива, под формата на секторна група от нотифицирани органи.
Държавите членки осигуряват участието на нотифицираните от тях органи в работата на такава група, пряко или чрез определени представители.
ГЛАВА 5
НАДЗОР НА ПАЗАРА НА СЪЮЗА И КОНТРОЛ ВЪРХУ УСТРОЙСТВАТА, КОИТО СЕ ВЪВЕЖДАТ НА ПАЗАРА НА СЪЮЗА, И ПРЕДПАЗНА ПРОЦЕДУРА НА СЪЮЗА
Член 37
Надзор на пазара на Съюза и контрол върху устройствата, които се въвеждат на пазара на Съюза
По отношение на устройствата се прилагат член 15, параграф 3 и членове 16-29 от Регламент (ЕО) № 765/2008.
Член 38
Процедура при устройства, представляващи риск на национално равнище
1. Когато органите за надзор на пазара на държава членка имат основателна причина да считат, че дадено устройство, което попада в обхвата на настоящата директива, представлява риск за аспекти на защитата на обществения интерес, попадащи в приложното поле на настоящата директива, те извършат оценка по отношение на съответното устройство, която обхваща всички съответни изисквания, определени в настоящата директива. За тази цел съответните икономически оператори сътрудничат на органите за надзор на пазара с всякакви необходими средства.
Когато в процеса на оценката, посочена в първа алинея, органите за надзор на пазара открият, че за устройствата не са спазени изискванията, определени в настоящата директива, те без забавяне изискват от съответния икономически оператор да предприеме необходимите коригиращи действия, за да приведе устройството в съответствие с тези изисквания, или да изтегли устройството от пазара, или да го изземе в определен от тях разумен срок, съобразен с естеството на риска.
Органите за надзор на пазара информират съответния нотифициран орган за това.
Спрямо мерките, посочени във втората алинея от настоящия параграф, се прилага член 21 от Регламент (ЕО) № 765/2008.
2. В случаите, в които органите за надзор на пазара считат, че несъответствието не е ограничено само до националната територия, те информират Комисията и другите държави членки за резултатите от оценката и действията, които те са изискали от икономическия оператор да предприеме.
3. Икономическият оператор гарантира, че са предприети всички подходящи коригиращи действия по отношение на всички съответни устройства, които той е предоставил на пазара в целия Съюз.
4. Когато съответният икономически оператор не предприеме подходящи коригиращи действия в посочения в параграф 1, втора алинея срок, органите за надзор на пазара предприемат всички подходящи временни мерки, за да забранят или ограничат предоставянето на устройството на националния им пазар или за изтеглянето на устройството от този пазар, или за неговото изземване.
Органите за надзор на пазара незабавно информират Комисията и другите държави членки за тези мерки.
5. Информацията, посочена в параграф 4, втора алинея, включва всички налични подробни данни, по-специално данните, необходими за идентифицирането на несъответстващото устройство, произхода на устройството, естеството на предполагаемото несъответствие и съпътстващия риск, естеството и продължителността на предприетите на национално равнище мерки, както и аргументите, изтъкнати от съответния икономически оператор. По-специално, органите за надзор на пазара посочват дали несъответствието се дължи на някоя от следните причини:
а)
невъзможност устройството да спази изискванията, свързани с аспекти на защитата на обществения интерес, предвидени в настоящата директива; или
б)
недостатъци на хармонизираните стандарти, посочени в член 13, на които се основава презумпцията за съответствие.
6. Държавите членки, различни от започналата процедурата по настоящия член държава членка, информират без забавяне Комисията и другите държави членки за всички приети мерки и за всяка допълнителна информация, с която разполагат и която е свързана с несъответствието на съответното устройство, и - в случай на несъгласие с приетата национална мярка - за своите възражения.
7. Когато в срок от три месеца от получаването на информацията, посочена в параграф 4, втора алинея, не е повдигнато възражение нито от държава членка, нито от Комисията във връзка с временна мярка, предприета от държава членка, тази мярка се счита за оправдана.
8. Държавите членки гарантират, че по отношение на съответното устройство са предприети без забавяне подходящи ограничителни мерки, като например изтегляне на устройството от техния пазар.
Член 39
Предпазна процедура на Съюза
1. Когато при приключването на процедурата, предвидена в член 38, параграфи 3 и 4, срещу дадена мярка на държава членка са повдигнати възражения или когато Комисията прецени, че национална мярка противоречи на законодателството на Съюза, Комисията без забавяне започва консултации с държавите членки и със съответния(те) икономически оператор(и) и оценява националната мярка. На основата на резултатите от тази оценка Комисията приема акт за изпълнение, с който определя дали националната мярка е оправдана или не.
Адресати на решението на Комисията са всички държави членки, като Комисията го съобщава незабавно на тях и на съответния(те) икономически оператор(и).
2. Ако се прецени, че националната мярка е оправдана, всички държави членки предприемат необходимите мерки да осигурят изтеглянето от своя пазар на несъответстващото устройство и информират Комисията за това. Ако се прецени, че националната мярка не е оправдана, съответната държава членка оттегля тази мярка.
3. Когато се прецени, че националната мярка е оправдана и несъответствието на устройството се дължи на недостатъци в хармонизираните стандарти, посочени в член 38, параграф 5, буква б) от настоящата директива, Комисията прилага процедурата, предвидена в член 11 от Регламент (ЕС) № 1025/2012.
Член 40
Формално несъответствие
1. Без да се засяга член 38, когато държава членка направи една от следните констатации, тя изисква от съответния икономически оператор да прекрати съответното несъответствие:
а)
маркировката „СЕ“ е нанесена в нарушение на член 30 от Регламент (ЕО) № 765/2008 или на член 17 от настоящата директива;
б)
маркировката „СЕ“ не е нанесена;
в)
ЕС декларацията за съответствие не е съставена;
г)
ЕС декларацията за съответствие е неправилно съставена;
д)
техническата документация не е налице или не е пълна;
е)
информацията, посочена в член 7, параграф 6 или член 9, параграф 3, липсва, не е вярна или е непълна;
ж)
не е изпълнено някое друго административно изискване, предвидено в член 7 или член 9.
2. Когато несъответствието, посочено в параграф 1, продължи, съответната държава членка предприема всички подходящи мерки да ограничи или да забрани предоставянето на устройството на пазара, или да осигури неговото изземване или изтегляне от пазара.
ГЛАВА 6
КОМИТЕТ, ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 41
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от Комитета за електромагнитна съвместимост. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 4 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
3. Комисията се консултира с комитета по всеки въпрос, за който се изисква консултация със секторни експерти съгласно Регламент (ЕС) № 1025/2012 или съгласно друг законодателен акт на Съюза.
Комитетът може също така да разглежда всички други въпроси, свързани с прилагането на настоящата директива, които са повдигнати от неговия председател или от представител на държава членка в съответствие с неговия процедурен правилник.
Член 42
Санкции
Държавите членки установяват система от санкции, приложими за нарушения от страна на икономическите оператори на разпоредбите на националното право, приети съгласно настоящата директива, и предприемат всички необходими мерки, за да гарантират тяхното прилагане. Такива правила могат да включват наказателни санкции при тежки нарушения.
Предвидените санкции са ефективни, пропорционални и възпиращи.
Член 43
Преходни разпоредби
Държавите членки не възпрепятстват предоставянето на пазара и/или пускането в действие на съоръжения, попадащи в обхвата на Директива 2004/108/ЕО, които са в съответствие с посочената директива и които са пуснати на пазара преди 20 април 2016 г.
Член 44
Транспониране
1. Държавите членки приемат и публикуват най-късно до 19 април 2016 г. законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с член 2, параграф 2, член 3, параграф 1, точки 9-25, член 4, член 5, параграф 1, членове 7-12, членове 15, 16 и 17, член 19, параграф 1, първа алинея, членове 20-43 и приложения II, III и IV. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези мерки.
Те прилагат тези мерки считано от 20 април 2016 г.
Когато държавите членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Те включват също така уточнение, че позоваванията в съществуващите законови, подзаконови и административни разпоредби на директивата, отменена с настоящата директива, се считат за позовавания на настоящата директива. Условията и редът на позоваване се определят от държавите членки, както и начинът на формулиране на това уточнение.
2. Държавите членки съобщават на Комисията текстовете на основните разпоредби от националното си право, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 45
Отмяна
Директива 2004/108/ЕО се отменя от 20 април 2016 г., без да се засягат задълженията на държавите членки относно сроковете за транспониране в националното право и датите на прилагане на директивата, посочени в приложение V.
Позоваванията на отменената директива се считат за позовавания на настоящата директива и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение VI.
Член 46
Влизане в сила и прилагане
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Членове 1 и 2, член 3, параграф 1, точки 1-8 и параграф 2, член 5, параграфи 2 и 3, член 6, член 13, член 19, параграф 3 и приложение I се прилагат от 20 април 2016 г.
Член 47
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите членки.
Съставено в Страсбург на 26 февруари 2014 година.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA 2014/30/ES
2014 m. vasario 26 d.
dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su elektromagnetiniu suderinamumu, suderinimo (nauja redakcija)
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 114 straipsnį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (2),
kadangi:
(1)
2004 m. gruodžio 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2004/108/EB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su elektromagnetiniu suderinamumu, suderinimo, panaikinančioje Direktyvą 89/336/EEB (3), reikia padaryti pakeitimų. Dėl aiškumo ta direktyva turėtų būti išdėstyta nauja redakcija;
(2)
2008 m. liepos 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 765/2008, nustatančiu su gaminių prekyba susijusius akreditavimo ir rinkos priežiūros reikalavimus (4), nustatomos atitikties vertinimo įstaigų akreditavimo taisyklės, numatoma gaminių rinkos priežiūros ir gaminių iš trečiųjų šalių tikrinimo sistema bei nustatomi bendrieji žymėjimo CE ženklu principai;
(3)
2008 m. liepos 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimu Nr. 768/2008/EB dėl bendrosios gaminių pardavimo sistemos (5) nustatomi bendrieji principai ir orientacinės nuostatos, skirtos sektorių teisės aktams, siekiant nustatyti nuoseklų tų teisės aktų peržiūros ar jų naujos redakcijos rengimo pagrindą. Direktyva 2004/108/EB turėtų būti pritaikyta prie to sprendimo;
(4)
valstybės narės turėtų būti atsakingos už tai, kad būtų užtikrinta radijo ryšių, įskaitant radijo transliacijų priėmimą ir radijo mėgėjų veiklą, veikiančių laikantis Tarptautinės telekomunikacijų sąjungos (toliau - ITU) radijo ryšio reglamento, elektros tiekimo tinklų ir telekomunikacijų tinklų, taip pat prie jų prijungtų įrenginių, apsauga nuo elektromagnetinių trikdžių;
(5)
apsaugą nuo elektromagnetinių trikdžių užtikrinančias nacionalinės teisės aktų nuostatas reikia suderinti, siekiant užtikrinti laisvą elektrinių ir elektroninių aparatų judėjimą, nemažinant pagrįstų apsaugos lygių valstybėse narėse;
(6)
ši direktyva taikoma produktams, kurie yra Sąjungos rinkai nauji produktai tuo metu, kai jie pateikiami rinkai; tai reiškia, kad tai yra arba Sąjungoje įsisteigusio gamintojo pagaminti nauji produktai, arba nauji ar naudoti iš trečiosios šalies importuoti produktai;
(7)
ši direktyva turėtų būti taikoma visų rūšių tiekimui, įskaitant nuotolinį pardavimą;
(8)
įrenginiams, kuriems taikoma ši direktyva, turėtų priklausyti ir aparatai, ir stacionarieji įrenginiai. Tačiau vieniems ir kitiems turėtų būti nustatytos atskiros nuostatos. Taip yra dėl to, kad aparatai gali laisvai judėti Sąjungoje, o stacionarieji įrenginiai, sumontuoti iš įvairių tipų aparatų ir, prireikus, kitų įtaisų, įrengiami nuolatiniam naudojimui iš anksto nustatytoje vietoje. Daugeliu atvejų tokių įrenginių sandara ir funkcija atitinka jų naudotojų konkrečius poreikius;
(9)
šia direktyva reglamentuojant aparatus, ji turėtų būti taikoma rinkai pateiktiems pagamintiems aparatams. Kai kurie komponentai ar sudėtinės dalys turėtų tam tikromis sąlygomis būti laikomi aparatais, jeigu juos gali įsigyti galutinis naudotojas;
(10)
ši direktyva neturėtų būti taikoma radijo ryšio įrenginiams ir telekomunikacijų galiniams įrenginiams, nes juos jau reglamentuoja 1999 m. kovo 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 1999/5/EB dėl radijo ryšio įrenginių ir telekomunikacijų galinių įrenginių bei abipusio jų atitikties pripažinimo (6). Elektromagnetinio suderinamumo reikalavimai abiejose direktyvose pasiekia tą patį apsaugos lygį;
(11)
ši direktyva neturėtų būti taikoma orlaiviams arba įrenginiams, kurie skirti įmontuoti orlaiviuose, nes jiems jau taikomos specialios Sąjungos arba tarptautinės taisyklės, reglamentuojančios elektromagnetinį suderinamumą;
(12)
šia direktyva neturėtų būti reglamentuojami įrenginiai, kurie elektromagnetinio suderinamumo požiūriu iš esmės nėra žalingi;
(13)
ši direktyva neturėtų būti taikoma įrenginių saugai, nes tai aptariama atskiruose Sąjungos ar nacionalinės teisės aktuose;
(14)
įrenginių, skirtų prijungti prie tinklų, gamintojai turėtų tokius įrenginius konstruoti taip, kad naudojant juos normaliomis darbo sąlygomis tinklai būtų apsaugoti nuo neleistino paslaugų pablogėjimo. Tinklų operatoriai turėtų konstruoti savo tinklus taip, kad įrenginių, kurie bus jungiami prie tinklų, gamintojams nebūtų užkrauta neproporcinga našta siekiant apsaugoti tinklus nuo neleistino paslaugų pablogėjimo. Rengdamos darniuosius standartus, Europos standartizacijos organizacijos turėtų tinkamai atsižvelgti į tą tikslą (taip pat vertindamos ir kaupiamuosius atitinkamų tipų elektromagnetinių reiškinių padarinius);
(15)
apsauga nuo elektromagnetinių trikdžių reikalauja, kad būtų nustatytos pareigos įvairiems ekonominės veiklos vykdytojams. Kad tokia apsauga būtų pasiekta, tos pareigos turėtų būti taikomos teisingai ir veiksmingai;
(16)
ekonominės veiklos vykdytojai turėtų būti atsakingi už aparatų atitiktį šiai direktyvai jų atitinkamo vaidmens tiekimo grandinėje atžvilgiu, kad būtų užtikrintas aukštas visuomenės interesų, patenkančių į šios direktyvos taikymo sritį, apsaugos lygis bei sąžininga konkurencija Sąjungos rinkoje;
(17)
visi tiekimo ir platinimo grandinėje dalyvaujantys ekonominės veiklos vykdytojai turėtų imtis reikiamų priemonių, kad užtikrintų, jog visi rinkai tiekiami jų aparatai atitiktų šią direktyvą. Reikia aiškiai ir proporcingai paskirstyti pareigas, kurios atitiktų kiekvieno tiekimo ir platinimo grandinėje dalyvaujančio ekonominės veiklos vykdytojo vaidmenį;
(18)
tam, kad būtų pagerinti ekonominės veiklos vykdytojų, rinkos priežiūros institucijų ir vartotojų ryšiai, valstybės narės turėtų skatinti ekonominės veiklos vykdytojus greta pašto adreso pateikti interneto svetainės adresą;
(19)
gamintojas gerai išmano projektavimo ir gamybos procesą, todėl gali geriausiai atlikti atitikties vertinimo procedūrą. Todėl atitikties vertinimas turėtų išlikti tik gamintojo pareiga;
(20)
būtina užtikrinti, kad iš trečiųjų šalių į Sąjungos rinką patenkantys gaminiai atitiktų šią direktyvą, pirmiausia, kad gamintojai būtų atlikę reikiamas tų aparatų atitikties vertinimo procedūras. Todėl reikėtų numatyti, kad importuotai pasirūpintų, kad jų rinkai pateikiami aparatai atitiktų šios direktyvos reikalavimus ir kad jie rinkai nepateiktų tokių reikalavimų neatitinkančių arba riziką keliančių aparatų. Taip pat reikėtų nustatyti importuotojų pareigą įsitikinti, ar buvo atliktos atitikties vertinimo procedūros ir ar gamintojai paženklino aparatus ir parengė dokumentus, kad kompetentingos nacionalinės institucijos galėtų juos patikrinti;
(21)
kiekvienas importuotojas, pateikdamas aparatą rinkai, turėtų ant aparato nurodyti savo pavadinimą, registruotą prekės pavadinimą arba registruotą prekės ženklą ir pašto adresą, kuriuo būtų galima į jį kreiptis. Reikėtų numatyti išimtis tais atvejais, kai to negalima padaryti dėl aparato dydžio ar pobūdžio. Tai apima ir atvejus, kai importuotojas turėtų atidaryti pakuotę, kad galėtų ant aparato nurodyti savo pavadinimą ir adresą;
(22)
platintojas tiekia aparatą rinkai po to, kai jį rinkai pateikia gamintojas ar importuotojas, todėl turėtų deramai pasirūpinti, kad tvarkydamas aparatą nepadarytų neigiamo poveikio aparato atitikčiai;
(23)
bet kuris ekonominės veiklos vykdytojas, pateikiantis aparatą rinkai savo vardu ar naudodamas savo prekės ženklą arba pakeičiantis aparatą taip, kad gali pasikeisti aparato atitiktis šiai direktyvai, turėtų būti laikomas gamintoju ir jam turėtų tekti gamintojo pareigos;
(24)
platintojai ir importuotojai yra glaudžiai susiję su rinka, todėl jie turėtų būti įtraukti į kompetentingų nacionalinių institucijų atliekamą rinkos priežiūrą ir būti pasirengę aktyviai jame dalyvauti teikdami toms institucijoms visą būtiną informaciją apie atitinkamą aparatą;
(25)
aparato atsekamumo visoje tiekimo grandinėje užtikrinimas padeda padaryti rinkos priežiūrą paprastesne ir veiksmingesne. Efektyvi atsekamumo sistema palengvina rinkos priežiūros institucijų užduotį atsekti ekonominės veiklos vykdytojus, patiekusius rinkai reikalavimų neatitinkančius aparatus. Saugant pagal šią direktyvą reikalaujamą informaciją, skirtą identifikuoti kitus veiklos vykdytojus, nereikalaujama, kad ekonominės veiklos vykdytojai atnaujintų tokią informaciją apie kitus ekonominės veiklos vykdytojus, kurie jiems patiekė aparatą, arba kuriems jie patiekė aparatą;
(26)
stacionarieji įrenginiai, įskaitant didelius mechanizmus ir tinklus, gali sukelti elektromagnetinius trikdžius arba būti tokių trikdžių paveikti. Stacionarieji įrenginiai ir aparatai gali turėti sąsają, ir stacionariųjų įrenginių skleidžiami elektromagnetiniai trikdžiai gali paveikti aparatus bei atvirkščiai. Elektromagnetinio suderinamumo požiūriu nesvarbu, ar elektromagnetinius trikdžius skleidžia aparatai, ar stacionarieji įrenginiai. Todėl stacionariesiems įrenginiams ir aparatams turėtų būti taikomas darnus ir visapusiškas esminių reikalavimų režimas;
(27)
šioje direktyvoje turėtų būti nustatyti tik esminiai reikalavimai. Kad būtų lengviau vertinti atitiktį tems reikalavimams, būtina numatyti įrenginių, atitinkančių darniuosius standartus, kurie priimami pagal 2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1025/2012 dėl Europos standartizacijos (7), kad būtų nustatytos išsamios techninės tų reikalavimų specifikacijos, atitikties prielaidą. Darniuosiuose standartuose atsispindi visuotinai pripažintas technikos pasiekimų lygis elektromagnetinio suderinamumo atžvilgiu Sąjungoje;
(28)
Reglamente (ES) Nr. 1025/2012 numatyta prieštaravimo darniesiems standartams procedūra, kuri taikoma, kai tie standartai ne visiškai atitinka šios direktyvos reikalavimus;
(29)
kad ekonominės veiklos vykdytojai galėtų įrodyti, kad jų rinkai tiekiami aparatai atitinka esminius reikalavimus, o kompetentingos valdžios institucijos galėtų užtikrinti tų aparatų atitiktį esminiams reikalavimams, būtina numatyti atitikties vertinimo procedūras. Sprendime Nr. 768/2008/EB nustatyti atitikties vertinimo procedūrų moduliai, apimantys procedūras nuo nuosaikiausios iki griežčiausios proporcingai galimam susijusios rizikos lygiui. Siekiant užtikrinti, kad visuose sektoriuose procedūros būtų taikomos nuosekliai, ir siekiant išvengti ad hoc variantų, atitikties vertinimo procedūros turėtų būti pasirenkamos iš tų modulių;
(30)
atitikties vertinimo pareiga turėtų būti reikalaujama, kad gamintojas atliktų aparato elektromagnetinio suderinamumo vertinimą pagal atitinkamus reiškinius ir nustatytų, ar aparatas atitinka šios direktyvos esminius reikalavimus;
(31)
kai aparatas gali būti skirtingų konfigūracijų, elektromagnetinio suderinamumo vertinimu turėtų būti patvirtinama, kad tų konfigūracijų, kurios, kaip numato gamintojas, atspindi įprastinį naudojimą pagal paskirtį, aparatas atitinka esminius reikalavimus. Tokiais atvejais turėtų pakakti atlikti vertinimą remiantis konfigūracija, galinčia skleisti didžiausius trikdžius, ir konfigūracija, galinčia būti jautriausia trikdžiams;
(32)
netinkama vertinti aparatų, pateikiamų rinkai įmontuoti į tam tikrą stacionarųjį įrenginį, kurie kitu atveju netiekiami rinkai, atitiktį atskirai nuo stacionariojo įrenginio, į kurį jie turi būti įmontuoti. Todėl tokiems aparatams neturėtų būti taikoma atitikties vertinimo procedūra, kuri įprastai taikoma aparatams. Tačiau neleistina, kad toks aparatas pažeistų stacionariojo įrenginio, į kurį jis yra įmontuotas, atitiktį. Jei aparatas įmontuojamas į daugiau nei vieną identišką stacionarųjį įrenginį, tam, kad nebūtų taikoma atitikties vertinimo procedūra, turėtų pakakti šių įrenginių elektromagnetinio suderinamumo charakteristikų identifikavimo;
(33)
gamintojai turėtų parengti ES atitikties deklaraciją ir joje pateikti pagal šią direktyvą reikalaujamą informaciją apie aparato atitiktį šiai direktyvai ir kitiems susijusiems derinamiesiems Sąjungos teisės aktams;
(34)
tam, kad būtų užtikrinta efektyvi prieiga prie informacijos rinkos priežiūros tikslais, informacija, kurios reikia, kad būtų galima nustatyti visus taikytinus Sąjungos aktus, turėtų būti pateikiama bendroje ES atitikties deklaracijoje. Siekiant sumažinti administracinę naštą ekonominės veiklos vykdytojams, ta bendra ES atitikties deklaracija gali būti byla, sudaryta iš atitinkamų atskirų atitikties deklaracijų;
(35)
CE ženklas, kuriuo nurodoma aparato atitiktis, yra matomas viso proceso, apimančio atitikties vertinimą plačiąja prasme, rezultatas. Bendrieji žymėjimo CE ženklu principai yra nustatyti Reglamente (EB) Nr. 765/2008. Šioje direktyvoje reikėtų nustatyti žymėjimo CE ženklu taisykles;
(36)
stacionariųjų įrenginių dėl jų specifinių charakteristikų nereikia žymėti CE ženklu arba parengti jų ES atitikties deklaraciją;
(37)
pagal vieną iš šioje direktyvoje nustatytų atitikties vertinimo procedūrų reikalaujama, kad vertinant atitiktį dalyvautų atitikties vertinimo įstaigos, kurias valstybės narės yra paskelbusios Komisijai;
(38)
patirtis rodo, kad Direktyvoje 2004/108/EB nustatyti kriterijai, kuriuos turi atitikti atitikties vertinimo įstaigos, kad apie jas būtų pranešta Komisijai, nėra pakankami, kad visoje Sąjungoje būtų užtikrintas vienodai aukštas notifikuotųjų įstaigų teikiamų paslaugų lygis. Vis dėlto labai svarbu, kad visos notifikuotosios įstaigos savo funkcijas vykdytų vienodai gerai ir sąžiningos konkurencijos sąlygomis. Todėl atitikties vertinimo įstaigoms, kurios nori, kad apie jas būtų pranešta, siekiančioms teikti atitikties vertinimo paslaugas, reikia nustatyti privalomus reikalavimus;
(39)
jei atitikties vertinimo įstaiga įrodo atitinkanti darniuosiuose standartuose nustatytus kriterijus, turėtų būti laikoma, kad ji atitinka šioje direktyvoje nustatytus atitinkamus reikalavimus;
(40)
siekiant užtikrinti nuoseklų atitikties vertinimo kokybės lygį, taip pat reikia nustatyti reikalavimus notifikuojančiosioms institucijoms ir kitoms įstaigoms, dalyvaujančioms vertinant ir pranešant apie notifikuotąsias įstaigas ir vykdant jų stebėseną;
(41)
šioje direktyvoje nustatytą sistemą turėtų papildyti akreditacijos sistema, numatyta Reglamente (EB) Nr. 765/2008. Kadangi akreditacija yra labai svarbi atitikties vertinimo įstaigų kompetencijos tikrinimo priemonė, reikėtų ją taikyti ir pranešimo tikslais;
(42)
Reglamente (EB) Nr. 765/2008 numatytą skaidrią akreditaciją, kuria užtikrinamas būtinas pasitikėjimo sertifikatais lygis, nacionalinės viešosios institucijos visoje Sąjungoje turėtų laikyti pageidautinu atitikties vertinimo įstaigų techninės kompetencijos įrodymo būdu. Vis dėlto nacionalinės institucijos gali manyti turinčios tam vertinimui atlikti tinkamų priemonių. Tokiais atvejais siekdamos užtikrinti tinkamą kitų nacionalinių institucijų atlikto vertinimo patikimumo lygį jos turėtų Komisijai ir kitoms valstybėms narėms pateikti reikiamus patvirtinamuosius dokumentus, įrodančius įvertintų atitikties vertinimo įstaigų atitiktį atitinkamiems norminiams reikalavimams;
(43)
dažnai atitikties vertinimo įstaigos dalį savo veiklos, susijusios su atitikties vertinimu, paveda atlikti subrangovams arba joms pavaldžioms įstaigoms. Siekiant užtikrinti reikiamą Sąjungos rinkai pateiktinų aparatų apsaugos lygį, labai svarbu, kad atitikties vertinimo subrangovai ir pavaldžiosios įstaigos atitiktų tuos pačius atitikties vertinimo užduočių atlikimo reikalavimus, kurie yra taikomi notifikuotosioms įstaigoms. Todėl svarbu, kad vertinant jau notifikuotų įstaigų kompetenciją bei veiklos rezultatus ir atliekant notifikuotojų įstaigų stebėseną taip pat būtų vertinama subrangovų bei pavaldžiųjų įstaigų veikla ir atliekama šios veiklos stebėsena;
(44)
būtina pasirūpinti, kad pranešimo procedūra būtų veiksmingesnė ir skaidresnė ir visų pirma pritaikyti ją prie naujų technologijų, kad ją būtų galima atlikti internetu;
(45)
notifikuotosios įstaigos gali teikti paslaugas visoje Sąjungoje, todėl tikslinga suteikti valstybėms narėms ir Komisijai galimybę pareikšti prieštaravimų dėl notifikuotosios įstaigos. Todėl svarbu nustatyti laikotarpį, per kurį būtų galima išnagrinėti visus abejonių ar susirūpinimą dėl atitikties vertinimo įstaigų kompetencijos keliančius klausimus prieš šioms įstaigoms pradedant veikti kaip notifikuotosioms įstaigoms;
(46)
dėl konkurencingumo labai svarbu, kad notifikuotosios įstaigos atitikties vertinimo procedūras taikytų taip, kad ekonominės veiklos vykdytojams neatsirastų nereikalingos naštos. Dėl tos pačios priežasties ir siekiant užtikrinti vienodas sąlygas visiems ekonominės veiklos vykdytojams, reikia užtikrinti, kad atitikties vertinimo procedūros būtų taikomos techniškai nuosekliai. Geriausias būdas tai pasiekti - notifikuotosioms įstaigoms tinkamai koordinuoti tarpusavio veiksmus ir bendradarbiauti;
(47)
siekiant užtikrinti teisinį tikrumą reikia patikslinti, kad aparatams, kuriems taikoma ši direktyva, taikomos Reglamente (EB) Nr. 765/2008 nustatytos Sąjungos rinkos priežiūros ir į Sąjungos rinką įvežamų gaminių kontrolės taisyklės. Šia direktyva neturėtų būti užkirstas kelias valstybėms narėms rinktis kompetentingas institucijas toms užduotims atlikti;
(48)
Direktyvoje 2004/108/EB jau numatyta apsaugos procedūra. Kad būtų padidintas skaidrumas ir sutrumpintas dokumentų nagrinėjimo laikas, būtina patobulinti esamą apsaugos procedūrą, kad ji taptų efektyvesnė ir būtų pasiremta valstybių narių turimomis ekspertinėmis žiniomis;
(49)
esamą sistemą reikėtų papildyti procedūra, pagal kurią suinteresuotosios šalys būtų informuojamos apie priemones, kurių ketinama imtis dėl aparatų, keliančių pavojų su šioje direktyvoje nurodyta visuomenės interesų apsauga susijusių aspektų požiūriu. Be to, ta sistema turėtų sudaryti sąlygas rinkos priežiūroms institucijoms bendradarbiauti su atitinkamais ekonominės veiklos vykdytojais ir veiksmų tokių aparatų atžvilgiu imtis ankstesniame etape;
(50)
kai valstybės narės ir Komisija susitaria dėl valstybės narės taikomos priemonės pagrįstumo, Komisija neturėtų imtis papildomų veiksmų, išskyrus atvejus, kai aparatas reikalavimų neatitinka dėl darniojo standarto trūkumų;
(51)
siekiant užtikrinti vienodas šios direktyvos įgyvendinimo sąlygas Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai. Tais įgaliojimais turėtų būti naudojamasi laikantis 2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai (8);
(52)
patariamoji procedūra turėtų būti taikoma įgyvendinimo aktų priėmimui, kuriais reikalaujama, kad notifikuojančioji valstybė narė imtųsi būtinų korekcinių priemonių notifikuotųjų įstaigų, kurios neatitinka arba nebeatitinka pranešimo apie jas reikalavimų, atžvilgiu;
(53)
pagal nusistovėjusią praktiką pagal šią direktyvą įsteigtas komitetas gali vaidinti naudingą vaidmenį nagrinėjant šios direktyvos taikymo klausimus, kuriuos, remiantis jo darbo tvarkos taisyklėmis, gali pateikti arba jo pirmininkas, arba valstybės narės atstovas;
(54)
kai nagrinėjami kiti su šia direktyva susiję klausimai nei jos įgyvendinimas ar pažeidimai, t. y. Komisijos ekspertų grupėje, Europos Parlamentas, laikydamasis esamos praktikos, turėtų gauti visapusišką informaciją ir dokumentus bei, kai taikoma, kvietimą dalyvauti tokiuose posėdžiuose;
(55)
Komisija, naudodamasi teise priimti įgyvendinimo aktus, ir atsižvelgdama į jų specifinį pobūdį, turėtų, netaikydama Reglamento (ES) Nr. 182/2011, nustatyti, ar valstybių narių priemonės, priimtos reikalavimų neatitinkančio aparato atžvilgiu, yra pateisinamos;
(56)
valstybės narės turėtų nustatyti sankcijų, skiriamų pažeidus pagal šią direktyvą priimtas nacionalinės teisės nuostatas, taikymo taisykles ir užtikrinti, kad tos taisyklės būtų vykdomos. Numatytos sankcijos turėtų būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios;
(57)
reikia numatyti pagrįstą pereinamojo laikotarpio tvarką, pagal kurią nereikalaujant atitikties tolesniems reikalavimams, kurie taikomi gaminiams, būtų galima rinkai tiekti ir pradėti eksploatuoti aparatus, kurie rinkai jau pateikti pagal Direktyvą 2004/108/EB anksčiau nei nacionalinių priemonių, kuriomis į nacionalinę teisę perkeliama ši direktyva, taikymo pradžios dieną. Todėl platintojai turėtų galėti anksčiau nei nacionalinių priemonių, kuriomis į nacionalinę teisę perkeliama šį direktyva, taikymo pradžios dieną, tiekti aparatus, kurie jau buvo pateikti rinkai, t. y. atsargas, jau esančias platinimo grandinėje;
(58)
kadangi šios direktyvos tikslo, t. y. užtikrinti vidaus rinkos veikimą reikalaujant, kad įrenginiai atitiktų pakankamą elektromagnetinio suderinamumo lygį, valstybės narės negali deramai pasiekti, o dėl jo masto ir poveikio to tikslo būtų geriau siekti Sąjungos lygmeniu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šia direktyva neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti;
(59)
pareiga perkelti šią direktyvą į nacionalinę teisę turėtų apsiriboti tomis nuostatomis, kurios iš esmės skiriasi nuo ankstesnės direktyvos nuostatų. Pareiga perkelti nepakeistas nuostatas atsiranda pagal anksčiau priimtą direktyvą;
(60)
ši direktyva neturėtų daryti poveikio valstybių narių pareigoms, susijusioms su direktyvos, nurodytos V priede, perkėlimo į nacionalinę teisę terminais ir taikymo pradžios datomis,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
1 SKYRIUS
BENDROSIOS NUOSTATOS
1 straipsnis
Dalykas
Ši direktyva reglamentuoja įrenginių elektromagnetinį suderinamumą. Ja siekiama užtikrinti vidaus rinkos veikimą reikalaujant, kad įrenginiai atitiktų pakankamą elektromagnetinio suderinamumo lygį.
2 straipsnis
Taikymo sritis
1. Ši direktyva taikoma įrenginiams, kaip apibrėžta 3 straipsnyje.
2. Ši direktyva netaikoma:
a)
įrenginiams, kuriems taikoma Direktyva 1999/5/EB;
b)
aviacijos produktams, dalims ir prietaisams, nurodytiems 2008 m. vasario 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 216/2008 dėl bendrųjų taisyklių civilinės aviacijos srityje ir įsteigiančiame Europos aviacijos saugos agentūrą, panaikinančiame Tarybos direktyvą 91/670/EEB, Reglamentą (EB) Nr. 1592/2002 ir Direktyvą 2004/36/EB (9);
c)
radijo mėgėjų naudojamiems radijo ryšio įrenginiams, kaip apibrėžta Radijo ryšio reglamente, priimtame pagal Tarptautinės telekomunikacijų sąjungos įstatus ir Tarptautinės telekomunikacijų sąjungos konvenciją (10), išskyrus atvejus, kai įrenginiai tiekiami rinkai;
d)
įrenginiams, kurie dėl savo fizinių charakteristikų pobūdžio:
i)
negali sukelti ar palaikyti elektromagnetinio spinduliavimo, viršijančio lygį, kuriam esant radijo ryšio ir telekomunikacijų įrenginiai bei kiti įrenginiai veikia pagal paskirtį; ir
ii)
veikia be nepriimtino pablogėjimo dėl elektromagnetinių trikdžių, paprastai atsirandančių įrenginius naudojant pagal paskirtį;
e)
specialiai sukonstruotiems komplektams, skirtiems profesionaliems vartotojams vertinti, naudojamiems tik tyrimų ir tobulinimo įrenginiuose tokiais tikslais.
Taikant pirmos pastraipos c punktą, rinkai tiekiami sudėtinių dalių, iš kurių radijo mėgėjai gali patys sumontuoti prietaisą, komplektai ir įrenginiai, kuriuos radijo mėgėjai pritaikė savo reikmėms, nelaikomi rinkai tiekiamais įrenginiais.
3. Jei I priede išdėstyti esminiai reikalavimai, taikomi 1 dalyje nurodytiems įrenginiams, yra visi arba dalis jų konkrečiau nustatyti kituose Sąjungos teisės aktuose, ši direktyva netaikoma arba nustojama taikyti tiems įrenginiams tokių reikalavimų atžvilgiu nuo tų Sąjungos teisės aktų įgyvendinimo dienos.
4. Ši direktyva neturi įtakos Sąjungos ar nacionalinės teisės aktų, reglamentuojančių įrenginių saugą, taikymui.
3 straipsnis
Terminų apibrėžtys
1. Šioje direktyvoje taikomos šios terminų apibrėžtys:
1. įrenginiai- aparatai arba stacionarieji įrenginiai;
2. aparatas- pagamintas prietaisas ar prietaisų derinys, tiekiamas rinkai kaip atskiras funkcinis vienetas, skirtas galutiniam vartotojui ir galintis sukelti elektromagnetinius trikdžius, arba kurio veikimui tokie trikdžiai gali daryti poveikį;
3. stacionarusis įrenginys- tam tikras keleto tipų aparatų ir, kai taikoma, kitų įtaisų derinys, kuris sumontuojamas, įrengiamas ir skirtas nuolatos naudoti iš anksto nustatytoje vietoje;
4. elektromagnetinis suderinamumas- įrenginio geba patenkinamai veikti savo elektromagnetinėje aplinkoje, nesukeliant neleistinų elektromagnetinių trikdžių kitiems tos aplinkos įrenginiams;
5. elektromagnetinis trikdys- bet kuris elektromagnetinis reiškinys, galintis pabloginti įrenginio veikimą; elektromagnetinis trikdys gali būti elektromagnetinis triukšmas, nepageidaujamas signalas arba pokytis pačioje sklidimo terpėje;
6. atsparumas- įrenginio geba veikti pagal paskirtį be pablogėjimo esant elektromagnetiniams trikdžiams;
7. saugos tikslai- žmogaus gyvybės arba nuosavybės saugumo užtikrinimo tikslai;
8. elektromagnetinė aplinka- konkrečioje vietoje pastebimi visi elektromagnetiniai reiškiniai;
9. tiekimas rinkai- aparato, skirto platinti, vartoti ar naudoti Sąjungos rinkoje, tiekimas vykdant komercinę veiklą už atlygį arba be jo;
10. pateikimas rinkai- aparato tiekimas Sąjungos rinkai pirmą kartą;
11. gamintojas- fizinis arba juridinis asmuo, kuris pagamina aparatą arba kuris užsako suprojektuoti ar pagaminti aparatą ir parduoda tą aparatą savo vardu arba naudodamas savo prekės ženklą;
12. įgaliotasis atstovas- Sąjungoje įsisteigęs fizinis arba juridinis asmuo, gavęs gamintojo rašytinį įgaliojimą veikti jo vardu ir atlikti nurodytas užduotis;
13. importuotojas- Sąjungoje įsisteigęs fizinis arba juridinis asmuo, kuris Sąjungos rinkai pateikia aparatą iš trečiosios šalies;
14. platintojas- tiekimo grandinėje veikiantis fizinis arba juridinis asmuo, kuris tiekia rinkai aparatą ir nėra nei gamintojas, nei importuotojas;
15. ekonominės veiklos vykdytojai- gamintojas, įgaliotasis atstovas, importuotojas ir platintojas;
16. techninė specifikacija- dokumentas, kuriame nustatyti techniniai reikalavimai, kuriuos turi atitikti įrenginys;
17. darnusis standartas- darnusis standartas, kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 1025/2012 2 straipsnio 1 punkto c papunktyje;
18. akreditavimas- akreditavimas, kaip apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 765/2008 2 straipsnio 10 punkte;
19. nacionalinė akreditacijos įstaiga- nacionalinė akreditacijos įstaiga, kaip apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 765/2008 2 straipsnio 11 punkte;
20. atitikties vertinimas- procesas, kuriuo nustatoma, ar aparatas atitinka esminius šios direktyvos reikalavimus;
21. atitikties vertinimo įstaiga- įstaiga, vykdanti atitikties vertinimo veiklą, įskaitant kalibravimą, bandymus, sertifikavimą ir patikrinimus;
22. atšaukimas- priemonė, kuria siekiama, kad būtų grąžintas galutiniam naudotojui jau pateiktas aparatas;
23. pašalinimas- priemonė, kuria siekiama užkirsti kelią aparato tiekimui rinkai tiekimo grandinėje;
24. derinamieji Sąjungos teisės aktai- Sąjungos teisės aktai, kuriais suderinamos gaminių pardavimo sąlygos;
25. CE ženklas- ženklas, kuriuo gamintojas nurodo, kad aparatas atitinka taikytinus derinamųjų Sąjungos teisės aktų dėl ženklinimo šiuo ženklu reikalavimus.
2. Šioje direktyvoje aparatu laikomi:
1.
komponentai arba sudėtinės dalys, skirti tam, kad juos į aparatą įmontuotų galutinis naudotojas, kurie gali sukelti elektromagnetinius trikdžius arba kurių veikimui tokie trikdžiai gali daryti poveikį;
2.
judrieji įrenginiai, apibrėžiami kaip aparatų ir, kai taikoma, kitų įtaisų derinys, skirtas perkelti iš vietos į vietą ir veikti keliose skirtingose vietose.
4 straipsnis
Tiekimas rinkai ir (arba) pradėjimas eksploatuoti
Valstybės narės imasi visų reikiamų priemonių siekdamos užtikrinti, kad įrenginiai būtų tiekiami rinkai ir (arba) pradedami eksploatuoti tik tada, kai jie, tinkamai įrengti, prižiūrimi ir naudojami pagal paskirtį, atitinka šią direktyvą.
5 straipsnis
Laisvas įrenginių judėjimas
1. Valstybės narės negali trukdyti tiekti rinkai ir (arba) pradėti eksploatuoti jų teritorijoje šią direktyvą atitinkančių įrenginių dėl priežasčių, susijusių su elektromagnetiniu suderinamumu.
2. Šios direktyvos reikalavimai netrukdo bet kurioje valstybėje narėje taikyti šias specialias priemones, susijusias su įrenginių eksploatacijos pradžia ar naudojimu:
a)
priemones, skirtas įveikti esamą ar numatomą elektromagnetinio suderinamumo problemą konkrečioje vietoje;
b)
priemones, naudojamas saugos tikslams, kad būtų apsaugoti viešieji telekomunikacijų tinklai arba priėmimo ar perdavimo stotys, naudojamos saugos tikslams spektro atžvilgiu aiškiai apibrėžtose situacijose.
Nedarant poveikio 1998 m. birželio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvai 98/34/EB, nustatančiai informacijos apie techninius standartus ir reglamentus teikimo tvarką (11), valstybės narės praneša apie tas specialias priemones Komisijai ir kitoms valstybėms narėms.
Apie specialias priemones, kurioms buvo pritarta, Komisija skelbia Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
3. Valstybės narės nesudaro jokių kliūčių, kad neatitinkantys šios direktyvos įrenginiai būtų eksponuojami ir (arba) demonstruojami prekių mugėse, parodose ar panašiuose renginiuose, jeigu matomas ženklas aiškiai parodo, kad tokie įrenginiai negali būti tiekiami rinkai ir (arba) pradėti eksploatuoti, kol jie neatitiks šios direktyvos. Demonstruoti juos galima tik tada, kai imtasi tinkamų priemonių išvengti elektromagnetinių trikdžių.
6 straipsnis
Esminiai reikalavimai
Įrenginiai turi atitikti I priede išdėstytus esminius reikalavimus.
2 SKYRIUS
EKONOMINĖS VEIKLOS VYKDYTOJŲ PAREIGOS
7 straipsnis
Gamintojų pareigos
1. Pateikdami aparatus rinkai gamintojai užtikrina, kad jie būtų suprojektuoti ir pagaminti laikantis I priede išdėstytų esminių reikalavimų.
2. Gamintojai parengia II arba III prieduose nurodytus techninius dokumentus ir atlieka 14 straipsnyje nurodytą atitinkamą atitikties vertinimo procedūrą arba paveda ją atlikti.
Jeigu atlikus tą procedūrą nustatoma, kad aparatas atitinka taikomus reikalavimus, gamintojai parengia ES atitikties deklaraciją ir pažymi aparatą CE ženklu.
3. Gamintojai saugo techninius dokumentus ir ES atitikties deklaraciją 10 metų po aparato pateikimo rinkai.
4. Gamintojai užtikrina, kad būtų nustatytos procedūros, jog būtų išlaikoma serijinės produkcijos atitiktis šiai direktyvai. Deramai atsižvelgiama į aparato projekto ar charakteristikų pakeitimus ir darniųjų standartų ar kitų techninių specifikacijų, kuriais remiantis deklaruojama aparato atitiktis, pakeitimus.
5. Gamintojai užtikrina, kad ant aparatų, kuriuos jie pateikė rinkai, būtų nurodytas tipo, partijos ar serijos numeris arba kita informacija, leidžianti nustatyti jų tapatybę, arba, jeigu dėl aparato dydžio ar pobūdžio to neįmanoma padaryti, užtikrina, kad reikiama informacija būtų pateikta ant pakuotės ar aparato lydimajame dokumente.
6. Gamintojai ant aparato arba, jeigu to neįmanoma padaryti, ant jo pakuotės arba aparato lydimajame dokumente nurodo savo pavadinimą, registruotą prekės pavadinimą arba registruotą prekės ženklą ir pašto adresą, kuriuo su jais galima susisiekti. Adrese nurodomas vienintelis kontaktinis centras susisiekti su gamintoju. Kontaktiniai duomenys pateikiami galutiniams naudotojams ir rinkos priežiūros institucijoms lengvai suprantama kalba.
7. Gamintojai užtikrina, kad prie aparato būtų pridėtos instrukcijos ir kita 18 straipsnyje nurodyta informacija, pateikiama vartotojams ir kitiems galutiniams naudotojams lengvai suprantama, atitinkamos valstybės narės nustatyta kalba. Tokios instrukcijos ir informacija, taip pat visas ženklinimas turi būti aiškūs, suprantami ir suvokiami.
8. Gamintojai, manantys arba turintys pagrindo manyti, kad jų rinkai pateiktas aparatas neatitinka šios direktyvos, nedelsdami imasi taisomųjų priemonių, būtinų kad būtų galima užtikrinti to aparato atitiktį, jį pašalinti arba atšaukti, jei tikslinga. Be to, jei aparatas kelia pavojų, gamintojai nedelsdami tai praneša valstybių narių, kuriose jie tiekė rinkai aparatus, kompetentingoms nacionalinėms institucijoms, pateikdami išsamią informaciją, visų pirma apie neatitiktį ir apie visas taisomąsias priemones, kurių buvo imtasi.
9. Jei kompetentinga nacionalinė institucija pateikia pagrįstą prašymą, gamintojai tai institucijai lengvai suprantama kalba suteikia popierine ar elektronine forma visą informaciją ir dokumentus, būtinus įrodyti, kad aparatas atitinka šią direktyvą. Tos institucijos prašymu gamintojai bendradarbiauja su ja dėl visų veiksmų, kurių imamasi siekiant pašalinti aparatų, kuriuos jie pateikė rinkai, keliamą pavojų.
8 straipsnis
Įgaliotieji atstovai
1. Gamintojas rašytiniu įgaliojimu gali paskirti įgaliotąjį atstovą.
Įgaliotasis atstovas negali būti įgaliotas vykdyti 7 straipsnio 1 dalyje nustatytas pareigas ir pareigą parengti techninius dokumentus, nurodytus 7 straipsnio 2 dalyje.
2. Įgaliotasis atstovas atlieka gamintojo įgaliojime nustatytas užduotis. Įgaliojimu įgaliotajam atstovui leidžiama atlikti bent šiuos veiksmus:
a)
saugoti ES atitikties deklaraciją ir techninius dokumentus 10 metų po aparato pateikimo rinkai, kad nacionalinės rinkos priežiūros institucijos galėtų juos patikrinti;
b)
jei kompetentinga nacionalinė institucija pateikia pagrįstą prašymą, pateikti tai institucijai visą informaciją ir dokumentus, būtinus aparato atitikčiai įrodyti;
c)
kompetentingų nacionalinių institucijų prašymu bendradarbiauti su jomis dėl visų veiksmų, kurių imamasi siekiant pašalinti aparatų, dėl kurių įgaliotasis atstovas gavo įgaliojimą, keliamą pavojų.
9 straipsnis
Importuotojų pareigos
1. Importuotojai rinkai pateikia tik reikalavimus atitinkančius aparatus.
2. Prieš pateikdami aparatą rinkai, importuotojai užtikrina, kad gamintojas atliko 14 straipsnyje nurodytą atitinkamą atitikties vertinimo procedūrą. Jie užtikrina, kad gamintojas parengė techninius dokumentus, kad aparatas pažymėtas CE ženklu, kad prie jo pridėti reikiami dokumentai ir kad gamintojas įvykdė 7 straipsnio 5 ir 6 dalyse nustatytus reikalavimus.
Kai importuotojas mano ar turi pagrindo manyti, kad aparatas neatitinka I priede išdėstytų esminių reikalavimų, jis nepateikia aparato rinkai, kol nėra užtikrinama jo atitiktis. Be to, jei aparatas kelia pavojų, importuotojas tai praneša gamintojui ir rinkos priežiūros institucijoms.
3. Importuotojai ant aparato arba, jeigu to neįmanoma padaryti, ant jo pakuotės arba aparato lydimajame dokumente nurodo savo pavadinimą, registruotą prekės pavadinimą arba registruotą prekės ženklą ir pašto adresą, kuriuo su jais galima susisiekti. Kontaktiniai duomenys pateikiami galutiniams naudotojams ir rinkos priežiūros institucijoms lengvai suprantama kalba.
4. Importuotojai užtikrina, kad prie aparato būtų pridėtos instrukcijos ir 18 straipsnyje nurodyta informacija, pateikiama vartotojams ir kitiems galutiniams naudotojams lengvai suprantama, atitinkamos valstybės narės nustatyta kalba.
5. Kai atsakomybė už aparatą tenka importuotojams, jie užtikrina, kad aparato laikymo ir transportavimo sąlygos nepakenktų jo atitikčiai I priede išdėstytiems esminiams reikalavimams.
6. Importuotojai, manantys arba turintys pagrindo manyti, kad jų rinkai pateiktas aparatas neatitinka šios direktyvos, nedelsdami imasi būtinų taisomųjų priemonių, kad užtikrintų to aparato atitiktį, jį pašalintų arba atšauktų, jei tikslinga. Be to, jei aparatas kelia pavojų, importuotojai nedelsdami tai praneša valstybių narių, kuriose jie tiekė rinkai tokius aparatus, kompetentingoms nacionalinėms institucijoms, pateikdami išsamią informaciją, visų pirma apie neatitiktį ir apie visas taisomąsias priemones, kurių buvo imtasi.
7. Importuotojai 10 metų po aparato pateikimo rinkai dienos saugo ES atitikties deklaracijos kopiją, kad rinkos priežiūros institucijos galėtų ją patikrinti, ir užtikrina, kad tų institucijų prašymu joms galėtų būti pateikti techniniai dokumentai.
8. Jei kompetentinga nacionalinė institucija pateikia pagrįstą prašymą, importuotojai tai institucijai lengvai suprantama kalba popierine ar elektronine forma suteikia visą informaciją ir dokumentus, būtinus aparato atitikčiai įrodyti. Tos institucijos prašymu importuotojai bendradarbiauja su ja dėl visų veiksmų, kurių imamasi siekiant pašalinti aparatų, kuriuos jie pateikė rinkai, keliamą pavojų.
10 straipsnis
Platintojų pareigos
1. Tiekdami rinkai aparatus, platintojai veikia deramai laikydamiesi šios direktyvos reikalavimų.
2. Prieš tiekdami aparatą rinkai, platintojai patikrina, ar aparatas pažymėtas CE ženklu, ar prie jo pridėti reikiami valstybės narės, kurioje aparatas bus tiekiamas rinkai, vartotojams ir kitiems galutiniams naudotojams lengvai suprantama kalba parengti dokumentai, instrukcijos ir 18 straipsnyje nurodyta informacija, ir ar gamintojas bei importuotojas įvykdė atitinkamai 7 straipsnio 5 ir 6 dalyse bei 9 straipsnio 3 dalyje nustatytus reikalavimus.
Kai platintojas mano ar turi pagrindo manyti, kad aparatas neatitinka I priede išdėstytų esminių reikalavimų, jis netiekia aparato rinkai, kol nėra užtikrinama jo atitiktis. Be to, jei aparatas kelia pavojų, platintojas tai praneša gamintojui ar importuotojui ir rinkos priežiūros institucijoms.
3. Kai atsakomybė už aparatą tenka platintojams, jie užtikrina, kad aparato laikymo ir transportavimo sąlygos nepakenktų jo atitikčiai I priede išdėstytiems esminiams reikalavimams.
4. Platintojai, manantys arba turintys pagrindo manyti, kad jų rinkai patiektas aparatas neatitinka šios direktyvos, pasirūpina, kad būtų imtasi būtinų taisomųjų priemonių to aparato atitikčiai užtikrinti, jį pašalinti arba atšaukti, jei tikslinga. Be to, jei aparatas kelia pavojų, platintojai nedelsdami tai praneša valstybių narių, kuriose jie tiekė rinkai tokius aparatus, kompetentingoms nacionalinėms institucijoms, pateikdami išsamią informaciją, visų pirma apie neatitiktį ir apie visas taisomąsias priemones, kurių buvo imtasi.
5. Jei kompetentinga nacionalinė institucija pateikia pagrįstą prašymą, platintojai suteikia tai institucijai popierine ar elektronine forma visą informaciją ir dokumentus, būtinus aparato atitikčiai įrodyti. Tos institucijos prašymu platintojai bendradarbiauja su ja dėl visų veiksmų, kurių imamasi siekiant pašalinti aparatų, kuriuos jie tiekė rinkai, keliamą pavojų.
11 straipsnis
Atvejai, kai importuotojams ir platintojams tenka gamintojų pareigos
Taikant šią direktyvą importuotojas arba platintojas laikomas gamintoju ir todėl įgyja 7 straipsnyje nustatytas gamintojo pareigas, jei aparatą rinkai pateikia savo vardu ar naudodamas savo prekės ženklą arba taip pakeičia rinkai jau pateiktą aparatą, kad gali pasikeisti jo atitiktis šiai direktyvai.
12 straipsnis
Ekonominės veiklos vykdytojų identifikavimas
Rinkos priežiūros institucijų prašymu ekonominės veiklos vykdytojai turi identifikuoti:
a)
kiekvieną ekonominės veiklos vykdytoją, kuris jiems pateikė aparatą;
b)
kiekvieną ekonominės veiklos vykdytoją, kuriam jie pateikė aparatą.
Ekonominės veiklos vykdytojai pirmoje pastraipoje nurodytą informaciją turi gebėti pateikti 10 metų po to, kai jiems buvo pateiktas aparatas, ir 10 metų po to, kai jie pateikė aparatą.
3 SKYRIUS
ĮRENGINIO ATITIKTIS
13 straipsnis
Įrenginio atitikties prezumpcija
Jei įrenginys atitinka darniuosius standartus arba tam tikras jų dalis, kurių nuorodos buvo paskelbtos Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje, laikoma, kad jis atitinka I priede nustatytus esminius reikalavimus, kuriuos apima tie standartai ar jų dalys.
14 straipsnis
Aparatų atitikties vertinimo procedūros
Aparatų atitiktis esminiams reikalavimams, išdėstytiems I priede, įrodoma naudojant bet kurią iš šių atitikties vertinimo procedūrų:
a)
II priede nustatytą gamybos vidaus kontrolės procedūrą;
b)
ES tipo tyrimo procedūrą, po kurios atliekamas III priede nustatytas gamybos vidaus kontrole pagrįstas atitikties tipui vertinimas.
Gamintojas gali pasirinkti pirmos pastraipos b punkte nurodytą procedūrą taikyti tik esminių reikalavimų kai kurių aspektų atžvilgiu, su sąlyga, kad esminių reikalavimų kitų aspektų atžvilgiu būtų taikoma pirmos pastraipos a punkte nurodyta procedūra.
15 straipsnis
ES atitikties deklaracija
1. ES atitikties deklaracijoje nurodoma, kad įrodyta, jog įvykdyti I priede nustatyti esminiai reikalavimai.
2. ES atitikties deklaracija turi atitikti IV priede nustatytą pavyzdinę struktūrą, joje pateikiama II ir III prieduose aprašytuose atitinkamuose moduliuose nurodyta informacija ir ji nuolat atnaujinama. Ji išverčiama į valstybės narės, kurioje aparatas pateikiamas ar tiekiamas rinkai, reikalaujamą kalbą ar kalbas.
3. Jeigu aparatui taikomi keli Sąjungos aktai, pagal kuriuos turi būti parengta ES atitikties deklaracija, parengiama visiems tokiems Sąjungos aktams bendra ES atitikties deklaracija. Toje deklaracijoje nurodomi susiję Sąjungos aktai ir jų paskelbimo nuorodos.
4. Parengęs ES atitikties deklaraciją gamintojas prisiima atsakomybę dėl aparato atitikties šioje direktyvoje nustatytiems reikalavimams.
16 straipsnis
Bendrieji žymėjimo CE ženklu principai
Žymėjimui CE ženklu taikomi bendrieji principai, nustatyti Reglamento (EB) Nr. 765/2008 30 straipsnyje.
17 straipsnis
Žymėjimo CE ženklu taisyklės ir sąlygos
1. Aparatas arba jo duomenų lentelė žymimi CE ženklu taip, kad šis ženklas būtų matomas, įskaitomas ir neištrinamas. Jeigu taip žymėti neįmanoma arba negalima dėl aparato pobūdžio, CE ženklu žymima pakuotė ir lydimieji dokumentai.
2. Aparatas CE ženklu pažymimas prieš pateikiant jį rinkai.
3. Valstybės narės tobulina esamas priemones siekdamos užtikrinti, kad būtų teisingai taikoma ženklinimą CE ženklu reglamentuojanti tvarka, ir netinkamo to ženklinimo naudojimo atveju imamasi tinkamų veiksmų.
18 straipsnis
Informacija apie aparato naudojimą
1. Prie aparato pridedama informacija apie konkrečias atsargumo priemones, kurių reikia laikytis sumontuojant, įrengiant, prižiūrint ar naudojant aparatą, siekiant užtikrinti, kad, aparatą pradėjus eksploatuoti, jis atitiktų I priedo 1 punkte nustatytus esminius reikalavimus.
2. Ant aparatų, kurių atitiktis esminiams reikalavimams, nustatytiems I priedo 1 punkte, nėra užtikrinta gyvenamose vietovėse, apie tokį jų naudojimo apribojimą turi būti aiškiai nurodyta, jei taikytina, taip pat ir ant pakuotės.
3. Prie aparato pridedamoje instrukcijoje pateikiama informacija, reikalinga tinkamai naudotis aparatu pagal jo paskirtį.
19 straipsnis
Stacionarieji įrenginiai
1. Aparatui, kuris tiekiamas rinkai ir gali būti įmontuotas į stacionarųjį įrenginį, taikomos visos atitinkamos šios direktyvos nuostatos, skirtos aparatams.
Tačiau 6-12 straipsnių ir 14-18 straipsnių reikalavimai nėra privalomi tuo atveju, kai aparatas yra skirtas įmontuoti į tam tikrą stacionarųjį įrenginį ir kitai paskirčiai rinkai netiekiamas.
Tokiais atvejais lydimuosiuose dokumentuose identifikuojami stacionarusis įrenginys bei jo elektromagnetinio suderinamumo charakteristikos ir nurodomos atsargumo priemonės, kurių reikia laikytis įmontuojant aparatą į stacionarųjį įrenginį, kad nebūtų pažeista to įrenginio atitiktis. Be to, juose pateikiama 7 straipsnio 5 ir 6 dalyse bei 9 straipsnio 3 dalyje nurodyta informacija.
I priedo 2 punkte nurodytos tinkamos inžinerijos taisyklės nustatomos dokumentuose ir tuos dokumentus saugo asmuo arba asmenys, atsakingi už jų pateikimą atitinkamoms nacionalinėms institucijoms kontrolės tikslais, tol, kol veikia stacionarusis įrenginys.
2. Jei yra stacionariojo įrenginio neatitikties požymių, visų pirma, kai yra skundų dėl įrenginio sukeliamų trikdžių, atitinkamos valstybės narės kompetentingos institucijos gali paprašyti pateikti stacionariojo įrenginio atitikties įrodymus ir, tam tikrais atvejais, inicijuoti vertinimą.
Nustačius neatitiktį, kompetentingos institucijos nustato tinkamas priemones siekdamos užtikrinti, kad stacionarusis įrenginys atitiktų I priede nustatytus esminius reikalavimus.
3. Valstybės narės nustato reikalingas nuostatas dėl asmens ar asmenų, atsakingų, kad stacionarusis įrenginys atitiktų atitinkamus esminius reikalavimus, tapatybės nustatymo.
4 SKYRIUS
PRANEŠIMAS APIE ATITIKTIES VERTINIMO ĮSTAIGAS
20 straipsnis
Pranešimas
Valstybės narės Komisijai ir kitoms valstybėms narėms praneša apie įstaigas, įgaliotas pagal šią direktyvą atlikti trečiosios šalies atitikties vertinimo užduotis.
21 straipsnis
Notifikuojančiosios institucijos
1. Valstybės narės paskiria notifikuojančiąją instituciją, kuri atsako už procedūrų, būtinų atitikties vertinimo įstaigoms įvertinti ir pranešti apie jas bei notifikuotųjų įstaigų stebėsenai, įskaitant 26 straipsnio laikymąsi, atlikti, nustatymą ir taikymą.
2. Valstybės narės gali nuspręsti, kad 1 dalyje nurodytą vertinimą ir stebėseną vykdytų nacionalinė akreditacijos įstaiga, kaip apibrėžta Reglamente (EB) Nr. 765/2008 ir jo laikantis.
3. Jeigu notifikuojančioji institucija įgalioja arba kitaip paveda atlikti 1 dalyje nurodytus vertinimą, notifikavimą ar stebėseną įstaigai, kuri nėra Vyriausybinis subjektas, ta įstaiga turi būti juridinis asmuo ir turi mutatis mutandis atitikti 22 straipsnyje nustatytus reikalavimus. Be to, ji turi būti apsidraudusi su savo vykdoma veikla susijusią atsakomybę.
4. Notifikuojančioji institucija prisiima visą atsakomybę už užduotis, kurias atlieka 3 dalyje nurodyta įstaiga.
22 straipsnis
Notifikuojančiosioms institucijoms taikomi reikalavimai
1. Notifikuojančioji institucija turi būti įsteigta taip, kad nekiltų jos ir atitikties vertinimo įstaigų interesų konflikto.
2. Notifikuojančiosios institucijos organizacinė struktūra turi būti tokia ir institucija turi veikti taip, kad jos veikla būtų objektyvi ir nešališka.
3. Notifikuojančiosios institucijos organizacinė struktūra turi būti tokia, kad kiekvieną sprendimą dėl pranešimo apie atitikties vertinimo įstaigą priimtų kiti nei vertinimą atlikę kompetentingi asmenys.
4. Notifikuojančioji institucija nesiūlo arba nevykdo jokios veiklos, kurią vykdo atitikties vertinimo įstaigos, taip pat neteikia konsultavimo paslaugų komerciniu arba konkurenciniu pagrindu.
5. Notifikuojančioji institucija saugo informacijos, kurią ji gauna, konfidencialumą.
6. Notifikuojančiojoje institucijoje turi būti pakankamai kompetentingų darbuotojų, galinčių tinkamai atlikti jos užduotis.
23 straipsnis
Notifikuojančiųjų institucijų pareiga informuoti
Valstybės narės informuoja Komisiją apie jų taikomas atitikties vertinimo įstaigų vertinimo bei pranešimo ir notifikuotųjų įstaigų stebėsenos procedūras, taip pat apie susijusius jų pakeitimus.
Komisija tą informaciją skelbia viešai.
24 straipsnis
Notifikuotosioms įstaigoms taikomi reikalavimai
1. Pranešimo tikslais, atitikties vertinimo įstaiga turi atitikti 2-11 dalyse nustatytus reikalavimus.
2. Atitikties vertinimo įstaiga yra įsteigta pagal valstybės narės nacionalinę teisę ir yra juridinis asmuo.
3. Atitikties vertinimo įstaiga yra trečiosios šalies įstaiga, nepriklausoma nuo jos vertinamos organizacijos ar aparato.
Įstaiga, priklausanti verslo asociacijai arba profesinei federacijai, atstovaujančiai įmonėms, susijusioms su jos vertinamų aparatų projektavimu, gamyba, tiekimu, surinkimu, naudojimu ar priežiūra, gali būti laikoma tokia įstaiga, jeigu įrodoma, kad ji yra nešališka ir nėra jokio interesų konflikto.
4. Atitikties vertinimo įstaiga, jos aukščiausio lygio vadovai ir už atitikties vertinimo užduočių atlikimą atsakingi darbuotojai negali būti vertinamų aparatų projektuotojai, gamintojai, tiekėjai, montuotojai, pirkėjai, savininkai, naudotojai ar prižiūrėtojai, arba tų šalių atstovai. Tai netrukdo atitikties vertinimo įstaigai naudoti įvertintus aparatus, kurie yra būtini jos veiklai, arba tokius aparatus naudoti asmeniniais tikslais.
Atitikties vertinimo įstaiga, jos aukščiausio lygio vadovai ir už atitikties vertinimo užduočių atlikimą atsakingi darbuotojai tiesiogiai nedalyvauja projektuojant, gaminant ar konstruojant, parduodant, montuojant ir naudojant tuos aparatus ar atliekant techninę jų priežiūrą, taip pat negali atstovauti toje veikloje dalyvaujančioms šalims. Jie nesiima jokios veiklos, kuri prieštarautų jų sprendimo, susijusio su atitikties vertinimo veikla, dėl kurios apie juos pranešta, nepriklausomumui ar sąžiningumui. Tai visų pirma taikoma konsultavimo paslaugoms.
Atitikties vertinimo įstaigos užtikrina, kad joms pavaldžių įstaigų ar subrangovų veikla nedarytų poveikio jų atitikties vertinimo veiklos konfidencialumui, objektyvumui ar nešališkumui.
5. Atitikties vertinimo įstaigos ir jų darbuotojai atitikties vertinimo veiklą vykdo laikydamiesi griežčiausių profesinio sąžiningumo reikalavimų, turi reikiamą konkrečios srities techninę kompetenciją ir nepasiduoda jokiam spaudimui ir paskatoms, visų pirma finansiniams, kurie galėtų paveikti jų sprendimą ar atitikties vertinimo veiklos rezultatus, ypač jei spaudimą daro ir paskatas siūlo tos veiklos rezultatais suinteresuoti asmenys ar asmenų grupės.
6. Atitikties vertinimo įstaiga turi būti pajėgi atlikti visas atitikties vertinimo užduotis, kurios jai yra pavestos pagal III priedą ir kurioms atlikti apie ją yra pranešta, neatsižvelgiant į tai, ar tas užduotis atlieka pati atitikties vertinimo įstaiga, ar jos yra atliekamos įstaigos vardu ir atsakomybe.
Visais atvejais kiekvienai atitikties vertinimo procedūrai ir kiekvienai aparatų rūšiai ar kategorijai, kurios atžvilgiu yra pranešta apie atitikties vertinimo įstaigą, atitikties vertinimo įstaiga turi turėti:
a)
reikalingų darbuotojų, turinčių techninių žinių ir pakankamos tinkamos patirties atitikties vertinimo užduotims atlikti;
b)
reikalingus procedūrų, pagal kurias atliekama atitikties vertinimo veikla, aprašymus, taip užtikrinant skaidrumą ir galimybę tas procedūras atkurti. Ji turi taikyti tinkamą politiką ir procedūras, kuriomis užtikrinamas užduočių, kurias ji atlieka kaip notifikuotoji įstaiga, ir kitų jos užduočių atskyrimas;
c)
reikalingų procedūrų, pagal kurias ji galėtų vykdyti savo veiklą tinkamai atsižvelgdama į įmonės dydį, jos veiklos sektorių ir struktūrą, atitinkamo aparato technologijos sudėtingumą ir į tai, ar gamybos procesas yra masinis, ar serijinis.
Atitikties vertinimo įstaiga turi turėti priemones, būtinas su atitikties vertinimo veikla susijusioms techninėms ir administracinėms užduotims tinkamai atlikti, ir galimybę naudotis visa reikiama įranga ar įrenginiais.
7. Už atitikties vertinimo užduočių vykdymą atsakingi darbuotojai:
a)
turi turėti tinkamą techninį ir profesinį parengimą, apimantį visą atitikties vertinimo veiklą, dėl kurios yra pranešta apie atitikties vertinimo įstaigą;
b)
turi pakankamai gerai išmanyti atliekamo vertinimo reikalavimus ir turi turėti tinkamus įgaliojimus tiems vertinimams atlikti;
c)
turi turėti reikiamų žinių ir išmanyti I priede išdėstytus esminius reikalavimus, taikomus darniuosius standartus bei atitinkamas derinamųjų Sąjungos teisės aktų ir nacionalinės teisės aktų nuostatas;
d)
turi turėti gebėjimų rengti pažymėjimus, įrašus ir ataskaitas, kuriais patvirtinamas vertinimų atlikimo faktas.
8. Užtikrinamas atitikties vertinimo įstaigų, jų aukščiausiojo lygio vadovų ir darbuotojų, atsakingų už atitikties vertinimo užduočių atlikimą, nešališkumas.
Atitikties vertinimo įstaigos aukščiausiojo lygio vadovų ir darbuotojų, atsakingų už atitikties vertinimo užduočių atlikimą, atlyginimas nepriklauso nuo atliktų vertinimų skaičiaus arba nuo jų rezultatų.
9. Atitikties vertinimo įstaigos apsidraudžia atsakomybės draudimu, išskyrus atvejus, kai atsakomybę pagal nacionalinę teisę prisiima valstybė arba kai pati valstybė narė tiesiogiai atsako už atitikties vertinimą.
10. Atitikties vertinimo įstaigos darbuotojai laikosi profesinio slaptumo reikalavimo, taikomo visai informacijai, kurią jie gauna atlikdami užduotis pagal III priedą arba bet kurią nacionalinės teisės nuostatą, kuria jis įgyvendinamas, išskyrus atvejus, susijusius su valstybės narės, kurioje vykdoma veikla, kompetentingomis institucijomis. Nuosavybės teisės yra saugomos.
11. Atitikties vertinimo įstaigos dalyvauja atitinkamoje standartizacijos veikloje ir notifikuotųjų įstaigų koordinavimo grupės, sudarytos pagal atitinkamus derinamuosius Sąjungos teisės aktus, veikloje arba užtikrina, kad jų darbuotojai, atsakingi už atitikties vertinimo užduočių atlikimą, būtų apie tą veiklą informuoti, bei tos grupės priimtus administracinius sprendimus ir parengtus dokumentus jos taiko kaip bendrąsias gaires.
25 straipsnis
Notifikuotųjų įstaigų atitikties prezumpcija
Kai atitikties vertinimo įstaiga įrodo, kad atitinka kriterijus, nustatytus atitinkamuose darniuosiuose standartuose arba jų dalyse, kurių nuorodos paskelbtos Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje, laikoma, kad ji atitinka 24 straipsnyje nustatytus reikalavimus tiek, kiek taikytini darnieji standartai apima tuos reikalavimus.
26 straipsnis
Notifikuotųjų įstaigų pavaldžiosios įstaigos ir subranga
1. Kai notifikuotoji įstaiga konkrečias užduotis, susijusias su atitikties vertinimu, paveda atlikti subrangovui arba pavaldžiajai įstaigai, ji užtikrina, kad subrangovas ar pavaldžioji įstaiga atitiktų 24 straipsnyje nustatytus reikalavimus, ir apie tai praneša notifikuojančiajai institucijai.
2. Notifikuotosios įstaigos prisiima visą atsakomybę už subrangovų ar pavaldžiųjų įstaigų atliekamas užduotis, neatsižvelgiant į tai, kur jie yra įsteigti.
3. Pavesti darbą subrangovui arba pavaldžiajai įstaigai galima tik gavus kliento sutikimą.
4. Notifikuotosios įstaigos saugo atitinkamus dokumentus, susijusius su subrangovo ar pavaldžiosios įstaigos kvalifikacijos vertinimu ir jų pagal III priedą atliktu darbu, kad notifikuojančioji institucija galėtų juos patikrinti.
27 straipsnis
Pranešimo paraiška
1. Atitikties vertinimo įstaiga pranešimo paraišką pateikia valstybės narės, kurioje yra įsisteigusi, notifikuojančiajai institucijai.
2. Prie pranešimo paraiškos pridedamas atitikties vertinimo veiklos, atitikties vertinimo modulio ar modulių ir aparato, kurį vertinti ta įstaiga teigia turinti kompetencijos, aprašymas, taip pat nacionalinės akreditacijos įstaigos išduotas akreditacijos pažymėjimas, jeigu jis yra, kuriuo patvirtinama, kad atitikties vertinimo įstaiga atitinka 24 straipsnyje nustatytus reikalavimus.
3. Jeigu atitinkama atitikties vertinimo įstaiga negali pateikti akreditacijos pažymėjimo, ji notifikuojančiajai institucijai pateikia visus patvirtinamuosius dokumentus, būtinus jos atitikčiai 24 straipsnyje nustatytiems reikalavimams patikrinti, patvirtinti ir reguliariai stebėti.
28 straipsnis
Pranešimo procedūra
1. Notifikuojančiosios institucijos gali pranešti tik apie tas atitikties vertinimo įstaigas, kurios atitinka 24 straipsnyje nustatytus reikalavimus.
2. Notifikuojančiosios institucijos pranešimus Komisijai ir kitoms valstybėms narėms siunčia naudodamosi Komisijos parengta ir prižiūrima elektroninio pranešimo priemone.
3. Paskelbimo pranešime pateikiama išsami informacija apie atitikties vertinimo veiklą, atitikties vertinimo modulį ar modulius, atitinkamą aparatą ir atitinkamą kompetencijos atestaciją.
4. Kai pranešimas nėra grindžiamas akreditacijos pažymėjimu, kaip nurodyta 27 straipsnio 2 dalyje, notifikuojančioji institucija Komisijai ir kitoms valstybėms narėms pateikia patvirtinamuosius dokumentus, kuriais patvirtina atitikties vertinimo įstaigos kompetenciją ir tai, kad yra tvarka, skirta užtikrinti, kad ta įstaiga bus reguliariai stebima ir toliau atitiks 24 straipsnyje nustatytus reikalavimus.
5. Atitinkama įstaiga gali vykdyti notifikuotosios įstaigos veiklą tik tuo atveju, jeigu per dvi savaites po pranešimo, kai yra pateikiamas akreditacijos pažymėjimas, arba per du mėnesius po pranešimo, kai akreditacijos pažymėjimas nepateikiamas, Komisija arba kitos valstybės narės nepareiškia prieštaravimų.
Tik tokia įstaiga pagal šią direktyvą laikoma notifikuotąja įstaiga.
6. Notifikuojančioji įstaiga Komisijai ir kitoms valstybėms narėms praneša apie visus vėlesnius pranešimo pakeitimus.
29 straipsnis
Notifikuotųjų įstaigų identifikaciniai numeriai ir sąrašai
1. Komisija notifikuotajai įstaigai suteikia identifikacinį numerį.
Komisija suteikia tik vieną tokį identifikacinį numerį net ir tuo atveju, kai apie įstaigą yra pranešta pagal kelis Sąjungos aktus.
2. Komisija viešai paskelbia pagal šią direktyvą notifikuotų įstaigų sąrašą ir nurodo joms suteiktus identifikacinius numerius bei veiklą, kuriai atlikti apie jas yra pranešta.
Komisija užtikrina, kad sąrašas būtų nuolat atnaujinamas.
30 straipsnis
Pranešimų pakeitimai
1. Kai notifikuojančioji institucija išsiaiškina arba jai yra pranešama, kad notifikuotoji įstaiga nebeatitinka 24 straipsnyje nustatytų reikalavimų arba kad ji nevykdo savo pareigų, notifikuojančioji institucija atitinkamai apriboja, laikinai sustabdo arba panaikina pranešimo galiojimą, atsižvelgdama į tų reikalavimų nesilaikymo arba tų pareigų nevykdymo rimtumą. Apie tai ji nedelsdama informuoja Komisiją ir kitas valstybes nares.
2. Jeigu pranešimo galiojimas apribojamas, laikinai sustabdomas ar atšaukiamas arba kai notifikuotoji įstaiga nutraukia savo veiklą, notifikuojančioji valstybė narė imasi tinkamų priemonių siekdama užtikrinti, kad tos įstaigos bylos būtų perduotos tvarkyti kitai notifikuotajai įstaigai arba saugomos, kad su jomis galėtų susipažinti prašymą pateikusios atsakingos notifikuojančiosios ir rinkos priežiūros institucijos.
31 straipsnis
Notifikuotųjų įstaigų kompetencijos ginčijimas
1. Komisija nagrinėja visus atvejus, kai jai kyla abejonių arba kai jai pranešama apie abejones dėl notifikuotosios įstaigos kompetencijos arba dėl to, ar notifikuotoji įstaiga ir toliau atitinka jai nustatytus reikalavimus ir vykdo jai pavestas pareigas.
2. Komisijos prašymu notifikuojančioji valstybė narė pateikia Komisijai visą informaciją, susijusią su pranešimo pagrindu arba atitinkamos notifikuotosios įstaigos kompetencijos patvirtinimu.
3. Komisija užtikrina, kad visa neskelbtina informacija, gauta atliekant tyrimą, būtų nagrinėjama konfidencialiai.
4. Kai Komisija nustato, kad notifikuotoji įstaiga neatitinka arba nebeatitinka jai taikomų pranešimo reikalavimų, ji priima įgyvendinimo aktą, kuriuo notifikuojančiosios valstybės narės prašoma imtis būtinų taisomųjų priemonių, įskaitant, jei būtina, pranešimo galiojimo panaikinimą.
Tas įgyvendinimo aktas priimamas laikantis 41 straipsnio 2 dalyje nurodytos patariamosios procedūros.
32 straipsnis
Notifikuotųjų įstaigų veiklos pareigos
1. Notifikuotosios įstaigos atlieka atitikties vertinimus pagal III priede numatytas atitikties vertinimo procedūras.
2. Atitikties vertinimai atliekami laikantis proporcingumo principo, stengiantis išvengti nereikalingos naštos ekonominės veiklos vykdytojams.
Atitikties vertinimo įstaigos veiklą vykdo tinkamai atsižvelgdamos į įmonės dydį, jos veiklos sektorių ir struktūrą, atitinkamo aparato technologijos sudėtingumo lygį ir į tai, ar gamybos procesas yra masinis, ar serijinis.
Taip pat jos atsižvelgia į griežtumo laipsnį ir apsaugos lygį, būtinus aparato atitikčiai šiai direktyvai užtikrinti.
3. Kai notifikuotoji įstaiga nustato, kad gamintojas neįvykdė I priede arba atitinkamuose darniuosiuose standartuose ar kitose techninėse specifikacijose nustatytų esminių reikalavimų, ji reikalauja, kad tas gamintojas imtųsi tinkamų taisomųjų priemonių, ir neišduoda sertifikato.
4. Jeigu po sertifikato išdavimo notifikuotoji įstaiga vykdydama atitikties stebėseną nustato, kad aparatas nebeatitinka reikalavimų, ji reikalauja, kad gamintojas imtųsi reikiamų taisomųjų priemonių, ir prireikus laikinai sustabdo arba panaikina sertifikato galiojimą.
5. Kai taisomųjų priemonių nesiimama arba jos nedaro reikiamo poveikio, notifikuotoji įstaiga prireikus apriboja, laikinai sustabdo arba panaikina sertifikato galiojimą.
33 straipsnis
Notifikuotųjų įstaigų sprendimų apskundimas
Valstybės narės užtikrina, kad būtų nustatyta notifikuotųjų įstaigų priimtų sprendimų apskundimo procedūra.
34 straipsnis
Notifikuotųjų įstaigų pareiga informuoti
1. Notifikuotosios įstaigos informuoja notifikuojančiąją instituciją apie:
a)
kiekvieną atsisakymą išduoti sertifikatą, sertifikato galiojimo apribojimą, laikiną sustabdymą ar panaikinimą;
b)
bet kokias aplinkybes, turinčias įtakos paskelbimo taikymo sričiai ar sąlygoms;
c)
kiekvieną prašymą suteikti informacijos, kurį jos gavo iš rinkos priežiūros institucijų dėl atitikties vertinimo veiklos;
d)
jei prašoma, atitikties vertinimo veiklą, vykdytą pranešime nurodytoje srityje, ir bet kokią kitą veiklą, pvz., tarpvalstybinę veiklą ir subrangą.
2. Notifikuotosios įstaigos kitoms pagal šią direktyvą notifikuotosioms įstaigoms, vykdančioms panašią tokių pačių aparatų atitikties vertinimo veiklą, teikia informaciją dėl klausimų, susijusių su neigiamais ir, jei prašoma, teigiamais atitikties vertinimo rezultatais.
35 straipsnis
Patirties mainai
Komisija pasirūpina, kad būtų organizuojami valstybių narių nacionalinių institucijų, atsakingų už notifikuotųjų įstaigų skelbimo politiką, patirties mainai.
36 straipsnis
Notifikuotųjų įstaigų veiklos koordinavimas
Komisija užtikrina deramą pagal šią direktyvą notifikuotųjų įstaigų veiklos koordinavimą ir bendradarbiavimą bei tai, kad šis koordinavimas bei bendradarbiavimas tinkamai vyktų sektoriaus notifikuotųjų įstaigų grupės forma.
Valstybės narės užtikrina, kad įstaigos, kurias jos paskelbė, tiesiogiai ar per paskirtuosius atstovus dalyvautų to forumo veikloje.
5 SKYRIUS
SĄJUNGOS RINKOS PRIEŽIŪRA IR Į SĄJUNGOS RINKĄ PATENKANČIŲ APARATŲ KONTROLĖ BEI SĄJUNGOS APSAUGOS PROCEDŪRA
37 straipsnis
Sąjungos rinkos priežiūra ir į Sąjungos rinką patenkančių aparatų kontrolė
Aparatams taikoma Reglamento (EB) Nr. 765/2008 15 straipsnio 3 dalis ir 16-29 straipsniai.
38 straipsnis
Nacionaliniu lygmeniu pavojų keliančių aparatų atveju taikoma procedūra
1. Kai vienos valstybės narės rinkos priežiūros institucijos turi pakankamą priežastį manyti, kad aparatas, kuriam taikoma ši direktyva, kelia pavojų su visuomenės interesų apsauga susijusių aspektų, patenkančių į šios direktyvos taikymo sritį, požiūriu, jos atlieka su atitinkamu aparatu susijusį vertinimą, apimantį visus atitinkamus šioje direktyvoje nustatytus reikalavimus. Atitinkami ekonominės veiklos vykdytojai prireikus tuo tikslu bendradarbiauja su rinkos priežiūros institucijomis.
Jeigu atlikdamos pirmoje pastraipoje nurodytą vertinimą rinkos priežiūros institucijos nustato, kad aparatas neatitinka šioje direktyvoje nustatytų reikalavimų, jos nedelsdamos pareikalauja, kad susijęs ekonominės veiklos vykdytojas imtųsi visų būtinų taisomųjų veiksmų, kad užtikrintų aparato atitiktį tiems reikalavimams, pašalintų aparatą iš rinkos arba jį atšauktų per pagrįstą laikotarpį, kurį jos nustato atsižvelgdamos į pavojaus pobūdį.
Rinkos priežiūros institucijos apie tai informuoja atitinkamą notifikuotąją įstaigą.
Šios dalies antroje pastraipoje nurodytoms priemonėms taikomas Reglamento (EB) Nr. 765/2008 21 straipsnis.
2. Kai rinkos priežiūros institucijos mano, kad neatitiktis neapsiriboja jų nacionaline teritorija, apie vertinimo rezultatus ir veiksmus, kurių jų reikalavimu turi imtis ekonominės veiklos vykdytojas, jos informuoja Komisiją ir kitas valstybes nares.
3. Ekonominės veiklos vykdytojas užtikrina, kad visų reikiamų taisomųjų veiksmų būtų imtasi visų susijusių aparatų, kuriuos jis tiekė rinkai visoje Sąjungoje, atžvilgiu.
4. Kai per 1 dalies antroje pastraipoje nurodytą laikotarpį atitinkamas ekonominės veiklos vykdytojas nesiima reikiamų taisomųjų veiksmų, rinkos priežiūros institucijos imasi visų tinkamų laikinųjų priemonių, kad būtų uždraustas arba apribotas aparato tiekimas jų nacionalinei rinkai, kad aparatas būtų pašalintas iš rinkos arba atšauktas.
Rinkos priežiūros institucijos apie tas priemones nedelsdamos informuoja Komisiją ir kitas valstybes nares.
5. Pateikiant 4 dalies antroje pastraipoje nurodytą informaciją pateikiami visi turimi duomenys, visų pirma nurodomi reikalavimų neatitinkančiam aparatui identifikuoti būtini duomenys, aparato kilmė, tariamos neatitikties pobūdis ir susijusi rizika, taikomų nacionalinių priemonių pobūdis ir trukmė, taip pat atitinkamo ekonominės veiklos vykdytojo pateikti argumentai. Visų pirma rinkos priežiūros institucijos nurodo, ar neatitiktis priskirtina vienai iš šių priežasčių:
a)
aparatas neatitinka reikalavimų, susijusių su visuomenės interesų apsaugos aspektais, patenkančiais į šios direktyvos taikymo sritį, arba
b)
13 straipsnyje nurodyti darnieji standartai, kuriais remiantis daryta atitikties prielaida, turi trūkumų.
6. Kitos nei pagal šį straipsnį procedūrą inicijavusios valstybės narės nedelsdamos praneša Komisijai ir kitoms valstybėms narėms apie visas priimtas priemones ir pateikia visą turimą papildomą informaciją, susijusią su atitinkamo aparato neatitiktimi, ir, jei nesutinka su priimta nacionaline priemone, pateikia prieštaravimus.
7. Jeigu per tris mėnesius po 4 dalies antroje pastraipoje nurodytos informacijos gavimo dienos nei valstybės narės, nei Komisija nepateikia prieštaravimų dėl valstybės narės taikomos laikinosios priemonės, ta priemonė laikoma pagrįsta.
8. Valstybės narės užtikrina, kad atitinkamo aparato atžvilgiu būtų imtasi reikiamų ribojamųjų priemonių, kaip antai aparatas būtų nedelsiant pašalintas iš rinkos.
39 straipsnis
Sąjungos apsaugos procedūra
1. Jeigu užbaigus 38 straipsnio 3 ir 4 dalyse nustatytą procedūrą dėl priemonės, kurios ėmėsi kuri nors valstybė narė, yra pareiškiami prieštaravimai arba jeigu Komisija mano, kad nacionalinė priemonė prieštarauja Sąjungos teisės aktams, Komisija nedelsdama pradeda konsultacijas su valstybėmis narėmis ir atitinkamu ekonominės veiklos vykdytoju ar vykdytojais ir įvertina nacionalinę priemonę. Remdamasi to vertinimo rezultatais Komisija priima įgyvendinimo aktą, kuriuo nusprendžia, ar nacionalinė priemonė yra pagrįsta.
Komisija sprendimą adresuoja visoms valstybėms narėms ir nedelsdama jį perduoda valstybėms narėms ir atitinkamam ekonominės veiklos vykdytojui ar vykdytojams.
2. Jeigu nacionalinė priemonė laikoma pagrįsta, visos valstybės narės imasi priemonių, būtinų užtikrinti, kad reikalavimų neatitinkantis aparatas būtų pašalintas iš jų rinkos, ir apie tai informuoja Komisiją. Jei nacionalinė priemonė laikoma nepagrįsta, atitinkama valstybė narė tą priemonę atšaukia.
3. Kai nacionalinė priemonė laikoma pagrįsta, o aparato neatitiktis siejama su darniųjų standartų trūkumais, nurodytais šios direktyvos 38 straipsnio 5 dalies b punkte, Komisija taiko Reglamento (ES) Nr. 1025/2012 11 straipsnyje numatytą procedūrą.
40 straipsnis
Formali neatitiktis
1. Nedarant poveikio 38 straipsniui, kai valstybė narė nustato vieną iš toliau nurodytų faktų, ji reikalauja, kad atitinkamas ekonominės veiklos vykdytojas pašalintų susijusią neatitiktį:
a)
gaminys CE ženklu pažymėtas pažeidžiant Reglamento (EB) Nr. 765/2008 30 straipsnį arba šios direktyvos 17 straipsnį;
b)
gaminys nepažymėtas CE ženklu;
c)
neparengta ES atitikties deklaracija;
d)
ES atitikties deklaracija parengta neteisingai;
e)
techninių dokumentų nėra arba yra ne visi techniniai dokumentai;
f)
7 straipsnio 6 dalyje arba 9 straipsnio 3 dalyje nurodyta informacija nepateikta, yra neteisinga ar neišsami;
g)
neįvykdytas bet kuris kitas 7 ar 9 straipsnyje numatytas administracinis reikalavimas.
2. Jeigu 1 dalyje nurodyta neatitiktis nepašalinama, atitinkama valstybė narė imasi visų tinkamų priemonių, kad būtų apribotas ar uždraustas aparato tiekimas rinkai arba užtikrinta, kad aparatas būtų atšauktas ar pašalintas iš rinkos.
6 SKYRIUS
KOMITETO, PEREINAMOJO LAIKOTARPIO IR BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
41 straipsnis
Komiteto procedūra
1. Komisijai padeda Elektromagnetinio suderinamumo komitetas. Tas komitetas - tai komitetas, kaip nustatyta Reglamente (ES) Nr. 182/2011.
2. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 4 straipsnis.
3. Komisija konsultuojasi su komitetu visais klausimais, dėl kurių pagal Reglamentą (ES) Nr. 1025/2012 ar bet kurį kitą Sąjungos teisės aktą privaloma konsultuotis su sektorių ekspertais.
Be to, komitetas nagrinėja bet kurį kitą klausimą dėl šios direktyvos taikymo, kurį remiantis jo darbo tvarkos taisyklėmis gali iškelti jo pirmininkas arba valstybės narės atstovas.
42 straipsnis
Sankcijos
Valstybės narės nustato sankcijų, taikomų ekonominės veiklos vykdytojams pažeidus pagal šią direktyvą priimtas nacionalinės teisės nuostatas, taisykles ir imasi visų būtinų priemonių užtikrinti, kad šios sankcijos būtų vykdomos. Tokiose taisyklėse gali būti numatytos baudžiamosios sankcijos už rimtus pažeidimus.
Numatytos sankcijos turi būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios.
43 straipsnis
Pereinamojo laikotarpio nuostatos
Valstybės narės netrukdo tiekti rinkai ir (arba) pradėti eksploatuoti įrenginį, kuriam taikoma Direktyva 2004/108/EB, kuris atitinka tą direktyvą ir kuris buvo pateiktas rinkai anksčiau nei 2016 m. balandžio 20 d.
44 straipsnis
Perkėlimas į nacionalinę teisę
1. Valstybės narės ne vėliau kaip 2016 m. balandžio 19 d. priima ir paskelbia įstatymus ir kitus teisės aktus, būtinus, kad būtų laikomasi 2 straipsnio 2 dalies, 3 straipsnio 1 dalies 9-25 punktų, 4 straipsnio, 5 straipsnio 1 dalies, 7-12 straipsnių, 15, 16 ir 17 straipsnių, 19 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos, 20-43 straipsnių ir II, III bei IV priedų. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų teisės aktų nuostatų tekstą.
Tas nuostatas jos taiko nuo 2016 m. balandžio 20 d.
Valstybės narės, priimdamos šias nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Jos taip pat turi įtraukti teiginį, kad galiojančiuose įstatymuose ir kituose teisės aktuose pateiktos nuorodos į direktyvą, kurią panaikina ši direktyva, laikomos nuorodomis į šią direktyvą. Nuorodos darymo tvarką ir minėto teiginio redakciją nustato valstybės narės.
2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.
45 straipsnis
Panaikinimas
Direktyva 2004/108/EB panaikinama nuo 2016 m. balandžio 20 d., nedarant poveikio valstybių narių pareigoms, susijusioms su direktyvos, nurodytos V priede, perkėlimo į nacionalinę teisę terminais ir taikymo pradžios datomis.
Nuorodos į panaikintą direktyvą laikomos nuorodomis į šią direktyvą ir skaitomos pagal VI priede pateiktą atitikties lentelę.
46 straipsnis
Įsigaliojimas ir taikymas
Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
1 straipsnis, 2 straipsnis, 3 straipsnio 1 dalies 1-8 punktai, 3 straipsnio 2 dalis, 5 straipsnio 2 ir 3 dalys, 6 straipsnis, 13 straipsnis, 19 straipsnio 3 dalis ir I priedas taikomi nuo 2016 m. balandžio 20 d.
47 straipsnis
Adresatai
Ši direktyva skirta valstybėms narėms.
Priimta Strasbūre 2014 m. vasario 26 d.