РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 229/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 13 март 2013 г.
за определяне на специфични мерки в областта на селското стопанство по отношение на малките острови в Егейско море и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1405/2006 на Съвета
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 42, първа алинея и член 43, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателен акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Специфични мерки в областта на селското стопанство за преодоляване на трудностите, причинени от особеното географско положение на малките острови в Егейско море, са установени с Регламент (ЕО) № 1405/2006 на Съвета (3). Тези мерки се прилагат на практика чрез програма за подкрепа, която представлява основен инструмент за снабдяването на тези острови със селскостопански продукти и за подпомагането на местното селскостопанско производство. С оглед на необходимостта от актуализиране на настоящите мерки, включително вследствие на влизането в сила на Договора от Лисабон, е необходимо Регламент (ЕО) № 1405/2006 да бъде отменен и заменен с нов регламент.
(2)
Следва да се посочат основните цели, за постигането на които допринася режимът за насърчаване на малките острови в Егейско море.
(3)
Необходимо е също така да се уточни съдържанието на програмата за подкрепа на малките острови в Егейско море („програма за подкрепа“), която в съответствие с принципа на субсидиарност Гърция следва да установи на най-подходящо географско равнище и да представи на Комисията за одобрение.
(4)
За да се постигнат по-ефективно целите на режима за насърчаване на малките острови в Егейско море, програмата следва да включва мерки за осигуряване на снабдяването със селскостопански продукти, както и за запазването и развитието на местното селскостопанско производство. Необходимо е хармонизиране на ниво програмиране и системен подход на партньорство между Комисията и Гърция. Комисията следва да приеме процедури и показатели, които да гарантират безпроблемното прилагане и адекватно наблюдение на програмата.
(5)
В съответствие с принципа на субсидиарност и от съображения за гъвкавост, които са в основата на програмния подход, приет за режима по отношение на малките острови в Егейско море, определените от Гърция органи могат да предлагат изменения в програмата, за да я адаптират към действителната ситуация на тези острови. За тази цел следва да бъде насърчавано по-значителното участие от страна на компетентните местни и регионални органи и други заинтересовани страни. Аналогично, процедурата за изменение на програмата следва да е съобразена със степента на значимост на всеки вид изменение.
(6)
Особеното географско положение на някои от малките острови в Егейско море налага допълнителни разходи за транспорт при снабдяването с продукти от основно значение за консумация от човека, за преработка или като производствени суровини за селското стопанство. Освен това други обективни фактори, произтичащи от островния характер и отдалечеността от пазарите, налагат на икономическите оператори и производителите от тези острови в Егейско море допълнителни ограничения, които сериозно възпрепятстват тяхната дейност. В някои случаи операторите и производителите страдат двойно поради островния характер, тъй като доставките се извършват през други острови. Тези затруднения могат да бъдат облекчени чрез намаляване на цените на посочените продукти от основно значение. Следователно за да се гарантира снабдяването на малките острови в Егейско море и да се компенсират допълнителните разходи, възникващи поради островния характер, малката площ и отдалечеността от пазарите на тези острови, е уместно да бъде въведен специфичен режим на снабдяване.
(7)
Проблемите на малките острови в Егейско море се засилват още повече от малката им площ. За да се гарантира ефикасността на предвижданите мерки, тези мерки следва да се прилагат за всички острови в Егейско море, с изключение на Крит и Евбея.
(8)
За да се постигне целта за понижаване на цените на малките острови в Егейско море, като се намаляват допълнителните разходи, породени от островния характер, малката площ и отдалечеността от пазарите, и същевременно се поддържа конкурентоспособността на продуктите от Съюза, е необходимо да се отпускат помощи за доставката на продукти от Съюза на малките острови в Егейско море. В тези помощи следва да се отчитат допълнителните разходи за транспорт до малките острови в Егейско море и, в случая на производствените суровини за селското стопанство или продуктите, предназначени за преработка, допълнителните разходи, породени от островния характер, малката площ и отдалечеността от пазарите.
(9)
За да се предотвратят спекулациите, които биха навредили на крайните потребители на малките острови в Егейско море, е важно да се уточни, че единствено продуктите с добро, сигурно и отговарящо на пазарните изисквания качество могат да се възползват от предимствата на специфичния режим на снабдяване.
(10)
Предвид факта, че обхванатите от специфичния режим на снабдяване количества са ограничени до нуждите от снабдяване на малките острови в Егейско море, този режим не нарушава доброто функциониране на вътрешния пазар. Освен това икономическите предимства на специфичния режим на снабдяване не трябва да водят до отклонения в търговските потоци за съответните продукти. Следователно експедирането или износът на тези продукти от малките острови в Егейско море следва да бъдат забранени. Въпреки това експедирането или износът на тези продукти следва да се разрешат, ако финансовите облаги, произтичащи от специфичния режим на снабдяване, бъдат възстановени.
(11)
Що се отнася до преработените продукти, необходимо е да се разреши обменът между малките острови в Егейско море, а транспортните разходи по отношение на тези продукти следва да бъдат намалени, за да бъде възможна търговията между тези острови. Необходимо е също така да се вземат под внимание търговските потоци в рамките на регионалната търговия и традиционният износ и експедиция към останалата част от територията на Съюза или към трети държави и следва да се разреши износът на преработени продукти, който съответства на традиционните за всички тези региони търговски потоци.
(12)
За да бъдат постигнати целите на специфичния режим на снабдяване, икономическите предимства от посочения режим следва да намерят отражение върху производствените разходи и да понижат цените чак до етапа на крайния потребител. Поради това той следва да бъде предоставян единствено при условие, че има действително отражение и се въведе необходимият контрол за това.
(13)
Необходимо е да се предвидят правила за функционирането на режима, и по-специално за създаването на регистър на операторите и на система за сертификати подобно на сертификатите, посочени в член 161 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета от 22 октомври 2007 г. за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти (Общ регламент за ООП) (4).
(14)
Политиката на Съюза за подпомагане на местното производство на малките острови в Егейско море, уредена с Регламент (ЕО) № 1405/2006, обхващаше множество продукти и мерки в подкрепа на тяхното производство, предлагане на пазара или преработка. Тези мерки доказаха ефикасността си и осигуриха поддържането и развитието на земеделските дейности. Съюзът следва да продължи да подкрепя това производство, което е ключов фактор за екологичното, социалното и икономическото равновесие на малките острови в Егейско море. Опитът показва, че подобно на политиката за развитие на селските райони, засиленото сътрудничество с местните органи може да позволи прилагането на по-целенасочен подход към специфичните проблеми на съответните острови. Следователно е необходимо да се продължи подкрепата за местното производство чрез програмата за подкрепа, създадена за първи път с Регламент (ЕО) № 1405/2006. В това отношение следва да се постави акцент върху съхраняването на традиционното селскостопанско наследство и традиционните характеристики на производствените методи и на местните и биологичните продукти.
(15)
Уместно е да се определят минималните елементи, които следва да се съдържат в програмата за подкрепа, за да се определят мерките в полза на местното селскостопанско производство, включително описание на местоположението, на предлаганата стратегия, на целите и мерките. Също така е необходимо да се изяснят принципите за съгласуваност на тези мерки с останалите политики на Съюза, за да се избегне несъвместимост и дублиране на помощи.
(16)
С оглед прилагането на настоящия регламент, програмата за подкрепа следва също да може да съдържа мерки за финансиране на проучвания, демонстрационни проекти, обучения и техническа помощ.
(17)
Необходимо е селскостопанските производители от малките острови в Егейско море да бъдат насърчавани да доставят качествени продукти, а предлагането на пазара на тези продукти да бъде подпомагано.
(18)
Може да се предостави дерогация от последователната политика на Комисията, която забранява отпускането на оперативна държавна помощ в сектора на производството, преработката, предлагането на пазара и транспорта на селскостопанските продукти, включени в приложение I към Договора за функциониране на Европейския съюз („Договорът“), за да бъдат компенсирани специфичните трудности за селскостопанското производство на малките острови в Егейско море, свързани с техния островен характер, малка площ, планински терен и климат, тяхната икономическа зависимост от малко на брой продукти и отдалечеността им от пазарите.
(19)
Прилагането на настоящия регламент не следва да застрашава равнището на специфичната подкрепа, от която са се ползвали досега малките острови в Егейско море. Поради това за прилагането на съответните мерки Гърция трябва да продължи да разполага със суми, които съответстват на размера на помощта, предоставена от Съюза по силата на Регламент (ЕО) № 1405/2006.
(20)
От 2007 г. насам потребностите на малките острови в Егейско море от продукти от основно значение са се увеличили поради нарастването на броя на отглежданите селскостопански животни и демографския растеж. Ето защо е необходимо да се увеличи бюджетният дял, който Гърция следва да може да използва за специфичния режим на снабдяване за малките острови в Егейско море.
(21)
Необходимо е, за да се даде възможност на Гърция да направи оценка на всички елементи, свързани с изпълнението на програмата за подкрепа за предходната година, и за да може да бъде представен на Комисията пълен годишен доклад за оценка, да се промени датата на предаване на този доклад от 30 юни на 30 септември на годината, която следва разглежданата година.
(22)
От Комисията следва да бъде изискано да представи пред Европейския парламент и Съвета най-късно до 31 декември 2016 г. и след това на всеки пет години общ доклад относно въздействието на мерките, предприети за прилагането на настоящия регламент, по целесъобразност придружен от подходящи препоръки.
(23)
С цел гарантиране на правилно функциониране на режима, въведен с настоящия регламент, на Комисията следва да бъде предоставено правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 290 от Договора във връзка с допълване или изменение на определени несъществени елементи от настоящия регламент. От особена важност е по време на подготвителната работа Комисията да провежда подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременно и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(24)
За да се осигурят еднакви условия за изпълнение на програмата на малките острови в Егейско море спрямо други подобни режими и за да се избегне нарушаването на конкуренцията или неравнопоставеността между операторите, на Комисията следва да се предоставят изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да се упражняват в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (5).
(25)
За да се създадат условия за незабавното прилагане на предвидените мерки, настоящият регламент следва да влезе в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ И ЦЕЛИ
Член 1
Предмет
1. С настоящия регламент се уреждат специфичните мерки в областта на селското стопанство за преодоляване на трудностите, породени от островния характер, малката площ и отдалечеността от пазарите на малките острови в Егейско море („малките острови“).
2. За целите на настоящия регламент „малки острови“ са всички острови в Егейско море, с изключение на остров Крит и остров Евбея.
Член 2
Цели
1. Специфичните мерки, предвидени в член 1, допринасят за постигането на следните цели:
а)
осигуряване на снабдяването на малките острови с продукти от основно значение за консумация от човека, за преработка и като производствени суровини за селското стопанство, като се намалят допълнителните разходи, дължащи се на техния островен характер, малката площ и отдалеченост от пазарите;
б)
запазване и развиване на селскостопанската дейност на малките острови, включително производството, преработката, предлагането на пазара и транспорта на местни сурови и обработени продукти.
2. Целите, изложени в параграф 1, се осъществяват посредством мерките, посочени в глави III, IV и V.
ГЛАВА II
ПРОГРАМА ЗА ПОДКРЕПА
Член 3
Изготвяне на програмата за подкрепа
1. Предвидените в член 1 мерки се определят посредством програма за подкрепа, която съдържа:
а)
специфичен режим на снабдяване, предвиден в глава III; и
б)
специфични мерки за подпомагане на местното селскостопанско производство, предвидени в глава IV.
2. Програмата за подкрепа се изготвя на географското ниво, което Гърция преценява за най-подходящо. Тя се изготвя от компетентните местни и регионални органи, определени от Гърция, която след съгласуване с компетентните органи и организации на подходящото териториално равнище я представя на Комисията за одобрение в съответствие с член 6.
Член 4
Съвместимост и съгласуваност
1. Предприетите по линия на програмата за подкрепа мерки са съобразени с правото на Съюза. Посочените мерки са съгласувани с останалите политики на Съюза и с мерките, предприети по линия на тези политики.
2. Осигурява се съгласуваността на мерките, предприети по линия на програмата за подкрепа, с мерките, предприети по линия на други инструменти на общата селскостопанска политика, и по-конкретно с тези за общата организация на пазарите, развитието на селските райони, качеството на продуктите, хуманното отношение към животните и защитата на околната среда.
По-специално по силата на настоящия регламент не се финансират мерки, които представляват:
а)
допълнителна подкрепа към схемите за премии или помощи по линия на общата организация на пазара, освен в изключителни случаи и по обективни причини;
б)
подкрепа за изследователски проекти, мерки за подкрепа за изследователски проекти или мерки, отговарящи на условията за финансиране от Съюза съгласно Решение 2009/470/ЕО на Съвета от 25 май 2009 г. относно разходите във ветеринарната област (6);
в)
подкрепа за мерките, попадащи в обхвата на Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета от 20 септември 2005 г. относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (7).
Член 5
Съдържание на програмата за подкрепа
Програмата за подкрепа съдържа:
а)
план-график за изпълнение на мерките и обща годишна индикативна финансова таблица за необходимите ресурси;
б)
доказателство за съвместимостта и съгласуваността на различните мерки по програмата, както и с критериите и количествените индикатори, които ще се използват за наблюдение и оценка;
в)
предприетите стъпки за гарантиране на ефективно и правилно изпълнение на програмата, включително на мерките за осигуряване на публичност, наблюдение и оценка, и конкретен набор от количествени показатели, които ще се използват за тази оценка;
г)
посочване на компетентните органи и на отговорните за изпълнението на програмата институции, както и на определените на съответното равнище органи или асоциирани институции и социално-икономически партньори, и резултатите от проведените консултации.
Член 6
Одобрение и изменение на програмата
1. Програмата за подкрепа е създадена по силата на Регламент (ЕО) № 1405/2006 и е финансирана в рамките на заделените финансови средства, предвидени в член 18, параграфи 2 и 3.
Програмата съдържа прогнозен баланс за снабдяване, в който се посочват продуктите, техните количества и сумите на помощта за снабдяване от Съюза, както и проект на програма за подпомагане на местното производство.
2. В зависимост от годишната оценка за изпълнението на мерките, включени в програмата за подкрепа, Гърция може да представя на Комисията надлежно мотивирани предложения за изменение на посочените мерки в рамките на заделените финансови средства, посочени в член 18, параграфи 2 и 3, за да ги адаптира по-добре към изискванията на малките острови и на предложената стратегия. Комисията приема актове за изпълнение, с които установява процедурите за извършване на оценка на съответствието на предложените изменения с правото на Съюза и за вземане на решение дали да ги одобри. Посочените актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 22, параграф 2.
3. Процедурите, установени в актовете за изпълнение, посочени в параграф 2, могат да вземат предвид следните елементи: важността на измененията, предложени от Гърция във връзка с въвеждането на нови мерки, съществения характер на промените в бюджета, заделен за мерките, промените в количествата и в нивото на помощта за продуктите в прогнозните баланси за снабдяване, както и всякакви изменения в кодовете и описанията, определени в Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 г. относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (8).
4. Актовете за изпълнение, посочени в параграф 2, определят също така за всяка процедура честотата, с която се правят исканията за изменение, както и сроковете, в които одобрените изменения следва да бъдат изпълнени.
Член 7
Контрол и наблюдение
Гърция осъществява контрол посредством административни проверки и проверки на място. Комисията приема актове за изпълнение за минималните параметри на проверките, които Гърция трябва да прилага.
Комисията приема и актове за изпълнение относно процедурите и физическите и финансови показатели за осигуряването на ефективно наблюдение на изпълнението на програмата.
Посочените актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 22, параграф 2.
ГЛАВА III
СПЕЦИФИЧЕН РЕЖИМ НА СНАБДЯВАНЕ
Член 8
Прогнозен баланс за снабдяване
1. Създава се специфичен режим на снабдяване за селскостопанските продукти от Съюза, изброени в приложение I към Договора (наричани по-долу „селскостопанските продукти“), които на малките острови са от основно значение за консумацията от човека, производството на други продукти или като производствени суровини за селското стопанство.
2. Гърция изготвя прогнозен баланс за снабдяване на географското равнище, което тя смята за най-целесъобразно, за да определи количествено годишните потребности за снабдяване на малките острови със селскостопански продукти.
Оценката на потребностите на предприятията за пакетиране или преработване на продукти, предназначени за местния пазар, традиционно изпращани към останалата част на Съюза или изнасяни към трети държави в рамките на регионалната търговия по смисъла на член 13, параграфи 2 и 3, може да бъде предмет на отделен прогнозен баланс.
Член 9
Функциониране на специфичния режим на снабдяване
1. Отпуска се помощ за снабдяването на малките острови със селскостопански продукти.
Размерът на помощта се определя за всеки съответен продукт, като се вземат под внимание допълнителните разходи за предлагането на пазара на продуктите на малките острови, изчислени от пристанищата на континентална Гърция, от които тръгват обичайните доставки, и от пристанищата на транзитните острови или островите на товарене на продуктите към островите на крайно местоназначение. В случая на производствени суровини за селското стопанство или продукти, предназначени за преработка, при определяне на размера на помощта трябва да се отчитат и допълнителните разходи, породени от островния характер, малката площ и отдалечеността от пазарите.
2. Специфичният режим на снабдяване се прилага единствено за продуктите с добро, сигурно и отговарящо на пазарните изисквания качество.
Член 10
Изпълнение
При изпълнението на специфичния режим на снабдяване трябва да се взема предвид по-специално следното:
a)
специфичните потребности на малките острови в Егейско море и точните изисквания към качеството;
б)
традиционните търговски потоци между пристанищата на континентална Гърция и островите в Егейско море;
в)
икономическият аспект на предвижданите помощи;
г)
където е приложимо, необходимостта да не се възпрепятстват възможностите за развитие на местното производство.
Член 11
Сертификати
1. Помощта, предвидена в член 9, параграф 1, се предоставя при представяне на сертификат.
Сертификати се издават единствено на операторите, вписани във воден от компетентните органи регистър.
Посочените сертификати не могат да се преотстъпват.
2. Не се изисква гаранция, когато се подава молба за сертификати. Въпреки това до степен, необходима да се гарантира правилното прилагане на настоящия регламент, компетентният орган може да изисква да се внесе гаранция, равна на стойността на предоставеното предимство, както е посочено в член 12. В такива случаи се прилага член 34, параграфи 1, 4, 5, 6, 7 и 8 от Регламент (ЕО) № 376/2008 на Комисията от 23 април 2008 г. за определяне на общи подробни правила за прилагане на режима на лицензии за внос и износ и сертификати за предварително фиксиране за селскостопанските продукти (9).
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 21 за определяне на условията за регистрация на операторите в регистъра и за предоставяне на операторите възможността да упражняват изцяло правото си да участват в специфичния режим на снабдяване.
3. Комисията приема актове за изпълнение за мерките, необходими, за да се гарантира еднаквото прилагане от страна на Гърция на настоящия член, по-специално относно прилагането на режима за сертификати и поетите от операторите задължения по време на вписването. Посочените актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 22, параграф 2.
Член 12
Отражение на икономическите предимства
1. Ползването на специфичния режим на снабдяване, изразяващ се в отпускането на помощ, е подчинено на условието за действително отражение на икономическите предимства за крайния потребител, който според случая може да е потребителят на продукти, предназначени за директна консумация, крайният преработвател или пакетиращото предприятие, когато става дума за продукти, предназначени за преработка или опаковане, или земеделският производител, когато става дума за фуражи или суровини за селското стопанство.
Предимствата, посочени в първата алинея, са равни на стойността на помощта.
2. За да се гарантира еднаквото прилагане на параграф 1, Комисията приема актове за изпълнение за прилагането на правилата, определени в параграф 1, и по-специално условията за контрол от страна на държавата членка върху действителното отражение на икономическите предимства за крайния потребител. Посочените актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 22, параграф 2.
Член 13
Износ за трети държави и експедиране за останалата част от територията на Съюза
1. Комисията приема актове за изпълнение за установяване на изискванията, в съответствие с които продуктите, които се ползват от специфичния режим на снабдяване, могат да се изнасят за трети държави или да се експедират за останалата част от Съюза. Посочените актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 22, параграф 2.
Посочените изисквания предвиждат по-специално възстановяването на помощта, получена по силата на специфичния режим на снабдяване.
При износа за трети държави на продукти, ползващи се от специфичния режим на снабдяване, не е необходимо представянето на сертификат.
2. Параграф 1, първа алинея не се прилага за продуктите, при преработването на които на малките острови са използвани селскостопански продукти, ползващи се от специфичния режим на снабдяване, и които:
а)
се изнасят за трети държави или се експедират за останалата част от територията на Съюза в рамките на традиционните експедирани количества и на традиционните износни количества;
б)
се изнасят за трети държави в рамките на регионалната търговия в съответствие с местоназначенията и подробните разпоредби, които Комисията определя;
в)
се експедират между малките острови.
При износа за трети държави на продуктите, посочени в първа алинея, букви а) и б), не е необходимо представянето на сертификат.
Не се предоставя възстановяване за продуктите, посочени в първа алинея, букви а) и б).
Комисията приема актове за изпълнение, определящи максимално разрешените количества продукти, посочени в буква а), и подробните разпоредби, посочени в буква б). Посочените актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 22, параграф 2.
3. Преработвателните дейности, които могат да доведат до традиционен износ или до традиционна експедиция, отговарят, mutatis mutandis, на изискванията за преработвателните дейности, приложими под митнически контрол, предвидени в съответното законодателство на Съюза, с изключение на всички обичайни форми на транспортиране.
Член 14
Контрол и санкции
1. Продуктите, които се ползват от специфичния режим на снабдяване, са обект на административни проверки при пристигането си на малките острови, както и при износа или експедирането си от тези острови.
Комисията приема актове за изпълнение за минималните параметри на проверките, които Гърция трябва да прилага. Посочените актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 22, параграф 2.
2. Освен в случаите на форсмажорни обстоятелства или на изключителни климатични условия, ако даден оператор, посочен в член 11, не спазва поетите по настоящия член ангажименти, компетентният орган, без да засяга санкциите, приложими съгласно националното законодателство:
а)
отнема предимството, предоставено на оператора;
б)
спира временно действието или отменя регистрацията на оператора в зависимост от сериозността на нарушението.
3. Освен в случаите на форсмажорни обстоятелства или на изключителни климатични условия, когато оператори, посочени в член 11, не извършат планираното регистриране, правото им да подадат молба за сертификати се прекратява от компетентния орган за период от 60 дни след изтичането на този сертификат. След периода на прекратяване издаването на последващи сертификати подлежи на представяне на гаранция, равна на стойността на предимството, което да бъде предоставено за период, който следва да бъде определен от компетентния орган.
Компетентният орган приема необходимите мерки да използва отново всички количества от продукти, станали налични в резултат от неизпълнението, частичното изпълнение или отмяната на издадените сертификати или отнемане на предоставеното предимство.
ГЛАВА IV
МЕРКИ В ПОДКРЕПА НА МЕСТНИТЕ СЕЛСКОСТОПАНСКИ ПРОДУКТИ
Член 15
Мерки
1. Програмата за подкрепа включва мерките, необходими за осигуряване на продължаването и развитието на местното земеделско производство на малките острови в обхвата на част трета, дял III от Договора.
2. Частта от програмата, посветена на мерките за насърчаване на местното селскостопанско производство, включва най-малко следните елементи:
а)
количествено описание на състоянието на въпросното селскостопанско производство, като се вземат предвид наличните резултати от оценки, показващи несъответствията, пропуските и възможностите за развитие, както и използваните финансови средства;
б)
описание на предлаганата стратегия, избраните приоритети, количествено представяне на общите и оперативните цели и приблизително изчисление на очаквания икономически, екологичен и социален ефект, включително отражението върху трудовата заетост;
в)
описание на предвижданите мерки, и по-специално на схемите за подпомагане на тяхното изпълнение, а когато е целесъобразно, и информация за необходимостта от евентуални проучвания, демонстрационни проекти, обучения или техническа помощ, свързани с подготовката, изпълнението или адаптирането на съответните мерки;
г)
списък с помощите, които представляват директни плащания по смисъла на член 2, буква г) от Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета от 19 януари 2009 г. за установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски стопани (10);
д)
размера на помощта, определена за всяка мярка, и прогнозната сума, предвидена за всяко действие с оглед на постигането на една или повече от целите на програмата.
3. Комисията приема актове за изпълнение за изискванията за изплащане на помощите, посочени в параграф 2. Посочените актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 22, параграф 2.
4. Програмата може да включва мерки за подпомагане на производството, преработката, предлагането на пазара и транспортирането на сурови и преработени селскостопански продукти на малките острови.
Всяка мярка може да включва множество дейности. За всяка дейност програмата определя най-малко следните елементи:
а)
бенефициентите;
б)
условията за допустимост;
в)
единичната сума на помощта.
Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 21 за условията за определяне на размера на помощта, предоставена за предлагане на пазара и транспортиране на сурови и преработени продукти извън района на тяхното производство, и при необходимост, за условията за определяне на максималните количества продукти, за които се прилага тази помощ.
Член 16
Контрол и възстановяване на неправомерно изплатени суми
1. Контролът на посочените в настоящата глава мерки се осъществява чрез административни проверки и проверки на място.
2. В случай на неправомерно плащане бенефициентът се задължава да възстанови съответните суми. Член 80 от Регламент (ЕО) № 1122/2009 на Комисията от 30 ноември 2009 г. за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета относно кръстосано спазване, модулация и интегрираната система за администриране и контрол по схемите за директно подпомагане на земеделски производители, предвидени за посочения регламент, както и за прилагане на Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета относно кръстосано спазване по предвидената схема за подпомагане на лозаро-винарския сектор (11) се прилага mutatis mutandis.
ГЛАВА V
СЪПЪТСТВАЩИ МЕРКИ
Член 17
Държавна помощ
1. За селскостопанските продукти, включени в приложение I към Договора, за които се прилагат членове 107, 108 и 109 от него, Комисията може да разрешава в съответствие с член 108 от Договора оперативна помощ в секторите на производство, преработка, предлагане на пазара и транспортиране на тези продукти с цел да се намалят специфичните ограничения за селското стопанство на малките острови, произтичащи от техния островен характер, малка площ, планински терен и климат, тяхната икономическа зависимост от малко на брой продукти, както и тяхната отдалеченост от пазарите.
2. Гърция може да предоставя допълнително финансиране за изпълнението на програмата за подкрепа. В тези случаи Гърция информира Комисията за държавната помощ и Комисията трябва да я одобри в съответствие с настоящия регламент като част от посочената програма. Така нотифицираната помощ се счита за нотифицирана по смисъла на член 108, параграф 3, първо изречение от Договора.
3. Без да се засягат параграфи 1 и 2 от настоящия член и чрез дерогация от член 180 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 и от член 3 от Регламент (ЕО) № 1184/2006 на Съвета от 24 юли 2006 г. за прилагане на някои правила за конкуренция при производството и търговията със селскостопански продукти (12) членове 107, 108 и 109 от Договора не се прилагат за плащанията, извършвани от Гърция по силата на настоящия регламент в съответствие с глави III и IV от настоящия регламент.
ГЛАВА VI
ФИНАНСОВИ РАЗПОРЕДБИ
Член 18
Финансови средства
1. Предвидените в настоящия регламент мерки представляват интервенционни мерки за регулиране на селскостопанските пазари по смисъла на член 3, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 г. относно финансирането на Общата селскостопанска политика (13).
2. Съюзът финансира мерките, предвидени в глави III и IV, до максимална годишна сума от 23,93 милиона евро.
3. Годишно предоставяната сума за специфичния режим на снабдяване, посочен в глава III, не може да надвишава 7,11 милиона евро.
Комисията приема актове за изпълнение за установяване на изискванията, в съответствие с които Гърция може да променя разпределението на финансовите средства, отпускани всяка година за различните продукти, които се ползват от специфичния режим на снабдяване. Посочените актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 22, параграф 2.
4. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 21 за условията за определяне на максималната годишна сума, която може да бъде отпусната за мерки за финансиране на проучвания, демонстрационни проекти, обучения и мерки за техническа помощ, ако такава сума е разумна и пропорционална.
ГЛАВА VII
ОБЩИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 19
Национални мерки
Гърция предприема необходимите мерки, за да осигури спазването на настоящия регламент, по-специално по отношение на проверките и административните санкции, и информира Комисията за тях.
Член 20
Съобщения и доклади
1. Най-късно до 15 февруари всяка година Гърция съобщава на Комисията размера на средствата, които са предоставени и които възнамерява да използва през следващата година в изпълнение на прогнозния баланс за снабдяване и за всяка мярка в полза на местното селскостопанско производство, включена в програмата за подкрепа.
2. Всяка година не по-късно от 30 септември Гърция представя на Комисията доклад за изпълнението през предходната година на предвидените в настоящия регламент мерки.
3. Не по-късно от 31 декември 2016 г., а след тази дата на всеки пет години Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета общ доклад за отражението на действията, предприети по силата на настоящия регламент, придружен, ако е уместно, от подходящи предложения.
Член 21
Упражняване на делегираните правомощия
1. Правомощието да приема делегираните актове се предоставя на Комисията при спазване на условията, посочени в настоящия член.
2. Правомощията за приемане на делегираните актове, посочени в член 11, параграф 2, член 15, параграф 4 и член 18, параграф 4, се предоставят на Комисията за период от пет години, считано от 21 март 2013 година. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се подновява мълчаливо за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно подновяване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 11, параграф 2, член 15, параграф 4 и член 18, параграф 4, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощие. Решението за оттегляне поражда действие в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз или на посочена в решението за оттегляне по-късна дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията уведомява за него едновременно Европейския парламент и Съвета.
5. Делегираните актове, приети съгласно член 11, параграф 2, член 15, параграф 4 и член 18, параграф 4, влизат в сила само ако нито Европейският парламент, нито Съветът не е възразил срещу него в срок от два месеца след нотифицирането на Европейския парламент и на Съвета за съответния акт или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че не възнамеряват да повдигат възражения. По инициатива на Европейския парламент или на Съвета този срок се удължава с два месеца.
Член 22
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от Управителния комитет за директните плащания, създаден с член 141 от Регламент (ЕО) № 73/2009. Посоченият комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 23
Отмяна
Регламент (ЕО) № 1405/2006 се отменя.
Позоваванията на отменения регламент се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложението.
Член 24
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Страсбург на 13 март 2013 година.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 229/2013
2013 m. kovo 13 d.
kuriuo nustatomos specialios žemės ūkio priemonės mažosioms Egėjo jūros saloms ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1405/2006
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 42 straipsnio pirmą pastraipą ir 43 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (2),
kadangi:
(1)
Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1405/2006 (3), nustatytos specialios žemės ūkio priemonės, skirtos sumažinti sunkumus, atsirandančius dėl išskirtinės geografinės mažųjų Egėjo jūros salų padėties. Tos priemonės įgyvendinamos naudojantis paramos programomis, kurios yra pagrindinis žemės ūkio produktų tiekimo toms saloms ir vietos gamybos paramos įrankis. Atsižvelgiant į poreikį atnaujinti galiojančias priemones, įskaitant dėl Lisabonos sutarties įsigaliojimo, reikia panaikinti Reglamentą (EB) Nr. 1405/2006 ir jį pakeisti nauju reglamentu;
(2)
reikėtų patikslinti pagrindinius tikslus, prie kurių įgyvendinimo prisideda mažosioms Egėjo jūros saloms taikoma tvarka;
(3)
taip pat reikėtų patikslinti mažosioms Egėjo jūros saloms skirtos paramos programos (toliau - paramos programa), kurią, vadovaujantis subsidiarumo principu, Graikija turėtų nustatyti tinkamiausiu geografiniu lygmeniu ir pateikti Komisijai tvirtinti, turinį;
(4)
kad mažosioms Egėjo jūros saloms taikomos tvarkos tikslai būtų geriau įgyvendinti, į paramos programą reikėtų įtraukti priemones, kuriomis būtų užtikrintas žemės ūkio produktų tiekimas bei vietinės žemės ūkio produktų gamybos išsaugojimas ir plėtojimas. Reikėtų suvienodinti planavimo lygmenį, o Komisijos ir Graikijos partnerystės politiką susisteminti. Komisija turėtų nustatyti procedūras ir rodiklius, kad būtų užtikrintas sklandus programos įgyvendinimas ir tinkama stebėsena;
(5)
laikantis subsidiarumo principo ir siekiant užtikrinti lankstumą - šie du principai yra mažosioms Egėjo jūros saloms taikomai tvarkai nustatyto programavimo metodo pagrindas - Graikijos paskirtosios valdžios institucijos gali siūlyti programos pakeitimus, kad ši programa atitiktų šių salų realijas. Tuo tikslu turėtų būti skatinamas aktyvesnis dalyvauti kompetentingų vietos ir regioninių valdžios institucijų ir kitų suinteresuotųjų šalių dalyvavimas. Vadovaujantis tuo pačiu požiūriu, programos keitimo tvarka turėtų būti pritaikyta taip, kad atitiktų pakeitimo rūšies svarbą;
(6)
dėl kai kurių mažųjų Egėjo jūros salų ypatingos geografinės padėties susidaro papildomų vežimo išlaidų, tiekiant žmonėms vartoti, perdirbti arba žemės ūkyje naudoti būtiniausius produktus. Be to, dėl izoliuotumo ir atokumo nuo rinkų atsirandantys kiti objektyvūs veiksniai dar labiau suvaržo tų Egėjo jūros salų ūkio subjektus bei gamintojus ir labai kenkia jų veiklai. Tam tikrais atvejais ūkio subjektai ir gamintojai kenčia nuo „dvejopo izoliuotumo“, kurį sudaro tai, kad tiekimas vyksta per kitas salas. Tos kliūtys gali būti sušvelnintos mažinant minėtų būtiniausių produktų kainą. Todėl tikslinga nustatyti specialią tiekimo tvarką, pagal kurią būtų užtikrinamas tiekimas į mažąsias Egėjo jūros salas ir papildomų išlaidų, atsirandančių dėl šių salų izoliuotumo, mažumo ir atokumo nuo rinkų, kompensavimas;
(7)
mažųjų Egėjo jūros salų patiriamos problemos dar padidėja dėl šių salų mažumo. Kad numatytos priemonės būtų veiksmingos, jos turėtų būti taikomos visoms Egėjo jūros saloms, išskyrus Kretą ir Euboją;
(8)
kad būtų pasiektas tikslas sumažinti kainas mažosiose Egėjo jūros salose, sumažinti dėl jų izoliuotumo, mažumo ir atokumo nuo rinkų susidarančias papildomas išlaidas, kartu išlaikant Sąjungos produktų konkurencingumą, pagalba turėtų būti teikiama Sąjungos produktų tiekimui į mažąsias Egėjo jūros salas. Teikiant tokią pagalbą turėtų būti atsižvelgiama į papildomas vežimo į mažąsias Egėjo jūros salas išlaidas ir, jei tai yra žemės ūkyje naudojami ir perdirbimui skirti produktai, į papildomas išlaidas, atsirandančias dėl izoliuotumo, mažumo ir atokumo nuo rinkų;
(9)
kad būtų išvengta spekuliacijų, kurios pakenktų galutiniams mažųjų Egėjo jūros salų vartotojams, reikėtų patikslinti, kad speciali tiekimo tvarka gali būti taikoma tik geros kokybės ir tinkamiems parduoti produktams;
(10)
atsižvelgiant į tai, kad kiekis, kuriam taikoma speciali tiekimo tvarka, neviršija mažųjų Egėjo salų tiekimo poreikių, ta tvarka neturėtų kelti pavojaus tinkamam vidaus rinkos veikimui. Be to, specialios tiekimo tvarkos ekonominė nauda neturėtų sukelti atitinkamų produktų prekybos iškraipymų. Todėl turėtų būti uždrausta išsiųsti arba eksportuoti tuos produktus iš mažųjų Egėjo jūros salų. Tačiau reikėtų leisti išsiųsti arba eksportuoti tuos produktus, jei dėl specialios tiekimo tvarkos atsiradusi nauda atlyginama;
(11)
mažųjų Egėjo jūros salų tarpusavio prekyba perdirbtais produktais turėtų būti leidžiama, ir tų produktų vežimo išlaidos turėtų būti sumažintos, kad būtų sudarytos sąlygos prekybai tarp tų salų. Taip pat reikėtų atsižvelgti į regioninę prekybą, tradicinį eksportą ir išsiuntimą į kitas Sąjungos valstybes ar trečiąsias šalis ir reikėtų leisti vykdyti perdirbtų produktų eksportą, atitinkantį tradicinės prekybos apimtis;
(12)
kad būtų pasiekti specialios tiekimo tvarkos tikslai, tos tvarkos ekonominė nauda turėtų atsispindėti gamybos sąnaudose ir sumažinti kainas visoje gamybos ir paskirstymo grandinėje iki pat galutinio vartotojo. Todėl ši nauda turėtų būti teikiama tik jei ji turės faktinį poveikį, ir turėtų būti atliekami būtini patikrinimai;
(13)
reikėtų nustatyti minėtą tvarką reglamentuojančias taisykles, visų pirma tas, kurios susijusios su ūkinės veiklos vykdytojų registro sudarymu ir licencijų sistemos sukūrimu, remiantis 2007 m. spalio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1234/2007, nustatančio bendrą žemės ūkio rinkų organizavimą ir konkrečias tam tikriems žemės ūkio produktams taikomas nuostatas (Bendras bendro žemės ūkio rinkų organizavimo reglamentas) (4), 161 straipsnyje nurodyta licencijų sistema;
(14)
Reglamentu (EB) Nr. 1405/2006 nustatyta Sąjungos politika, skirta padėti vietos gamybai mažosiose Egėjo jūros salose, buvo taikoma daugeliui produktų ir tų produktų gamybos, prekybos jais ar jų perdirbimo priemonių. Tos priemonės buvo veiksmingos ir užtikrino žemės ūkio veiklos tęstinumą bei plėtrą. Sąjunga turėtų ir toliau remti tą gamybą, kuri yra pagrindinis veiksnys užtikrinant aplinkos, socialinę ir ekonominę pusiausvyrą mažosiose Egėjo jūros salose. Patirtis rodo, kad, kaip ir kaimo plėtros politikos atveju, glaudesnė partnerystė su vietos valdžios institucijomis gali padėti tikslingiau spręsti konkrečias atitinkamų salų problemas. Todėl parama vietos gamybai ir toliau turėtų būti teikiama pagal paramos programą, kuri pirmą kartą nustatyta Reglamentu (EB) Nr. 1405/2006. Atsižvelgiant į tai, reikėtų pabrėžti tradicinio žemės ūkio paveldo, tradicinių gamybos metodų charakteristikų ir vietos bei ekologiškų produktų išsaugojimą;
(15)
reikėtų nustatyti būtiniausius duomenis, kurie turėtų būti pateikiami paramos programoje, kad būtų nustatytos priemonės vietinei žemės ūkio produktų gamybai remti - padėties, siūlomos strategijos, tikslų ir priemonių aprašymas. Taip pat reikėtų numatyti tų priemonių derėjimo su kitomis Sąjungos politikos sritimis principus, kad būtų išvengta bet kokio nesuderinamumo ar pagalbos dubliavimo;
(16)
taikant šį reglamentą, taip pat turėtų būti sudaryta galimybė paramos programoje numatyti studijų finansavimo, demonstravimo projektų, mokymo ir techninės pagalbos priemones;
(17)
mažųjų Egėjo jūros salų ūkininkai turėtų būti skatinami tiekti kokybiškus produktus, o prekyba jais turėtų būti palengvinta;
(18)
siekiant sušvelninti konkrečias ūkininkavimo mažosiose Egėjo jūros salose kliūtis, atsirandančias dėl jų izoliuotumo, mažumo, kalnuotumo ir klimato, ekonominės priklausomybės nuo nedaugelio produktų ir jų atokumo nuo rinkų, gali būti taikoma nuostata, leidžianti nukrypti nuo Komisijos nuoseklios politikos neleisti teikti valstybės veiklos pagalbos Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau - Sutartis) I priede išvardytų žemės ūkio produktų gamybai, perdirbimui, prekybai jais ir jų vežimui;
(19)
įgyvendinant šį reglamentą neturėtų būti sumažintas konkrečios paramos, kuri iki šiol buvo skiriama mažosioms Egėjo jūros saloms, dydis. Todėl, kad būtų įgyvendintos atitinkamos priemonės, Graikija turėtų turėti lėšų, atitinkančių pagal Reglamentą (EB) Nr. 1405/2006 jau skirtą Sąjungos paramą;
(20)
nuo 2007 m. būtiniausių produktų poreikis mažosiose Egėjo jūros salose dėl padidėjusio naminių gyvulių skaičiaus ir demografinių priežasčių išaugo. Todėl reikėtų padidinti biudžeto dalį, kurią Graikija galėtų naudoti specialiai tiekimo į mažąsias Egėjo jūros salas tvarkai;
(21)
kad būtų sudarytos sąlygos Graikijai įvertinti visus duomenis, susijusius su paramos programos įgyvendinimu praėjusiais metais, ir Komisijai pateikti išsamią metinę vertinimo ataskaitą, tos ataskaitos pateikimo datą reikėtų iš kitų metų po ataskaitinių metų birželio 30 d. nukelti į rugsėjo 30 d.;
(22)
turėtų būti reikalaujama, kad vėliausiai 2016 m. gruodžio 31 d. ir vėliau kas penkerius metus Komisija pateiktų Europos Parlamentui ir Tarybai bendrą ataskaitą apie priemonių, kurių buvo imtasi įgyvendinant šį reglamentą, poveikį ir prireikus pateiktų tinkamas rekomendacijas;
(23)
siekiant užtikrinti tinkamą pagal šį reglamentą nustatytos tvarkos veikimą, Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai pagal Sutarties 290 straipsnį priimti aktus, kuriais būtų papildytos ar iš dalies pakeistos tam tikros neesminės šio reglamento nuostatos. Ypač svarbu, kad Komisija parengiamųjų darbų metu tinkamai konsultuotųsi, įskaitant konsultacijas ekspertų lygiu. Ruošdama ir rengdama deleguotuosius aktus, Komisija turėtų užtikrinti, kad susiję dokumentai būtų tuo pačiu metu, laiku ir tinkamai persiųsti Europos Parlamentui ir Tarybai;
(24)
siekiant užtikrinti, kad mažosioms Egėjo jūros saloms taikoma tvarka būtų įgyvendinama vienodomis sąlygomis, kaip ir panašios sistemos, ir siekiant išvengti nesąžiningos konkurencijos ar ūkinės veiklos vykdytojų diskriminavimo, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai. Tais įgaliojimais turėtų būti naudojamasi pagal 2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai (5);
(25)
siekiant užtikrinti greitą numatytų priemonių taikymą, šis reglamentas turėtų įsigalioti kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
DALYKAS IR TIKSLAI
1 straipsnis
Dalykas
1. Šiuo reglamentu nustatomos konkrečios žemės ūkio priemonės, skirtos sumažinti sunkumus, kurie kyla dėl mažųjų Egėjo jūros salų (toliau - mažosios salos) izoliuotumo, mažumo ir atokumo nuo rinkų.
2. Šiame reglamente „mažosios salos“ reiškia visas Egėjo jūros salas, išskyrus Kretą ir Euboją.
2 straipsnis
Tikslai
1. 1 straipsnyje numatytomis specialiomis priemonėmis prisidedama prie tokių tikslų įgyvendinimo:
a)
užtikrinti būtiniausių žmonėms vartoti, perdirbti arba naudoti žemės ūkyje skirtų produktų tiekimą į mažąsias salas, sumažinant dėl jų izoliuotumo, mažumo ir atokumo nuo rinkų atsirandančias papildomas išlaidas;
b)
išsaugoti ir plėtoti mažųjų salų žemės ūkio veiklą, įskaitant vietinių žaliavinių ir perdirbtų produktų gamybą, perdirbimą, prekybą jais ir jų vežimą.
2. 1 dalyje išdėstyti tikslai įgyvendinami panaudojant III, IV ir V skyriuose nurodytas priemones.
II SKYRIUS
PARAMOS PROGRAMA
3 straipsnis
Paramos programos rengimas
1. 1 straipsnyje numatytos priemonės nustatomos paramos programoje, apimančioje:
a)
specialią tiekimo tvarką, kaip numatyta III skyriuje, ir
b)
specialias paramos priemones, skirtas vietos žemės ūkio produktams, kaip numatyta IV skyriuje.
2. Paramos programa parengiama tokiu geografiniu lygmeniu, kokį Graikija mano esant tinkamiausią. Graikija, pasikonsultavusi su atitinkamo teritorinio lygmens kompetentingomis institucijomis ir organizacijomis, programas, kurias rengia valstybės narės paskirtos kompetentingos vietos ir regioninės institucijos, pateikia Komisijai tvirtinti pagal 6 straipsnį.
4 straipsnis
Atitikimas ir suderinamumas
1. Priemonės, kurių imamasi pagal paramos programą, turi atitikti Sąjungos teisę. Tokios priemonės turi būti suderinamos su kitomis Sąjungos politikos kryptimis ir priemonėmis, kurių pagal jas imamasi.
2. Turi būti užtikrintas priemonių, kurių imamasi pagal paramos programą, suderinamumas su priemonėmis, kurios įgyvendinamos pagal kitas bendros žemės ūkio politikos priemones, ypač bendrą rinkų organizavimą, kaimo plėtrą, produktų kokybės reikalavimus, gyvūnų gerovę ir aplinkos apsaugą.
Visų pirma, pagal šį reglamentą negali būti finansuojama jokia priemonė teikiant:
a)
papildomą paramą išmokų ar pagalbos schemoms, nustatytoms pagal bendrą rinkos organizavimą, nebent remiantis objektyviais kriterijais įrodoma būtinybė daryti išimtį;
b)
paramą mokslinių tyrimų projektams, priemonėms, skirtoms remti mokslinius projektus arba priemonėms, kurios atitinka Sąjungos finansavimo skyrimo reikalavimus, remiantis 2009 m. gegužės 25 d. Tarybos sprendimu 2009/470/EB dėl išlaidų veterinarijos srityje (6);
c)
paramą priemonėms, kurios patenka į 2005 m. rugsėjo 20 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1698/2005 dėl Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) paramos kaimo plėtrai (7) taikymo sritį.
5 straipsnis
Paramos programos turinys
Paramos programą sudaro:
a)
priemonių įgyvendinimo tvarkaraštis ir bendra metinė orientacinė finansavimo lentelė, kurioje apibendrinami naudotini ištekliai;
b)
suderinamumo ir nuoseklumo tarp įvairių priemonių, kurių imamasi pagal programą, ir suderinamumo su kriterijais bei kiekybiniais rodikliais, naudojamais atliekant stebėseną ir įvertinimą, patvirtinimas;
c)
priemonės, kurių imtasi siekiant užtikrinti veiksmingą ir tinkamą programos įgyvendinimą, įskaitant reklamos, stebėsenos bei įvertinimo priemones, ir konkretūs kiekybiniai rodikliai, naudojami atliekant programos įvertinimą;
d)
kompetentingų institucijų ir už programos įgyvendinimą atsakingų įstaigų nurodymas ir atitinkamo lygio institucijų ar susijusių įstaigų ir socialinių bei ekonominių partnerių nurodymas, taip pat surengtų konsultacijų rezultatai.
6 straipsnis
Programos patvirtinimas ir pakeitimai
1. Paramos programa parengta pagal Reglamentą (EB) Nr. 1405/2006 ir finansuojama atsižvelgiant į 18 straipsnio 2 ir 3 dalyse nurodytą finansavimą.
Programą sudaro prognozuojamas tiekimo balansas, kuriame nurodomi produktai, jų kiekis ir Sąjungos tiekimo pagalbos dydis, taip pat paramos vietos gamybai programos projektas.
2. Remdamasi į paramos programą įtrauktų priemonių įgyvendinimo metiniu įvertinimu ir atsižvelgdama į 18 straipsnio 2 ir 3 dalyse nurodytą finansavimą, Graikija Komisijai gali pateikti tinkamai pagrįstus pasiūlymus dėl tų priemonių pakeitimo, kad priemonės labiau atitiktų mažųjų salų poreikius ir siūlomą strategiją. Komisija priima įgyvendinimo aktus, kuriais nustatomos vertinimo procedūros dėl pasiūlytų pakeitimų atitikties Sąjungos teisei ir sprendžiant dėl jų patvirtinimo. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 22 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
3. Taikant 2 dalyje nurodytų įgyvendinimo aktų nustatytas procedūras, gali būti atsižvelgta į šiuos aspektus: pakeitimų, kuriuos pasiūlė Graikija naujų priemonių nustatymo srityje, svarbą, ar toms priemonėms skirto biudžeto pakeitimai yra esminiai, produktų kiekio ir pagalbos dydžio prognozuojamame tiekimo balanse pakeitimus, taip pat dėl kodų ir aprašymų, pateiktų 1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamente (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo (8), bet kokius pakeitimus.
4. 2 dalyje nurodytais įgyvendinimo aktais taip pat nustatomas prašymų dėl pakeitimų taikant kiekvieną procedūrą dažnumas ir laikotarpis, per kurį patvirtinti pakeitimai turi būti įgyvendinti.
7 straipsnis
Patikrinimai ir stebėsena
Patikrinimus Graikija atlieka vykdydama administracinius patikrinimus ir patikras vietoje. Komisija priima įgyvendinimo aktus dėl būtiniausių Graikijos atliekamų patikrinimų reikalavimų.
Komisija taip pat priima įgyvendinimo aktus dėl procedūrų, taip pat fizinių ir finansinių rodiklių, kad būtų užtikrinta veiksminga programos įgyvendinimo stebėsena.
Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 22 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
III SKYRIUS
SPECIALI TIEKIMO TVARKA
8 straipsnis
Prognozuojamas tiekimo balansas
1. Nustatoma Sutarties I priede išvardytų Sąjungos žemės ūkio produktų (toliau - žemės ūkio produktai), kurie mažosiose salose yra būtini žmonių maistui, kitų produktų gamybai arba naudoti žemės ūkyje, speciali tiekimo tvarka.
2. Graikija geografiniu lygmeniu, kurį mano esant tinkamiausią, parengia prognozuojamą tiekimo balansą, kuriame nurodomas žemės ūkio produktų kiekis, reikalingas mažųjų salų metiniams tiekimo poreikiams patenkinti.
Gali būti parengtas atskiras įmonių, kuriose pakuojami ar perdirbami produktai, skirti vietos rinkai, tradiciniam siuntimui į kitas Sąjungos valstybes ar eksportui į trečiąsias šalis vykdant regioninę prekybą, kaip apibrėžta 13 straipsnio 2 ir 3 dalyse, arba tradicinę prekybą, poreikių balansas.
9 straipsnis
Specialios tiekimo tvarkos taikymas
1. Pagalba skiriama žemės ūkio produktų tiekimui į mažąsias salas.
Pagalbos suma kiekvienam atitinkamam produktui nustatoma atsižvelgiant į papildomas prekybos produktais mažosiose salose išlaidas, skaičiuojamas nuo Graikijos žemyninėje dalyje esančių įprastinių pakrovimo uostų, taip pat iš tranzito salų uostų ar pakrovimo į galutinės paskirties salas uostų. Nustatant pagalbos žemės ūkyje naudoti arba perdirbti skirtiems produktams dydį, būtina atsižvelgti į papildomas išlaidas, atsirandančias dėl salų izoliuotumo, mažumo ir atokumo nuo rinkų.
2. Speciali tiekimo tvarka taikoma tik geros kokybės ir tinkamiems parduoti žemės ūkio produktams.
10 straipsnis
Įgyvendinimas
Įgyvendinant specialią tiekimo tvarką visų pirma turėtų būti atsižvelgiama į:
a)
konkrečius mažųjų salų poreikius ir tikslius kokybės reikalavimus;
b)
tradicinius prekybos srautus su žemyninės Graikijos dalies uostais ir tarp Egėjo jūros salų;
c)
planuojamos pagalbos ekonominį aspektą;
d)
esant reikalui - poreikį nesudaryti kliūčių vietinių produktų gamybos plėtrai.
11 straipsnis
Sertifikatai
1. 9 straipsnio 1 dalyje numatyta pagalba skiriama pateikus sertifikatą.
Sertifikatai išduodami tik į kompetentingų institucijų registrus įtrauktiems ūkinės veiklos vykdytojams.
Tie sertifikatai neperleidžiami.
2. Kreipiantis dėl sertifikato, išdavimo užstato nereikalaujama. Tačiau kai reikia užtikrinti tinkamą šio reglamento taikymą, kompetentingos institucijos gali reikalauti pateikti užstatą, lygų pagalbos sumai, kaip nurodyta 12 straipsnyje. Tokiais atvejais taikomos 2008 m. balandžio 23 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 376/2008, nustatančio bendrąsias išsamias taisykles dėl importo ir eksporto licencijų bei išankstinio nustatymo sertifikatų sistemos taikymo žemės ūkio produktams (9), 34 straipsnio 1, 4, 5, 6, 7 ir 8 dalys.
Komisijai pagal 21 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais nustatomos ūkinės veiklos vykdytojų įtraukimo į registrą sąlygos ir sąlygos, kurioms esant ūkinės veiklos vykdytojai visiškai pasinaudotų savo teisėmis naudotis specialia tiekimo tvarka.
3. Komisija priima įgyvendinimo aktus dėl priemonių, reikalingų užtikrinti, kad Graikija šį straipsnį taikytų vienodai, ypač susijusių su sertifikatų sistemos taikymu ir ūkinės veiklos vykdytojų įsipareigojimais, kai vykdytojai įtraukiami į registrą. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 22 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
12 straipsnis
Naudos poveikis
1. Teisė naudotis specialia tiekimo tvarka, kai skiriama pagalba, suteikiama, jeigu faktinį ekonominės naudos poveikį junta galutinis naudotojas, kuris gali būti paprastas vartotojas, jei tai yra tiesioginiam vartojimui skirti produktai, galutinis perdirbėjas ar pakuotojas, jei tai yra perdirbimo ar pakavimo pramonei skirti produktai, arba ūkininkas, jei tai yra pašarams ar žemės ūkyje naudoti skirti produktai.
Pirmoje pastraipoje nurodyta nauda turi būti lygi pagalbos sumai.
2. Kad 1 dalis būtų taikoma vienodai, Komisija priima įgyvendinimo aktus dėl 1 dalyje nustatytų taisyklių taikymo, ypač dėl sąlygų valstybės narės atliekamai stebėsenai, ar galutinis naudotojas junta faktinį naudos poveikį. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 22 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
13 straipsnis
Eksportas į trečiąsias šalis ir išsiuntimas į kitas Sąjungos valstybes
1. Komisija priima įgyvendinimo aktus, kad būtų nustatyti reikalavimai, kuriais vadovaujantis produktai, kuriems taikoma speciali tiekimo tvarka, gali būti eksportuojami į trečiąsias šalis arba išsiunčiami į kitas Sąjungos valstybes. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 22 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
Tie reikalavimai visų pirma apima pagalbos, gautos pagal specialią tiekimo tvarką, grąžinimą.
Į trečiąsias šalis eksportuojamiems produktams, kuriems taikoma speciali tiekimo tvarka, licencija nereikalinga.
2. 1 dalies pirma pastraipa netaikoma mažosiose salose iš produktų, kuriems buvo taikoma speciali tiekimo tvarka, perdirbtiems produktams, kurie:
a)
yra eksportuojami į trečiąsias šalis arba išsiunčiami į kitas Sąjungos valstybes, neviršijant tradicinio eksporto ir tradicinio išsiuntimo kiekio;
b)
yra eksportuojami į trečiąsias šalis vykdant regioninę prekybą; paskirties vietas ir išsamias nuostatas nustato Komisija;
c)
siunčiami tarp mažųjų salų.
Eksportuojant į trečiąsias šalis pirmos pastraipos a ir b punktuose nurodytus produktus pateikti sertifikatą nereikalaujama.
Už pirmos pastraipos a ir b punktuose nurodytų produktų eksportą grąžinamoji išmoka neskiriama.
Komisija priima įgyvendinimo aktus, kuriais nustatomos produktų, nurodytų a punkte, kiekio ribos ir b punkte nurodytos išsamios nuostatos. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 22 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
3. Perdirbimo operacijos, kurios gali paskatinti tradicinį prekių eksportą arba tradicinį prekių išsiuntimą, mutatis mutandis turi atitikti atitinkamuose Sąjungos aktuose nustatytas perdirbimo sąlygas, taikomas prižiūrint muitinei, išskyrus visas įprastines tvarkymo operacijas.
14 straipsnis
Patikrinimai ir sankcijos
1. Pagal specialią tiekimo tvarką į mažąsias salas įvežant žemės ūkio produktus, taip pat iš mažųjų salų juos eksportuojant ar išsiunčiant, atliekami administraciniai patikrinimai.
Komisija priima įgyvendinimo aktus dėl būtiniausių Graikijos atliekamų patikrinimų reikalavimų. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 22 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
2. Išskyrus force majeure arba išskirtinių gamtos sąlygų atvejus, jei 11 straipsnyje nurodytas ūkinės veiklos vykdytojas nesilaiko pagal tą straipsnį prisiimtų įsipareigojimų, kompetentinga institucija, nedarydama poveikio jokioms pagal nacionalinę teisę taikomoms sankcijoms:
a)
susigrąžina ūkinės veiklos vykdytojo gautą naudą;
b)
laikinai sustabdo arba panaikina ūkinės veiklos vykdytojo registraciją, atsižvelgdama į pažeidimo rimtumą.
3. Išskyrus force majeure arba išskirtinių gamtos sąlygų atvejus, jei 11 straipsnyje nurodyti ūkinės veiklos vykdytojai neįvykdo planuoto tiekimo, kompetentinga institucija jų teisę prašyti sertifikato sustabdo 60 dienų laikotarpiui nuo to sertifikato galiojimo pabaigos. Pasibaigus laikinojo sustabdymo laikotarpiui, vėliau sertifikatai išduodami tik pateikus užstatą, kurio suma lygi naudos, suteiktos per kompetentingos institucijos nustatytiną laikotarpį, sumai.
Kompetentinga institucija priima priemones, reikalingas, kad būtų dar kartą panaudotas produktų kiekis, atsiradęs visai arba iš dalies nepasinaudojus išduotais sertifikatais, juos panaikinus ar susigrąžinus naudą.
IV SKYRIUS
PARAMOS VIETOS ŽEMĖS ŪKIO PRODUKTAMS PRIEMONĖS
15 straipsnis
Priemonės
1. Paramos programa apima priemones, kurios yra būtinos vietos žemės ūkio produktų gamybos tęstinumui ir plėtrai mažosiose salose užtikrinti pagal Sutarties trečiosios dalies III antraštinę dalį.
2. Programos dalyje, skirtoje vietinės žemės ūkio produktų gamybos priemonėms, nurodoma bent tokia informacija:
a)
kiekybiniais rodikliais apibūdinta esama žemės ūkio gamybos padėtis, atsižvelgiant į turimų įvertinimų rezultatus, kuriuose nurodomi skirtumai, trūkumai ir plėtros galimybės bei naudojami finansiniai ištekliai;
b)
siūlomos strategijos, pasirinktų prioritetų ir kiekybinių bendrųjų bei veiklos tikslų apibūdinimas, poveikio, kurio tikimasi ekonomikos, aplinkos ir socialinėje srityse, įskaitant užimtumą, įvertinimas;
c)
planuojamų priemonių, ypač joms įgyvendinti skirtų pagalbos schemų, apibūdinimas ir prireikus - informacijos apie poreikius atlikti tyrimus, demonstravimo projektus, mokymo ir techninės pagalbos veiksmus, susijusius su atitinkamų priemonių rengimu, įgyvendinimu ar pritaikymu, apibūdinimas;
d)
pagalbos priemonių, kurios apima tiesiogines išmokas, kaip numatyta 2009 m. sausio 19 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 73/2009, nustatančio bendrąsias tiesioginės paramos schemų ūkininkams pagal bendrą žemės ūkio politiką taisykles ir nustatančio tam tikras paramos schemas ūkininkams (10) 2 straipsnio d punkte, sąrašas;
e)
kiekvienai priemonei nustatytas pagalbos dydis ir kiekvienai veiklos rūšiai numatytas laikinas pagalbos dydis siekiant vieno ar kelių programoje numatytų tikslų.
3. Komisija priima įgyvendinimo aktus dėl 2 dalyje nurodytų pagalbos lėšų išmokėjimo reikalavimų. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 22 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
4. Į programą gali būti įtrauktos mažųjų salų žaliavinių ir perdirbtų žemės ūkio produktų gamybos, perdirbimo, prekybos ir vežimo paramos priemonės.
Kiekviena priemonė gali būti skirstoma į veiklos rūšis. Kiekvienai veiklos rūšiai programoje turi būti numatyta bent jau:
a)
pagalbos gavėjai;
b)
atitikties sąlygos;
c)
vienetinė pagalbos suma.
Komisija pagal 21 straipsnį priima deleguotuosius aktus dėl prekybai žaliaviniais ir perdirbtais produktais už jų gamybos regiono ribų ir jų vežimui skiriamos pagalbos sumos nustatymo sąlygų patvirtinimo ir, esant reikalui, produktų kiekio, kuriam ta pagalba gali būti taikoma, nustatymo sąlygų.
16 straipsnis
Patikrinimai ir nepagrįstos išmokos
1. Šiame skyriuje nustatytų priemonių patikrinimai atliekami vykdant administracinius patikrinimus ir patikras vietoje.
2. Nepagrįstų išmokų atveju jų gavėjas privalo grąžinti atitinkamą sumą. 2009 m. lapkričio 30 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1122/2009, kuriuo nustatomos išsamios Tarybos reglamento (EB) Nr. 73/2009 įgyvendinimo taisyklės, susijusios su kompleksiniu paramos susiejimu, moduliavimu ir integruota administravimo ir kontrolės sistema pagal tame reglamente numatytas ūkininkams skirtas tiesioginės paramos schemas, ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1234/2007 įgyvendinimo taisyklės, susijusios su kompleksiniu paramos susiejimu pagal vyno sektoriui numatytą paramos schemą (11), 80 straipsnis taikomas mutatis mutandis.
V SKYRIUS
PAPILDOMOS PRIEMONĖS
17 straipsnis
Valstybės pagalba
1. Komisija, remdamasi Sutarties 108 straipsniu, gali leisti teikti veiklos pagalbą Sutarties I priede nurodytiems žemės ūkio produktams, kuriems taikomi Sutarties 107, 108 ir 109 straipsniai, šių produktų gamybos, perdirbimo, prekybos ir vežimo sektoriuose, siekiant sumažinti konkrečias ūkininkavimo mažosiose salose kliūtis, atsirandančias dėl jų izoliuotumo, mažumo, kalnuotumo ir klimato sąlygų, jų ekonominės priklausomybės nuo nedaugelio produktų ir jų atokumo nuo rinkų.
2. Graikija gali skirti papildomą finansavimą paramos programai įgyvendinti. Tokiais atvejais Graikija turi pranešti Komisijai apie valstybės pagalbą, o Komisija pagal šio reglamento nuostatas turi ją patvirtinti kaip paramos programos dalį. Tokiu būdu pateiktas pranešimas apie pagalbą yra laikomas pranešimu pagal Sutarties 108 straipsnio 3 dalies pirmą sakinį.
3. Nedarant poveikio šio straipsnio 1 ir 2 dalims ir nukrypstant nuo Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 180 straipsnio ir nuo 2006 m. liepos 24 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1184/2006 dėl tam tikrų konkurencijos taisyklių taikymo žemės ūkio produktų gamybai ir prekybai jais (12) 3 straipsnio, pagal šį reglamentą Sutarties 107, 108 ir 109 straipsniai netaikomi Graikijos mokėjimams pagal šio reglamento III ir IV skyrius.
VI SKYRIUS
FINANSINĖS NUOSTATOS
18 straipsnis
Finansiniai ištekliai
1. Šiame reglamente numatytos priemonės priskiriamos intervencijai, kuria siekiama stabilizuoti žemės ūkio rinkas, kaip apibrėžta 2005 m. birželio 21 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1290/2005 dėl bendrosios žemės ūkio politikos finansavimo (13) 3 straipsnio 1 dalies b punkte.
2. III ir IV skyriuose nurodytas priemones Sąjunga finansuoja neviršydama 23,93 mln. EUR metinės sumos.
3. Suma, kasmet skiriama III skyriuje nurodytai specialiai tiekimo tvarkai finansuoti, negali viršyti 7,11 mln. EUR.
Komisija priima įgyvendinimo aktus, kuriais nustatomi reikalavimai, kurių laikantis Graikija gali pakeisti įvairiems produktams, kuriems taikoma speciali tiekimo tvarka, kiekvienais metais paskirtų išteklių paskirtį. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 22 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
4. Komisija pagal 21 straipsnį priima deleguotuosius aktus, kuriais nustatomos didžiausios metinės sumos, kurios gali būti skirtos priemonėms, skirtoms studijų finansavimui, demonstravimo projektams, mokymui ir techninei pagalbai, su sąlyga, kad tas paskirstymas yra tinkamas ir proporcingas, apibrėžimo sąlygos.
VII SKYRIUS
BENDROSIOS IR BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
19 straipsnis
Nacionalinės priemonės
Siekdama užtikrinti, kad būtų laikomasi šio reglamento, Graikija imasi reikiamų priemonių, ypač susijusių su patikrinimais ir administracinėmis sankcijomis, ir apie tai praneša Komisijai.
20 straipsnis
Pranešimai ir ataskaitos
1. Kiekvienais metais Graikija ne vėliau kaip vasario 15 d. Komisijai praneša apie turimus asignavimus, kuriuos kitais metais ketina panaudoti planuojamam tiekimo balansui ir kiekvienai vietinei žemės ūkio produkcijai skirtai priemonei, įtrauktai į paramos programą, įgyvendinti.
2. Graikija ne vėliau kaip kiekvienų metų rugsėjo 30 d. pateikia Komisijai šiame reglamente numatytų priemonių įgyvendinimo praėjusiais metais ataskaitą.
3. Iki 2016 m. gruodžio 31 d., o paskui kas penkerius metus Komisija pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai bendrą ataskaitą, kurioje apžvelgiamas veiksmų, kurių imtasi pagal šį reglamentą, poveikis ir prie kurios prireikus pridedami atitinkami pasiūlymai.
21 straipsnis
Naudojimasis įgaliojimais
1. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus laikantis šiame straipsnyje nustatytų sąlygų.
2. Įgaliojimai priimti 11 straipsnio 2 dalyje, 15 straipsnio 4 dalyje ir 18 straipsnio 4 dalyje nurodytus deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami penkerių metų laikotarpiui nuo 2013 m. kovo 21 d. Komisija parengia ataskaitą dėl įgaliojimų suteikimo likus ne mažiau kaip devyniems mėnesiams iki penkerių metų laikotarpio pabaigos. Įgaliojimų suteikimas automatiškai pratęsiamas tokios pačios trukmės laikotarpiams, išskyrus atvejus, kai Europos Parlamentas arba Taryba pareiškia prieštaravimus dėl tokio pratęsimo likus ne mažiau kaip trims mėnesiams iki kiekvieno tokio laikotarpio pabaigos.
3. Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kuriuo metu atšaukti 11 straipsnio 2 dalyje, 15 straipsnio 4 dalyje ir 18 straipsnio 4 dalyje nurodytų įgaliojimų suteikimą. Sprendimu dėl atšaukimo nutraukiamas tame sprendime nurodytų įgaliojimų suteikimas. Jis įsigalioja kitą dieną po sprendimo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis nedaro poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų teisėtumui.
4. Kai tik Komisija priima deleguotąjį aktą, apie tai ji tuo pačiu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
5. Pagal 11 straipsnio 2 dalį, 15 straipsnio 4 dalį ir 18 straipsnio 4 dalį priimti deleguotieji aktai įsigalioja tik tuomet, jeigu per du mėnesius nuo pranešimo apie jį Europos Parlamentui ir Tarybai dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškė prieštaravimų, arba jeigu iki to laikotarpio pabaigos tiek Europos Parlamentas, tiek Taryba pranešė Komisijai, kad jie neketina pareikšti prieštaravimų. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva tas laikotarpis pratęsiamas dviems mėnesiams.
22 straipsnis
Komiteto procedūra
1. Komisijai padeda Reglamento (EB) Nr. 73/2009 141 straipsniu įsteigtas Tiesioginių išmokų vadybos komitetas. Tas komitetas - komitetas, kaip apibrėžta Reglamente (ES) Nr. 182/2011.
2. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnis.
23 straipsnis
Panaikinimas
Reglamentas (EB) Nr. 1405/2006 panaikinamas.
Nuorodos į panaikintą reglamentą laikomos nuorodomis į šį reglamentą ir skaitomos pagal priede pateiktą atitikties lentelę.
24 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Strasbūre 2013 m. kovo 13 d.