РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 897/2014 НА КОМИСИЯТА
от 18 август 2014 година
за определяне на специални разпоредби за изпълнението на програми за трансгранично сътрудничество, финансирани по Регламент (ЕС) № 232/2014 на Европейския парламент и на Съвета за създаване на Европейски инструмент за съседство
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 291 от него,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 232/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2014 г. за създаване на Европейски инструмент за съседство (1), и по-специално член 12 от него,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 236/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2014 г. за определяне на общи правила и процедури за изпълнението на инструментите на Съюза за финансиране на външната дейност (2), и по-специално член 6, параграф 2 от него,
като има предвид, че:
(1)
Един от аспектите на Регламент (ЕС) № 232/2014 е свързан със сътрудничеството, от една страна, между една или повече държави - членки на Европейския съюз и, от друга страна, една или повече партньорски държави, посочени в приложение I, и/или Руската федерация, което се осъществява по протежението на общата им част от външната граница на Съюза с цел засилване на трансграничното сътрудничество („ТГС“).
(2)
С Регламент (ЕС) № 236/2014 се определят правилата за изпълнението на помощ, които са общи за всички инструменти за външна дейност.
(3)
В Регламент (ЕС) № 232/2014 се предвижда приемането на правила за изпълнение, с които се определят специални разпоредби за изпълнението на програмите за трансгранично сътрудничество. Тези правила съдържат inter alia разпоредби относно: процента и методите на съфинансиране; съдържанието, подготовката, изменението и приключването на съвместни оперативни програми; ролята и функцията на програмните структури, включително техния статус, конкретна насоченост, отчетност и отговорност, описание на системите за управление и контрол и условия за техническото и финансовото управление на подкрепата от Съюза; процедурите за възстановяване на средства във всички участващи държави; мониторинга и оценката; осигуряването на видимост и информационните дейности; споделеното и непрякото управление.
(4)
В програмния документ, предвиден в член 9, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 232/2014, се определят стратегическите цели, които трябва да бъдат постигнати чрез трансгранично сътрудничество, както и тематичните цели и очакваните индикативни резултати от това сътрудничество и в него се съдържа списъкът на съвместните оперативни програми, които трябва да бъдат създадени.
(5)
Трансграничното сътрудничество следва да се осъществява чрез многогодишни съвместни оперативни програми, които обхващат сътрудничество по граница или група граници и включват многогодишни приоритети, които имат последователен набор от тематични цели и които могат да бъдат изпълнени с подкрепата от Съюза.
(6)
Необходимо е да бъдат изготвени правила за изпълнение, които съдържат подробни разпоредби за изпълнението на програми за трансгранично сътрудничество, финансирани по Регламент (ЕС) № 232/2014, и едновременно с това дават възможност на участващите държави да проявят известна гъвкавост по отношение на подробните договорености относно организирането и изпълнението на конкретните програми, като се отчитат особеностите на всяка програма. Въз основа на този принцип и в съответствие с настоящия регламент участващите държави следва да представят съвместно предложения за съвместни оперативни програми за приемане от Комисията съгласно член 10, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 232/2014.
(7)
Като се има предвид, че всички участващи държави трябва да участват в програмните структури за вземане на решения, а задачите по изпълнението обикновено се възлагат на управляващ орган в държава членка, са необходими правила, уреждащи организационната структура, която изпълнява функциите на управляващ орган, и разделението на функциите между всички органи, които са част от програмните структури, както и в рамките на всеки такъв орган.
(8)
Въз основа на опита, натрупан през програмния период 2007-2013 г., Комисията няма да носи автоматично крайната отговорност за възстановяването на средства в партньорските държави. Поради това в правилата за изпълнение са включени нови разпоредби, с които се дават по-големи отговорности на участващите държави по отношение на управлението, контрола и одита. Програмите трябва да определят свои системи за управление и контрол въз основа на тези правила. Партньорските държави трябва да оказват съдействие на управляващите органи при изпълнението на програмите, като създадат национални органи, контактни точки за контрол и група одитори.
(9)
В съответствие с член 10, параграф 8 от Регламент (ЕС) № 232/2014, при необходимост, между участващите държави и управляващия орган се подписват споразумения, съдържащи разпоредби, които не са включени в споразуменията за финансиране, подписани с партньорските държави или Руската федерация.
(10)
Въз основа на опита, натрупан през програмния период 2007-2013 г., процедурите и правилата за отпускане на безвъзмездни средства, разработени от Комисията за външните дейности, вече няма да бъдат задължителни. При програмите следва да се разреши прилагането на процедури, разработени от участващите държави, при положение че се спазват някои стандарти, посочени в настоящия регламент.
(11)
В съответствие с член 7, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 232/2014 финансирането по настоящия регламент може да бъде обединено с финансиране по съответни други регламенти на Съюза. Това ще даде възможност за прехвърляне на финансиране от Регламент (ЕС) № 232/2014 към програми, финансирани по Регламент (ЕС) № 1299/2013 на Европейския парламент и на Съвета (3). Еквивалентно правило съществува в Регламент (ЕС) № 231/2014 на Европейския парламент и на Съвета (4) във връзка с прехвърлянето на финансиране към Регламент (ЕС) № 232/2014, за да се обезпечи участието на бенефициерите по Регламент (ЕС) № 232/2014 в програмите за трансгранично сътрудничество, които са предмет на този регламент. Тези нови правила ще опростят процедурите за управление, свързани с участието на тези държави в програмите.
(12)
Тъй като програмите обикновено се изпълняват чрез споделено управление, системите за управление и контрол следва да отговарят на правилата на Съюза, по-специално Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (5) и Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 на Комисията (6), както и на Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 на Съвета (7). Комисията следва да гарантира, че по време на изпълнението на програмите финансовите средства на Съюза се използват съгласно приложимите правила.
(13)
Тези мерки са в съответствие със становището на комитета, създаден с Регламент (ЕС) № 232/2014.
(14)
За да се даде възможност за навременно програмиране и изпълнение на програмите, настоящият регламент следва да влезе в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ПЪРВА ЧАСТ
ПРЕДМЕТ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се определят подробни разпоредби за изпълнението на програми за трансгранично сътрудничество, както е посочено в член 12 от Регламент (ЕС) № 232/2014 и в член 6, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 236/2014.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„програма“ означава съвместна оперативна програма по смисъла на член 10 от Регламент (ЕС) № 232/2014;
б)
„участващи държави“ означава всички държави членки, партньорските държави по ТГС и всяка държава от Европейското икономическо пространство, която участва в програма;
в)
„програмен документ“ означава документът, който е посочен в член 9, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 232/2014 и който определя стратегическите цели, списъка на програмите, индикативните многогодишни разпределения на средства за всяка програма и допустимостта по географски признак на програмите;
г)
„програмна област“ означава основни региони, съседни региони, главните социални, икономически или културни центрове и териториалните единици, посочени съответно в член 8, параграфи 3 и 4 от Регламент (ЕС) № 232/2014;
д)
„основни региони“ означава териториалните единици, посочени в член 8, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 232/2014, и граничните райони в географски единици по Инструмента за предприсъединителна помощ и в държави от Европейското икономическо пространство, както е определено в програмния документ;
е)
„съседни региони“ означава териториалните единици, посочени в член 8, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 232/2014, и териториалните единици, съседни на основни региони в географски субекти по Инструмента за предприсъединителна помощ и в държави от Европейското икономическо пространство;
ж)
„съвместен комитет за мониторинг“ означава съвместният комитет, който отговаря за мониторинга на изпълнението на програмата;
з)
„управляващ орган“ означава органът или структурата, определени от участващите държави като отговарящи за управлението на програмата;
и)
„национален орган“ означава субектът, определен от всяка участваща държава, който носи крайната отговорност за оказването на подкрепа на управляващия орган при изпълнението на програмата на територията на участващата държава;
й)
„съвместен технически секретариат“ означава структурата, създадена от участващите държави, за да оказва съдействие на органите на програмата;
к)
„финансови инструменти“ означава мерки на Съюза за финансова подкрепа, предоставяна като допълнителна подкрепа с цел реализиране на една или повече конкретни цели на политиките на Съюза. Инструментите може да бъдат под формата на капиталови или квазикапиталови инвестиции, заеми или гаранции или други инструменти за поделяне на риска, като по целесъобразност може да бъдат комбинирани с безвъзмездни средства;
л)
„партньорски държави по ТГС“ означава държавите и териториите, изброени в приложение I към Регламент (ЕС) № 232/2014, Руската федерация и бенефициерите, изброени в приложение I към Регламент (ЕС) № 231/2014, при наличието на съфинансиране съгласно този регламент;
м)
„нередности“ означава всяко нарушение на споразумение за финансиране, договор или приложимо право, произтичащо от действие или бездействие на икономически оператор, участващ в изпълнението на програмата, което има или би имало за последица нанасянето на вреда на бюджета на Съюза чрез начисляване на неправомерен разход в бюджета на Съюза;
н)
„финансово участие на Съюза“ означава частта от допустимите разходи по програмата или проекта, която се финансира от Съюза;
о)
„договор“ означава договор за обществена поръчка или договор за безвъзмездни средства, сключен в рамките на програма;
п)
„големи инфраструктурни проекти“ означава проекти, включващи набор от строителни работи, дейности или услуги, с които се цели изпълнението на точно определена неделима задача, чрез която се преследват ясно определени цели от общ интерес с оглед на осъществяването на инвестиции, които имат трансгранично въздействие и ползи и при които от бюджета са заделени най-малко 2,5 милиона евро за придобиването на инфраструктура;
р)
„междинно звено“ означава всяка публична или частна структура, която действа на отговорността на управляващ орган или която изпълнява задължения от името на такъв орган спрямо изпълняващите проекти бенефициери;
с)
„изпълнител“ означава физическо или юридическо лице, с което е сключен договор за обществена поръчка;
т)
„бенефициер“ означава физическо или юридическо лице, с което е подписан договор за безвъзмездни средства;
у)
„счетоводна година“ означава периодът от 1 юли до 30 юни, с изключение на първата счетоводна година, по отношение на която означава периодът от началната дата за допустимостта на разходите до 30 юни 2015 г. Последната счетоводна година е от 1 юли 2023 г. до 30 септември 2024 г. Когато става въпрос за непряко управление с международна организация по смисъла на член 80, счетоводната година е финансовата година;
ф)
„финансова година“ означава периодът от 1 януари до 31 декември.
ВТОРА ЧАСТ
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
ДЯЛ I
ОБЩА РАМКА ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ
ГЛАВА 1
Програми
Член 3
Подготовка
Всяка програма се подготвя чрез общо споразумение между всички участващи държави в съответствие с Регламент (ЕС) № 232/2014, програмния документ и настоящия регламент.
Член 4
Съдържание
Всяка програма съдържа по-специално следната информация:
1.
Въведение: кратко описание на стъпките за подготвянето на програмата, включително информация относно консултациите и действията, предприети за включването на участващите държави и други заинтересовани страни в подготвянето на програмата.
2.
Описание на програмната област:
а)
основни региони: списък на допустимите териториални единици, както е посочено в програмния документ, и, когато е приложимо, разширяване на допустимостта в съответствие с член 8, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 232/2014 и в съответствие с изискванията, посочени в програмния документ;
б)
съседни региони, когато е приложимо: списък на съседните региони, обосновка на включването им в съответствие с изискванията, посочени в програмния документ, и определените от участващите държави условия за тяхното участие в програмата;
в)
главни социални, икономически или културни центрове, посочени в член 8, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 232/2014, когато е приложимо: списък на центровете, подредени по приоритет, обосновка на включването им в съответствие с изискванията, посочени в програмния документ, и условията за тяхното участие в програмата, за които са взели решение участващите държави;
г)
карта на програмната област, на която е отбелязано наименованието на всяка териториална единица и, когато е приложимо, се прави разлика между териториалните единици, посочени в букви а), б) и в);
д)
в допълнение към описанието на програмната област, когато е приложимо, в програмата се посочва намерението да се използва член 10, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 232/2014 при условията, посочени в програмния документ.
3.
Стратегия на програмата:
а)
описание на стратегията на програмата, включително избора на тематични цели и съответни приоритети съгласно разпоредбите на програмния документ;
б)
обосновка на избраната стратегия, която се основава на:
-
анализ на социално-икономическото положение и на екологичната обстановка в програмната област от гледна точка на силните страни и слабостите и потребностите в средносрочен план, произтичащи от този анализ.
-
описание на заключенията, направени вследствие на предишен опит от трансгранични програми;
-
въз основа на по-широка консултация със заинтересованите страни, информация относно съгласуваността с други, финансирани от Съюза програми в съответните държави и региони и анализ на съгласуваността с националните и регионалните стратегии и политики;
-
анализ на риска и мерки за намаляването му;
в)
описание на обективно проверими показатели, по-специално:
-
очакваните резултати за всеки приоритет и съответните показатели за резултатите с базова стойност и целева стойност;
-
показатели за крайните продукти за всеки приоритет, включително количествено изразена целева стойност, които се очаква да допринесат за резултатите;
г)
описание на начините, по които ще бъдат засегнати следните междусекторни теми, когато това е приложимо: демокрация и права на човека, устойчивост на околната среда, равенство на половете и ХИВ/СПИН.
4.
Структури и назначаване на компетентните органи и структурите за управление:
а)
състава и задачите на Съвместния комитет за мониторинг;
б)
управляващия орган и процедурата по определянето му;
в)
националните органи на всички участващи държави, по-специално органа във всяка участваща държава, посочен в членове 20 и 31, и когато е приложимо, структурите за оказване на подкрепа, различни от посочените в букви д) и е);
г)
процедурата за създаване на съвместния технически секретариат и филиали и задачи, когато това е приложимо;
д)
одитния орган и членовете на групата одитори;
е)
структурата или структурите, определени за контактни точки за контрол във всички участващи държави, и нейните/техните задачи съгласно член 32;
5.
Изпълнение на програмата:
а)
кратко описание на системите за управление и контрол в съответствие с член 30;
б)
график за изпълнението на програмата;
в)
описание на процедурите за подбор на проекти в съответствие с член 30;
г)
описание на естеството на подкрепата по приоритет в съответствие с член 38, включително списък на проектите, които трябва да бъдат подбрани чрез процедура за пряко възлагане или участие във финансови инструменти. Описанието съдържа също така индикативен график за подбора на проекти, които ще бъдат финансирани в съответствие с член 41;
д)
описание на предвиденото използване на техническа помощ и приложимите процедури за възлагане на договори;
е)
описание на системите за мониторинг и оценка заедно с индикативен план за извършването на мониторинг и оценка през целия период на изпълнение на програмата;
ж)
комуникационната стратегия за целия програмен период и индикативен план за информационните и комуникационните дейности за първата година;
з)
информация относно изпълнението на регулаторните изисквания, определени в Директива 2001/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (8);
и)
индикативен финансов план, съдържащ две таблици (без да се прави разделение по участваща държава):
-
таблица, в която за всяка тематична цел и техническа помощ се посочват годишните предварителни бюджетни задължения и плащания, за които е предвидена подкрепа от Съюза. Бюджетните кредити за първата година съдържат разходите за подготвителни действия съгласно член 16;
-
таблица, в която за всяка тематична цел и техническа помощ се посочват предварителният размер на бюджетните кредити на подкрепата от Съюза и съфинансирането за целия програмен период;
й)
правила относно допустимоста на разходите, посочени в членове 48 и 49;
к)
разпределението на отговорностите между участващите държави в съответствие с член 74;
л)
правилата относно трансфера, използването и мониторинга на съфинансирането;
м)
описание на информационните системи за предаване и обмен на компютризирани данни между управляващия орган и Комисията;
н)
езика/езиците, приет/приети от програмата в съответствие с член 7.
Член 5
Приемане
1. В срок до една година от одобрението на програмния документ участващите държави съвместно представят на Комисията предложение за програма, съдържащо всички елементи, посочени в член 4. Участващите държави потвърждават в писмен вид, че са съгласни със съдържанието на програмата, преди тя да бъде представена на Комисията.
2. Комисията проверява дали програмата съдържа всички елементи, посочени в член 4. Комисията прави оценка на съгласуваността на програмата с Регламент (ЕС) № 232/2014, с програмния документ, с настоящия регламент и с друго съответно законодателство на Съюза. Оценката засяга по-специално:
а)
качеството на анализа, неговата съгласуваност с предлаганите приоритети и с други финансирани от Съюза програми;
б)
точността на финансовия план;
в)
съответствието с Директива 2001/42/ЕО.
3. В срок до три месеца от датата на представяне на програмата Комисията представя коментарите си и иска да бъдат внесени необходимите изменения. В срок до два месеца от искането на Комисията участващите държави предоставят цялата необходима информация. В срок до шест месеца от датата на представяне на програмата Комисията я одобрява, при условие че всички нейни коментари са били надлежно взети предвид. Комисията може да удължи тези срокове в зависимост от естеството на исканите изменения.
4. Всяка програма се приема с решение на Комисията за целия програмен период в съответствие с член 10, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 232/2014.
Член 6
Адаптиране и изменение
1. Адаптиране на програмата, което не засяга значително нейното естество и цели, се смята за несъществено. По-специално:
а)
кумулативни промени, възлизащи на не повече от 20 % от първоначално предвиденото финансово участие на Съюза за всяка тематична цел или техническа помощ, или изменения съгласно параграф 2, свързани с прехвърляне между тематични цели или от техническа помощ към тематични цели;
б)
кумулативни промени, възлизащи на не повече от 20 % от първоначално предвиденото финансово участие на Съюза за всяка тематична цел, или изменения съгласно параграф 2, свързани с прехвърляне от тематични цели към техническа помощ.
Посочените в буква а) промени във финансовия план на програмата могат да бъдат направени директно от управляващия орган с предварителното съгласие на Съвместния комитет за мониторинг. Управляващият орган уведомява Комисията за всяка от тези промени най-късно в следващия годишен доклад и предоставя на Комисията цялата необходима допълнителна информация.
В случая на посочените в буква б) промени управляващият орган трябва да потърси предварителното съгласие както на Съвместния комитет за мониторинг, така и на Комисията.
2. В отговор на обосновано искане от Съвместния комитет за мониторинг или по инициатива на Комисията, след като е провела консултации със Съвместния комитет за мониторинг, програмите могат да бъдат изменени вследствие на едно от следните:
а)
преразглеждане на програмния документ;
б)
съществени социално-икономически промени или значителни промени в програмната област;
в)
трудности при изпълнението;
г)
промени във финансовия план, надхвърлящи маржа на гъвкавост, посочен в параграф 1, или промяна, която засяга значително естеството и целите на програмата;
д)
одити, мониторинг и оценки.
3. Исканията за изменение на програми са надлежно обосновани и отразяват очакваното въздействие от промените в програмата.
4. Комисията прави оценка на информацията, предоставена в съответствие с параграфи 2 и 3. Ако Комисията има коментари, управляващият орган ѝ представя цялата необходима допълнителна информация. В срок до пет месеца от представянето на искането за изменение Комисията го одобрява, при условие че всички нейни коментари са били надлежно взети предвид.
5. Всяко изменение на програма в случаите, посочени в параграф 2 или в член 66, параграф 5, се приема с решение на Комисията и може да наложи изменение на посочените в членове 8 и 9 споразумения за финансиране.
Член 7
Използване на езици
1. Всяка програма използва един или повече официални езика на Съюза като работни езици. Освен това участващите държави могат да вземат решение да използват като работни езици други езици, които не са официални за Съюза. Изборът на работен език или работни езици се описва в програмата съгласно член 4.
2. За да се вземе под внимание партньорският характер на програмите, бенефициерите могат да представят на управляващия орган документи относно своя проект на националния си език, при условие че тази възможност е изрично посочена в програмата и че съвместният комитет за мониторинг осигури чрез управляващия орган устния и писмения превод, които може да се окажат необходими.
3. Разходите за устен и писмен превод за всички езици, избрани от програмата, се поемат от бюджета за техническа помощ на равнище програма или от бюджета за всеки отделен проект на равнище проект.
ГЛАВА 2
Споразумения за финансиране
Член 8
Споразумения за финансиране с партньорските държави по ТГС
1. Комисията сключва споразумения за финансиране с всяка от партньорските държави по ТГС. Споразумения за финансиране могат да бъдат подписани също така от останалите участващи държави и от управляващия орган или от държавата, в която е установен управляващият орган.
2. Споразуменията за финансиране се подписват не по-късно от края на годината, която следва годината на решението на Комисията за приемане на програмата. Независимо от това, когато дадена програма обхваща повече от една партньорска държава по ТГС, всички страни подписват поне едно споразумение за финансиране преди тази дата. Останалите партньорски държави по ТГС могат да подпишат своите съответни споразумения за финансиране след това. До влизането в сила на споразумението за финансиране външният компонент на програмата със съответната партньорска държава по ТГС, не може да бъде стартиран. Когато дадена програма се съфинансира съгласно Регламент (ЕС) № 231/2014 и обхваща повече от една партньорска държава по ТГС, всички страни подписват поне едно споразумение за финансиране с участваща партньорска държава от списъка в приложение I към Регламент (ЕС) № 232/2014 или с Руската федерация не по-късно от края на годината, която следва годината на решението на Комисията за приемане на програмата.
Член 9
Споразумения за финансиране с партньорските държави по ТГС, в които се предвижда съфинансиране
1. Когато съфинансиране от партньорска държава по ТГС се прехвърли на управляващия орган, посоченото в член 8 споразумение за финансиране се подписва също така от другите участващи държави членки и партньорски държави по ТГС и от управляващия орган или от държавата, в която е установен управляващият орган.
2. Това споразумение за финансиране съдържа разпоредби относно съфинансирането от партньорската държава по ТГС, свързани с:
а)
размера;
б)
предвиденото използване и условията за използване, включително условията за кандидатстване;
в)
реда и условията за извършване на плащанията;
г)
финансовото управление;
д)
воденето на отчетност;
е)
задълженията за докладване;
ж)
проверки и контрол;
з)
нередности и възстановяване на средства.
ГЛАВА 3
Други споразумения или меморандуми за разбирателство
Член 10
Съдържание
Управляващият орган може да сключва с участващите държави меморандуми за разбирателство или други споразумения, които съдържат разпоредби относно дадена програма, по-специално относно национално съфинансиране, конкретни финансови отговорности, одити и възстановяване на средства.
Съдържанието на тези меморандуми за разбирателство или други споразумения трябва да бъде в съответствие с разпоредбите на настоящия регламент и с разпоредбите на споразумението или споразуменията за финансиране.
ГЛАВА 4
Изпълнение
Член 11
Методи на изпълнение
Програмите се изпълняват обикновено чрез споделено управление с държави членки в съответствие с член 59 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012. Участващите държави могат да предложат изпълнение чрез непряко управление от страна на партньорската държава по ТГС или на международна организация в съответствие с член 60 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
Програмите, изпълнявани чрез непряко управление, са уредени в трета част от настоящия регламент.
ДЯЛ II
СЪФИНАНСИРАНЕ
Член 12
Процент на съфинансиране
1. Съфинансирането възлиза на най-малко 10 % от финансовото участие на Съюза.
2. По възможност съфинансирането се разпределя равномерно през целия срок на програмата, за да се гарантира, че до края на програмата ще бъде постигната минималната цел от 10 %.
3. Предоставената по програмата помощ е в съответствие с приложимите правила на Съюза относно държавната помощ по смисъла на член 107 от Договора за функционирането на Европейския съюз.
Член 13
Източници на съфинансиране
1. Съфинансирането се осигурява от източници, различни от Съюза.
2. За всяка програма участващите държави имат правото свободно да определят източника, размера и разпределението на съфинансирането.
3. Ако партньорска държава по ТГС реши да прехвърли съфинансирането си на управляващия орган, договореностите относно предоставянето, използването и мониторинга на съфинансирането се определят в споразумението за финансиране, посочено в член 9, и, когато е приложимо, в споразуменията, посочени в член 10.
4. Във всички останали случаи договореностите относно съфинансирането могат да се определят в споразуменията, посочени в член 10.
Член 14
Непарично участие
1. Всяко безплатно предоставяне на нефинансови ресурси от трета страна се смята за непарично участие на равнище програма или проект. Разходите за персонала, работещ по проект или програма, не се смятат за непарично участие, но могат да се смятат за част от минималното съфинансиране от 10 %, посочено в член 12, когато се заплащат от бенефициерите или от участващите държави.
2. Непаричното участие не е допустим разход и не може да се смята за част от минималното съфинансиране от 10 %, посочено в член 12.
ДЯЛ III
ПЕРИОД НА ИЗПЪЛНЕНИЕ
Член 15
Период на изпълнение
Периодът на изпълнение на всяка програма започва най-рано на датата на приемане на програмата от Комисията и най-късно на 31 декември 2024 г.
Член 16
Начален етап на програмата
1. При споделено управление програмата започва в участващите държави членки при получаване на нотификацията, посочена в член 25, параграф 4, с което Комисията информира, че не възнамерява да изиска посочените в този член документи или че няма коментари. Участващите държави могат да започнат подготвителните действия, необходими за създаването на системите за управление и контрол, по-рано. Свързаните с това разходи са допустими в съответствие с член 36.
2. При непрякото управление, посочено в членове 80 и 82, програмата започва в участващите държави членки след влизането в сила на споразумението, с което задачите по изпълнението на бюджета се възлагат на международна организация или на партньорска държава по ТГС.
3. Освен това могат да бъдат предприети следните допълнителни подготвителни действия, необходими за започването на програмата:
а)
създаване на управляващия орган и, когато е приложимо, на съвместния технически секретариат;
б)
провеждане на първите заседания на съвместния комитет за мониторинг, в който участват също представители на партньорските държави по ТГС, които все още не са подписали споразумение за финансиране или в които споразумението за финансиране все още не е влязло в сила;
в)
подготвяне и стартиране на процедурите за подбор на проекти и възлагане на договори с клауза за спиране, обвързана с влизането в сила на споразуменията за финансиране.
4. В очакване на влизането в сила на съответните споразумения за финансиране могат да бъдат започнати единствено подготвителните действия, посочени в параграфи 1 и 3, със съответната партньорска държава по ТГС.
Член 17
Преустановяване на програмата
1. Когато нито една от партньорските държави по ТГС не е подписала съответното споразумение за финансиране преди посочената в член 8, параграф 2 дата, програмата се преустановява.
Годишните траншове от Европейския фонд за регионално развитие, които са вече поети като задължения, продължават да са достъпни за своя нормален жизнен цикъл, но могат да се използват само за дейности, които се извършват изцяло в съответните държави членки и за които са сключени договори преди решението на Комисията за преустановяване. Управляващият орган предава на Комисията окончателния доклад в тримесечен срок след приключването на договорите и Комисията действа в съответствие с параграфи 2 и 3.
2. Когато програмата не може да бъде изпълнена поради проблеми, възникнали в отношенията между участващите държави, и в други надлежно обосновани случаи, Комисията може да реши да преустанови програмата преди крайния срок за изпълнение по искане на съвместния комитет за мониторинг или по своя инициатива след консултация със съвместния комитет за мониторинг.
3. При преустановяване на програмата управляващият орган представя окончателния доклад в шестмесечен срок от решението на Комисията. След уравняване на предишните плащания за предварително финансиране Комисията плаща окончателното салдо или, когато е приложимо, издава нареждане за възстановяване на средства. Освен това Комисията отменя салдото на поетите задължения.
Като алтернатива може да бъде взето решение за намаляване на бюджетните средства за програмата в съответствие с член 6, параграф 2, буква в).
4. В случаите, посочени в параграфи 1 и 2, подкрепата от Европейския фонд за регионално развитие, която представлява годишни траншове, за които все още не са поети задължения, или годишни траншове, за които са били поети и впоследствие отменени задължения изцяло или отчасти в рамките на същата бюджетна година, и която не е била преразпределена към друга програма от същата категория програми за външно сътрудничество, се разпределя към вътрешните програми за трансгранично сътрудничество в съответствие с член 4 от Регламент (ЕС) № 1299/2013.
Подкрепата съгласно Регламент (ЕС) № 232/2014, която представлява годишни траншове за които все още не са поети задължения, или годишни траншове, за които са били поети и впоследствие отменени задължения изцяло или отчасти в рамките на същата бюджетна година, се използва за финансирането на други програми или проекти, допустими съгласно Регламент (ЕС) № 232/2014.
Член 18
Проекти
1. Договорите за големи инфраструктурни проекти, подбрани чрез процедура за пряко възлагане, се подписват и участието във финансовите инструменти се осигурява преди 30 юни 2019 г.
2. Всички други договори се подписват преди 31 декември 2021 г.
3. Всички дейности по проекта, финансирани от програмата, приключват най-късно на 31 декември 2022 г.
Член 19
Приключване на програмата
1. Между 1 януари 2023 г. и 30 септември 2024 г. могат да се извършват единствено дейности, свързани с приключването на програмата.
2. Дадена програма се смята за приключена, когато:
а)
всички договори, сключени по програмата, са приключили;
б)
окончателното сладо е било платено или възстановено;
в)
оставащите бюджетни кредити са били отменени от Комисията.
3. Приключването на програмата не засяга правото на Комисията да направи на по-късен етап финансови корекции по отношение на управляващия орган или бенефициерите, ако окончателният размер на програмата или проектите трябва да бъде адаптиран в резултат на контрол или одит, извършен след датата на приключването.
ДЯЛ IV
ПРОГРАМНИ СТРУКТУРИ
Член 20
Назначаване на органи и управленски структури
1. Участващите държави избират за управляващ орган национален, регионален или местен публичен орган или структура или частноправна структура със задача за публична услуга. Един и същ управляващ орган може да бъде избран за повече от една програма.
2. Участващите държави определят национален, регионален или местен публичен орган или структура, функционално независим/а от управляващия орган, за единствен одитен орган. Одитният орган се намира в държавата членка, в която е установен управляващият орган. Един и същ одитен орган може да бъде определен за повече от една програма.
3. Едно или повече междинни звена могат да бъдат определени да изпълняват определени задачи на управляващия орган на негова отговорност. Съответните договорености между управляващия орган и междинните звена се оформят официално в писмена форма. Междинното звено гарантира платежоспособността си и компетенциите си в съответната област, както и своя административен и финансов капацитет.
4. Участващите държави определят в системите за управление и контрол и, когато е приложимо, в споразуменията за финансиране, посочени в членове 8 и 9, и/или в споразуменията, посочени в член 10, правилата, уреждащи техните отношения с управляващия орган и одитния орган, отношенията между тези органи и отношенията между тези органи и Комисията.
5. Държавата членка, в която е установен управляващият орган, може по своя инициатива да посочи координационна структура, натоварена със задачата да поддържа връзка с Комисията и да ѝ предоставя информация, да координира действията на останалите определени органи и да насърчава хармонизираното прилагане на приложимото право.
6. Всяка участваща държава определя:
а)
национален орган, който оказва подкрепа на управляващия орган при управлението на програмата в съответствие с принципа на добро финансово управление;
б)
контактна точка за контрол, която оказва подкрепа на управляващия орган при упражняването на контрол върху задълженията, произтичащи от програмата;
в)
представител в групата одитори, посочена в член 28, параграф 2;
г)
представители в съвместния комитет за мониторинг, посочен в член 21.
ГЛАВА 1
Съвместен комитет за мониторинг
Член 21
Съвместен комитет за мониторинг
В тримесечен срок от датата на приемането на програмата от Комисията участващите държави създават съвместния комитет за мониторинг.
Член 22
Състав на съвместния комитет за мониторинг
1. Съвместният комитет за мониторинг се състои от един или повече представители, определени от всяка участваща държава. Представителите се определят в зависимост от функциите, а не на лична основа. Съвместният комитет за мониторинг може да определи други лица за наблюдатели.
2. Когато е възможно и целесъобразно, участващите държави осигуряват подходящо участие на всички заинтересовани страни, и по-специално на местни представители, включително организации на гражданското общество и местни органи, за да гарантират участието им в изпълнението на програмата.
3. Комисията участва в работата на съвместния комитет за мониторинг като наблюдател. Тя получава покана за всяко заседание на съвместния комитет за мониторинг по същото време като представителите на участващите държави. Комисията може да реши дали да участва или не в цялото или в част от всяко заседание на съвместния комитет за мониторинг.
4. Съвместният комитет за мониторинг се председателства от един от своите членове, от представител на управляващия орган или от друго лице, както е определено в процедурния правилник.
5. Представител на управляващия орган, на съвместния технически секретариат или на междинното звено, посочено в член 20, параграф 3, се определя за секретар на съвместния комитет за мониторинг.
Член 23
Функциониране
1. Съвместният комитет за мониторинг изготвя и приема процедурния си правилник с единодушие.
2. Съвместният комитет за мониторинг се стреми да взема решенията с консенсус. Той може да подложи някои решения на гласуване, особено свързаните с окончателния подбор на проектите и размера на предоставените им безвъзмездни средства, в съответствие със своя процедурен правилник.
3. Всяка участваща държава има еднакъв брой гласове независимо от броя представители, които е определила.
4. Секретарят, Комисията или друг наблюдател нямат право да гласуват.
5. Председателят на съвместния комитет за мониторинг изпълнява функцията на модератор и води дискусиите. Председателят има право да гласува, когато е представител на участваща държава.
6. Съвместният комитет за мониторинг заседава поне веднъж годишно. Той се свиква от своя председател по искане на управляващия орган или при надлежно обосновано искане на участваща държава или на Комисията. Също така той може да взема решения чрез писмена процедура по инициатива на своя председател, на управляващия орган или на участваща държава в съответствие с процедурния си правилник.
7. След всяко заседание на съвместния комитет за мониторинг се изготвя протокол за подпис от председателя и секретаря. Копие от този протокол се предава на представителите на участващите държави, Комисията и всеки друг наблюдател.
Член 24
Функции на съвместния комитет за мониторинг
1. Съвместният комитет за мониторинг следи изпълнението на програмата и напредъка ѝ към постигането на нейните приоритети, като използва обективно проверими показатели и свързани с тях целеви стойности, определени в програмата. Съвместният комитет за мониторинг разглежда всички въпроси, засягащи изпълнението на програмата.
2. Съвместният комитет за мониторинг може да издава препоръки към управляващия орган относно изпълнението на програмата и нейната оценка. Той осъществява мониторинг на действията, предприети вследствие на неговите препоръки.
3. По-специално съвместният комитет за мониторинг:
а)
одобрява работната програма и финансовия план на управляващия орган, включително предвиденото използване на техническа помощ;
б)
осъществява мониторинг на изпълнението на работната програма и финансовия план от страна на управляващия орган;
в)
одобрява критериите за подбор на проекти, които ще бъдат финансирани от програмата;
г)
отговаря за процедурата за оценка и подбор, приложима към проектите, които ще бъдат финансирани от програмата;
д)
одобрява предложенията за изменение на програмата;
е)
разглежда всички доклади, предадени от управляващия орган, и при необходимост взема целесъобразни мерки;
ж)
разглежда спорни случаи, представени на вниманието му от страна на управляващия орган;
з)
разглежда и одобрява годишния доклад, посочен в член 77;
и)
разглежда и одобрява годишния план за мониторинг и оценка, посочен в член 78;
й)
разглежда и одобрява годишните планове за информационни и комуникационни дейности, посочени в член 79.
4. Без да се засяга параграф 3, буква г), съвместният комитет за мониторинг може да сформира комитет за подбор на проекти, който ще действа на негова отговорност.
ГЛАВА 2
Управляващ орган
Член 25
Определяне
1. Управляващият орган, избран от участващите в програмата държави, преминава процедура на определяне в държавата членка, в която е установен, като за тази цел се взема решение на подходящо равнище.
2. Процедурата на определяне се основава на доклад и становище на независима одитна структура, която прави оценка на съответствието на системите за управление и контрол, включително ролята на междинните звена в тях, с критериите за определяне, посочени в приложение I към настоящия регламент. Одитната структура взема предвид, когато е приложимо, дали системите за управление и контрол за програмата са подобни на създадените за предходния програмен период, както и всички доказателства за тяхното ефективно функциониране.
Независимата одитна структура е одитният орган или друг публично- или частноправен орган, който разполага с необходимия капацитет за одит и е функционално независим от управляващия орган. Тя изпълнява задачите си в съответствие с международно приетите стандарти за одит.
3. Държавата членка представя на Комисията официалното решение, посочено в параграф 1, възможно най-скоро след приемането на програмата от страна на Комисията.
4. В двумесечен срок от получаването на официалното решение, посочено в параграф 1, Комисията може да поиска доклада и становището на независимата одитна структура и описанието на системата за управление и контрол във връзка по-специално с частите относно подбора на проекти. Ако Комисията не възнамерява да поиска тези документи, тя нотифицира за това държавата членка възможно най-скоро. Ако Комисията поиска тези документи, тя може да направи коментари в двумесечен срок от получаването им, като документите трябва да бъдат преразгледани, като се вземат предвид коментарите. Когато Комисията няма първоначални или по-нататъшни коментари, тя нотифицира за това държавата членка възможно най-скоро.
5. Ако наличните резултати от одита и контрола показват, че определеният орган вече не отговаря на критериите, посочени в параграф 2, държавата членка посочва на подходящо равнище нужните корективни действия и предвид сериозността на проблема определя изпитателен срок, в който да се предприемат тези корективни действия.
Ако определеният орган не успее да изпълни нужните корективни действия в рамките на посочения от държавата членка изпитателен срок, държавата членка отнема на съответното равнище статута му на определен орган.
Държавата членка незабавно нотифицира Комисията:
-
когато определен орган е подложен на изпитателен срок, и предоставя информация за корективните действия и съответния изпитателен срок; или
-
когато след изпълнението на корективните действия изпитателният срок е прекратен; или
-
когато статутът на определен орган е отнет.
Без да се засяга прилагането на член 61, нотифицирането за поставянето на определената структура на изпитателен срок от страна на държава членка не води до прекъсване на обработването на исканията за плащания.
Ако на управляващия орган бъде отнет статутът на определен орган, участващите държави определят нов орган или структура, както е посочено в член 20, параграф 1, за да поеме функциите на управляващия орган. Тази структура или орган преминава процедурата на определяне, предвидена в параграф 2, и Комисията се нотифицира за това в съответствие с параграф 4. Тази промяна налага изменение на програмата съгласно член 6.
Член 26
Функции на управляващия орган
1. Управляващият орган носи отговорност за управлението на програмата в съответствие с принципа на добро финансово управление и за гарантирането на това, че решенията на съвместния комитет за мониторинг са в съответствие с приложимото право и разпоредби.
2. По отношение на управлението на програмата управляващият орган:
а)
подпомага работата на съвместния комитет за мониторинг и му предоставя информацията, необходима за изпълнението на неговите задачи, по-специално данни относно напредъка на оперативната програма при постигането на нейните очаквани резултати и цели;
б)
изготвя и, след одобрението на съвместния комитет за мониторинг, представя на Комисията годишния доклад и окончателния доклад;
в)
обменя с междинните звена, съвместния технически секретариат, одитния орган и бенефициерите информация, която е необходима за изпълнението на техните задачи или на проекта;
г)
създава и поддържа компютризирана система за записването и съхраняването на данни за всеки проект, необходими за мониторинга, оценката, финансовото управление, контрола и одита, включително данни за отделните участници в проектите, когато е приложимо. По-специално той записва и съхранява техническите и финансовите доклади за всеки проект. Системата предоставя всички данни, необходими за изготвянето на исканията за плащания и годишните отчети, в това число записи на подлежащите на събиране суми, на събраните суми и на сумите, намалени в резултат на отмяната на цялото финансово участие в проект или програма или на част от него;
д)
извършва, когато е приложимо, проучвания във връзка с оценката на въздействието върху околната среда на равнище програма;
е)
изпълнява плановете за информационни и комуникационни дейности в съответствие с член 79;
ж)
изпълнява плановете за мониторинг и оценка в съответствие с член 78.
3. По отношение на подбора и управлението на проектите управляващият орган:
а)
изготвя и стартира процедурите за подбор;
б)
управлява процедурите за подбор на проекти;
в)
предоставя на главния бенефициер документ, съдържащ условията за подкрепа за всеки проект, включително плана за финансиране и сроковете за изпълнение;
г)
подписва договори с бенефициерите;
д)
управлява проекти.
4. По отношение на техническата помощ управляващият орган:
а)
управлява процедурите за възлагане на договори;
б)
подписва договори с изпълнителите;
в)
управлява договорите.
5. По отношение на финансовото управление и контрола на програмата управляващият орган:
а)
проверява дали услугите, доставките или строителните работи са извършени, доставени и/или монтирани и дали разходите, декларирани от бенефициерите, са заплатени от тях, както и дали това съответства на приложимото законодателство, правилата на програмата и условията за подкрепа на проектите;
б)
гарантира, че бенефициерите, участващи в изпълнението на проектите, поддържат отделна счетоводна система или подходящ счетоводен код за всички трансакции, отнасящи се до даден проект;
в)
въвежда ефективни и пропорционални мерки за борба с измамите при отчитане на установените рискове;
г)
установява процедури, с които гарантира, че с всички документи относно разходите и одитите, необходими за осигуряването на адекватна одитна следа, се борави в съответствие с изискванията на член 30;
д)
изготвя декларацията и годишното обобщение за управлението, посочени в член 68;
е)
изготвя и предава на Комисията исканията за плащания в съответствие с член 60;
ж)
изготвя годишните отчети;
з)
взема под внимание резултатите от всички одити, извършени от одитния орган или на негова отговорност, при изготвянето и предаването на исканията за плащания;
и)
поддържа компютризирани счетоводни записи на декларираните пред Комисията разходи и на плащанията, направени към бенефициерите;
й)
води счетоводство на сумите, подлежащи на събиране, и на сумите, намалени в резултат на отмяната на всички безвъзмездни средства или на част от тях.
6. Проверките по параграф 5, буква а) включват следните процедури:
а)
административни проверки за всяко подадено от бенефициерите искане за плащания;
б)
проверки на място във връзка с проекта.
Честотата и обхватът на проверките на място са пропорционални на размера на безвъзмездните средства за даден проект и на равнището на риска, установен при тези проверки и одити от одитния орган по отношение на системите за управление и контрол като цяло.
7. Проверките на място във връзка с проекта съгласно параграф 6, буква б) могат да се извършват на база извадка.
8. В случай че институцията, в която се намира управляващият орган, е също бенефициер в рамките на програмата, уредбата относно проверките, посочени в параграф 5, буква а), гарантира адекватно разделение на функциите.
Член 27
Съвместен технически секретариат и филиали
1. Участващитe държави могат да вземат решение за създаването на съвместен технически секретариат, който се описва в програмата в съответствие с член 4.
2. Съвместният технически секретариат оказва съдействие на управляващия орган, на съвместния комитет за мониторинг и, когато е приложимо, на одитния орган при изпълнението на съответните им функции. По-специално той уведомява потенциалните бенефициери за възможностите за финансиране по програми и оказва съдействие на бенефициерите при изпълнението на проектите. Той може да бъде назначен също така като междинното звено, посочено в член 20, параграф 3.
3. След решение на участващите държави в държавите могат да бъдат създадени филиали. Задачите на филиалите се описват в програмата и могат да включват комуникационни и информационни дейности и оказване на съдействие на управляващия орган при оценката на проекта и проследяването на неговото изпълнение. В никакъв случай на филиала не може да бъде възложена задача, предполагаща упражняването на публична власт или на правомощие за вземане на решения по собствена преценка във връзка с проектите.
4. Функционирането на съвместния технически секретариат и на филиалите се финансира от бюджета за техническа помощ.
ГЛАВА 3
Одитен орган
Член 28
Функции на одитния орган
1. Одитният орган на програмата гарантира провеждането на одити на системите за управление и контрол, на подходяща извадка от проекти и на годишните отчети на програмата.
2. Одитният орган се подпомага от група одитори, състояща се от представител на всяка участваща държава в програмата.
3. Когато одитите се извършват от структура, различна от одитния орган, одитният орган гарантира, че тази структура има необходимата функционална независимост.
4. Одитният орган гарантира, че одитната дейност се извършва в съответствие с международно признатите стандарти за одит.
5. В деветмесечен срок от подписването на първото споразумение за финансиране в съответствие с член 8, параграф 2 одитният орган представя на Комисията одитна стратегия за извършването на одитите. В одитната стратегия се определят методиката на одита на годишните отчети и проектите, методът за подбор на извадка за одита на проектите и планирането на одитите за текущата счетоводна година и следващите две счетоводни години. Одитната стратегия се актуализира ежегодно от 2017 г. до края на 2024 г. Когато за няколко програми се прилага обща система за управление и контрол, може да бъде изготвена единна стратегия за одит на съответните програми. Актуализираната одитна стратегия се представя на Комисията заедно с годишния доклад за програмата.
6. В съответствие с член 68 одитният орган изготвя:
а)
одитно становище относно годишните отчети за предходната счетоводна година;
б)
годишен одитен доклад.
Когато за няколко програми се прилага обща система за управление и контрол, информацията, изисквана по буква б), може да бъде обхваната в един доклад.
Член 29
Сътрудничество с одитния орган
Комисията си сътрудничи с одитния орган за координацията на неговите одитни планове и методи и незабавно обменя резултатите от проведените одити на системите за управление и контрол на съответната програма.
ДЯЛ V
СИСТЕМИ ЗА УПРАВЛЕНИЕ И КОНТРОЛ
Член 30
Общи принципи на системите за управление и контрол
1. Системите за управление и контрол включват:
а)
функциите на всяка структура, участваща в управлението и контрола, включително разделението на функциите в самата структура и тяхната вътрешна организация в съответствие с принципа на разделение на функциите между тези структури и в самите тях;
б)
процедури за гарантиране на правомерността и редовността на декларираните разходи;
в)
електронни системи с данни за счетоводство, съхраняване, мониторинг и докладване;
г)
системи за мониторинг и докладване в случаите, в които отговорната структура е възложила изпълнението на задачи на друга структура;
д)
механизми за извършване на одит на функционирането на системите за управление и контрол;
е)
системи и процедури за осигуряване на надеждна одитна следа;
ж)
процедури за предотвратяване, откриване и поправяне на нередности, включително на измами, и за събиране на недължимо платени суми заедно с лихвите;
з)
процедури за възлагането на договори за техническа помощ и процедури за подбора на проекти;
и)
ролята на националните органи и отговорностите на участващите държави в съответствие с член 31.
2. Управляващият орган гарантира, че системите за управление и контрол на програмата са създадени в съответствие с разпоредбите на настоящия регламент и функционират ефективно.
Член 31
Национални органи и отговорности на участващите държави
1. Националният орган, определен съгласно член 20, параграф 6, буква а), inter alia:
а)
отговаря за създаването и ефективното функциониране на системите за управление и контрол на национално равнище;
б)
осигурява цялостната координация на институциите, участващи в изпълнението на програмата на национално равнище, в това число inter alia институциите, действащи като контактни точки за контрол и като член на групата одитори;
в)
представлява своята страна в съвместния комитет за мониторинг.
За партньорските държави по ТГС националният орган е структурата, която носи крайната отговорност за изпълнението на разпоредбите на споразумението за финансиране, посочено в членове 8 и 9.
2. Участващите държави оказват подкрепа на управляващия орган при изпълнението на задължението му, посочено в член 30, параграф 2.
3. Участващите държави предотвратяват, откриват и поправят нередности, включително измами, и събират недължимо платени суми заедно с всички лихви съгласно член 74 на своята територия. Те незабавно нотифицират управляващия орган и Комисията за тези нередности и ги държат в течение на развитието на свързаните административни и съдебни производства.
4. Отговорностите на участващите държави във връзка с недължимо платени суми на бенефициер са посочени в член 74.
5. Извършването на финансова корекция от страна на Комисията не засяга задължението на управляващия орган да събира вземания по членове 74 и 75, нито задължението на държавите членки да събират държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз и съгласно член 14 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета (9).
Член 32
Структури за одит и контрол
1. Разходите, декларирани от бенефициера в подкрепа на искане за плащания, се проверяват от одитор или от компетентен публичен служител, който е независим от бенефициера. Одиторът или компетентният публичен служител проверява дали декларираните от бенефициера разходи и приходите по проекта са реални, вписани точно и допустими в съответствие с договора.
Тази проверка се извършва въз основа на договорена процедура, при която се спазват:
а)
Международният стандарт за свързаните по съдържание услуги 4400 „Ангажименти за извършване на договорени процедури относно финансова информация“, публикуван от Международната федерация на счетоводителите (МФС);
б)
Етичният кодекс на професионалните счетоводители, изготвен и публикуван от Съвета по международни етични стандарти за счетоводители към МФС.
За публичните служители посочените процедури и стандарти се определят на национално равнище, като се отчитат международните стандарти.
Одиторът трябва да изпълнява поне едно от посочените по-долу изисквания:
а)
да е член на национална счетоводна или одитна структура или институция, която на свой ред е член на МФС;
б)
да е член на национална счетоводна или одитна структура или институция. Когато тази организация не е член на МФС, одиторът поема ангажимент да извърши работата в съответствие със стандартите и етичния кодекс на МФС;
в)
да е регистриран като задължителен одитор в публичния регистър на публична структура за надзор в държава членка в съответствие с принципите на публичния надзор, посочени в Директива 2006/43/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (10);
г)
да е регистриран като задължителен одитор в публичния регистър на публична структура за надзор в партньорска държава по ТГС, при условие че този регистър отговаря на принципите за публичен надзор, посочени в законодателството на съответната държава.
Публичният служител притежава необходимия технически опит за извършването на проверката.
2. Освен това управляващият орган извършва собствени проверки съгласно член 26, параграф 5, буква а) и член 26, параграф 6. За целите на извършването на проверки в цялата програмна област управляващият орган може да получи съдействие от контактните точки за контрол.
Участващите държави предприемат всички възможни мерки, за да окажат подкрепа на управляващия орган при изпълнението на задачите му за контрол.
3. Одитният орган гарантира провеждането на одити на системите за управление и контрол, на подходяща извадка от проекти и на годишните отчети на програмата, както е посочено в член 28. Групата одитори, посочена в член 28, параграф 2, се създава в тримесечен срок от определянето на управляващия орган. Тя изготвя свой процедурен правилник. Групата одитори се председателства от одитния орган, определен за програмата.
Всяка участваща държава може да упълномощи одитния орган да извършва пряко своите задължения на нейна територия.
4. Гарантира се независимостта на структурата(ите), посочен(и) в параграфи 1, 2 и 3.
Член 33
Контрол от страна на Съюза
1. Комисията, Европейската служба за борба с измамите, Европейската сметна палата и всеки външен одитор, упълномощен от тези институции и структури, могат да правят проверка на използването на средства от Съюза от страна на управляващия орган, бенефициерите, изпълнителите, подизпълнителите и трети страни при получаването на финансова подкрепа, като преглеждат документи и/или извършват проверки на място. Във всеки договор изрично се посочва, че тези институции и структури могат да упражняват правомощието си за контрол по отношение на помещенията, както и на документите и информацията, независимо от начина, по който те се съхраняват.
2. Комисията се уверява, въз основа на наличната информация, включително решението за определяне, годишната декларация за управлението, годишните контролни доклади, годишното одитно становище, годишния доклад и одитите, извършени от националните структури и структурите на Съюза, че системите за управление и контрол отговарят на изискванията на настоящия регламент и функционират ефективно.
3. Комисията може да поиска от управляващия орган да предприеме необходимите действия, за да гарантира ефективността на системите за управление и контрол и редовността на разходите.
ДЯЛ VI
ТЕХНИЧЕСКА ПОМОЩ
Член 34
Бюджет за техническа помощ
1. За техническа помощ могат да бъдат заделени не повече от 10 % от общия размер на финансовото участие на Съюза. В надлежно обосновани случаи и при споразумение с Комисията може да бъде заделен по-голям дял.
2. Размерът на техническата помощ следва да отразява реалните нужди на програмата, по-специално като се отчитат фактори като общия бюджет на програмата, размерите на географската област, обхваната от програмата, и броя на участващите държави.
Член 35
Цел
1. Дейностите, свързани с техническата помощ, включват подготовка, управление, мониторинг, оценка, информационни дейности, комуникационни дейности, изграждане на контакти, разглеждане на жалби, контрол и одит, свързани с изпълнението на програмата, както и дейности за засилване на административния капацитет за изпълнението на програмата.
2. Техническата помощ за дейностите, посочени в параграф 1, следва да се използва както за нуждите на програмните структури, така и за тези на бенефициерите.
3. Разходите за дейности по популяризиране и изграждане на капацитет, направени извън програмната област, могат да бъдат поети в границите, определени в член 39, параграф 2, и при условие че посочените в него изисквания са изпълнени.
Член 36
Допустимост
1. Към разходите за техническа помощ се прилагат mutatis mutandis изискванията за допустимост, посочени в член 48. Разходите, свързани със служителите от участващите държави, работещи по програмата, могат да се смятат за допустими като разходи за техническа помощ. Избягват се успоредните системи за възнаграждения и предоставянето на допълнителни средства. Посочените в член 49 разходи не се смятат за допустими като разходи за техническа помощ.
2. Посочените в член 16 разходи за подготвителни действия са допустими при представянето на програмата на Комисията съгласно член 4, но не по-рано от 1 януари 2014 г., при условие че програмата е одобрена от Комисията съгласно член 5.
Член 37
Правила за обществени поръчки
1. Ако за изпълнението на годишния план за използване на бюджета за техническа помощ е необходима обществена поръчка, договорът трябва да бъде възложен при спазване на следните правила:
а)
когато субектът е установен в държава членка, той прилага националните законови, подзаконови и административни разпоредби, приети във връзка със законодателството на Съюза, приложимо към правилата за обществени поръчки, или правилата за поръчки, посочени в дял IV на втора част от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 и в дял II на втора част от Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012;
б)
във всички останали случаи съответните правила за обществени поръчки се описват в споразумението за финансиране, посочено в членове 8 и 9, или в споразуменията, посочени в членове 81 и 82.
2. Във всички случаи се прилагат правилата относно националността и произхода, посочени в членове 8 и 9 от Регламент (ЕС) № 236/2014.
3. Обществените поръчки от страна на филиалите трябва да бъдат ограничени до обикновените текущи разходи и разходите за комуникационни дейности и дейности по осигуряването на видимост.
ДЯЛ VII
ПРОЕКТИ
ГЛАВА 1
Общи разпоредби
Член 38
Естество на подкрепата
1. Проект e поредица от дейности, определени и управлявани във връзка с целите, крайните продукти, резултатите и въздействията, които той има за цел да постигне в рамките на определен период от време и бюджет. Целите, крайните продукти, резултатите и въздействията следва да допринасят за приоритетите, посочени в програмата.
2. Финансовото участие от програма за проекти се осигурява чрез безвъзмездни средства и, по изключение, чрез трансфери за финансови инструменти. Проектите, финансирани чрез безвъзмездни средства, подлежат на разпоредбите в глави 2-4.
3. Безвъзмездни средства се отпускат на проекти, подбрани чрез покани за представяне на предложения в съответствие с правилата, изложени в програмата, освен в надлежно обоснованите извънредни случаи в член 41.
4. Делът на участието на Съюза в големи инфраструктурни проекти и на участието във финансови инструменти, посочено в член 42, не може да надвишава 30 %.
Член 39
Условия за финансиране
1. Проектите могат да получат финансово участие от програма, при условие че отговарят на всяко от следните условия:
а)
имат за резултат ясно въздействие и ползи по отношение на трансграничното сътрудничество, описано в програмния документ, и доказана добавена стойност за стратегиите и програмите на Съюза;
б)
изпълняват се в програмната област;
в)
попадат в една от следните категории:
i)
интегрирани проекти, когато всеки бенефициер извършва част от дейностите на проекта на своя територия;
ii)
симетрични проекти, когато подобни дейности се извършват успоредно в участващите държави;
iii)
проекти в една държава, когато проектите се изпълняват главно или изцяло в една от участващите държави, но в полза на всички или някои от участващите държави, и когато са установени трансгранични въздействия и ползи.
2. Проектите, отговарящи на критериите в параграф 1, могат да бъдат частично изпълнявани извън програмната област, при условие че е спазено всяко от следните условия:
а)
проектите са необходими за постигането на целите на програмата и са от полза за програмната област;
б)
общата сума, разпределена по програмата за дейности извън програмната област, не надвишава 20 % от участието на Съюза на равнище програма;
в)
задълженията на управляващите и одитните органи във връзка с управлението, контрола и одита на проекта се изпълняват от програмните органи или чрез споразумения, сключени с органи в държавите, в които се извършва дейността.
3. Всеки проект, включващ инфраструктурен компонент, възстановява участието на Съюза, ако в срок от пет години от приключването на проекта или в рамките на периода от време, определен в правилата за държавната помощ - когато е приложимо - е претърпял значителна промяна, която засяга естеството, целите или условията за изпълнение на проекта и която би довела до подкопаване на неговите първоначални цели. Неправомерно платените суми във връзка с проекта се събират от управляващия орган пропорционално на периода, за който изискването не е било изпълнено.
4. Управляващият орган се стреми да предотврати дублирането на дейности между проектите, финансирани от Съюза. За тази цел управляващият орган може да проведе консултациите, които смята за подходящи, като консултираните субекти, включително Комисията, предоставят необходимата подкрепа.
5. Управляващият орган предоставя на главния бенефициер на всеки подбран проект документ, в който се посочват условията за предоставяне на подкрепа за проекта, включително конкретните изисквания относно продуктите или услугите, които следва да бъдат получени в резултат на проекта, финансовия план и графика за изпълнение.
Член 40
Покани за представяне на предложения
При всяка покана за представяне на предложения управляващият орган предоставя на кандидатите документ, в който се посочват условията за участието в поканата, подбора и изпълнението на проекта. Този документ включва също така конкретните изисквания относно конкретните крайни резултати по проекта, финансовия план и срока за изпълнение.
Член 41
Пряко възлагане
1. Проектите могат да бъдат възлагани без покана за представяне на предложения само в следните случаи и при условие че това е надлежно обосновано в решението за възлагане:
а)
структурата, на която се възлага проектът, има de jure или de facto монопол;
б)
проектът се отнася до действия със специфични характеристики, които изискват определен вид структура въз основа на нейната техническа компетентност, висока степен на специализация или административни правомощия.
2. В програмата се включва окончателен списък на големите инфраструктурни проекти, предложени за подбор без покана за представяне на предложения. След приемането на програмата, но не по-късно от 31 декември 2017 г., управляващият орган предоставя на Комисията пълните заявления за проекти, включително информацията, посочена в член 43, заедно с обосновката за пряко възлагане.
3. В програмата се включва индикативен списък на проектите, различни от големите инфраструктурни проекти, предложени за подбор без покана за представяне на предложения. Съвместният комитет за мониторинг може да реши да избере допълнителни проекти без покана за представяне на предложения по всяко време след приемането на програмата. И в двата случая се търси предварителното одобрение на Комисията. За тази цел управляващият орган предоставя на Комисията информацията, посочена в член 43, заедно с обосновката за пряко възлагане.
4. Проектите, предложени за подбор без покана за представяне на предложения, се одобряват от Комисията въз основа на двуетапна процедура, състояща се от представянето на кратко описание на проекта, последвано от цялостно заявление за проекта. На всеки етап Комисията уведомява управляващия орган за своето решение в срок от два месеца от датата на представяне на документа. Този срок може да бъде удължен при необходимост. Когато Комисията отхвърли предложен проект, тя уведомява управляващия орган за мотивите си.
Член 42
Участие във финансови инструменти
1. Програмата може да участва във финансов инструмент, при условие че последният е в съответствие с приоритетите на програмата.
2. В програмата се включва окончателен списък на участията във финансови инструменти. След приемането на програмата, но не по-късно от 31 декември 2017 г., управляващият орган предоставя на Комисията информацията, посочена в член 43.
3. Комисията разглежда предложеното участие, за да определи неговата добавена стойност и неговото съответствие с програмата.
4. Процесът на одобрение следва правилата на съответните финансови инструменти. Когато Комисията отхвърли предложено участие, тя уведомява управляващия орган за мотивите си.
5. Участието в съответните финансови инструменти подлежи на правилата, които се прилагат по отношение на самите инструменти.
Член 43
Съдържание на проектите
1. Документите от заявлението за проект съдържат най-малко следното:
а)
анализ на проблемите и потребностите, които са основание за проекта, като се взимат предвид програмната стратегия и очакваното участие на програмата по отношение на съответния приоритет;
б)
оценка на неговото трансгранично въздействие;
в)
логическата рамка;
г)
оценка на устойчивостта на очакваните резултати от проекта след неговото приключване;
д)
обективно проверими показатели;
е)
информация относно географския обхват и целевите групи на проекта;
ж)
очакван срок на изпълнение на проекта и подробен план на работа;
з)
анализ на въздействието на проекта върху междусекторните въпроси, посочени в член 4, параграф 3, буква г), когато е приложимо;
и)
изискванията за изпълнение на проекта, включително следното:
i)
идентифициране на бенефициерите и определяне на главния бенефициер, като се предоставят гаранции относно неговите компетенции в съответната област, както и неговия капацитет за административно и финансово управление;
ii)
описание на структурата на управление и изпълнение на проекта;
iii)
договорености между бенефициерите в съответствие с член 46;
iv)
договорености за мониторинг и оценка;
v)
планове за информационни и комуникационни дейности, по-специално мерки за огласяване на подкрепата на Съюза за проекта;
й)
подробен финансов план и бюджет.
2. Заявленията за проекти в случай на проекти, включващи инфраструктурен компонент от най-малко 1 милион евро, съдържат освен това:
а)
подробно описание на инвестицията в инфраструктура и нейното местоположение;
б)
подробно описание на компонента на проекта, свързан с изграждането на капацитет, с изключение на надлежно обосновани случаи;
в)
извършено цялостно проучване за осъществимост или негов еквивалент, включително анализа на вариантите, резултатите и независим преглед на качеството;
г)
оценка на въздействието на проекта върху околната среда в съответствие с Директива 2011/92/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (11), както и, за участващите държави, които са страни по нея, с Конвенцията на ИКЕ на ООН за оценка на въздействието върху околната среда в трансграничен контекст от 25 февруари 1991 г. (Конвенцията от Еспо);
д)
доказателство от бенефициерите за собственост или достъп до земя;
е)
разрешително за строеж.
3. По изключение и в надлежно обосновани случаи управляващият орган може да приеме по-късно подаване на документите, посочени в буква е).
Член 44
Публикуване на списък на проектите
1. С цел да се гарантира прозрачност по отношение на проектите, подкрепени от програма, управляващият орган поддържа списък на възложените проекти под формата на електронна таблица, което позволява сортиране, търсене, извличане, сравняване и лесно публикуване на данните в интернет. Списъкът на проектите е достъпен на уебсайта на програмата и се актуализира поне веднъж на всеки шест месеца. За да се стимулира многократното използване на списъка на проектите от частния сектор, гражданското общество или националната публична администрация, на уебсайта може ясно да са указани приложимите лицензионни правила, съобразно които са публикувани данните.
2. Списъкът съдържа най-малко следната информация:
-
име на бенефициера (само юридическите лица; имената на физическите лица не се посочват);
-
наименование на проекта;
-
кратко описание на проекта;
-
срок на изпълнение на проекта;
-
общо допустими разходи;
-
процент на съфинансиране от Съюза;
-
пощенски код на проекта или друг подходящ показател за местоположението;
-
географски обхват;
-
дата на последното актуализиране на списъка на проектите.
3. Списъкът на проектите се предоставя на Комисията не по-късно от 30 юни на годината, следваща финансовата година, през която са избрани проектите. Тази информация се публикува на интернет сайт на институциите на Съюза.
ГЛАВА 2
Бенефициери
Член 45
Участие в проекти
1. Проектите включват бенефициери от поне една от участващите държави членки и една от участващите държави партньори, изброени в приложение I към Регламент (ЕС) № 232/2014, или Руската федерация.
2. Бенефициерите са физически или юридически лица, на които са отпуснати безвъзмездни средства за проект. Физически лица могат да бъдат бенефициери, доколкото това се изисква от естеството или характеристиките на дейността или целта, преследвана от заявителя. Участието на физически лица се решава на равнище програма.
3. Бенефициерите, посочени в параграф 1, трябва да отговарят на всяко от следните условия:
а)
да са граждани на някоя от участващите държави или юридически лица, които ефективно са установени в програмната област, или международни организации, които извършват основната част от своите дейности в програмната област. Европейска група за териториално сътрудничество може да бъде бенефициер, независимо от мястото си на установяване, при условие че нейният географски обхват е в рамките на програмната област;
б)
да отговарят на критериите за допустимост, определени за всяка процедура по подбор;
в)
да не попадат в нито едно от положенията за отстраняване, посочени в член 106, параграф 1 и член 107 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
4. Бенефициери, които не отговарят на критериите, посочени в параграф 3, буква а), могат да участват в допълнение към бенефициерите, посочени в параграф 1, при условие че е спазено всяко от следните условия:
а)
те могат да участват в съответствие с членове 8 и 9 от Регламент (ЕС) № 236/2014;
б)
тяхното участието се изисква от естеството и целите на проекта и е необходимо за неговото ефективно изпълнение;
в)
общата сума, разпределена по програмата за бенефициери, които не отговарят на критериите, посочени в параграф 3, буква а), е в рамките на ограничението, посочено в член 39, параграф 2, буква б).
Член 46
Задължения на бенефициерите
1. Всеки проект определя главен бенефициер, представляващ партньорството.
2. Всички бенефициери активно си сътрудничат в разработването и изпълнението на проектите. Освен това те си сътрудничат по отношение на персонала и/или финансирането на проектите. Всеки бенефициер носи правна и финансова отговорност за дейностите, които изпълнява, и за дела от средствата на Съюза, които получава. Конкретните задължения, както и финансовите отговорности на бенефициерите се определят в споразумението, посочено в параграф 3, буква в).
3. Главният бенефициер:
а)
получава финансовото участие от управляващия орган за изпълнението на проектните дейности;
б)
гарантира, че бенефициерите получават общата сума на безвъзмездните средства възможно най-бързо и в пълен размер в съответствие с договореностите, посочени в буква в). Не се приспадат или удържат суми и не се налагат специални такси с равностоен ефект, които биха намалили размера на сумите за бенефициерите;
в)
изготвя договорености за партньорство с другите бенефициери в споразумение, съдържащо разпоредби, които inter alia гарантират добро финансово управление на отпуснатите за проекта средства, включително договорености за възстановяване на неправомерно изплатени средства;
г)
поема отговорност да гарантира изпълнението на целия проект;
д)
гарантира, че разходите, представени от бенефициерите, са направени с цел изпълнение на проекта и отговарят на дейностите, определени в договора и съгласувани между всички бенефициери;
е)
удостоверява дали разходите, представени от бенефициерите, са проверени съгласно член 32, параграф 1.
ГЛАВА 3
Допустимост на разходите
Член 47
Форми на безвъзмездните средства
1. Безвъзмездните средства могат да бъдат отпуснати под формата на:
а)
възстановяване на определена част от действително направените допустими разходи, посочени в член 48;
б)
финансиране с единна ставка, определено чрез прилагане на процент към една или няколко определени категории разходи;
в)
еднократни суми;
г)
възстановяване на база единични разходи;
д)
съчетание от формите, посочени в букви а)-г), само когато всяка от тях обхваща различна категория разходи.
2. Безвъзмездните средства под формата, посочена в параграф 1, буква а), се изчисляват въз основа на допустимите разходи, действително направени от бенефициера, и за тях се прави предварителна бюджетна прогноза, която се представя с предложението и се включва в договора. Финансирането с единна ставка, посочено в параграф 1, буква б), обхваща специфични категории допустими разходи, които са ясно определени предварително чрез прилагане на процент. Еднократните суми, посочени в параграф 1, буква в), обхващат като цяло всички или някои специфични категории допустими разходи, които са ясно определени предварително. Единичните разходи, посочени в параграф 1, буква г), обхващат всички или някои специфични категории допустими разходи, които са ясно определени предварително чрез прилагане на сума за единица.
3. Безвъзмездните средства не могат да имат за цел или резултат реализирането на печалба в рамките на проекта. Прилагат се изключенията, определени в член 125, параграф 4 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
Член 48
Допустимост на разходите
1. Безвъзмездните средства не надвишават общ таван, изразен като процент и абсолютна стойност, която се определя въз основа на прогнозните допустими разходи. Безвъзмездните средства не надвишават допустимите разходи.
2. Допустимите разходи са разходи, действително направени от бенефициера, които отговарят на всеки от следните критерии:
а)
направени са през срока на изпълнение на проекта. По-специално:
i)
разходите, свързани с услуги и строителни работи, се отнасят до дейности, извършени през срока на изпълнение. Разходите за доставки се отнасят до доставка и монтиране на стоки през срока на изпълнение. Подписването на договор, правенето на поръчка или поемането на задължение за разход в рамките на срока на изпълнение за бъдещо предоставяне на услуги, строителни работи или стоки след изтичането на срока на изпълнение не отговарят на това изискване; паричните преводи между главния бенефициер и другите бенефициери могат да не бъдат счетени за направени разходи;
ii)
направените разходи следва да бъдат платени преди предаването на окончателните доклади. Те могат да бъдат платени впоследствие, при условие че са изброени в окончателния доклад заедно с предвидената дата на плащане;
iii)
изключение се прави за разходите, свързани с окончателните доклади, включително за проверка на разходите, одит и окончателна оценка на проекта, които могат да бъдат направени след срока на изпълнение на проекта;
iv)
процедурите за възлагане на поръчки, посочени в член 52 и следващи, могат да бъдат започнати и договорите могат да бъдат сключени от бенефициера (бенефициерите) преди началото на срока на изпълнение на проекта, при условие че са спазени разпоредбите на член 52 и следващи;
б)
посочени са в предвидения общ бюджет за проекта;
в)
необходими са за изпълнението на проекта;
г)
възможно е да бъдат установени и проверени, по-специално като се записват в счетоводната документация на бенефициера и се определят съгласно приложимите счетоводни стандарти и обичайните практики за определяне и анализ на разходите, приложими към бенефициера;
д)
отговарят на изискванията на приложимото данъчно и социално законодателство;
е)
те са разумни, основателни и съответстват на изискванията за добро финансово управление, и по-специално по отношение на икономията и ефикасността;
ж)
те са подкрепени от фактури или документи с еквивалентна доказателствена стойност.
3. Безвъзмездни средства могат да бъдат отпускани със задна дата в следните случаи:
а)
когато заявителят може да докаже необходимостта от започване на проекта преди подписването на договора. Допустимите за финансиране разходи обаче не могат да са направени преди датата на подаване на заявлението за отпускане на безвъзмездни средства; или
б)
за разходи, свързани с проучвания и документация за проекти, включващи инфраструктурен компонент.
Безвъзмездни средства не могат да бъдат отпускани със задна дата за вече приключени проекти.
4. С оглед на създаването на условия за здрави партньорства разходи, направени преди подаване на заявлението за безвъзмездни средства в рамките на проекти, на които са отпуснати безвъзмездни средства, са допустими, при условие че също са изпълнени следните условия:
а)
направени са след публикуването на поканата за представяне на предложения;
б)
ограничени са до пътни и дневни разходи на персонала, нает от бенефициерите, при условие че отговарят на условията на параграф 5, буква б);
в)
не надвишават максималния размер, определен на равнище програма.
5. При спазване на параграфи 1 и 2 допустими са следните преки разходи на бенефициера:
а)
разходите за персонал, назначен по проекта, при следните кумулативни условия:
-
те се отнасят до разходите за дейности, които бенефициерът не би извършил, ако проектът не е предприет;
-
те не трябва да надвишават разходите, които обикновено се поемат от бенефициера, освен ако е доказано, че това е от основно значение за изпълнението на проекта;
-
те се отнасят до действителните брутни заплати, включително вноски за социално осигуряване и други разходи, които влизат във възнаграждението;
б)
пътни и дневни разходи на персонала и други лица, участващи в проекта, при условие че те не надвишават нито разходите, обикновено покривани от бенефициера в съответствие с неговите правила и разпоредби, нито ставките, публикувани от Комисията към момента на мисията, ако се възстановяват въз основа на еднократни суми, единични разходи или финансиране с единна ставка;
в)
разходи за закупуване и наемане на оборудване (ново или втора употреба) и стоки специално за целите на проекта, при условие че те съответстват на пазарните цени;
г)
разходите за консумативи, специално закупени за проекта;
д)
разходи вследствие на договори, възложени от бенефициерите за целите на проекта;
е)
разходи, произтичащи пряко от изисквания, наложени от настоящия регламент и от проекта (например действия за осигуряване на информация и видимост, оценки, външни одити, преводи), включително разходите за финансови услуги (например разходите за банкови преводи и финансови гаранции).
6. Съгласно член 4 дадена програма може да определи допълнителни правила за допустимост за програмата като цяло.
Член 49
Недопустими разходи
1. Не се считат за допустими следните разходи, свързани с изпълнението на проекта:
а)
дългове и такси за обслужване на дългове (лихви);
б)
резерви за загуби или задължения;
в)
разходи, декларирани от бенефициера и вече финансирани от бюджета на Съюза;
г)
закупуване на земя или сгради на стойност над 10 % от допустимите разходи за съответния проект;
д)
загуби от валутна обмяна;
е)
мита, данъци и такси, включително ДДС, с изключение на случаите, когато не подлежат на възстановяване съгласно приложимото национално данъчно законодателство, освен ако е предвидено друго в съответните разпоредби, договорени с партньорските държави по ТГС;
ж)
заеми на трети страни;
з)
глоби, финансови санкции и разходи за съдебни спорове;
и)
непаричното участие, определено в член 14, параграф 1.
2. Съгласно член 4 дадена програма може да обяви други категории разходи за недопустими.
Член 50
Еднократни суми, единични разходи и финансиране с единна ставка
1. Общата сума на финансиране въз основа на еднократни суми, единични разходи и финансиране с единна ставка не може да надвишава 60 000 евро за бенефициер и за проект, освен ако в програмата е определена друга сума съгласно член 4, но не по-голяма от 100 000 евро.
2. Използването на еднократни суми, единични разходи и финансиране с единна ставка се обосновава най-малко със следното:
а)
обосновка на уместността на тези форми на финансиране по отношение на естеството на проектите, както и с оглед на рисковете от нередности и измами и разходите за контрол;
б)
посочване на разходите или категориите разходи, обхванати от еднократни суми, единични разходи или финансиране с единна ставка, които не включват недопустими разходи, посочени в член 49;
в)
описание на методите за определяне на еднократните суми, единичните разходи или финансирането с единна ставка, както и на условията за гарантиране в разумна степен на спазване на правилото за недопускане на печалба и принципите за съфинансиране и за избягване на двойно финансиране. Тези методи се основават на:
i)
статистически данни или подобни обективни средства; или
ii)
подход, специфичен за всеки бенефициер, чрез използване на заверени или подлежащи на одит ретроспективни данни на бенефициера или на обичайните му практики за определяне и анализ на разходите.
3. След като сумите са оценени и одобрени от управляващия орган, те не се оспорват от последващи проверки.
Член 51
Непреки разходи
1. Непреките разходи могат да бъдат изчислени въз основа на единна ставка в размер до 7 % от допустимите преки разходи, с изключение на разходите, направени във връзка с предоставянето на инфраструктура, при условие че ставката се изчислява въз основа на коректен, справедлив и проверим метод на изчисление.
2. За непреки разходи по проекта се смятат онези допустими разходи, които не могат да бъдат определени като конкретни разходи, пряко свързани с изпълнението на проекта, и не могат да бъдат счетоводно записани директно към него съгласно условията за допустимост, определени в член 48. Те не могат да включват недопустими разходи, посочени в член 49, или разходи, които вече са декларирани под друга разходна позиция или функция на бюджета на проекта.
ГЛАВА 4
Раздел 1
Обществени поръчки
Член 52
Приложими правила
1. Ако изпълнението на проект изисква възлагане на обществена поръчка за стоки, строителни работи или услуги от бенефициер, се прилагат следните правила:
а)
когато бенефициерът е възлагащ орган или възложител по смисъла на законодателството на Съюза, приложимо към процедурите за възлагане на обществени поръчки, той може да приложи националните законови, подзаконови и административни разпоредби, приети във връзка със законодателството на Съюза, или разпоредбите на параграф 2;
б)
когато бенефициерът е международна организация, тя може да прилага своите собствени правила за възлагане на обществени поръчки, ако те предлагат гаранции, равностойни на международно приетите стандарти;
в)
когато бенефициерът е публичен орган на партньорска държава по ТГС, чието съфинансиране се прехвърля на управляващия орган, той може да приложи националните законови, подзаконови и административни разпоредби, при условие че споразумението за финансиране го позволява и общите принципи, посочени в параграф 2, буква а), са спазени.
2. Във всички други случаи се спазват следните задължения:
а)
поръчката се възлага на участника, предложил икономически най-изгодната оферта или, ако е подходящо, на участника, предложил офертата с най-ниската цена, като се избягват всякакви конфликти на интереси;
б)
за поръчки на стойност над 60 000 евро се прилагат също следните правила:
i)
създава се комитет за оценка на заявленията и/или офертите въз основа на критериите за отстраняване, подбор и възлагане, публикувани от бенефициера предварително в тръжните документи. Комитетът трябва да се състои от нечетен брой членове с целия технически и административен капацитет, необходим за даването на информирано становище относно офертите/заявленията;
ii)
трябва да бъдат гарантирани достатъчна прозрачност, лоялна конкуренция и съответна предварителна публичност;
iii)
гарантират се равно третиране, пропорционалност и недопускане на дискриминация;
iv)
тръжните документи трябва да бъдат съставени в съответствие с най-добрите международни практики;
v)
сроковете за подаване на заявленията или офертите трябва да бъдат достатъчно дълги, така че да предоставят на заинтересованите страни приемлив период от време за подготовка на техните оферти;
vi)
кандидатите или оферентите се отстраняват от участие в процедура за възлагане на обществена поръчка, ако попадат в някое от положенията, описани в член 106, параграф 1 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012. Кандидатите или оферентите трябва да удостоверят, че не се намират в някое от посочените положения. Освен това поръчките не могат да се възлагат на кандидати или оференти, които по време на процедурата за възлагане на обществена поръчка попадат в някое от положенията, посочени в член 107 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012;
vii)
следват се процедурите за възлагане на обществени поръчки, предвидени в членове 53-56.
3. Във всички случаи се прилагат правилата за националност и произход, определени в членове 8 и 9 от Регламент (ЕС) № 236/2014.
Член 53
Процедури за възлагане на обществени поръчки за предоставяне на услуги
1. Поръчки за услуги на стойност 300 000 евро или повече се възлагат чрез международна ограничена тръжна процедура след публикуване на обявление за обществена поръчка. Обявлението за обществена поръчка се публикува във всички подходящи медии извън програмната област, като се посочва броят на кандидатите, които ще бъдат поканени да представят оферти, вариращ от четири до осем кандидати, и се гарантира истинска конкуренция.
2. Поръчки за услуги на стойност по-голяма от 60 000 евро, но по-малка от 300 000 евро, се възлагат посредством състезателна процедура на договаряне без публикуване. Бенефициерът се консултира с най-малко трима доставчици на услуги по свой избор и договаря условията на поръчката с един или повече от тях.
Член 54
Процедури за възлагане на обществени поръчки за доставка на стоки
1. Поръчки за доставка на стоки на стойност 300 000 евро или повече се възлагат посредством открита международна тръжна процедура след публикуване на обявление за обществена поръчка във всички подходящи медии извън програмната област.
2. Поръчки за доставка на стоки на стойност 100 000 евро или повече, но по-малка от 300 000 евро, се възлагат посредством открита тръжна процедура, публикувана в програмната област. На всички отговарящи на условията за допустимост оференти трябва да бъдат предоставени същите възможности, както на местните фирми.
3. Поръчки за доставка на стоки на стойност по-голяма от 60 000 евро, но по-малка от 100 000 евро, се възлагат посредством състезателна процедура на договаряне без публикуване. Бенефициерът се консултира с най-малко трима доставчици по свой избор и договаря условията на поръчката с един или повече от тях.
Член 55
Процедури за възлагане на обществени поръчки за строителни работи
1. Поръчки за строителни работи на стойност 5 000 000 евро или повече се възлагат посредством открита международна тръжна процедура или - с оглед на специфичните характеристики на някои строителни работи - посредством ограничена тръжна процедура след публикуване на обявление за обществена поръчка във всички подходящи медии извън програмната област.
2. Поръчки за строителни работи на стойност 300 000 евро или повече, но по-малка от 5 000 000 евро, се възлагат посредством открита тръжна процедура, публикувана в програмната област. На всички отговарящи на условията за допустимост оференти трябва да бъдат предоставени същите възможности, както на местните фирми.
3. Поръчки за строителни работи на стойност по-голяма от 60 000 евро, но по-малка от 300 000 евро, се възлагат посредством състезателна процедура на договаряне без публикуване. Бенефициерът се консултира с най-малко трима предприемачи по свой избор и договаря условията на поръчката с един или повече от тях.
Член 56
Използване на процедура на договаряне
Бенефициерът може да реши да използва процедура на договаряне въз основа само на една оферта в случаите, посочени в членове 266, 268, 270 от Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012.
Раздел 2
Финансова подкрепа за трети страни
Член 57
Финансова подкрепа за трети страни
1. Ако проектът изисква предоставянето на финансова подкрепа за трети страни, такава може да бъде дадена, при условие че:
а)
всяка трета страна дава адекватни гаранции по отношение на събирането на сумите;
б)
спазени са принципите на пропорционалност, прозрачност, добро финансово управление, равно третиране и недопускане на дискриминация;
в)
предотвратени са конфликти на интереси;
г)
финансовата подкрепа не може да се кумулира или отпуска със задна дата, включва, по принцип, съфинансиране и не може да има за цел или резултат реализирането на печалба за съответната трета страна;
д)
условията за предоставяне на такава подкрепа са строго определени в договора, за да се избегне възможността бенефициерът да действа по своя преценка. По-специално договорът определя категориите лица, които отговарят на условията за подкрепа, критериите за възлагане (включително критериите за определяне на точната сума) и определен списък на различните видове дейност, които могат да получат такава финансова подкрепа;
е)
максималният размер на финансовата подкрепа, която може да бъде платена, не надвишава 60 000 евро за трета страна, с изключение на случаите, когато финансовата подкрепа е основната цел на проекта.
2. Прилагат се правилата за националност и произход, предвидени в членове 8 и 9 от Регламент (ЕС) № 236/2014. Когато вторично отпуснатите безвъзмездни средства надвишават 60 000 евро, се прилагат mutatis mutandis правилата за участие, определени в член 52, буква б), подточка vi).
ДЯЛ VIII
ПЛАЩАНИЯ, ПРЕДСТАВЯНЕ И ПРИЕМАНЕ НА ОТЧЕТИ, ФИНАНСОВИ КОРЕКЦИИ И СЪБИРАНЕ НА ВЗЕМАНИЯ
ГЛАВА 1
Плащания
Член 58
Годишни бюджетни задължения
1. При споделено управление Комисията поема първоначалните бюджетни задължения след приемането на програмата от Комисията съгласно член 5.
2. При непряко управление Комисията поема първоначалните бюджетни задължения след приемането на програмата, след влизането в сила на споразумението за делегиране на задачи по изпълнението на бюджета на международна организация или на партньорска държава по ТГС, посочени в членове 81 и 82.
3. Впоследствие Комисията поема съответните бюджетни задължения не по-късно от 1 май на всяка финансова година. Размерът на годишните бюджетни задължения се определя в съответствие с финансовия план, като се вземат предвид напредъкът на програмата и наличните средства. Комисията уведомява управляващия орган при поемането на годишното бюджетно задължение.
Член 59
Общи правила за плащанията
1. Плащанията към управляващите органи могат да бъдат под формата на предварително финансиране или плащане на окончателното салдо.
2. Открива се банкова сметка в евро, специално предназначена за програмата. Когато плащания от Комисията преминават през банкова сметка, различна от тази на програмата, съответните суми и всички начислени лихви се превеждат в банковата сметка на програмата незабавно и изцяло.
3. На тези суми и всички начислени лихви не се приспадат или удържат суми и не се начисляват специални или други такси с равностоен ефект.
Член 60
Общи правила за изчисляване на предварителното финансиране
1. Всяка финансова година, след като управляващият орган е уведомен за годишното бюджетно задължение, той може да поиска като предварително финансиране изплащането на максимум 80 % от участието на Съюза за текущата финансова година. От втората финансова година към искането за предварително финансиране се прилага предварителният бюджет, обхващащ всички задължения и плащания на управляващия орган за двете счетоводни години след последното одитно становище, посочено в член 68. След като прегледа този доклад, направи оценка на реалните нужди от финансиране на програмата и провери наличните средства, Комисията извършва плащането на цялото или на част от исканото предварително финансиране не по-късно от 60 дни след датата, на която искането за плащане е заведено в Комисията.
2. През текущата финансова година управляващият орган може да поиска изплащането на целия размер или на част от средствата, за които е поето задължение, като допълнително предварително финансиране. Управляващият орган подкрепя искането си с междинен финансов доклад, в който доказва, че действително направените разходи или разходите, които се очаква да бъдат направени преди края на финансовата година, надвишават вече платените предварителни финансирания. Това допълнително плащане съставлява допълнително предварително финансиране освен ако не е одобрено с одитното становище, посочено в член 68.
3. Всяка финансова година от изпълнението на програмата Комисията извършва уравняване на предишните предварителни финансирания според действително направените допустими разходи, така както са одобрени в одитното становище, посочено в член 68, след приемане на отчетите, посочени в член 69, параграф 2. Въз основа на резултатите от горепосоченото уравняване Комисията извършва при необходимост съответните финансови корекции.
Член 61
Прекъсване на срока за плащане
1. Оправомощеният разпоредител с бюджетни кредити по смисъла на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 може да прекъсне срока за плащане по искане за плащане за максимален срок от шест месеца при някое от следните обстоятелства:
а)
вследствие на сведенията, предоставени от национален одитен орган или одитен орган на Съюза, са налице явни доказателства, които говорят за съществуването на съществен недостатък във функционирането на системата за управление и контрол;
б)
оправомощеният разпоредител с бюджетни кредити трябва да направи допълнителни проверки, когато до него достигне информация, че разходи са свързани с нередност със значителни финансови последици;
в)
не е представен някой от документите, изисквани по силата на член 77;
г)
не е представен някой от документите, изисквани по силата на членове 60 и 64.
Управляващият орган може да приеме удължаване на срока за прекъсване с още три месеца.
2. Оправомощеният разпоредител с бюджетни кредити ограничава прекъсването само до частта от разходите, обхваната от искането за плащане, до която се отнасят обстоятелствата, посочени в параграф 1, първа алинея, освен ако не е възможно да се определи частта на съответните разходи. Оправомощеният разпоредител с бюджетни кредити незабавно уведомява писмено държавата членка, на чиято територия се намира управляващият орган, и управляващия орган за причините за прекъсването и ги приканва да поправят ситуацията. Оправомощеният разпоредител с бюджетни кредити слага край на прекъсването веднага след като бъдат предприети необходимите мерки. Това прекъсване може да бъде удължено над шест месеца, ако не са взети необходимите мерки.
Член 62
Спиране на плащанията
1. Комисията може да спре всички плащания или част от тях при някое от следните обстоятелства:
а)
налице е сериозен недостатък във връзка с ефективното функциониране на системите за управление и контрол на програмата, който излага на риск участието на Съюза и за чието отстраняване не са били предприети мерки;
б)
съществува сериозно нарушение от страна на участващите държави на задълженията им по член 31;
в)
разходи са свързани с нередност със сериозни финансови последици, която не е била отстранена;
г)
налице е сериозен недостатък в качеството и надеждността на системата за оценка и мониторинг;
д)
налице са доказателства, произтичащи от мониторинг, оценка или одит, че програмата не постига резултати в съответствие с графиците, посочени в член 4, и докладваното в съответствие с член 77.
2. Комисията може да реши да спре плащането на цялото предварително финансиране или на част от него, след като даде на управляващия орган възможност да представи своите коментари.
3. Комисията отменя спирането на всички плащания или на част от тях, когато управляващият орган е предприел необходимите мерки, за да даде възможност за отмяна на спирането.
Член 63
Плащания към главни бенефициери
1. Плащанията към главните бенефициери могат да бъдат под една от следните форми:
а)
предварително финансиране;
б)
междинно плащане;
в)
плащане на окончателното салдо.
2. Управляващият орган гарантира, че плащанията към главните бенефициери се извършват във възможно най-кратък срок съгласно подписания договор. Не се приспадат или удържат суми, освен въз основа на подписания договор, и не се начисляват специални такси с равностоен ефект, които биха намалили размера на тези плащания.
Член 64
Плащане на окончателното салдо
1. До 30 септември 2024 г. управляващият орган представя искането за плащане на окончателното салдо, придружено от документите, посочени в член 77, параграф 5.
2. Окончателното салдо се изплаща не по-късно от три месеца след датата на уравняване на сметките от последната счетоводна година или един месец след датата на приемане на окончателния доклад за изпълнението в зависимост от това коя дата е по-късна.
Член 65
Изключване от отмяна
1. Засегнатата от отмяната сума се намалява със сумите, които управляващият орган не е бил в състояние да декларира пред Комисията поради:
а)
проекти, спрени поради съдебно производство или административно обжалване със суспензивно действие; или
б)
форсмажорни обстоятелства, които сериозно засягат изпълнението на цялата програма или на част от нея;
в)
прилагане на членове 61 и 62;
2. Управляващият орган който твърди, че са били налице форсмажорни обстоятелства съгласно параграф 1, буква б), доказва преките последствия от форсмажорните обстоятелства върху изпълнението на цялата програма или на част от нея. За целите на параграф 1, букви а) и б) намалението може да бъде поискано веднъж, в случай че спирането или форсмажорните обстоятелства са продължили не повече от една година, или няколко пъти в зависимост от продължителността на форсмажорните обстоятелства или броя на годините между датата на съдебното или административното решение, спиращо изпълнението на проекта, и датата на окончателното съдебно или административно решение.
3. До 15 февруари управляващият орган предава на Комисията информация относно посочените в параграф 1 изключения за сумата, която е трябвало да бъде декларирана до 31 декември на предходната финансова година.
Член 66
Процедура за отмяна
1. Комисията своевременно уведомява управляващия орган, когато е налице риск от отмяна съгласно член 6 от Регламент (ЕС) № 236/2014.
2. Въз основа на информацията, получена към 15 февруари, Комисията уведомява управляващия орган относно размера на отмяната, до която е довела информацията.
3. Управляващият орган разполага с два месеца, за да се съгласи със сумата, която трябва да бъде отменена, или да представи коментари.
4. До 30 юни управляващият орган представя на Комисията изменен финансов план, отразяващ за съответната финансова година въздействието на намаления размер на подкрепата върху тематичните цели или техническата помощ по програмата. Ако планът не бъде представен, Комисията изменя финансовия план, като намалява участието на Съюза за съответната финансова година. Намалението засяга пропорционално тематичните цели и техническата помощ.
5. Комисията изменя решението за приемане на програмата.
Член 67
Използване на еврото
1. Разходите, направени в друга валута, се преизчисляват в евро от управляващия орган и от бенефициера, като използват месечния счетоводен обменен курс на Комисията за един от следните месеци:
а)
месеца, през който са направени разходите;
б)
месеца, през който разходите са представени за проверка в съответствие с член 32, параграф 1;
в)
месеца, през който разходите са докладвани на главния бенефициер.
2. Избраният метод се посочва в програмата и се прилага за цялата продължителност на програмата. За техническата помощ и за проектите могат да се прилагат различни методи.
ГЛАВА 2
Представяне и приемане на отчетите
Член 68
Представяне на отчетите
1. Отчетите на програма се изготвят от управляващия орган. Отчетите са независими и се водят отделно, като обхващат единствено трансакциите, свързани със програмата. Чрез тях се извършва аналитичен мониторинг на програмата по приоритети и техническа помощ.
2. До 15 февруари управляващият орган предоставя в годишния си доклад до Комисията следната финансова информация:
а)
отчетите за предходната счетоводна година;
б)
декларация за управлението, подписана от представителя на управляващия орган в уверение на това, че:
i)
информацията е подходящо представена, пълна и точна;
ii)
разходите са използвани по предназначение;
iii)
въведените системи за контрол дават необходимите гаранции по отношение на законосъобразността на съответните трансакции;
в)
годишно обобщение на осъществения от управляващия орган контрол, включително анализ на естеството и размера на установените грешки и слабости в системите, както и коригиращите действия, които са предприети или планирани;
г)
одитно становище относно годишните отчети;
д)
годишен одитен доклад, изготвен от одитния орган, в който се предоставя обобщение на извършените одити, включително анализ на естеството и размера на установените грешки и слабости както на равнище система, така и за проекти, а също и коригиращите действия, които са предприети или планирани;
е)
приблизителна оценка на разходите, направени от 1 юли до 31 декември на предходната година;
ж)
списъка на проектите, приключени през счетоводната година.
3. Отчетите, посочени в параграф 2, буква а), се представят за всяка програма ивключват на равнището на всеки приоритет и техническа помощ:
а)
направените и платени разходи и реализираните и получени приходи от управляващия орган;
б)
опростените и събраните през счетоводната година суми, сумите, подлежащи на събиране до края на счетоводната година, и неподлежащите на събиране суми.
4. В одитното становище, посочено в параграф 2, буква г), се установява дали отчетите дават вярна и точна представа, дали свързаните с тях трансакции са законосъобразни и редовни и дали съответно въведените системи за контрол функционират. В становището се заявява също така дали одитната дейност поставя под съмнение твърденията в декларацията за управлението, посочена в параграф 2, буква б).
Член 69
Приемане на отчетите
1. Комисията проверява отчетите и уведомява управляващия орган до 31 май на годината, следваща края на счетоводната година, дали приема, че отчетите са пълни, точни и верни.
2. Въз основа на направените допустими разходи, заверени от одитното становище, посочено в член 68, параграф 2, буква г), Комисията уравнява предварителното финансиране.
3. Приемането на отчетите не засяга евентуалното извършване на последващи финансови корекции в съответствие с член 72.
Член 70
Срок за съхранение на отчетните документи
1. Управляващият орган и бенефициерите съхраняват всички документи, свързани с програмата или проект, за срок от пет години от датата на плащането на салдото по програмата. По-специално те съхраняват докладите и удостоверяващите документи, както и отчетите, счетоводните документи и всякакви други документи, свързани с финансирането на програмата (включително всички документи, отнасящи се до възлагането на поръчка) и проектите.
2. Независимо от параграф 1, документацията във връзка с одити, обжалвания, съдебни спорове или подадени искове за вземания, възникнали вследствие на изпълнението на програмата или проекта, се съхранява до приключването на тези одити, обжалвания, съдебни спорове или искове.
ГЛАВА 3
Финансови корекции и събиране
Раздел 1
Финансови корекции
Член 71
Финансови корекции от страна на управляващия орган
1. Управляващият орган на първо място носи отговорност за предотвратяването и разследването на нередностите и за извършването на необходимите финансови корекции и събирането на вземания. В случай на системна нередност управляващият орган разширява своите разследвания, за да обхване всички операции, които потенциално могат да бъдат засегнати.
Управляващият орган прави финансовите корекции, необходими във връзка с единични или системни нередности, открити в проектите, техническата помощ или програмата. Финансовите корекции се изразяват в отмяна на цялото участие на Съюза или на част от него за даден проект или за техническа помощ. Управляващият орган взема предвид характера и сериозността на нередностите и финансовата загуба и прилага пропорционална финансова корекция. Финансовите корекции се вписват в годишните отчети от управляващия орган за счетоводната година, през която е взето решението за отмяна.
2. Отмененото в съответствие с параграф 1 участие на Съюза може да бъде повторно използвано в рамките на съответната програма при условията, посочени в параграф 3.
3. Отмененото в съответствие с параграф 1 участие не може да бъде повторно използвано за проекта, който е предмет на финансова корекция, или - когато финансовата корекция се извършва за системна нередност - за всеки проект, засегнат от системната нередност.
Член 72
Финансови корекции от страна на Комисията
1. Комисията прави финансови корекции, като отменя цялото участие на Съюза или част от него в дадена програма и извършва събиране от управляващия орган с цел изключване от финансиране от Съюза на разходи, които са направени в нарушение на приложимото законодателство или са свързани с недостатъци в системите за управление и контрол на програмата, открити от Комисията или от Европейската сметна палата.
2. Дадено нарушение на приложимото законодателство води до финансова корекция само във връзка с разходите, които са декларирани на Комисията, и когато е изпълнено едно от следните условия:
а)
нарушението е повлияло върху избора на проект или договор за техническа помощ или в случаите, при които поради естеството на нарушението е невъзможно да се определи това въздействие, но съществува основателен риск нарушението да е оказало подобно влияние;
б)
нарушението е повлияло на размера на разходите, декларирани от програмата, или в случаите, при които поради естеството на нарушението е невъзможно да се даде количествено изражение на неговите финансови последици, но съществува основателен риск нарушението да е оказало подобно влияние.
3. По-специално Комисията прави финансови корекции, когато след извършване на необходимата проверка тя прави някое от следните заключения:
а)
налице е сериозен недостатък в системите за управление и контрол на програмата, който излага на риск вече платеното от Съюза участие в програмата;
б)
управляващият орган не е спазил своите задължения съгласно член 71 преди откриването на процедурата за финансова корекция по настоящия параграф;
в)
разходите, декларирани в годишния или окончателния доклад, са неправомерни и не са коригирани от управляващия орган преди откриването на процедурата за финансова корекция по настоящия параграф.
Комисията основава своите финансови корекции на констатираните отделни случаи на нередности, като отчита дали нередността е системна. Когато не е възможно да се определи точно размерът на неправомерните разходи, Комисията прилага единна ставка или екстраполирана финансова корекция.
4. Когато взема решение относно размера на финансова корекция по параграф 3, Комисията зачита принципа на пропорционалност, като взема предвид естеството и сериозността на нередността и степента и финансовите последици от недостатъците в системите за управление и контрол, установени в програмата.
5. Когато Комисията основава позицията си на доклади от одитори, различни от одиторите от нейните служби, тя прави свои собствени заключения относно финансовите последици, след като изслуша управляващия орган и одиторите.
6. Приключването на програма не засяга правото на Комисията да предприеме на по-късен етап финансови корекции спрямо управляващия орган.
7. Критериите за определяне на равнището на финансови корекции, което ще се прилага, и критериите за прилагане на фиксирана ставка или екстраполирана финансова корекция са тези, които са приети в съответствие с Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (12), и по-специално член 144, както и тези, които се съдържат в Решението на Комисията от 19 декември 2013 г. (13)
Член 73
Процедура
1. Преди да вземе решение за финансова корекция, Комисията уведомява управляващия орган за предварителните заключения от своята проверка и изисква от управляващия орган да представи коментарите си в срок от два месеца.
2. Когато Комисията предлага финансова корекция въз основа на екстраполация или на единна ставка, на управляващия орган се предоставя възможност да докаже чрез проверка на съответната документация, че действителната степен на нередност е по-ниска от преценката на Комисията. Със съгласието на Комисията управляващият орган може да ограничи обхвата на тази проверка до подходяща част или извадка от съответната документация. Освен в надлежно обосновани случаи, срокът, който се предоставя за проверката, не надвишава два месеца след двумесечния срок, посочен в параграф 1.
3. Комисията взема предвид всяко доказателство, представено от управляващия орган в сроковете, посочени в параграфи 1 и 2.
4. В случай че управляващият орган не приеме предварителните заключения на Комисията, управляващият орган се кани на изслушване от Комисията с цел да се гарантира, че цялата информация, която е от значение, и всички коментари са налице като основа за заключенията на Комисията относно прилагането на финансовата корекция.
5. В случай на споразумение и без да се засяга параграф 6, управляващият орган може да използва отново отмененото участие за съответната програма в съответствие с член 71, параграф 2.
6. С оглед на извършване на финансови корекции Комисията взема решение в срок от шест месеца от датата на изслушването или от датата на получаване на допълнителна информация, когато управляващият орган се съгласи да представи такава допълнителна информация след изслушването. Комисията взима предвид цялата информация и коментарите, предоставени в хода на процедурата. Ако не се проведе изслушване, шестмесечният период започва да тече два месеца след датата на писмото покана за изслушването, изпратено от Комисията.
7. Когато Комисията или Европейската сметна палата установи нередности, които показват сериозен недостатък в ефективното функциониране на системите за управление и контрол, произтичащата от това финансова корекция води до намаляване на участието на Съюза.
Първа алинея не се прилага в случай на сериозен недостатък в ефективното функциониране на системите за управление и контрол, който преди датата на установяването от Комисията или Европейската сметна палата:
а)
е бил идентифициран в декларацията за управлението, годишния контролен доклад или одитното становище, представени на Комисията в съответствие с член 68, или в други одитни доклади на одитния орган, представени на Комисията, и са били предприети подходящи мерки; или
б)
е бил предмет на подходящи коригиращи мерки от страна на управляващия орган.
Оценката на сериозните недостатъци в ефективното функциониране на системите за управление и контрол се основава на приложимото право към момента на подаване на съответните декларации за управлението, годишни контролни доклади и одитни становища.
Когато взема решение относно финансова корекция, Комисията:
а)
зачита принципа на пропорционалност, като взема предвид естеството и значимостта на сериозните недостатъци в ефективното функциониране на системата за управление и контрол и техните финансови отражения върху бюджета на Съюза;
б)
за целите на прилагането на единна ставка или екстраполирана корекция, изключва неправомерните разходи, установени преди това от управляващия орган, които са били подложени на корекция в отчетите и разходите - предмет на текуща оценка за тяхната законосъобразност и редовност;
в)
взема предвид единната ставка или екстраполираните корекции, приложени към разходите от управляващия орган за други сериозни недостатъци, установени от управляващия орган, при определянето на остатъчния риск за бюджета на Съюза.
Раздел 2
Събиране
Член 74
Финансови отговорности и събиране.
1. Управляващият орган носи отговорност за събирането на неправомерно изплатени суми.
2. В случай че събирането се отнася до нарушение на правни задължения от страна на управляващия орган, произтичащи от настоящия регламент и от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012, управляващият орган носи отговорност за възстановяването на съответните суми към Комисията.
3. В случай че събирането се отнася до системни пропуски в системите за управление и контрол на програмата, управляващият орган носи отговорност за възстановяването на съответните суми на Комисията в съответствие с разпределението на задълженията между участващите държави, определено в програмата.
4. В случай че събирането се отнася до дълг на бенефициер, установен в държава членка, или управляващият орган не успее да събере вземането, държавата членка, в която се намира въпросният бенефициер, извършва плащането на дълга на управляващия орган, преди да се обърне към бенефициера.
5. В случай че събирането се отнася до дълг на бенефициер, установен в партньорска държава по ТГС, и управляващият орган не успее да събере вземането, степента на отговорност на партньорската държава по ТГС, в която се намира въпросният бенефициер, е определената в съответните споразумения за финансиране, посочени в членове 8 и 9.
Член 75
Възстановяване на суми към управляващия орган
1. Управляващият орган събира от главния бенефициер неправомерно изплатените суми заедно с лихвите за просрочени плащания. Съответните бенефициери възстановяват на главния бенефициер неправомерно изплатените суми съгласно споразумението за партньорство, подписано между тях. Ако главният бенефициер не успее да осигури възстановяване на сумите от съответния бенефициер, управляващият орган уведомява официално бенефициера да възстанови сумите на главния бенефициер. Ако съответният бенефициер не възстанови сумите, управляващият орган предявява искане към участващата държава, в която е установен съответният бенефициер, да възстанови неправомерно изплатените суми в съответствие с член 74, параграфи 2-5.
2. Управляващият орган проявява надлежно усърдие, за да гарантира възстановяване на средствата по нарежданията за събиране на вземания с подкрепа от участващите държави. По-специално управляващият орган гарантира, че вземането е безспорно, ликвидно и дължимо. Когато управляващият орган възнамерява да се откаже изцяло или частично от събирането на установено вземане, той гарантира, че отказът е правомерен и съответства на принципите на добро финансово управление и пропорционалност. Решението за отказ трябва да се представи на съвместния комитет за мониторинг за предварително одобрение.
3. Управляващият орган информира Комисията за всички стъпки, предприети за събиране на дължимите суми. Комисията може по всяко време да поеме задачата за събиране на сумите директно от бенефициера или от съответната участваща държава.
4. Досието, предадено на участваща държава или на Комисията, съдържа всички документи, необходими за събирането, както и доказателства за стъпките, предприети от управляващия орган за събиране на дължимите суми.
5. Сключените от управляващия орган договори съдържат клауза, чрез която Комисията или участващата държава, в която е установен бенефициерът, събира всички суми, дължими на управляващия орган, ако последният не успее да ги събере.
Член 76
Възстановяване на суми на Комисията
1. Всяко възстановяване на суми, дължими на Комисията, се извършва преди падежа, указан в нареждането за събиране. Падежът е 45 дни от датата на издаване на дебитното известие.
2. Всяко забавяне на възстановяването поражда лихва за просрочено плащане, която започва да тече от падежа и приключва на датата на действителното плащане. Процентът на тази лихва е три и половина пункта над прилагания от Европейската централна банка лихвен процент спрямо основните ѝ операции за рефинансиране в първия работен ден от месеца на падежа. Суми, които подлежат на възстановяване, могат да бъдат прихванати от суми от всякакъв вид, които се дължат на бенефициера или участваща държава. Това не засяга правото на страните да се споразумеят за плащане на вноски.
ДЯЛ IХ
ДОКЛАДВАНЕ, МОНИТОРИНГ И ОЦЕНКА
Член 77
Годишни доклади на управляващия орган
1. До 15 февруари управляващият орган предоставя на Комисията годишен доклад, одобрен от съвместния комитет за мониторинг. Този годишен доклад включва техническа част и финансова част, обхващащи предходната счетоводна година.
2. Техническата част описва:
а)
напредъка, постигнат при изпълнението на програмата и нейните приоритети;
б)
подробен списък на подписаните договори, както и списък на подбраните проекти, по които все още не са сключени договори, включително резервните списъци;
в)
извършените дейности за техническа помощ;
г)
мерките, предприети за мониторинг и оценка на проекти, резултатите от тях и предприетите действия за справяне с установените проблеми;
д)
осъществените информационни и комуникационни дейности.
3. Финансовата част се изготвя в съответствие с член 68, параграф 2.
4. Освен това годишният доклад съдържа дейностите, предвидени да бъдат изпълнени през следващата счетоводна година. Това включва:
а)
актуализирана одитна стратегия;
б)
работната програма, финансовия план и планираното използване на техническа помощ;
в)
годишния план за мониторинг и оценка в съответствие с член 78, параграф 2;
г)
годишния план за информационни и комуникационни дейности в съответствие с член 79, параграф 4.
5. До 30 септември 2024 г. управляващият орган представя на Комисията окончателен доклад, одобрен от съвместния комитет за мониторинг. Окончателният доклад съдържа mutatis mutandis информацията, изисквана съгласно параграфи 2 и 3 по-горе, за последната счетоводна година и за целия срок на програмата.
Член 78
Мониторинг и оценка
1. Мониторингът и оценката на програмата целят подобряване на качеството на нейното оформяне и изпълнение, както и оценяване и подобряване на нейната съгласуваност, ефективност, ефикасност и въздействие. Констатациите от мониторинга и оценките се вземат предвид в цикъла на програмиране и изпълнение.
2. Програмата включва примерен план за мониторинг и оценка за целия срок на програмата. Всяка програма съставя впоследствие годишен план за мониторинг и оценка, който се изпълнява от управляващия орган в съответствие с насоките и методиката за оценка на Комисията. Годишният план се предоставя на Комисията не по-късно от 15 февруари.
3. Освен ежедневния мониторинг управляващият орган извършва мониторинг на програмата и проекта с оглед на постигането на резултати.
4. Комисията има достъп до всички доклади за мониторинг и оценка.
5. Комисията може във всеки момент да стартира оценка или мониторинг на програмата или на част от нея. Резултатите от тези действия, които се съобщават на съвместния комитет за мониторинг и на управляващия орган на съответната програма, могат да доведат до корекции в програмата.
ДЯЛ X
ВИДИМОСТ
Член 79
Видимост
1. Основната отговорност за това да осигурят разпространението на подходяща информация сред обществеността следва да бъде както на управляващия орган, така и на бенефициерите.
2. Управляващият орган и бенефициерите гарантират съответна видимост на участието на Съюза в програми и проекти с цел да се засили осведомеността на обществото относно действията на Съюза и да се създаде последователен облик на подкрепата на Съюза във всички участващи държави.
3. Управляващият орган гарантира, че неговата стратегия за видимост и мерките за видимост, предприети от бенефициерите, съответстват на насоките на Комисията.
4. В програмата се включват комуникационната стратегия за целия срок на програмата и примерен план за информационните и комуникационните дейности през първата година, включително мерки за осигуряване на видимост. Всяка програма съставя впоследствие годишен план за информационни и комуникационни дейности, който се изпълнява от управляващия орган. Посоченият план се предоставя на Комисията не по-късно от 15 февруари.
ТРЕТА ЧАСТ
СПЕЦИАЛНИ РАЗПОРЕДБИ
ДЯЛ I
НЕПРЯКО УПРАВЛЕНИЕ С МЕЖДУНАРОДНИ ОРГАНИЗАЦИИ
Член 80
Международни организации като управляващ орган
1. Участващите държави могат да предложат програмата да се управлява от международна организация.
2. Само международни организации по смисъла на член 43 от Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 могат да бъдат предложени за управляващ орган.
3. Международната организация трябва да отговаря на изискванията, определени в член 60 от Регламент (ЕС) № 966/2012.
4. Преди Комисията да приеме дадена програма, тя получава доказателства, че са изпълнени изискванията, посочени в параграф 3.
Член 81
Правила, приложими към програми, управлявани от международна организация
1. Комисията и международната организация сключват споразумение, в което подробно се описват правилата, приложими към програмата. В случай че програмата участва във финансов инструмент съгласно член 42, се спазват условията и изискванията за докладване, посочени в член 140 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
2. Разпоредбите, които се съдържат във втора част, се прилагат към програми, управлявани от международна организация, освен ако в споразумението, посочено в параграф 1, е предвидено друго.
ДЯЛ II
НЕПРЯКО УПРАВЛЕНИЕ С ПАРТНЬОРСКА ДЪРЖАВА ПО ТГС
Член 82
Партньорски държави по ТГС като управляващ орган
1. Участващите държави могат да предложат програмата да се управлява от партньорска държава по ТГС.
2. Естеството на задачите, възложени на посочената партньорска държава по ТГС, се определят в споразумение, подписано от Комисията и партньорската държава по ТГС, съгласно разпоредбите относно непрякото управление, съдържащи се в Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 и в Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012.
3. В споразумението, посочено в параграф 2, подробно се описват правилата, приложими за програмата. По-специално в споразумението се определят разпоредбите от втора част, които се прилагат с оглед на естеството на задачите, възложени на управляващия орган, и съответните суми.
ЧЕТВЪРТА ЧАСТ
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 83
Преходни разпоредби
Регламент (ЕО) № 951/2007 на Комисията (14) продължава да се прилага спрямо правните актове и задълженията по изпълнение на бюджета за финансовите години, предхождащи 2014 г.
Член 84
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 18 август 2014 година.
KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO REGLAMENTAS (ES) Nr. 897/2014
2014 m. rugpjūčio 18 d.
kuriuo pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 232/2014, kuriuo sukuriama Europos kaimynystės priemonė, nustatomos konkrečios finansuojamų tarpvalstybinio bendradarbiavimo programų įgyvendinimo nuostatos
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 291 straipsnį,
atsižvelgdama į 2014 m. kovo 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 232/2014, kuriuo sukuriama Europos kaimynystės priemonė (1), ypač į jo 12 straipsnį,
atsižvelgdama į 2014 m. kovo 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 236/2014, kuriuo nustatomos bendros Sąjungos išorės veiksmų finansavimo priemonių įgyvendinimo taisyklės ir procedūros (2), ypač į jo 6 straipsnio 2 dalį,
kadangi:
(1)
pagal vieną iš Reglamento (ES) Nr. 232/2014 dalių numatomas vienos ar kelių Europos Sąjungos valstybių narių ir vienos arba kelių šalių partnerių, kaip nustatyta to reglamento I priede, ir (arba) Rusijos Federacijos tarpusavio bendradarbiavimas su Sąjungos išorės siena besiribojančiuose regionuose, siekiant stiprinti tarpvalstybinį bendradarbiavimą;
(2)
Reglamentu (ES) Nr. 236/2014 nustatomos pagalbos įgyvendinimo taisyklės, kurios yra bendros visoms išorės veiksmų priemonėms;
(3)
Reglamente (ES) Nr. 232/2014 nurodyta, kad turi būti priimtos įgyvendinimo taisyklės, kuriomis nustatomos konkrečios tarpvalstybinio bendradarbiavimo programų įgyvendinimo nuostatos. Šios taisyklės, inter alia, apima nuostatas dėl bendro finansavimo procentinio dydžio ir metodų, bendrų veiklos programų turinio, rengimo, keitimo ir užbaigimo, vaidmens ir funkcijų, kurias atlieka programos struktūros, įskaitant jų statusą, veiksmingą identifikavimą, atskaitomybę ir atsakomybę, valdymo bei kontrolės sistemų aprašą ir Sąjungos paramos techninį ir finansinį valdymą reglamentuojančias sąlygas, lėšų susigrąžinimo procedūrų visose dalyvaujančiose šalyse, stebėsenos ir vertinimo, matomumo ir informavimo veiklos, taip pat pasidalijamojo ir netiesioginio valdymo;
(4)
Reglamento (ES) Nr. 232/2014 9 straipsnio 1 dalyje nurodytu programavimo dokumentu nustatomi strateginiai tikslai, kurių turi būti siekiama tarpvalstybiniu bendradarbiavimu, ir tokio bendradarbiavimo teminiai tikslai bei tikėtini orientaciniai rezultatai, į jį taip pat įtraukiamas bendrų veiklos programų, kurias reikia parengti, sąrašas;
(5)
tarpvalstybinis bendradarbiavimas turėtų būti įgyvendinamas vykdant daugiametes bendras veiklos programas, taikomas pasienio zonos arba pasienio zonų grupių bendradarbiavimui ir sudarytas iš daugiamečių priemonių, kuriomis įgyvendinami nuoseklūs teminiai tikslai ir kurios gali būti įgyvendinamos pasinaudojant Sąjungos parama;
(6)
būtina parengti įgyvendinimo taisykles, kuriomis nustatomos išsamios pagal Reglamentą (ES) Nr. 232/2014 finansuojamų tarpvalstybinio bendradarbiavimo programų įgyvendinimo nuostatos, kartu paliekant dalyvaujančiosioms šalims tam tikrą laisvę nustatyti išsamias konkrečios programos rengimo ir vykdymo taisykles atsižvelgiant į jos pobūdį. Remdamosi šiuo principu ir laikydamosi šio reglamento nuostatų, dalyvaujančios šalys kartu turėtų pateikti pasiūlymus dėl bendrų veiklos programų, kurias Komisija turi patvirtinti pagal Reglamento (ES) Nr. 232/2014 10 straipsnio 4 dalį;
(7)
atsižvelgiant į tai, kad visos dalyvaujančios šalys turi būti įtrauktos į programos sprendimų priėmimų struktūras, o įgyvendinimo užduotys paprastai pavedamos valstybėje narėje įsteigtai valdymo institucijai, reikia nustatyti organizacinę struktūrą reglamentuojančias taisykles, kurios apimtų valdymo institucijos funkcijas ir visų programos struktūrai priklausančių įstaigų funkcijų tarpusavio paskirstymą ir kiekvienos įstaigos funkcijas;
(8)
remdamasi 2007-2013 m. programavimo laikotarpiu įgyta patirtimi, Komisija neketina automatiškai prisiimti galutinę atsakomybę už lėšų susigrąžinimą šalyse partnerėse. Todėl į įgyvendinimo taisykles įtrauktos naujos nuostatos, kuriomis dalyvaujančioms šalims nustatoma daugiau pareigų valdymo, kontrolės ir audito srityse. Programose turės būti nustatytos šiomis taisyklėmis pagrįstos valdymo ir kontrolės sistemos. Šalys partnerės padės valdymo institucijoms įgyvendinti programas sukurdamos nacionalines valdžios institucijas ir už kontrolę atsakingus informacinius centrus, taip pat suburdamos auditorių grupę;
(9)
pagal Reglamento (ES) Nr. 232/2014 10 straipsnio 8 dalį prireikus sudaromi dalyvaujančių šalių ir valdymo institucijos susitarimai, kuriuose įtvirtinamos nuostatos, neįtrauktos į finansavimo susitarimus, pasirašytus su šalimis partnerėmis arba Rusijos Federacija;
(10)
atsižvelgiant į 2007-2013 m. programavimo laikotarpiu įgytą patirtį, panaikinama prievolė laikytis Komisijos parengtų procedūrų ir taisyklių, taikomų skiriant dotacijas išorės veiksmams finansuoti. Programomis turėtų būti sudaromos galimybės taikyti dalyvaujančių šalių nustatytas procedūras, jeigu laikomasi tam tikrų šiame reglamente nustatytų standartų;
(11)
pagal Reglamento (ES) Nr. 232/2014 7 straipsnio 7 dalį finansavimą pagal šį reglamentą galima sujungti su finansavimu, numatytu pagal kitus atitinkamus Sąjungos reglamentus. Taip bus užtikrinta, kad pagal Reglamentą (ES) Nr. 232/2014 skirtos lėšos būtų perkeltos pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1299/2013 (3) finansuojamoms programoms. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 231/2014 (4) nustatytos analogiškos taisyklės, kad lėšos būtų perkeltos pagal Reglamentą (ES) Nr. 232/2014 tarpvalstybinio bendradarbiavimo programose dalyvaujančių paramos gavėjų išlaidoms padengti. Šiomis naujomis taisyklėmis bus supaprastintos šalių dalyvavimo programose valdymo procedūros;
(12)
kadangi programos paprastai turėtų būti įgyvendinamos laikantis pasidalijamojo valdymo principo, valdymo ir kontrolės sistemos turėtų atitikti Sąjungos taisykles, visų pirma Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 (5), Komisijos deleguotojo reglamento (ES) Nr. 1268/2012 (6) ir Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 2988/95 (7) nuostatas. Komisija turėtų užtikrinti, kad programų įgyvendinimo laikotarpiu Sąjungos lėšos būtų naudojamos laikantis taikytinų taisyklių;
(13)
šiame reglamente numatytos priemonės atitinka Reglamentu (ES) Nr. 232/2014 įsteigto komiteto nuomonę;
(14)
siekiant užtikrinti programų rengimą ir įgyvendinimą laiku, šis reglamentas turėtų įsigalioti trečią dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I DALIS
DALYKAS IR APIBRĖŽTYS
1 straipsnis
Dalykas
Šiuo reglamentu nustatomos išsamios tarpvalstybinio bendradarbiavimo programų įgyvendinimo taisyklės, kaip nustatyta Reglamento (ES) Nr. 232/2014 12 straipsnyje ir Reglamento (ES) Nr. 236/2014 6 straipsnio 2 dalyje.
2 straipsnis
Apibrėžtys
Šiame reglamente vartojamos apibrėžtys:
a) programa- bendra veiklos programa, kaip nustatyta Reglamento (ES) Nr. 232/2014 10 straipsnyje;
b) dalyvaujančios šalys- visos valstybės narės, tarpvalstybinio bendradarbiavimo programų šalys partnerės ir bet kuri programoje dalyvaujanti Europos ekonominės erdvės šalis;
c) programavimo dokumentas- Reglamento (ES) Nr. 232/2014 9 straipsnio 1 dalyje nurodytas dokumentas, kuriame nustatomi strateginiai tikslai, programų sąrašas, orientacinis daugiametis lėšų paskirstymas ir geografinė atitiktis reikalavimams;
d) programos įgyvendinimo teritorija- pagrindiniai regionai, gretimi regionai ir Reglamento (ES) Nr. 232/2014 8 straipsnio 3 ir 4 dalyse nurodyti svarbūs socialiniai, ekonominiai arba kultūros centrai ir teritoriniai vienetai;
e) pagrindiniai regionai- Reglamento (ES) Nr. 232/2014 8 straipsnio 1 dalyje nurodyti teritoriniai vienetai ir Pasirengimo narystei pagalbos priemonės teritorinių vienetų ir Europos ekonominės erdvės šalių pasienio regionai, kaip nustatyta programavimo dokumente;
f) gretimi regionai- Reglamento (ES) Nr. 232/2014 8 straipsnio 2 dalyje nurodyti teritoriniai vienetai ir su pagrindiniais Pasirengimo narystei pagalbos priemonės teritorinių vienetų ir Europos ekonominės erdvės šalių regionais besiribojantys teritoriniai vienetai;
g) bendras stebėsenos komitetas- už programos įgyvendinimo stebėseną atsakingas bendras komitetas;
h) valdymo institucija- už programos valdymą atsakinga institucija arba įstaiga, paskirta dalyvaujančių šalių;
i) nacionalinė valdžios institucija- kiekvienos dalyvaujančios šalies paskirta institucija, kuri prisiima galutinę atsakomybę už valdymo institucijai teikiamą pagalbą programai savo teritorijoje įgyvendinti;
j) bendras techninis sekretoriatas- dalyvaujančių šalių sukurta institucija, padedanti programą įgyvendinančioms įstaigoms;
k) finansinės priemonės- papildomumo principu pagrįstos Sąjungos finansinės paramos, teikiamos siekiant vieno ar kelių konkrečių Sąjungos politikos tikslų, priemonės. Tokios priemonės gali būti investicijos į nuosavą kapitalą ar į kvazinuosavą kapitalą, paskolos ar garantijos arba kitos rizikos pasidalijimo priemonės, kurios prireikus gali būti derinamos su dotacijomis;
l) tarpvalstybinio bendradarbiavimo programų šalys partnerės- Reglamento (ES) Nr. 232/2014 I priede išvardytos šalys ir teritorijos, Rusijos Federacija ir Reglamento (ES) Nr. 231/2014 I priede išvardyti paramos gavėjai, kai jiems pagal tą reglamentą teikiamas bendras finansavimas;
m) pažeidimas- bet koks finansavimo susitarimo, sutarties arba taikytinos teisės pažeidimas dėl programos įgyvendinime dalyvaujančio ekonominės veiklos vykdytojo veiksmų ar neveikimo, kai nepagrįstas išlaidas įtraukus į Sąjungos biudžetą padaroma ar būtų padaryta žala Sąjungos biudžetui;
n) Sąjungos įnašas- Sąjungos finansuojama programos ar projekto tinkamų finansuoti išlaidų dalis;
o) sutartis- bet kokia pagal programą sudaryta viešųjų pirkimų arba dotacijų sutartis;
p) dideli infrastruktūros projektai- visus darbus, veiklą ar paslaugas, skirtus atlikti konkrečiai, nedalomai funkcijai, apimantys projektai, kuriais siekiama aiškiai apibrėžtų bendros svarbos tikslų norint vykdyti naudingas tarpvalstybinio poveikio investicijas, kai infrastruktūrai įsigyti iš biudžeto skiriama bent 2,5 mln. EUR;
q) tarpinė įstaiga- viešoji ar privačioji įstaiga, kuri yra pavaldi valdymo institucijai arba kuri tokios institucijos vardu atlieka su projektus įgyvendinančiais paramos gavėjais susijusias užduotis;
r) rangovas- fizinis asmuo ar juridinis subjektas, su kuriuo sudaryta viešųjų pirkimų sutartis;
s) paramos gavėjas- fizinis asmuo arba juridinis subjektas, su kuriuo sudaryta dotacijų sutartis;
t) apskaitos metai- laikotarpis nuo liepos 1 d. iki birželio 30 d., išskyrus pirmuosius apskaitos metus - šiuo atveju apskaitos metai yra laikotarpis nuo išlaidų tinkamumo finansuoti pradžios iki 2015 m. birželio 30 d. Paskutiniai apskaitos metai skaičiuojami nuo 2023 m. liepos 1 d. iki 2024 m. rugsėjo 30 d. Tarptautinės organizacijos atliekamo netiesioginio valdymo atveju, kaip nustatyta 80 straipsnyje, apskaitos metai yra finansiniai metai;
u) finansiniai metai- laikotarpis nuo sausio 1 d. iki gruodžio 31 d.
II DALIS
BENDROS NUOSTATOS
I ANTRAŠTINĖ DALIS
BENDRIEJI ĮGYVENDINIMO PAGRINDAI
1 SKYRIUS
Programos
3 straipsnis
Rengimas
Kiekviena programa parengiama bendru visų dalyvaujančių šalių susitarimu, vadovaujantis Reglamentu (ES) Nr. 232/2014, programavimo dokumentu ir šiuo reglamentu.
4 straipsnis
Turinys
Kiekvienoje programoje pateikiama toliau nurodyta informacija.
1.
Įvadas, kuriame glaustai aprašomi programos rengimo etapai, pateikiama informacija apie surengtas konsultacijas ir veiksmus, kurių buvo imtasi siekiant į programų rengimo procesą įtraukti dalyvaujančias šalis ir kitus suinteresuotuosius subjektus.
2.
Programos įgyvendinimo teritorijos aprašas:
a)
pagrindiniai regionai: reikalavimus atitinkančių teritorinių vienetų, kaip nustatyta programavimo dokumente, sąrašas ir, jei reikia, visi kiti regionai, kuriuose pagal Reglamento (ES) Nr. 232/2014 8 straipsnio 4 dalį vykdomos programos, laikantis programavimo dokumente nustatytų reikalavimų;
b)
gretimi regionai, prireikus: gretimų regionų sąrašas, įtraukimo į sąrašą pagal programavimo dokumente nustatytus reikalavimus motyvai ir dalyvaujančių šalių nustatytos dalyvavimo programoje sąlygos;
c)
Reglamento (ES) Nr. 232/2014 8 straipsnio 3 dalyje nurodyti svarbūs socialiniai, ekonominiai arba kultūros centrai, prireikus: kiekvienam prioritetui nustatytų centrų sąrašas, įtraukimo į sąrašą pagal programavimo dokumente nustatytus reikalavimus motyvai ir dalyvaujančių šalių nustatytos dalyvavimo programoje sąlygos;
d)
programos įgyvendinimo teritorijos žemėlapis, kuriame nurodytas kiekvieno teritorinio vieneto pavadinimas ir prireikus atskirai įvardijami a, b ir c punktuose nurodyti teritoriniai vienetai;
e)
be programos įgyvendinimo teritorijos aprašo, programoje prireikus nurodoma apie ketinimą programavimo dokumente nustatytomis sąlygomis taikyti Reglamento (ES) Nr. 232/2014 10 straipsnio 5 dalį.
3.
Programos strategija:
a)
programos strategijos aprašas, įskaitant pagal programavimo dokumento nuostatas pasirinktus teminius tikslus ir atitinkamus prioritetus;
b)
pasirinktos strategijos motyvai, pagrįsti:
-
socialinės, ekonominės ir aplinkosaugos padėties privalumų ir trūkumų programos įgyvendinimo teritorijoje analize ir pagal ją nustatytais vidutinės trukmės poreikiais;
-
ankstesnės patirties, įgytos įgyvendinant tarpvalstybines programas, aprašu;
-
konsultacijų su įvairiais suinteresuotaisiais subjektais rezultatais, informacija apie suderinamumą su kitomis Sąjungos finansuojamomis programomis atitinkamose šalyse ir regionuose, taip pat suderinamumo su nacionalinėmis ir regioninėmis strategijomis ir politikos priemonėmis analize;
-
rizikos analize ir švelninimo priemonėmis;
c)
objektyviai patikrinamų rodiklių aprašas, visų pirma:
-
kiekvieno prioriteto tikėtini rezultatai ir atitinkami rezultatų rodikliai, įskaitant bazinę vertę ir tikslinę vertę;
-
kiekvieno prioriteto išdirbio rodikliai, įskaitant kiekybinę tikslinę vertę, kurie turėtų padėti siekti rezultatų;
d)
būdų, kaip į visas politikos sritis prireikus integruoti tokius kompleksinius klausimus kaip demokratija ir žmogaus teisės, aplinkos tvarumas, lyčių lygybė ir ŽIV/AIDS, aprašas.
4.
Kompetentingų institucijų ir valdymo įstaigų struktūros ir jų skyrimas:
a)
bendro stebėsenos komiteto sudėtis ir užduotys;
b)
valdymo institucija ir jos skyrimo procesas;
c)
visų dalyvaujančių šalių nacionalinės valdžios institucijos, visų pirma 20 ir 31 straipsniuose nurodyta kiekvienos dalyvaujančios šalies institucija, prireikus - kitos nei e ir f punktuose nurodytos paramos struktūros;
d)
bendro techninio sekretoriato ir prireikus jo skyrių steigimo tvarka ir užduotys;
e)
audito institucija ir auditorių grupės nariai;
f)
visose dalyvaujančiose šalyse už kontrolę atsakingų informacinių centrų funkciją atliekanti (-čios) įstaiga (-os) ir jos (jų) užduotis pagal 32 straipsnį.
5.
Programos įgyvendinimas:
a)
trumpas valdymo ir kontrolės sistemų aprašas pagal 30 straipsnį;
b)
programos įgyvendinimo tvarkaraštis;
c)
projektų atrankos procedūrų aprašas pagal 30 straipsnį;
d)
kiekvienam prioritetui teikiamos paramos pobūdžio pagal 38 straipsnį aprašas, įskaitant projektų, atrinktinų taikant tiesioginio sutarčių sudarymo procedūrą arba įnašus finansinėms priemonėms, sąrašą. Taip pat nurodomas orientacinis pagal 41 straipsnį finansuotinų projektų atrankos tvarkaraštis;
e)
planuojamo techninės paramos naudojimo ir taikomų sutarčių sudarymo procedūrų aprašas;
f)
stebėsenos ir vertinimo sistemų, įskaitant orientacinį stebėsenos ir vertinimo planą visu programos įgyvendinimo laikotarpiu, aprašas;
g)
viso programos įgyvendinimo laikotarpio komunikacijos strategija ir orientacinis informavimo ir komunikacijos planas pirmaisiais metais;
h)
informacija apie Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2001/42/EB (8) nustatytų reguliavimo reikalavimų laikymąsi;
i)
orientacinis finansinis planas, kurį sudaro dvi lentelės (neišskirstant duomenų pagal dalyvaujančias šalis):
-
lentelė, kurioje nurodomi metiniai preliminarūs kiekvienam teminiam tikslui ir techninei paramai Sąjungos numatytų įsipareigojimų ir mokėjimų finansiniai asignavimai. Į pirmųjų metų asignavimus įtraukiamos parengiamųjų veiksmų pagal 16 straipsnį išlaidos;
-
lentelė, kurioje nurodomos preliminarios Sąjungos skiriamos paramos sumos ir kiekvienam teminiam tikslui ir techninei paramai per visą programavimo laikotarpį skiriamo bendro finansavimo sumos;
j)
48 ir 49 straipsniuose nustatytos išlaidų tinkamumo finansuoti taisyklės;
k)
dalyvaujančių šalių įsipareigojimų paskirstymas pagal 74 straipsnį;
l)
bendro finansavimo perkėlimo, naudojimo ir stebėsenos taisyklės;
m)
IT sistemų, per kurias elektroniniu būdu teikiami duomenys ir valdymo institucija bei Komisijos tarpusavyje keičiasi duomenimis, aprašas;
n)
kalba (-os), patvirtinta (-os) pagal programą laikantis 7 straipsnio.
5 straipsnis
Priėmimas
1. Per vienerius metus nuo programavimo dokumento patvirtinimo dalyvaujančios šalys Komisijai kartu pateikia pasiūlymą dėl programos, kuriame pateikti visi 4 straipsnyje nurodyti elementai. Prieš teikdamos pasiūlymą dėl programos, dalyvaujančios šalys raštu patvirtina savo pritarimą programos turiniui.
2. Komisija patikrina, ar į programą įtraukti visi 4 straipsnyje nurodyti elementai. Komisija įvertina programos suderinamumą su Reglamentu (ES) Nr. 232/2014, programavimo dokumentu, šiuo reglamentu ir bet kuriuo kitu atitinkamu Sąjungos teisės aktu. Atliekant vertinimą visų pirma atsižvelgiama į:
a)
analizės kokybę, jos suderinamumą su siūlomais prioritetais ir kitomis Sąjungos finansuojamomis programomis;
b)
finansinio plano tikslumą;
c)
atitiktį Direktyvai 2001/42/EB.
3. Per tris mėnesius nuo programos pateikimo dienos Komisija pateikia pastabas ir prireikus prašo programas patikslinti. Per du mėnesius nuo Komisijos prašymo pateikimo dalyvaujančios šalys pateikia visą būtiną informaciją. Per šešis mėnesius nuo programos pateikimo dienos Komisija patvirtina programą, jeigu tinkamai atsižvelgta į visas Komisijos pastabas. Atsižvelgdama į būtinų patikslinimų pobūdį Komisija šiuos terminus gali pratęsti.
4. Kiekviena programa Komisijos sprendimu patvirtinama visu programos įgyvendinimo laikotarpiu vadovaujantis Reglamento (ES) Nr. 232/2014 10 straipsnio 4 dalimi.
6 straipsnis
Koregavimai ir tikslinimai
1. Programos koregavimai, kuriais iš esmės nekeičiamas programos pobūdis ir tikslai, laikomi neesminiais pakeitimais. Neesminiais pakeitimais visų pirma laikomi:
a)
kumuliaciniai iki 20 % pradinio Sąjungos įnašo kiekvienam teminiam tikslui arba techninei paramai pakeitimai arba pakeitimai pagal 2 dalį, susiję su lėšų perkėlimu tarp teminių tikslų arba techninei paramai skirtų lėšų perkėlimu teminiams tikslams;
b)
kumuliaciniai iki 20 % pradinio Sąjungos įnašo kiekvienam teminiam tikslui pakeitimai arba pakeitimai pagal 2 dalį, susiję su teminiams tikslams skirtų lėšų perkėlimu techninei paramai.
Punkte a nurodytus programos finansinio plano pakeitimus tiesiogiai gali daryti valdymo institucija, gavusi išankstinį bendro stebėsenos komiteto sutikimą. Valdymo institucija informuoja Komisiją apie visus šiuos pakeitimus - vėliausiai juos nurodydama kitų metų metinėje ataskaitoje - ir suteikia Komisijai visą reikalingą papildomą informaciją.
Jeigu valdymo institucija ketina daryti b punkte nurodytus programos finansinio plano pakeitimus, ji turi gauti išankstinį ir bendro stebėsenos komiteto, ir Komisijos sutikimą.
2. Gavus pagrįstą bendro stebėsenos komiteto prašymą arba su bendru stebėsenos komitetu pasitarusios Komisijos iniciatyva programos gali būti tikslinamos dėl bet kurios iš šių priežasčių:
a)
programavimo dokumento peržiūra;
b)
svarbūs socialiniai ir ekonominiai pokyčiai arba esminiai pokyčiai programos įgyvendinimo teritorijoje;
c)
įgyvendinimo sunkumai;
d)
finansinio plano pakeitimai nesilaikant 1 dalyje nurodytos lankstumo ribos arba bet koks pakeitimas, dėl kurio iš esmės pasikeičia programos pobūdis ir tikslai;
e)
auditai, stebėsena ir vertinimas.
3. Prašymai tikslinti programas turi būti tinkamai pagrįsti ir juose turi būti nurodytas tikėtinas programos pakeitimų poveikis.
4. Komisija pateiktą informaciją vertina vadovaudamasi 2 ir 3 dalimis. Jeigu Komisija turi pastabų, valdymo institucija turi jai pateikti visą reikalingą papildomą informaciją. Per penkis mėnesius nuo prašymo patikslinti programą pateikimo dienos Komisija patvirtina programą, jeigu tinkamai atsižvelgta į visas Komisijos pastabas.
5. Programų tikslinimai 2 dalyje arba 66 straipsnio 5 dalyje nurodytais atvejais patvirtinami Komisijos sprendimu ir dėl jų gali reikėti pakeisti 8 ir 9 straipsniuose nurodytus finansavimo susitarimus.
7 straipsnis
Kalbų vartojimas
1. Kiekvienos programos darbo kalba yra viena arba daugiau oficialių Sąjungos kalbų. Be to, dalyvaujančios šalys taip pat gali nuspręsti kaip darbo kalbą vartoti kitas nei Sąjungos oficialias kalbas. Darbo kalbos pasirinkimas apibūdinamas programoje pagal 4 straipsnį.
2. Siekiant atsižvelgti į programų partnerystės aspektą, paramos gavėjai visus su jų projektu susijusius dokumentus valdymo institucijai gali pateikti nacionaline kalba, su sąlyga, kad tokia galimybė konkrečiai nurodyta programoje ir kad bendras stebėsenos komitetas, tarpininkaujant valdymo institucijai, teikia būtinas vertimo žodžiu ir raštu paslaugas.
3. Visos vertimo žodžiu ir raštu išlaidos, susijusios su pagal programas pasirinktomis kalbomis, padengiamos iš techninės paramos biudžeto programos lygmeniu arba kiekvieno atskiro projekto biudžeto projekto lygmeniu.
2 SKYRIUS
Finansavimo susitarimai
8 straipsnis
Finansavimo susitarimai su tarpvalstybinio bendradarbiavimo programų šalimis partnerėmis
1. Su kiekviena tarpvalstybinio bendradarbiavimo programų šalimi partnere Komisija sudaro finansavimo susitarimus. Finansavimo susitarimus taip pat gali pasirašyti kitos dalyvaujančios šalys ir valdymo institucija arba šalis, kurioje įsteigta valdymo institucija.
2. Finansavimo susitarimai pasirašomi ne vėliau kaip iki metų, einančių po tų metų, kuriais priimtas Komisijos sprendimas, kuriuo patvirtinama programa, pabaigos. Tačiau jei programoje dalyvauja daugiau nei viena tarpvalstybinio bendradarbiavimo programų šalis partnerė, iki tos datos visos šalys turi pasirašyti bent vieną finansavimo susitarimą. Kitos tarpvalstybinio bendradarbiavimo programų šalys partnerės savo finansavimo susitarimus gali pasirašyti vėliau. Kol finansavimo susitarimas su tarpvalstybinio bendradarbiavimo programos šalimi partnere neįsigaliojo, negali būti pradėtas programos išorės komponento įgyvendinimas. Jeigu programa bendrai finansuojama pagal Reglamentą (ES) Nr. 231/2014 ir jeigu joje dalyvauja daugiau kaip viena tarpvalstybinio bendradarbiavimo programos šalis partnerė, visos šalys ne vėliau kaip iki metų, einančių po tų metų, kuriais priimtas Komisijos sprendimas, kuriuo patvirtinama programa, pabaigos su viena dalyvaujančia šalimi partnere, išvardyta Reglamento (ES) Nr. 232/2014 I priede, arba Rusijos Federacija pasirašo bent vieną finansavimo susitarimą.
9 straipsnis
Finansavimo susitarimai su tarpvalstybinio bendradarbiavimo programų šalimis partnerėmis, teikiančiomis bendrą finansavimą
1. Jeigu tarpvalstybinio bendradarbiavimo programos šalis partnerė bendro finansavimo lėšas perkelia valdymo institucijai, 8 straipsnyje nurodytą finansavimo susitarimą taip pat pasirašo kitos dalyvaujančios valstybės narės, tarpvalstybinio bendradarbiavimo programų šalys partnerės ir valdymo institucija arba šalis, kurioje įsteigta valdymo institucija.
2. Į tokį finansavimo susitarimą įtraukiamos nuostatos dėl tarpvalstybinio bendradarbiavimo programos šalies partnerės bendro finansavimo, kaip antai:
a)
suma;
b)
paskirtis ir naudojimo sąlygos, įskaitant taikymo sąlygas;
c)
mokėjimo tvarka;
d)
finansų valdymas;
e)
įrašų registravimas;
f)
prievolės teikti ataskaitas;
g)
patikros ir kontrolė;
h)
pažeidimai ir lėšų susigrąžinimas.
3 SKYRIUS
Kiti susitarimai ar susitarimo memorandumai
10 straipsnis
Turinys
Valdymo institucija su dalyvaujančiomis šalimis gali sudaryti susitarimo memorandumus arba bet kokius kitus susitarimus, kuriuose pateikiamos programos nuostatos, visų pirma nacionalinio bendro finansavimo dalis, konkreti finansinė atsakomybė, auditas ir lėšų susigrąžinimas.
Tokių susitarimo memorandumų ar bet kokių kitų susitarimų turinys atitinka šio reglamento ir finansavimo susitarimo (-ų) nuostatas.
4 SKYRIUS
Įgyvendinimas
11 straipsnis
Įgyvendinimo būdai
Paprastai programos su valstybėmis narėmis įgyvendinamos pagal pasidalijamojo valdymo principą vadovaujantis Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 59 straipsniu. Dalyvaujančios šalys gali siūlyti tarpvalstybinio bendradarbiavimo programų šalims partnerėms arba tarptautinėms organizacijoms įgyvendinti programas pagal netiesioginio valdymo principą vadovaujantis Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 60 straipsniu.
Pagal netiesioginio valdymo principą įgyvendinamoms programoms taikomos šio reglamento III dalies nuostatos.
II ANTRAŠTINĖ DALIS
BENDRAS FINANSAVIMAS
12 straipsnis
Bendro finansavimo dalis
1. Bendro finansavimo suma yra bent 10 % Sąjungos įnašo.
2. Jei įmanoma, bendras finansavimas tolygiai paskirstomas visu programos įgyvendinimo laikotarpiu, kad būtų užtikrinta, jog programos įgyvendinimo pabaigoje būtų pasiektas minimalus 10 % tikslas.
3. Pagal programą teikiama pagalba turi atitikti galiojančias Sąjungos valstybės pagalbos taisykles, kaip apibrėžta Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 107 straipsnyje.
13 straipsnis
Bendro finansavimo šaltiniai
1. Bendras finansavimas skiriamas iš kitų nei Sąjungos finansavimo šaltinių.
2. Dalyvaujančios šalys savarankiškai nustato kiekvienos programos bendro finansavimo šaltinį, sumą ir lėšų paskirstymą.
3. Jeigu tarpvalstybinio bendradarbiavimo programų šalys partnerės įsipareigoja bendro finansavimo lėšas perkelti valdymo institucijai, tokių lėšų teikimo, naudojimo ir stebėsenos tvarka nustatoma 9 straipsnyje nurodytame finansavimo susitarime, prireikus - 10 straipsnyje nurodytuose susitarimuose.
4. Visais kitais atvejais bendram finansavimui taikoma tvarka gali būti nustatyta 10 straipsnyje nurodytuose susitarimuose.
14 straipsnis
Nepiniginiai įnašai
1. Bet kokie trečiosios šalies nemokamai teikiami nefinansiniai ištekliai laikomi nepiniginiais įnašais programos ar projekto lygmeniu. Projektui arba programai priskirto personalo išlaidos nelaikomos nepiniginiu įnašu, bet gali būti laikomos 12 straipsnyje nurodyto minimalaus 10 % bendro finansavimo dalimi, jei jas apmoka paramos gavėjai arba dalyvaujančios šalys.
2. Nepiniginiai įnašai nelaikomi tinkamomis finansuoti išlaidomis ir negali būti laikomi 12 straipsnyje nurodyto minimalaus 10 % bendro finansavimo dalimi.
III ANTRAŠTINĖ DALIS
VYKDYMO LAIKOTARPIS
15 straipsnis
Vykdymo laikotarpis
Kiekvienos programos vykdymo laikotarpis prasideda anksčiausiai tą dieną, kurią Komisija patvirtina programą, ir baigiasi vėliausiai 2024 m. gruodžio 31 d.
16 straipsnis
Pradinis programos etapas
1. Pagal pasidalijamojo valdymo principą programa dalyvaujančiose valstybėse narėse pradedama įgyvendinti gavus 25 straipsnio 4 dalyje nurodytą Komisijos pranešimą, kad ji neketina prašyti tame straipsnyje nurodytų dokumentų arba kad ji neturi jokių pastabų. Valdymo ir kontrolės sistemų kūrimo parengiamuosius veiksmus dalyvaujančios šalys gali pradėti anksčiau. Susijusios išlaidos laikomos tinkamomis finansuoti pagal 36 straipsnį.
2. Pagal netiesioginio valdymo principą, kaip nurodyta 80 ir 82 straipsniuose, programa dalyvaujančiose valstybėse narėse pradedama įgyvendinti įsigaliojus susitarimui, kuriuo biudžeto vykdymo užduotys pavedamos tarptautinei organizacijai arba tarpvalstybinio bendradarbiavimo programos šaliai partnerei.
3. Be to, galimi ir toliau nurodyti programos įgyvendinimo parengiamieji veiksmai:
a)
valdymo institucijos ir prireikus bendro techninio sekretoriato steigimas;
b)
pirmieji bendro stebėsenos komiteto posėdžiai, kuriuose taip pat gali dalyvauti tarpvalstybinio bendradarbiavimo programų šalių partnerių, kurios dar nepasirašė finansavimo susitarimo arba su kuriomis sudarytas finansavimo susitarimas dar neįsigaliojo, atstovai;
c)
projekto atrankos ar sutarčių sudarymo procedūrų rengimas ir vykdymas, laikantis galiojimo sustabdymo sąlygos, susijusios su finansavimo susitarimų įsigaliojimu.
4. Kol įsigalios atitinkami finansavimo susitarimai, su atitinkama tarpvalstybinio bendradarbiavimo programos šalimi partnere gali būti pradėti tik 1 ir 3 dalyje nurodyti parengiamieji veiksmai.
17 straipsnis
Programos nutraukimas
1. Jeigu iki 8 straipsnio 2 dalyje nurodytos datos nė viena tarpvalstybinio bendradarbiavimo programų šalių partnerių nepasirašo atitinkamų finansavimo susitarimų, programa nutraukiama.
Jau paskirtos Europos regioninės plėtros fondo metinės išmokos lieka galioti jų įprastą trukmę, tačiau jas galima naudoti tik veiklai, kuri vykdoma išimtinai atitinkamų valstybių narių teritorijoje ir dėl kurios sutartys sudarytos prieš Komisijos sprendimą dėl nutraukimo. Valdymo institucija per tris mėnesius nuo sutarčių užbaigimo perduoda galutinę ataskaitą Komisijai, kuri imasi veiksmų pagal 2 ir 3 dalis.
2. Jeigu programos neįmanoma įgyvendinti dėl problemų, susijusių su dalyvaujančių šalių santykiais, ir kitais tinkamai pagrįstais atvejais, Komisija bendro stebėsenos komiteto prašymu arba savo iniciatyva, pasikonsultavusi su bendru stebėsenos komitetu, gali nuspręsti nutraukti programą dar nesibaigus numatytam jos vykdymo laikotarpiui.
3. Jeigu programa nutraukiama, valdymo institucija galutinę ataskaitą perduoda per šešis mėnesius nuo Komisijos sprendimo priėmimo. Užskaičius ankstesnius išankstinius mokėjimus Komisija atlieka galutinio likučio mokėjimą arba prireikus išduoda vykdomąjį raštą sumoms išieškoti. Komisija taip pat panaikina su likusia suma susijusius įsipareigojimus.
Kita galima priemonė - sumažinti programos biudžeto lėšas pagal 6 straipsnio 2 dalies c punktą.
4. 1 ir 2 dalyse nurodytais atvejais parama iš Europos regioninės plėtros fondo, atitinkanti dar nepaskirtas metines išmokas arba visiškai ar iš dalies paskirtas ir per tuos pačius finansinius metus panaikintas metines išmokas, kuri dar nebuvo iš naujo paskirta kitai tos pačios išorės bendradarbiavimo programų kategorijos programai, skiriama vidaus tarpvalstybinio bendradarbiavimo programoms pagal Reglamento (ES) Nr. 1299/2013 4 straipsnį.
Pagal Reglamentą (ES) Nr. 232/2014 skiriama parama, atitinkanti dar nepaskirtas metines išmokas arba visiškai ar iš dalies paskirtas ir per tuos pačius finansinius metus panaikintas metines išmokas, naudojama kitoms programoms ar projektams, atitinkantiems reikalavimus pagal Reglamentą (ES) Nr. 232/2014, finansuoti.
18 straipsnis
Projektai
1. Su dideliais infrastruktūros projektais, atrinktais taikant tiesioginio sutarčių sudarymo procedūrą, susijusios sutartys turi būti pasirašytos ir įnašai finansinėms priemonėms turi būti skirti iki 2019 m. birželio 30 d.
2. Visos kitos sutartys pasirašomos iki 2021 m. gruodžio 31 d.
3. Visa pagal programą finansuojamų projektų veikla baigiama ne vėliau kaip 2022 m. gruodžio 31 d.
19 straipsnis
Programos užbaigimas
1. Nuo 2023 m. sausio 1 d. iki 2024 m. rugsėjo 30 d. gali būti vykdoma tik su programos užbaigimu susijusi veikla.
2. Programa laikoma užbaigta, kai:
a)
užbaigtos vykdyti visos pagal programą sudarytos sutartys;
b)
sumokamas arba grąžinamas galutinis likutis;
c)
Komisija panaikina įsipareigojimus dėl likusių asignavimų.
3. Programos užbaigimas neturi poveikio Komisijos teisei prireikus atlikti vėlesnes finansines pataisas valdymo institucijos ar paramos gavėjų atžvilgiu, jei galutinė programos ar projektų suma turėjo būti pakoreguota po programos užbaigimo atlikus patikrinimus arba auditą.
IV ANTRAŠTINĖ DALIS
PROGRAMOS STRUKTŪROS
20 straipsnis
Institucijų ir valdymo įstaigų skyrimas
1. Dalyvaujančios šalys valdymo institucija skiria nacionalinę, regioninę arba vietos valdžios instituciją ar įstaigą arba privatinės teisės reglamentuojamą subjektą, kuriam pavesta užduotis teikti viešąsias paslaugas. Ta pati valdymo institucija gali būti paskirta daugiau nei vienai programai.
2. Dalyvaujančios šalys paskiria nacionalinę, regioninę arba vietos valdžios instituciją arba įstaigą, funkciškai nepriklausomą nuo valdymo institucijos, kuri veikia kaip audito institucija. Audito institucija įsteigiama valstybėje narėje, kurioje įsteigta valdymo institucija. Ta pati audito institucija gali būti paskirta daugiau nei vienai programai.
3. Gali būti paskirta viena ar kelios tarpinės įstaigos, kurios atliktų tam tikras valdymo institucijos užduotis, už kurias atsakinga būtų valdymo institucija. Atitinkami valdymo institucijos ir tarpinių įstaigų susitarimai įforminami raštu. Tarpinė įstaiga garantuoja savo mokumą ir kompetenciją atitinkamoje srityje, taip pat administracinio bei finansų valdymo gebėjimus.
4. Dalyvaujančios šalys į valdymo ir kontrolės sistemas ir prireikus į 8 ir 9 straipsniuose nurodytus finansavimo susitarimus ir (arba) į 10 straipsnyje nurodytus susitarimus įtraukia taisykles, kuriomis reglamentuojami jų santykiai su valdymo institucija ir audito institucija, šių institucijų tarpusavio santykiai ir jų santykiai su Komisija.
5. Valstybė narė, kurioje įsteigta valdymo institucija, gali savo iniciatyva paskirti koordinavimo įstaigą, kurios pareiga yra palaikyti ryšius su Komisija ir ją informuoti, koordinuoti kitų susijusių paskirtų įstaigų veiklą ir skatinti suderintai taikyti taikytiną teisę.
6. Kiekviena dalyvaujanti šalis paskiria:
a)
nacionalinę valdžios instituciją, padedančią valdymo institucijai valdyti programą laikantis patikimo finansų valdymo principo;
b)
už kontrolę atsakingą informacinį centrą, padedantį valdymo institucijai vykdyti pagal programą nustatytų prievolių kontrolę;
c)
atstovą 28 straipsnio 2 dalyje nurodytoje auditorių grupėje;
d)
atstovus 21 straipsnyje nurodytame bendrame stebėsenos komitete.
1 SKYRIUS
Bendras stebėsenos komitetas
21 straipsnis
Bendras stebėsenos komitetas
Per tris mėnesius nuo dienos, kurią Komisija patvirtina programą, dalyvaujančios šalys įsteigia bendrą stebėsenos komitetą.
22 straipsnis
Bendro stebėsenos komiteto sudėtis
1. Bendrą stebėsenos komitetą sudaro vienas arba keli kiekvienos dalyvaujančiosios šalies paskirti atstovai. Atstovai skiriami atsižvelgiant į pareigas, o ne asmeniškai. Bendras stebėsenos komitetas kitus asmenis gali skirti stebėtojais.
2. Kai įmanoma ir tinkama, dalyvaujančios šalys užtikrina tinkamą visų susijusių dalyvių, ypač vietos lygmens suinteresuotųjų subjektų, įskaitant pilietinės visuomenės organizacijas ir vietos valdžios institucijas, dalyvavimą siekdamos juos įtraukti į programos įgyvendinimą.
3. Komisija bendro stebėsenos komiteto veikloje dalyvauja stebėtojos teisėmis. Kaip ir dalyvaujančių šalių atstovai Komisija kviečiama į kiekvieną bendro stebėsenos komiteto posėdį. Komisija gali nuspręsti dalyvauti visame bendro stebėsenos komiteto posėdyje ar tik jo dalyje arba gali nuspręsti nedalyvauti.
4. Bendram stebėsenos komitetui pirmininkauja vienas iš jo narių, kuris yra valdymo institucijos atstovas, arba bet kuris kitas asmuo, kaip nustatyta darbo tvarkos taisyklėse.
5. Valdymo institucijos, bendro techninio sekretoriato arba 20 straipsnio 3 dalyje nurodytos tarpinės įstaigos atstovas skiriamas bendro stebėsenos komiteto sekretoriumi.
23 straipsnis
Veikimas
1. Bendras stebėsenos komitetas parengia ir vienbalsiai priima savo darbo tvarkos taisykles.
2. Bendras stebėsenos komitetas sprendimus priima bendru sutarimu. Dėl tam tikrų sprendimų, visų pirma susijusių su galutine projektų atranka ir jiems skiriamomis dotacijų sumomis, pagal darbo tvarkos taisykles gali būti rengiamas balsavimas.
3. Visos dalyvaujančios šalys turi vienodas balsavimo teises neatsižvelgiant į jų paskirtų atstovų skaičių.
4. Sekretorius, Komisija ar bet kuris kitas stebėtojas balsavimo teisių neturi.
5. Bendro stebėsenos komiteto pirmininkas atlieka moderatoriaus vaidmenį ir vadovauja svarstymams. Pirmininkas turi balsavimo teisę, jei jis yra dalyvaujančios šalies atstovas.
6. Bendro stebėsenos komiteto posėdžiai rengiami bent kartą per metus. Valdymo institucijos prašymu arba tinkamai pagrįstu bet kurios dalyvaujančios šalies arba Komisijos prašymu posėdžius sušaukia pirmininkas. Pirmininko, valdymo institucijos arba bet kurios dalyvaujančios šalies iniciatyva komitetas taip pat gali priimti sprendimus laikydamasis rašytinės procedūros pagal savo darbo tvarkos taisykles.
7. Parengiamas kiekvieno bendro stebėsenos komiteto posėdžio protokolas, kurį pasirašo pirmininkas ir sekretorius. Šio protokolo kopija perduodama dalyvaujančių šalių atstovams, Komisijai ir bet kuriems kitiems stebėtojams.
24 straipsnis
Bendro stebėsenos komiteto funkcijos
1. Bendras stebėsenos komitetas programos įgyvendinimą ir pažangą siekiant jos prioritetų stebi remdamasis programoje nustatytais objektyviai patikrinamais rodikliais ir susijusiomis tikslinėmis vertėmis. Bendras stebėsenos komitetas nagrinėja visus su programos įgyvendinimo rezultatais susijusius klausimus.
2. Bendras stebėsenos komitetas valdymo institucijai gali teikti rekomendacijas dėl programos įgyvendinimo ir vertinimo. Jis užtikrina veiksmų, kurių imtasi atsižvelgiant į jo rekomendacijas, stebėseną.
3. Bendras stebėsenos komitetas visų pirma:
a)
tvirtina valdymo institucijos darbo programą ir finansinį planą, įskaitant planuojamą techninės paramos naudojimą;
b)
stebi, kaip valdymo institucija įgyvendina darbo programą ir finansinį planą;
c)
tvirtina pagal programą finansuotinų projektų atrankos kriterijus;
d)
atsako už pagal programą finansuotiniems projektams taikomas vertinimo ir atrankos procedūras;
e)
tvirtina bet kokį pasiūlymą patikslinti programą;
f)
nagrinėja visas valdymo institucijos pateiktas ataskaitas ir prireikus imasi reikiamų priemonių;
g)
nagrinėja visus valdymo institucijos jam nurodytus ginčytinus atvejus;
h)
svarsto ir tvirtina 77 straipsnyje nurodytą metinę ataskaitą;
i)
svarsto ir tvirtina 78 straipsnyje nurodytą metinį stebėsenos ir vertinimo planą;
j)
svarsto ir tvirtina 79 straipsnyje nurodytą metinį informavimo ir komunikacijos planą.
4. Nepažeidžiant 3 dalies d punkto, bendras stebėsenos komitetas gali sukurti projektų atrankos komitetą, už kurį jis būtų atsakingas.
2 SKYRIUS
Valdymo institucija
25 straipsnis
Skyrimas
1. Programoje dalyvaujančių šalių atrinktos valdymo institucijos skyrimo procedūra toje valstybėje narėje, kurioje ji įsteigiama, vykdoma priimant atitinkamo lygmens sprendimą.
2. Skyrimo procedūra vykdoma remiantis ataskaita ir nuomone nepriklausomos audito įstaigos, kuri vertina, ar valdymo ir kontrolės sistemos, įskaitant valdymo institucijos tarpinių įstaigų funkcijas, atitinka šio reglamento I priede nustatytus skyrimo kriterijus. Audito įstaiga prireikus atsižvelgia į tai, ar programos valdymo ir kontrolės sistemos yra panašios į tas, kurios veikė ankstesniu programavimo laikotarpiu, taip pat į visą informaciją apie jų tinkamą veikimą.
Audito institucija yra nepriklausoma audito įstaiga arba kitas viešosios ar privatinės teisės reglamentuojamas subjektas, turintis būtinus gebėjimus atlikti auditus ir funkciškai nepriklausomas nuo valdymo institucijos. Audito institucija veiklą vykdo laikydamasi tarptautiniu mastu pripažintų audito standartų.
3. 1 dalyje nurodytą oficialų sprendimą valstybė narė Komisijai nedelsdama teikia po to, kai Komisija patvirtina programą.
4. Per du mėnesius nuo 1 dalyje nurodyto oficialaus sprendimo gavimo Komisija gali paprašyti nepriklausomos audito įstaigos pateikti ataskaitą ir nuomonę, taip pat valdymo bei kontrolės sistemos, visų pirma su projektų atranka susijusių aspektų, aprašą. Jei Komisija neketina prašyti šių dokumentų, ji kuo greičiau apie tai praneša valstybei narei. Jei Komisija šių dokumentų prašo, ji gali pateikti pastabas per du mėnesius nuo šių dokumentų gavimo dienos; tokie dokumentai peržiūrimi atsižvelgiant į Komisijos pastabas. Jei Komisija pradinių ar tolesnių pastabų neturi, ji kuo greičiau apie tai praneša valstybei narei.
5. Kai turimi audito ir kontrolės rezultatai rodo, kad paskirtoji institucija nebetenkina 2 dalyje nurodytų kriterijų, valstybė narė, atsižvelgdama į problemos sunkumą, atitinkamu lygmeniu imasi reikiamų taisomųjų veiksmų ir nustato bandomąjį laikotarpį, per kurį tokie veiksmai įgyvendinami.
Kai paskirtajai institucijai nepavyksta per valstybės narės nustatytą bandomąjį laikotarpį įgyvendinti reikiamų taisomųjų veiksmų, valstybė narė atitinkamu lygmeniu nutraukia jos paskyrimą.
Valstybė narė nedelsdama informuoja Komisiją:
-
kai paskirtajai institucijai nustatomas bandomasis laikotarpis ir jai teikia informaciją apie taisomuosius veiksmus ir atitinkamo bandomojo laikotarpio trukmę arba
-
kada įgyvendinus taisomuosius veiksmus baigėsi bandomasis laikotarpis arba
-
kai institucijos paskyrimas buvo nutrauktas.
Dėl pranešimo apie tai, kad valstybė narė paskirtajai institucijai nustatė bandomąjį laikotarpį, nedarant poveikio 61 straipsnio taikymui, nenutrūksta mokėjimo prašymų tvarkymas.
Nutraukus valdymo institucijos paskyrimą, dalyvaujančios šalys, kaip nurodyta 20 straipsnio 1 dalyje, paskiria naują instituciją arba įstaigą, kuri turi perimti valdymo institucijos funkcijas. Tokios įstaigos ar institucijos paskyrimas vykdomas laikantis 2 dalyje numatytos procedūros ir Komisijai apie tai pranešama pagal 4 dalį. Dėl šio pakeitimo programa patikslinama pagal 6 straipsnį.
26 straipsnis
Valdymo institucijos funkcijos
1. Valdymo institucija atsako už programos valdymą laikydamasi patikimo finansų valdymo principo ir užtikrina, kad bendro stebėsenos komiteto sprendimai atitiktų taikytiną teisę ir nuostatas.
2. Programų valdymo srityje valdymo institucija:
a)
padeda bendram stebėsenos komitetui atlikti darbą ir teikia jo užduotims atlikti reikalingą informaciją, visų pirma duomenis, susijusius su programos pažanga siekiant tikėtinų rezultatų ir tikslų;
b)
rengia metinę ir galutinę ataskaitą, bendram stebėsenos komitetui jas patvirtinus, jas perduoda Komisijai;
c)
su tarpinėmis įstaigomis, bendru techniniu sekretoriatu, audito institucija ir paramos gavėjais dalijasi svarbia jų užduotims atlikti arba projektams įgyvendinti informacija;
d)
sukuria ir eksploatuoja kompiuterizuotą sistemą, kurioje registruojami ir saugomi kiekvieno projekto stebėsenai, vertinimui, finansų valdymui, kontrolės užtikrinimui ir auditui būtini duomenys, prireikus - ir atskirų projektų dalyvių duomenys. Visų pirma sistemoje registruojamos ir saugomos kiekvieno projekto techninės ir finansinės ataskaitos. Į sistemą įtraukiami visi mokėjimo prašymams ir metinėms sąskaitoms rengti būtini duomenys, įskaitant susigrąžintinų, susigrąžintų ir sumažintų sumų atšaukus dalį projektui arba programai skirto įnašo arba visą įnašą duomenis;
e)
prireikus atlieka poveikio aplinkai vertinimo tyrimus programos lygmeniu;
f)
įgyvendina informavimo ir komunikacijos planus pagal 79 straipsnį;
g)
įgyvendina stebėsenos ir vertinimo planus pagal 78 straipsnį.
3. Projektų atrankos ir valdymo srityje valdymo institucija:
a)
rengia ir vykdo atrankos procedūras;
b)
valdo projektų atrankos procedūras;
c)
pagrindiniam paramos gavėjui teikia dokumentą, kuriame išdėstomos paramos teikimo kiekvienam projektui sąlygos, įskaitant finansavimo planą ir vykdymo terminą;
d)
pasirašo sutartis su paramos gavėjais;
e)
valdo projektus.
4. Techninės paramos srityje valdymo institucija:
a)
valdo sutarčių sudarymo procedūras;
b)
pasirašo sutartis su rangovais;
c)
valdo sutartis.
5. Programų finansų valdymo ir kontrolės srityje valdymo institucija:
a)
tikrina, ar suteiktos paslaugos, tiektos prekės arba atlikti darbai, ir ar paramos gavėjų deklaruotos išlaidos buvo apmokėtos ir atitinka taikytiną teisę, programos taisykles ir projektų rėmimo sąlygas;
b)
užtikrina, kad projektus įgyvendinantys paramos gavėjai turėtų atskirą apskaitos sistemą arba tinkamą visų su projektu susijusių sandorių apskaitos kodeksą;
c)
atsižvelgdama į nustatytą riziką parengia veiksmingas ir proporcingas kovos su sukčiavimu priemones;
d)
nustato procedūras, kuriomis užtikrinama, kad visi su išlaidomis ir auditu susiję dokumentai, reikalingi tinkamai audito sekai garantuoti, būtų saugomi laikantis 30 straipsnio reikalavimų;
e)
rengia 68 straipsnyje nurodytą valdymo pareiškimą ir metinę santrauką;
f)
rengia ir Komisijai teikia mokėjimo prašymus pagal 60 straipsnį;
g)
rengia metines sąskaitas;
h)
mokėjimo prašymus rengia ir teikia atsižvelgdama į rezultatus visų auditų, kuriuos atliko audito institucija arba už kuriuos ji atsakinga;
i)
saugo Komisijai deklaruotų išlaidų ir paramos gavėjams atliktų mokėjimų apskaitos įrašus kompiuterinėse laikmenose;
j)
veda susigrąžintinų sumų ir sumažintų sumų atšaukus dalį dotacijos arba visą dotaciją apskaitą.
6. Atliekant tikrinimus pagal 5 dalies a punktą taip pat vykdomos šios procedūros:
a)
kiekvieno paramos gavėjų pateikto mokėjimo prašymo administracinis tikrinimas;
b)
projektų patikros vietoje.
Patikrų vietoje dažnis ir aprėptis proporcingai atitinka projektui skirtos dotacijos sumą ir per tokias patikras ir audito institucijos atliktą visos valdymo ir kontrolės sistemos auditą nustatytą rizikos lygį.
7. Projektų patikros vietoje pagal 6 dalies b punktą gali būti laikantis imties metodo.
8. Jeigu valdymo institucijos funkcijas atliekanti institucija pagal programą taip pat yra ir paramos gavėja, atliekant 5 dalies a punkte nurodytus tikrinimus užtikrinamas tinkamas funkcijų atskyrimas.
27 straipsnis
Bendras techninis sekretoriatas ir jo skyriai
1. Dalyvaujančios šalys gali nuspręsti įsteigti bendrą techninį sekretoriatą, kuris programoje apibūdinamas pagal 4 straipsnį.
2. Bendras techninis sekretoriatas padeda valdymo institucijai, bendram stebėsenos komitetui ir prireikus audito institucijai atlikti atitinkamas jų funkcijas. Visų pirma, jis informuoja galimus paramos gavėjus apie finansavimo pagal programas galimybes ir padeda jiems įgyvendinti projektus. Bendras techninis sekretoriatas taip pat gali būti paskirtas 20 straipsnio 3 dalyje nurodyta tarpine įstaiga.
3. Dalyvaujančių šalių sprendimu dalyvaujančiose šalyse gali būti sukurti sekretoriato skyriai. Jų funkcijos apibūdinamos programoje ir gali apimti tokius veiksmus kaip komunikacija, informavimas, pagalba valdymo institucijai vertinant projektus ir vykdant tolesnius įgyvendinimo veiksmus. Skyriui jokiu būdu negali būti patikėtos užduotys, susijusios su viešosios valdžios funkcijų vykdymu arba su veikimu savo nuožiūra vertinant projektus.
4. Bendro techninio sekretoriato ir jo skyrių veikla finansuojama techninės paramos biudžeto lėšomis.
3 SKYRIUS
Audito institucija
28 straipsnis
Audito institucijos funkcijos
1. Programos audito institucija užtikrina, kad būtų atliekamas valdymo ir kontrolės sistemų, tinkamos projektų imties ir programos metinių sąskaitų auditas.
2. Audito institucijai padeda auditorių grupė, kurią sudaro kiekvienos programoje dalyvaujančios šalies atstovai.
3. Jeigu auditą atlieka ne audito institucija, o kita įstaiga, audito institucija užtikrina, kad ta įstaiga funkciškai būtų pakankamai nepriklausoma.
4. Audito institucija užtikrina, kad atliekant auditą būtų laikomasi tarptautiniu mastu pripažintų audito standartų.
5. Per 9 mėnesius nuo pirmojo finansavimo susitarimo pasirašymo pagal 8 straipsnio 2 dalį Audito institucija Komisijai pateikia audito strategiją. Joje išdėstoma metinių sąskaitų ir projektų audito metodika, projektų atrankos metodas ir per einamuosius ir dvejus paskesnius apskaitos metus suplanuotas auditas. Nuo 2017 iki 2024 m. pabaigos audito strategija kasmet atnaujinama. Jeigu bendra valdymo ir kontrolės sistema taikoma daugiau nei vienai programai, atitinkamoms programoms gali būti parengta viena bendra audito strategija. Atnaujinta audito strategija teikiama Komisijai kartu su programos metine ataskaita.
6. Pagal 68 straipsnį Audito institucija parengia:
a)
audito nuomonę dėl praėjusių apskaitos metų metinių sąskaitų ir
b)
metinę audito ataskaitą.
Jeigu bendra valdymo ir kontrolės sistema taikoma daugiau negu vienai programai, b punkte nurodyta informacija gali būti pateikta vienoje ataskaitoje.
29 straipsnis
Bendradarbiavimas su audito institucija
Komisija bendradarbiauja su audito institucija derindama audito planus bei metodus ir dalijasi atlikto atitinkamos programos valdymo ir kontrolės sistemų audito rezultatais.
V ANTRAŠTINĖ DALIS
VALDYMO IR KONTROLĖS SISTEMOS
30 straipsnis
Valdymo ir kontrolės sistemų bendrieji principai
1. Valdymo ir kontrolės sistemomis nustatoma:
a)
kiekvienos valdymą ir kontrolę atliekančios įstaigos funkcijos, įskaitant funkcijų paskirstymą kiekvienoje įstaigoje, jų vidinę organizaciją laikantis funkcijų atskyrimo tarp šių įstaigų ir šių įstaigų viduje principo;
b)
procedūros, kuriomis užtikrinamas deklaruojamų išlaidų teisingumas ir tvarkingumas;
c)
apskaitos, saugojimo, stebėsenos ir ataskaitų teikimo elektroninių duomenų sistemos;
d)
stebėsenos ir ataskaitų teikimo sistemos, kai atsakinga įstaiga vykdymo užduotis patiki kitai įstaigai;
e)
valdymo ir kontrolės sistemų veikimo audito tvarka;
f)
tinkamos audito sekos užtikrinimo sistemos ir procedūros;
g)
pažeidimų, įskaitant sukčiavimą, prevencijos, nustatymo ir šalinimo priemonės ir nepagrįstai sumokėtų sumų ir delspinigių susigrąžinimo tvarka;
h)
techninės paramos sutarčių sudarymo procedūros ir projektų atrankos procedūros;
i)
nacionalinių valdžios institucijų funkcija ir dalyvaujančių šalių atsakomybė pagal 31 straipsnį.
2. Valdymo institucija užtikrina, kad programų valdymo ir kontrolės sistemos būtų nustatytos laikantis šio reglamento nuostatų ir kad šios sistemos tinkamai veiktų.
31 straipsnis
Nacionalinės valdžios institucijos ir dalyvaujančių šalių pareigos
1. Pagal 20 straipsnio 6 dalies a punktą paskirta nacionalinė valdžios institucija, inter alia,:
a)
atsako už valdymo ir kontrolės sistemų parengimą ir tinkamą veikimą nacionaliniu lygmeniu;
b)
užtikrina programą nacionaliniu lygmeniu įgyvendinančių institucijų, įskaitant, inter alia, už kontrolę atsakingų informacinių centrų ir auditorių grupės funkcijas atliekančias institucijas, veiklos koordinavimą;
c)
atstovauja šaliai bendrame stebėsenos komitete.
Tarpvalstybinio bendradarbiavimo programų šalių partnerių nacionalinės valdžios institucijos yra pagrindinės įstaigos, atsakingos už 8 ir 9 straipsnyje nurodytų finansavimo susitarimų nuostatų įgyvendinimą.
2. Dalyvaujančios šalys padeda valdymo institucijai atlikti 30 straipsnio 2 dalyje nurodytas prievoles.
3. Dalyvaujančios šalys savo teritorijoje užkerta kelią pažeidimams, įskaitant sukčiavimo atvejus, juos nustato ir pašalina bei susigrąžina nepagrįstai sumokėtas sumas ir visus delspinigius, kaip nurodyta 74 straipsnyje. Jos nedelsdamos praneša valdymo institucijai ir Komisijai apie tokius pažeidimus ir nuolat jas informuoja apie įgyvendinant susijusias administracines ir teisines procedūras daromą pažangą.
4. Dalyvaujančių šalių atsakomybė už paramos gavėjui nepagrįstai sumokėtas sumas nustatyta 74 straipsnyje.
5. Komisijos atliekama finansine pataisa nedaroma poveikio valdymo institucijos prievolei siekti susigrąžinti sumas pagal 74 ir 75 straipsnius ir valstybių narių prievolei susigrąžinti valstybės pagalbą, kaip apibrėžta Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 107 straipsnio 1 dalyje ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 659/1999 (9) 14 straipsnyje.
32 straipsnis
Audito ir kontrolės struktūros
1. Paramos gavėjo deklaruotas išlaidas, kuriomis grindžiamas mokėjimo prašymas, nagrinėja auditorius arba nuo paramos gavėjo nepriklausomas kompetentingas valstybės pareigūnas. Auditorius arba kompetentingas valstybės pareigūnas tikrina, ar paramos gavėjas faktiškai patyrė deklaruotas išlaidas ir gavo pajamų pagal projektą, ar jos teisingai įtrauktos į apskaitą ir tinkamos finansuoti pagal sutartį.
Šis patikrinimas atliekamas remiantis sutarta procedūra, kuri bus vykdoma pagal:
a)
Tarptautinės buhalterių federacijos (TBF) patvirtintą 4400 tarptautinį susijusių paslaugų standartą (TSPS) Užduotys sutartoms su finansine informacija susijusioms procedūroms atlikti;
b)
TBF Tarptautinių etikos normų buhalteriams valdybos parengtą ir patvirtintą Buhalterių profesionalų etikos kodeksą.
Šios procedūros ir standartai, kurių turi laikytis valstybės pareigūnai, nustatomi nacionaliniu lygmeniu, atsižvelgiant į tarptautinius standartus.
Auditorius tenkina bent vieną iš toliau nurodytų reikalavimų:
a)
būti nacionalinės buhalterijos arba audito įstaigos arba institucijos, kuri savo ruožtu yra TBF narė, nariu;
b)
būti nacionalinės buhalterijos arba audito įstaigos arba institucijos nariu. Jei ši organizacija nėra TBF narė, auditorius turi įsipareigoti dirbti laikydamasis TBF standartų ir etikos principų;
c)
būti įtrauktu į valstybės narės viešosios priežiūros įstaigos viešąjį registrą kaip teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius pagal viešosios priežiūros principus, nustatytus Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2006/43/EB (10);
d)
būti įtrauktu į tarpvalstybinio bendradarbiavimo programos šalies partnerės viešosios priežiūros įstaigos viešąjį registrą kaip teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius su sąlyga, kad šiam registrui taikomi atitinkamos šalies teisės aktuose nustatyti viešosios priežiūros principai.
Tokią užduotį atliekantis valstybės pareigūnas turi turėti reikalingų techninių žinių.
2. Valdymo institucija taip pat atlieka patikras pagal 26 straipsnio 5 dalies a punktą ir 6 dalį. Valdymo institucijai atliekant patikras visoje programos įgyvendinimo teritorijoje jai gali talkinti už kontrolę atsakingi informaciniai centrai.
Dalyvaujančios šalys visais įmanomais būdais padeda valdymo institucijai atlikti kontrolės užduotis.
3. Audito institucija užtikrina, kad būtų atliekamas valdymo ir kontrolės sistemų, tinkamos projektų imties ir programos metinių sąskaitų auditas, kaip nurodyta 28 straipsnyje. 28 straipsnio 2 dalyje nurodyta auditorių grupė sukuriama per tris mėnesius nuo valdymo institucijos paskyrimo. Ji parengia savo darbo tvarkos taisykles. Grupei pirmininkauja audito institucija, paskirta programai.
Kiekviena dalyvaujanti šalis gali leisti audito institucijai tiesiogiai atlikti savo pareigas jos teritorijoje.
4. Turi būti užtikrintas šio straipsnio 1, 2 ir 3 dalyse nurodytos (-ų) įstaigos (-ų) nepriklausomumas.
33 straipsnis
Sąjungos atliekama kontrolė
1. Komisija, Europos kovos su sukčiavimu tarnyba, Europos Audito Rūmai ir bet kuris šių institucijų ir įstaigų įgaliotas išorės auditorius, nagrinėdamas dokumentus ir (arba) atlikdamas patikras vietoje, gali patikrinti, kaip Sąjungos lėšas naudoja valdymo institucija, paramos gavėjai, rangovai, subrangovai ir trečiosios šalys, gaunantys finansinę paramą. Kiekvienoje sutartyje aiškiai nurodoma, kad šios institucijos ir įstaigos gali naudotis kontrolės įgaliojimais ir tikrinti patalpas, taip pat dokumentus ir informaciją, nepaisant to, kokioje terpėje jie yra saugomi.
2. Komisija, remdamasi turima informacija, įskaitant sprendimą dėl skyrimo, metinį valdymo pareiškimą, metines kontrolės ataskaitas, metinę audito nuomonę, metinę ataskaitą ir nacionalinių bei Sąjungos įstaigų atliktą auditą, įsitikina, ar valdymo ir kontrolės sistemos atitinka šio reglamento nuostatas ir ar tos sistemos tinkamai veikia.
3. Komisija gali prašyti valdymo institucijos imtis būtinų veiksmų užtikrinti, kad valdymo ir kontrolės sistemos tinkamai veiktų ir kad išlaidos būtų teisingos.
VI ANTRAŠTINĖ DALIS
TECHNINĖ PARAMA
34 straipsnis
Techninės paramos biudžetas
1. Ne daugiau kaip 10 % viso Sąjungos įnašo gali būti skiriama techninei paramai. Tinkamai pagrįstais atvejais Komisijai pritarus gali būti skiriama didesnė suma.
2. Techninės paramos lygis turėtų atitikti realius programos poreikius, ypač atsižvelgiant į tokius veiksnius kaip bendras programos biudžetas, geografinės vietovės, kurioje vykdoma programa, dydis ir dalyvaujančių šalių skaičius.
35 straipsnis
Paskirtis
1. Techninės paramos veikla apima pasirengimo, valdymo, stebėsenos, vertinimo, informavimo, komunikacijos, tinklų kūrimo, skundų sprendimo, kontrolės ir audito veiklą, susijusią su programos įgyvendinimu, ir veiklą programos įgyvendinimo administraciniams gebėjimams sustiprinti.
2. 1 dalyje nurodytai veiklai teikiama techninė parama turėtų būti naudojama tiek programų struktūrų, tiek paramos gavėjų poreikiams patenkinti.
3. Reklamavimo ir gebėjimų stiprinimo veiklos išlaidos, kurios patiriamos už programos įgyvendinimo teritorijos ribų, gali būti padengiamos neviršijant 39 straipsnio 2 dalyje nurodytos ribos, jei laikomasi toje dalyje nustatytų sąlygų.
36 straipsnis
Tinkamumas finansuoti
1. 48 straipsnyje nustatyti tinkamumo finansuoti reikalavimai mutatis mutandis taikomi techninės paramos išlaidoms. Išlaidos, susijusios su prie programos priskirtais dalyvaujančių šalių pareigūnais, gali būti laikomos tinkamomis finansuoti kaip techninės paramos išlaidos. Vengiama lygiagrečių atlyginimų sistemų ir papildymų. 49 straipsnyje nurodytos išlaidos nelaikomos tinkamomis finansuoti kaip techninės paramos išlaidos.
2. 16 straipsnyje nurodytų parengiamųjų veiksmų išlaidos laikomos tinkamomis finansuoti, kai programa Komisijai teikiama pagal 4 straipsnį, bet ne anksčiau kaip 2014 m. sausio mėn. 1 d. su sąlyga, kad Komisija programą patvirtina pagal 5 straipsnį.
37 straipsnis
Viešųjų pirkimų taisyklės
1. Jei įgyvendinant techninės paramos biudžeto panaudojimo metinį planą būtini viešieji pirkimai, sutartis turi būti sudaryta laikantis šių taisyklių:
a)
kai tai yra valstybėje narėje įsisteigęs subjektas, taikomi įstatymai ir kiti teisės aktai, priimti laikantis Sąjungos teisės aktų, taikomų viešiesiems pirkimams, arba Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 antros dalies IV antraštinėje dalyje ir Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 1268/2012 antros dalies II antraštinėje dalyje nustatytų viešųjų pirkimų taisyklių;
b)
visais kitais atvejais susijusių viešųjų pirkimų taisyklių aprašas pateikiamas 8 ir 9 straipsniuose nurodytuose finansavimo susitarimuose arba 81 ir 82 straipsniuose nurodytuose susitarimuose.
2. Visais atvejais taikomos Reglamento (ES) Nr. 236/2014 8 ir 9 straipsniuose nustatytos taisyklės dėl pilietybės ir kilmės.
3. Bendro techninio sekretoriato skyrių vykdomi viešieji pirkimai gali būti susiję tik su įprastomis einamosiomis išlaidomis ir komunikacijos bei matomumo veiklos išlaidomis.
VII ANTRAŠTINĖ DALIS
PROJEKTAI
1 SKYRIUS
Bendrosios nuostatos
38 straipsnis
Paramos pobūdis
1. Projektas - įvairūs veiksmai, nustatomi ir valdomi pagal tikslus, išdirbį, rezultatus ir poveikį, kurių siekiama per nustatytą laikotarpį ir laikantis nustatyto biudžeto. Tikslai, išdirbis, rezultatai ir poveikis padeda siekti programoje nustatytų prioritetų.
2. Programos finansinė parama projektams teikiama dotacijų pavidalu ir išimties tvarka skiriant įnašus finansinėms priemonėms. Dotacijomis finansuojamiems projektams taikomos 2-4 skyrių nuostatos.
3. Dotacijos skiriamos projektams, atrinktiems paskelbus kvietimus teikti pasiūlymus pagal programoje nustatytas taisykles, išskyrus 41 straipsnyje tinkamai pagrįstus išimtinius atvejus.
4. Sąjungos įnašo, skirto dideliems infrastruktūros projektams, ir 42 straipsnyje nurodytų įnašų finansinėms priemonėms dalis negali viršyti 30 %
39 straipsnis
Finansavimo sąlygos
1. Projektams gali būti suteikta finansinė parama pagal programą, jeigu jie atitinka visas toliau nurodytas sąlygas:
a)
jie daro akivaizdų teigiamą poveikį tarpvalstybiniam bendradarbiavimui ir duoda akivaizdžios naudos, kaip nurodyta programavimo dokumente, taip pat duoda papildomos naudos Sąjungos strategijoms ir programoms;
b)
jie įgyvendinami programos įgyvendinimo teritorijoje;
c)
jie priskiriami vienai iš toliau nurodytų kategorijų:
i)
integruoti projektai, kai kiekvienas paramos gavėjas vykdo dalį projekto veiklos savo teritorijoje;
ii)
simetriški projektai, kai panaši veikla lygiagrečiai vykdoma dalyvaujančiose šalyse;
iii)
vienoje šalyje vykdomi projektai, kai projektai įgyvendinami daugiausia arba tik vienoje iš dalyvaujančių šalių, bet kurie naudingi visoms arba kai kurioms dalyvaujančioms šalims ir kurių tarpvalstybinį poveikį ir naudą galima nustatyti.
2. 1 dalyje nurodytus kriterijus atitinkantys projektai gali būti iš dalies įgyvendinami už programos įgyvendinimo teritorijos ribų, jei tenkinamos visos šios sąlygos:
a)
projektai būtini siekiant programos tikslų ir jie naudingi programos įgyvendinimo teritorijoje;
b)
visa pagal programą skirta suma veiklai už programos įgyvendinimo teritorijos ribų neviršija 20 % Sąjungos įnašo programos lygmeniu;
c)
valdymo institucijos ir audito institucijos su projekto valdymu, kontrole ir auditu susijusias prievoles vykdo programos institucijos arba jos vykdomos įgyvendinant susitarimus su valdžios institucijomis tose šalyse, kuriose ši veikla vykdoma.
3. Bet kokiam projektui, į kurį įtrauktas infrastruktūros komponentas, skirtas Sąjungos įnašas grąžinamas, jei per penkerius metus po projekto užbaigimo arba per laikotarpį, nustatytą valstybės pagalbos taisyklėse, jei jos taikomos, iš esmės pasikeičia projekto pobūdis, tikslai arba įgyvendinimo sąlygos, dėl kurių kiltų pavojus pirminiams jo tikslams. Nepagrįstai pagal projektą sumokėtas sumas valdymo institucija susigrąžina proporcingai atsižvelgdama į laikotarpį, kuriuo reikalavimai nebuvo įvykdyti.
4. Valdymo institucija siekia, kad Sąjungos lėšomis finansuojama projektų veikla nebūtų dubliuojama. Siekdama šio tikslo valdymo institucija gali rengti bet kokias tinkamas konsultacijas, o subjektai, su kuriais konsultuojamasi, įskaitant Komisiją, turi suteikti būtiną paramą.
5. Valdymo institucija kiekvieno atrinkto projekto pagrindiniam paramos gavėjui pateikia dokumentą, kuriame nurodomos paramos projektui sąlygos, įskaitant konkrečius su prekėmis arba paslaugomis, kurias reikia tiekti arba teikti pagal šį projektą, susijusius reikalavimus, finansinį planą ir vykdymo tvarkaraštį.
40 straipsnis
Kvietimai teikti pasiūlymus
Valdymo institucija, kiekvieną kartą skelbdama kvietimą teikti pasiūlymus, pareiškėjams pateikia dokumentą, kuriame išdėstomos dalyvavimo konkurse, projektų atrankos ir įgyvendinimo sąlygos. Šiame dokumente taip pat nurodomi konkretūs reikalavimai dėl projekto rezultatų, finansinio plano ir įgyvendinimo termino.
41 straipsnis
Tiesioginis sutarčių sudarymas
1. Projektų sutartys neskelbiant kvietimo teikti pasiūlymus gali būti sudaromos tik šiais atvejais ir jeigu tai tinkamai pagrįsta sprendime sudaryti sutartį:
a)
įstaiga, su kuria sudaroma projekto sutartis, turi de jure arba de facto monopolį;
b)
projektas susijęs su specifinio pobūdžio veiksmais, kuriuos remdamasi technine kompetencija, aukšto lygio specializacija ar administracine galia, turi vykdyti tam tikro tipo įstaiga.
2. Į programą įtraukiamas galutinis didelių infrastruktūros projektų, kuriuos siūloma atrinkti neskelbiant kvietimo teikti pasiūlymus, sąrašas. Po programos priėmimo, tačiau ne vėliau kaip 2017 m. gruodžio 31 d., valdymo institucija Komisijai pateikia išsamias projekto paraiškas, įskaitant 43 straipsnyje nurodytą informaciją, taip pat motyvus, kodėl sutartis sudaryta tiesiogiai.
3. Į programą įtraukiamas orientacinis sąrašas projektų, išskyrus didelius infrastruktūros projektus, kuriuos siūloma atrinkti neskelbiant kvietimo teikti pasiūlymus. Bet kuriuo metu po programos priėmimo bendras stebėsenos komitetas gali nuspręsti atrinkti papildomų projektų neskelbdamas kvietimo teikti pasiūlymus. Abiem atvejais būtinas išankstinis Komisijos pritarimas. Valdymo institucija pateikia Komisijai 43 straipsnyje nurodytą informaciją, taip pat motyvus, kodėl sutartis sudaryta tiesiogiai.
4. Projektus, kuriuos siūloma atrinkti neskelbiant kvietimo teikti paraiškas, Komisija patvirtina vykdydama dviejų etapų procedūrą, kurią sudaro projekto santraukos, o vėliau - išsamios projekto paraiškos pateikimas. Kiekvienu etapu Komisija apie savo sprendimą valdymo institucijai praneša per du mėnesius nuo dokumento pateikimo dienos. Prireikus šis terminas gali būti pratęstas. Jeigu Komisija atmeta siūlomą projektą, ji praneša valdymo institucijai tokio sprendimo motyvus.
42 straipsnis
Įnašai finansinėms priemonėms
1. Pagal programą gali būti skiriamas įnašas finansinei priemonei, jeigu ji atitinka programos prioritetus.
2. Į programą įtraukiamas galutinis įnašų finansinėms priemonėms sąrašas. Po programos priėmimo, tačiau ne vėliau kaip 2017 m. gruodžio 31 d., valdymo institucija Komisijai pateikia 43 straipsnyje nurodytą informaciją.
3. Komisija išnagrinėja siūlomą įnašą siekdama nustatyti jo papildomą naudą ir suderinamumą su programa.
4. Patvirtinimo procedūra vykdoma laikantis tokioms finansinėms priemonėms taikytinų taisyklių. Jeigu Komisija atmeta siūlomą įnašą, ji praneša valdymo institucijai tokio sprendimo motyvus.
5. Tokioms finansinėms priemonėms skiriamiems įnašams taikomos šioms finansinėms priemonėms taikytinos taisyklės.
43 straipsnis
Projektų turinys
1. Projekto paraiškos dokumentuose turi būti pateikta toliau nurodyta informacija:
a)
problemų ir poreikių, kuriais pagrįstas projektas, analizė, atsižvelgiant į programos strategiją ir tikėtiną jos indėlį įgyvendinant atitinkamą prioritetą;
b)
projekto tarpvalstybinio poveikio vertinimas;
c)
loginis pagrindas;
d)
tikėtinų projekto rezultatų tvarumo užbaigus projektą vertinimas;
e)
objektyviai patikrinami rodikliai;
f)
informacija apie projekto geografinę aprėptį ir tikslines grupes;
g)
tikėtinas projekto įgyvendinimo laikotarpis ir išsamus darbo planas;
h)
prireikus - projekto poveikio 4 straipsnio 3 dalies d punkte nurodytiems kompleksiniams klausimams analizė;
i)
projekto įgyvendinimo reikalavimai, įskaitant:
i)
nustatytus paramos gavėjus ir paskirtą pagrindinį paramos gavėją, kuris garantuoja savo kompetenciją atitinkamoje srityje, taip pat administracinio bei finansų valdymo gebėjimus;
ii)
projekto valdymo ir įgyvendinimo struktūros aprašą;
iii)
paramos gavėjų tarpusavio įsipareigojimus pagal 46 straipsnį;
iv)
stebėsenos ir vertinimo tvarką;
v)
informavimo ir komunikacijos planus, ypač priemones, kuriose nurodoma, kad projektui teikiama Sąjungos parama;
j)
išsamus projekto finansinis planas ir biudžetas.
2. Projekto, pagal kurį numatytas bent 1 mln. EUR vertės infrastruktūros komponentas, paraiškoje pateikiama ši papildoma informacija:
a)
išsamus investicijų į infrastruktūrą aprašas ir jų vykdymo vieta;
b)
išsamus projekto gebėjimų stiprinimo komponento aprašas, išskyrus tinkamai pagrįstus atvejus;
c)
išsami atlikta galimybių arba lygiavertė studija, įskaitant alternatyvų analizę, rezultatus ir nepriklausomą kokybės peržiūrą;
d)
poveikio aplinkai vertinimas pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2011/92/ES (11), o dalyvaujančių šalių atveju - poveikio vertinimas pagal 1991 m. vasario 25 d. JT EEK Espoo konvenciją dėl poveikio aplinkai vertinimo tarpvalstybiniame kontekste, jeigu jos yra šios konvencijos šalys;
e)
paramos gavėjų žemės nuosavybės įrodymas arba galimybės naudotis žeme įrodymas;
f)
statybos leidimas.
3. Išimtiniais ir tinkamai pagrįstais atvejais valdymo institucija gali sutikti, kad f punkte nurodyti dokumentai būtų pateikti vėliau.
44 straipsnis
Projektų sąrašo skelbimas
1. Siekdama užtikrinti pagal programą remiamų projektų skaidrumą, valdymo institucija duomenų skaičiuoklės formatu parengia finansuojamų projektų sąrašą, kad duomenis būtų galima rūšiuoti, atlikti jų paiešką, juos gauti, palyginti ir lengvai skelbti internete. Projektų sąrašas skelbiamas programos interneto svetainėje ir atnaujinamas bent kas šešis mėnesius. Siekiant paskatinti privatųjį sektorių, pilietinę visuomenę ar nacionalinius viešojo administravimo subjektus projektų sąrašu naudotis ne vieną kartą, interneto svetainėje galima aiškiai nurodyti taikytinas licencijavimo taisykles, pagal kurias duomenys skelbiami.
2. Sąraše turi būti pateikta ši informacija:
-
paramos gavėjo pavadinimas (tik juridiniai subjektai, fiziniai asmenys nenurodomi);
-
projekto pavadinimas;
-
projekto santrauka;
-
projekto įgyvendinimo laikotarpis;
-
visos tinkamos finansuoti išlaidos;
-
Sąjungos bendro finansavimo dydis;
-
vietovės, kurioje vykdomas projektas, pašto kodas arba kitas atitinkamas vietos nustatymo rodiklis;
-
geografinė aprėptis;
-
projektų sąrašo paskutinio atnaujinimo data.
3. Projektų sąrašas Komisijai pateikiamas ne vėliau kaip metų, kurie eina po finansinių metų, kuriais projektai buvo atrinkti, birželio 30 d. Ši informacija skelbiama Sąjungos institucijų interneto svetainėje.
2 SKYRIUS
Paramos gavėjai
45 straipsnis
Dalyvavimas projektuose
1. Projektus įgyvendina bent vienos dalyvaujančios valstybės narės ir bent vienos Reglamento (ES) Nr. 232/2014 I priede išvardytos dalyvaujančios šalies partnerės arba Rusijos Federacijos paramos gavėjai.
2. Paramos gavėjas - fizinis asmuo ar juridinis subjektas, kuriam skirta dotacijų projektui įgyvendinti. Paramos gavėjai gali būti fiziniai asmenys, jei to reikia atsižvelgiant į veiklos pobūdį arba ypatumus, arba pareiškėjo siekiamą tikslą. Dėl fizinių asmenų dalyvavimo sprendimas priimamas programos lygmeniu.
3. 1 dalyje nurodyti paramos gavėjai turi tenkinti visas toliau nurodytas sąlygas:
a)
būti vienos iš dalyvaujančių šalių piliečiai arba juridiniai subjektai, kurie yra faktiškai įsisteigę programos įgyvendinimo teritorijoje, arba tarptautinės organizacijos, vykdančios veiklą programos įgyvendinimo teritorijoje. Europos teritorinio bendradarbiavimo grupė gali būti paramos gavėja, neatsižvelgiant į jos įsisteigimo vietą, jei jos geografinė aprėptis yra programos įgyvendinimo teritorijoje;
b)
laikytis tinkamumo kriterijų, nustatytų kiekvienai atrankos procedūrai;
c)
jiems netaikomas draudimas dalyvauti, kaip nustatyta Reglamento (ES) Nr. 966/2012 106 straipsnio 1 dalyje ir 107 straipsnyje.
4. Be 1 dalyje nurodytų paramos gavėjų, 3 dalies a punkte nurodyto kriterijaus neatitinkantys paramos gavėjai gali dalyvauti įgyvendinant projektus, jei tenkinamos visos šios sąlygos:
a)
jie gali dalyvauti pagal Reglamento (ES) Nr. 236/2014 8 ir 9 straipsnius;
b)
jų dalyvavimas būtinas dėl projekto pobūdžio ir tikslų, taip pat siekiant jį veiksmingai įgyvendinti;
c)
3 dalies a punkto nurodyto kriterijaus neatitinkantiems paramos gavėjams pagal programą skirta visa suma neviršija 39 straipsnio 2 dalies b punkte nurodytos ribos.
46 straipsnis
Paramos gavėjų prievolės
1. Paskiriamas kiekvieno projekto pagrindinis paramos gavėjas, atstovaujantis partnerystei.
2. Visi paramos gavėjai aktyviai bendradarbiauja rengdami ir įgyvendindami projektus. Be to, jie bendradarbiauja skirdami darbuotojus ir (arba) finansuodami projektus. Kiekvienas paramos gavėjas yra teisiškai ir finansiškai atsakingas už vykdomą veiklą ir gaunamų Sąjungos lėšų dalį. Konkrečios paramos gavėjų prievolės ir finansinė atsakomybė nustatomos 3 dalies c punkte nurodytame susitarime.
3. Pagrindinis paramos gavėjas:
a)
iš valdymo institucijos gauna finansinį įnašą projekto veiklai vykdyti;
b)
užtikrina, kad paramos gavėjai kuo greičiau ir visiškai laikydamiesi c punkte nurodytų susitarimų gautų visą dotacijos sumą. Neatimamos ir neišskaičiuojamos jokios sumos, neimamas joks specialus mokestis, dėl kurio sumažėtų šios paramos gavėjams skirtos sumos;
c)
nustato partnerystės su kitais paramos gavėjais sąlygas susitarime, į kurį įtraukiamos nuostatos, kuriomis, inter alia, užtikrinamas patikimas projektui skirtų lėšų valdymas, įskaitant nepagrįstai sumokėtų sumų susigrąžinimo tvarką;
d)
prisiima atsakomybę už viso projekto įgyvendinimo užtikrinimą;
e)
užtikrina, kad paramos gavėjų pateiktos išlaidos būtų patirtos įgyvendinant projektą ir atitiktų sutartyje nustatytą veiklą, dėl kurios susitarė visi paramos gavėjai;
f)
tikrina, ar paramos gavėjų pateiktos išlaidos buvo patikrintos pagal 32 straipsnio 1 dalį.
3 SKYRIUS
Išlaidų tinkamumas finansuoti
47 straipsnis
Dotacijų formos
1. Galimos dotacijų formos:
a)
faktiškai patirtų tinkamų finansuoti išlaidų, nurodytų 48 straipsnyje, nustatytos dalies atlyginimas;
b)
finansavimas nustatyto dydžio suma, apskaičiuojama kaip procentinė vienos ar kelių nustatytų išlaidų kategorijų dalis;
c)
vienkartinės išmokos;
d)
kompensavimas remiantis vieneto įkainiais;
e)
a-d punktuose nurodytų metodų derinys, kai kiekvienas metodas taikomas skirtingų kategorijų išlaidoms.
2. 1 dalies a punkte nurodytos formos dotacijos apskaičiuojamos remiantis paramos gavėjo faktiškai patirtomis tinkamomis finansuoti išlaidomis pagal preliminarų biudžeto įvertį, pateiktą kartu su pasiūlymu ir įtrauktą į sutartį. 1 dalies b punkte nurodytas finansavimas nustatyto dydžio suma naudojamas padengti specialių kategorijų tinkamas finansuoti išlaidas, kurios yra iš anksto aiškiai nustatytos taikant procentinį dydį. 1 dalies c punkte nurodytos vienkartinės išmokos paprastai naudojamos padengti visas ar tam tikras specialių kategorijų tinkamas finansuoti išlaidas, kurios yra iš anksto aiškiai nustatytos. 1 dalies d punkte punkte nurodyti vieneto įkainiai naudojami padengti visas ar tam tikras specialių kategorijų tinkamas finansuoti išlaidas, kurios yra iš anksto aiškiai nustatytos nurodant sumą už vienetą.
3. Projektui skirtomis dotacijomis nesiekiama gauti pelno arba jos neturi tokio poveikio. Taikomos Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 125 straipsnio 4 dalyje nustatytos išimtys.
48 straipsnis
Išlaidų tinkamumas finansuoti
1. Dotacijos neviršija bendros viršutinės ribos, išreikštos procentine dalimi ir absoliučiąja verte, kuri nustatoma pagal tinkamų finansuoti išlaidų įvertį. Dotacijos neviršija tinkamų finansuoti išlaidų sumos.
2. Tinkamos finansuoti išlaidos - paramos gavėjo faktiškai patirtos išlaidos, tenkinančios visus šiuos kriterijus:
a)
patirtos projekto įgyvendinimo laikotarpiu. Visų pirma:
i)
su paslaugomis ir atliktais darbais susijusios išlaidos yra susijusios su įgyvendinimo laikotarpiu vykdoma veikla. Su prekėmis susijusios išlaidos yra susijusios su įgyvendinimo laikotarpiu pristatomomis ir naudojamomis prekėmis. Jeigu įgyvendinimo laikotarpiu pasirašoma sutartis, daromas užsakymas arba prisiimamas bet koks įsipareigojimas dėl išlaidų, susijusių su paslaugų teikimu, darbų atlikimu arba prekių tiekimu pasibaigus įgyvendinimo laikotarpiui, tokios išlaidos šio reikalavimo neatitinka. Grynųjų pinigų pervedimai tarp pagrindinio paramos gavėjo ir kitų paramos gavėjų negali būti laikomi patirtomis išlaidomis;
ii)
patirtos išlaidos turėtų būti padengtos prieš pateikiant galutines ataskaitas. Išlaidos gali būti padengtos vėliau, jei jos įtraukiamos į galutinę ataskaitą, kurioje taip pat nurodoma numatyta mokėjimo atlikimo data;
iii)
išimtis taikoma su galutinėmis ataskaitomis, įskaitant išlaidų patikrinimą, auditą ir galutinį projekto vertinimą, susijusioms išlaidoms, kurios gali būti patirtos pasibaigus projekto įgyvendinimo laikotarpiui;
iv)
52 ir tolesniuose straipsniuose nurodytos sutarčių sudarymo procedūros ir sutarčių su paramos gavėju (-ais) sudarymo procedūros gali būti pradėtos iki projekto įgyvendinimo laikotarpio pradžios, jeigu laikomasi 52 ir tolesnių straipsnių nuostatų;
b)
įtrauktos į bendro projekto biudžeto įvertį;
c)
būtinos projekto įgyvendinimui;
d)
jas galima atpažinti ir patikrinti, visų pirma jos įtrauktos į paramos gavėjo apskaitą ir nustatytos pagal paramos gavėjui taikomus apskaitos standartus ir laikantis jam įprastos išlaidų apskaitos tvarkos;
e)
atitinka taikomų mokesčių ir socialinių teisės aktų nuostatas;
f)
yra pagrįstos, pateisinamos ir atitinka patikimo finansų valdymo reikalavimus, visų pirma dėl taupumo ir veiksmingumo;
g)
patvirtinamos sąskaitomis faktūromis ar lygiaverčiais įrodomąją vertę turinčiais dokumentais.
3. Atgaline data dotaciją galima skirti šiais atvejais:
a)
pareiškėjas gali įrodyti, kad projektą būtina pradėti prieš sutarties pasirašymą. Tačiau tinkamos finansuoti išlaidos negali būti patirtos prieš pateikiant dotacijos paraišką arba
b)
išlaidoms, susijusioms su projektų, įskaitant projektus, į kuriuos įtrauktas infrastruktūros komponentas, tyrimais ir dokumentų rengimu, padengti.
Atgaline data dotacijų jau užbaigtiems projektams skirti negalima.
4. Kad būtų užmezgama tvirta partnerystė, išlaidos, patirtos iki dotacijos paraiškos pateikimo pagal projektus, kuriems buvo suteikta dotacija, laikomos tinkamomis finansuoti, jeigu tenkinamos šios sąlygos:
a)
išlaidos patirtos po kvietimo teikti pasiūlymus paskelbimo;
b)
išlaidos susijusios tik su paramos gavėjų įdarbintų darbuotojų kelionės ir pragyvenimo išlaidomis, jeigu tenkinamos 5 dalies b punkto sąlygos;
c)
išlaidos neviršija programos lygmeniu nustatytos didžiausios sumos.
5. Atsižvelgiant į 1 ir 2 dalis, tinkamomis finansuoti laikomos šios paramos gavėjo tiesioginės išlaidos:
a)
projektui priskirto personalo išlaidos, jei laikomasi visų šių sąlygų:
-
išlaidos susijusios su veikla, kurios paramos gavėjas nevykdytų, jei projektas nebūtų įgyvendinamas;
-
išlaidos neturi viršyti paprastai paramos gavėjo padengiamų išlaidų, išskyrus atvejus, kai įrodoma, kad jos būtinos projekto įgyvendinimui;
-
išlaidos susijusios su faktiniu bruto darbo užmokesčiu, įskaitant socialinio draudimo mokesčius bei kitas su darbo užmokesčiu susijusias išlaidas;
b)
personalo ir kitų įgyvendinant projektą dalyvaujančių asmenų kelionės ir pragyvenimo išlaidos, jei jos neviršija nei paramos gavėjo pagal jam taikomas taisykles ir teisės aktus paprastai dengiamų išlaidų, nei Komisijos misijos metu paskelbtų normų, jei tokios išlaidos kompensuojamos remiantis vienkartinėmis išmokomis, vieneto įkainiais arba finansavimu nustatyto dydžio suma;
c)
projektui skirtos (naujos arba naudotos) įrangos įsigijimo arba nuomos ir prekių įsigijimo išlaidos, jei jos atitinka rinkos kainas;
d)
išlaidos vartojimo reikmenims, kurie įsigyjami konkrečiam projektui;
e)
išlaidos, atsirandančios vykdant sutartis, kurias paramos gavėjai sudarė projekto tikslams įgyvendinti;
f)
išlaidos, patiriamos tiesiogiai dėl šiame reglamente ir projekte nustatytų reikalavimų (pavyzdžiui, informavimo ir matomumo didinimo priemonės, vertinimai, išorės auditai, vertimai ir t. t.), įskaitant finansinių paslaugų išlaidas (pvz., išlaidos banko pervedimams ir finansinėms garantijoms).
6. Pagal 4 straipsnį programoje gali būti nustatytos papildomos tinkamumo finansuoti taisyklės visai programai.
49 straipsnis
Netinkamos finansuoti išlaidos
1. Tinkamomis finansuoti nelaikomos šios su projekto įgyvendinimu susijusios išlaidos:
a)
skola ir skolos aptarnavimo mokesčiai (palūkanos);
b)
atidėjiniai nuostoliams arba įsipareigojimams;
c)
paramos gavėjo deklaruotos išlaidos, kurios jau buvo padengtos Sąjungos biudžeto lėšomis;
d)
žemės ar pastatų įsigijimas už sumą, kuri viršija 10 % visų atitinkamo projekto tinkamų finansuoti išlaidų;
e)
valiutos keitimo nuostoliai;
f)
muitai, mokesčiai ir rinkliavos, įskaitant PVM, išskyrus tuos atvejus, kai pagal atitinkamus nacionalinius mokesčių teisės aktus jų negalima susigrąžinti, nebent numatyta kitaip atitinkamose nuostatose, dėl kurių susitarta su tarpvalstybinio bendradarbiavimo programų šalimis partnerėmis;
g)
kreditai trečiosioms šalims;
h)
baudos, finansinės nuobaudos ir teisinės išlaidos;
i)
nepiniginiai įnašai, kaip apibrėžta 14 straipsnio 1 dalyje.
2. Pagal 4 straipsnį programoje gali būti nustatyta, kad kitų kategorijų išlaidos laikomos netinkamomis finansuoti.
50 straipsnis
Vienkartinės išmokos, vieneto įkainiai ir finansavimas nustatyto dydžio suma
1. Finansavimo remiantis vienkartinėmis išmokomis, vieneto įkainiais ir nustatyto dydžio sumomis bendra suma negali viršyti 60 000 EUR vienam paramos gavėjui vienam projektui arba 100 000 EUR, jeigu programoje pagal 4 straipsnį nustatyta kitaip.
2. Vienkartinių išmokų, vieneto įkainių ir finansavimo nustatyto dydžio suma naudojimas turi būti pagrįstas:
a)
tokių finansavimo metodų tinkamumo atsižvelgiant į projektų pobūdį, taip pat į pažeidimų ir sukčiavimo riziką bei į kontrolės išlaidas, motyvais;
b)
išlaidų ar išlaidų kategorijų, kurios finansuojamos vienkartinėmis išmokomis, vieneto įkainiais arba nustatyto dydžio suma ir kurios neapima 49 straipsnyje nurodytų netinkamų finansuoti išlaidų, nustatymu;
c)
metodų, taikomų nustatant vienkartines išmokas, vieneto įkainius ar finansavimą nustatyto dydžio suma, ir sąlygų, kuriomis pagrįstai užtikrinama, kad būtų laikomasi pelno nesiekimo ir bendro finansavimo principų bei išvengta dvigubo išlaidų finansavimo, aprašu. Tie metodai grindžiami:
i)
statistiniais duomenimis ar panašiomis objektyviomis priemonėmis arba
ii)
principu, kai kiekvieno paramos gavėjo atvejis nagrinėjamas atskirai, remiantis patvirtintais duomenimis arba istoriniais paramos gavėjo duomenimis, kuriuos galima patikrinti, arba pagal jo įprastinę išlaidų apskaitos praktiką.
3. Kai sumas įvertina ir patvirtina valdymo institucija, jos neginčijamos atlikus ex post kontrolę.
51 straipsnis
Netiesioginės išlaidos
1. Netiesioginės išlaidos negali viršyti 7 % tinkamų finansuoti tiesioginių išlaidų, apskaičiuotų kaip nustatyto dydžio suma, išskyrus su infrastruktūros teikimu susijusias išlaidas, jei suma apskaičiuojama taikant sąžiningą, teisingą ir patikrinamą skaičiavimo metodą.
2. Netiesioginėmis projekto išlaidomis laikomos tos tinkamos finansuoti išlaidos, kurių negalima identifikuoti kaip konkrečių tiesiogiai su projekto įgyvendinimu susijusių išlaidų ir kurių negalima tiesiogiai priskirti prie projekto įgyvendinimo pagal tinkamumo finansuoti sąlygas, nustatytas 48 straipsnyje. Netiesioginėms išlaidoms negali būti priskirtos 49 straipsnyje nurodytos netinkamos finansuoti išlaidos arba pagal kitą projekto biudžeto išlaidų kategoriją arba eilutę jau deklaruotos išlaidos.
4 SKYRIUS
1 skirsnis
Viešieji pirkimai
52 straipsnis
Taikytinos taisyklės
1. Jeigu įgyvendinant projektą paramos gavėjas turi tiekti prekes, atlikti darbus ar teikti paslaugas, taikomos šios taisyklės:
a)
jeigu paramos gavėjas yra perkančioji organizacija ar perkantysis subjektas, kaip apibrėžta Sąjungos teisės aktuose, taikomuose viešųjų pirkimų procedūroms, jis gali taikyti pagal Sąjungos teisės aktus priimtus nacionalinius įstatymus, kitus teisės aktus arba 2 dalyje nustatytas taisykles;
b)
jei paramos gavėjas yra tarptautinė organizacija, jis gali taikyti savo viešųjų pirkimų taisykles, jeigu jomis suteikiamos tarptautiniu mastu pripažintiems standartams lygiavertės garantijos;
c)
jei paramos gavėjas yra tarpvalstybinio bendradarbiavimo programos šalies partnerės, kurios bendro finansavimo lėšos perkeltos valdymo institucijai, valstybinė institucija, jis gali taikyti nacionalinius įstatymus ir kitus teisės aktus, jei tai leidžiama pagal finansavimo susitarimą ir jei laikomasi 2 dalies a punkte nustatytų bendrųjų principų.
2. Visais kitais atvejais turi būti laikomasi šių reikalavimų:
a)
sutartis sudaroma su konkurso dalyviu, siūlančiu ekonomiškai naudingiausią pasiūlymą, arba, jeigu tinkama, su konkurso dalyviu, siūlančiu mažiausią kainą, drauge išvengiant bet kokio interesų konflikto;
b)
sudarant sutartis, kurių vertė yra didesnė nei 60 000 EUR, taip pat taikomos šios taisyklės:
i)
sukuriamas vertinimo komitetas, kuris, remdamasis paramos gavėjo konkurso dokumentuose iš anksto paskelbtais atmetimo, atrankos ir sutarties sudarymo kriterijais, vertina paraiškas ir (arba) pasiūlymus. Šį komitetą turi sudaryti nelyginis narių, turinčių būtinų pagrįstai nuomonei dėl pasiūlymų ir (arba) paraiškų parengti techninių ir administracinių gebėjimų, skaičius;
ii)
užtikrinamas pakankamas skaidrumas, sąžininga konkurencija ir tinkamos ex ante viešinimo priemonės;
iii)
užtikrinamos vienodos sąlygos, proporcingumas ir nediskriminavimas;
iv)
konkurso dokumentai rengiami vadovaujantis geriausia tarptautine praktika;
v)
nustatomi pakankamai ilgi paraiškų ar pasiūlymų pateikimo terminai, kad suinteresuotosios šalys turėtų pakankamai laiko savo pasiūlymams parengti;
vi)
viešųjų pirkimų konkurse draudžiama dalyvauti kandidatams arba konkurso dalyviams, jei jie yra patekę į vieną iš padėčių, apibūdintų Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 106 straipsnio 1 dalyje. Kandidatai arba konkurso dalyviai privalo patvirtinti, kad jie nėra patekę nei į vieną iš šių padėčių. Be to, sutartys nesudaromos su kandidatais arba konkurso dalyviais, kurie vykstant viešųjų pirkimo konkursui patenka į vieną iš padėčių, nurodytų Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 107 straipsnyje;
vii)
laikomasi 53-56 straipsniuose nustatytų viešųjų pirkimų procedūrų.
3. Visais atvejais taikomos Reglamento (ES) Nr. 236/2014 8 ir 9 straipsniuose nustatytos taisyklės dėl pilietybės ir kilmės.
53 straipsnis
Viešojo paslaugų pirkimo sutarčių procedūros
1. Viešojo paslaugų pirkimo sutartys, kurių vertė yra 300 000 EUR ar daugiau, sudaromos skelbiant ir rengiant tarptautinį ribotą viešųjų pirkimų konkursą. Apie viešųjų pirkimų konkursą paskelbiama visose tinkamose žiniasklaidos priemonėse platesnėje nei tik programos įgyvendinimo teritorijoje. Skelbime nurodomas kandidatų, kurių bus prašoma teikti pasiūlymus ir užtikrinti sąžiningą konkurenciją, skaičius (nuo keturių iki aštuonių).
2. Viešojo paslaugų pirkimo sutartys, kurių vertė yra nuo 60 000 EUR iki 300 000 EUR, sudaromos rengiant derybų procedūrą, apie kurią neskelbiama. Paramos gavėjas konsultuojasi bent su trimis pasirinktais paslaugų teikėjais ir su vienu ar keliais iš jų derasi dėl sutarties sąlygų.
54 straipsnis
Viešojo prekių pirkimo sutarčių procedūros
1. Viešojo prekių pirkimo sutartys, kurių vertė yra 300 000 EUR ar daugiau, sudaromos rengiant tarptautinį atvirą viešųjų pirkimų konkursą, apie kurį paskelbiama visose tinkamose žiniasklaidos priemonėse platesnėje nei tik programos įgyvendinimo teritorijoje.
2. Viešojo prekių pirkimo sutartys, kurių vertė yra nuo 100 000 EUR iki 300 000 EUR, sudaromos rengiant atvirą konkursą, apie kurį paskelbiama programos įgyvendinimo teritorijoje. Bet kuriam reikalavimus atitinkančiam konkurso dalyviui turi būti užtikrinamos tokios pačios galimybės kaip ir vietos bendrovėms.
3. Viešojo prekių pirkimo sutartys, kurių vertė yra nuo 60 000 EUR iki 100 000 EUR, sudaromos rengiant derybų procedūrą, apie kurią neskelbiama. Paramos gavėjas konsultuojasi bent su trimis pasirinktais prekių tiekėjais ir su vienu ar daugiau iš jų derasi dėl sutarties sąlygų.
55 straipsnis
Viešojo darbų pirkimo sutarčių procedūros
1. Viešojo darbų pirkimo sutartys, kurių vertė yra 5 000 000 EUR ar daugiau, sudaromos rengiant tarptautinį atvirą viešųjų pirkimų konkursą arba, atsižvelgiant į konkrečius tam tikrų darbų ypatumus, - ribotą viešųjų pirkimų konkursą, apie kurį paskelbiama visose tinkamose žiniasklaidos priemonėse platesnėje nei tik programos įgyvendinimo teritorijoje.
2. Viešojo darbų pirkimo sutartys, kurių vertė yra nuo 300 000 EUR iki 5 000 000 EUR, sudaromos rengiant atvirą konkursą, apie kurį paskelbiama programos įgyvendinimo teritorijoje. Bet kuriam reikalavimus atitinkančiam konkurso dalyviui turi būti užtikrinamos tokios pačios galimybės kaip ir vietos bendrovėms.
3. Viešojo darbų pirkimo sutartys, kurių vertė yra nuo 60 000 EUR iki 300 000 EUR, sudaromos rengiant derybų procedūrą, apie kurią neskelbiama. Paramos gavėjas konsultuojasi bent su trimis pasirinktais rangovais ir su vienu ar daugiau iš jų derasi dėl sutarties sąlygų.
56 straipsnis
Derybų procedūros naudojimas
Paramos gavėjas derybų procedūrą su vienintelio pasiūlymo teikėju gali naudoti atvejais, nurodytais Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 1268/2012 266, 268 ir 270 straipsniuose.
2 skirsnis
Finansinė parama trečiosioms šalims
57 straipsnis
Finansinė parama trečiosioms šalims
1. Jei pagal projektą būtina teikti finansinę paramą trečiosioms šalims, ji gali būti suteikta su sąlyga, kad:
a)
kiekviena trečioji šalis suteikia tinkamas garantijas dėl sumų susigrąžinimo;
b)
laikomasi proporcingumo, skaidrumo, tinkamo finansų valdymo, vienodo požiūrio ir nediskriminavimo principų;
c)
užkertamas kelias interesų konfliktams;
d)
finansinė parama negali būti kaupiamoji arba skiriama atgaline data, ji iš esmės turi būti bendrai finansuojama ir ja negali būti siekiama trečiosios šalies pelno arba ji negali turėti tokio poveikio;
e)
sutartyje nustatomos griežtos finansinės paramos teikimo sąlygos, kad paramos gavėjas negalėtų veikti savo nuožiūra. Visų pirma sutartyje nurodomos asmenų, turinčių teisę gauti paramą, kategorijos, paramos skyrimo kriterijai (įskaitant tikslios sumos nustatymo kriterijus) ir nekintamas veiklos, kuriai gali būti skirta tokia finansinė parama, rūšių sąrašas;
f)
didžiausia mokėtinos finansinės paramos suma neviršija 60 000 EUR kiekvienai trečiajai šaliai, išskyrus atvejus, kai finansinė parama yra pirminis projekto tikslas.
2. Taikomos Reglamento (ES) Nr. 236/2014 8 ir 9 straipsniuose nustatytos taisyklės dėl pilietybės ir kilmės. Kai papildomos dotacijos suma viršija 60 000 EUR, mutatis mutandis taikomos dalyvavimo taisyklės, nustatytos 52 straipsnio b punkto vi papunktyje.
VIII ANTRAŠTINĖ DALIS
MOKĖJIMAI, FINANSINIŲ ATASKAITŲ PATEIKIMAS IR TVIRTINIMAS, FINANSINĖS PATAISOS IR LĖŠŲ SUSIGRAŽINIMAS
1 SKYRIUS
Mokėjimai
58 straipsnis
Metiniai įsipareigojimai
1. Pagal pasidalijamojo valdymo principą Komisija, pagal 5 straipsnį patvirtinusi programą, nustato pirminius įsipareigojimus.
2. Pagal netiesioginio valdymo principą Komisija pirminius įsipareigojimus nustato patvirtinusi programą ir įsigaliojus susitarimui, kuriuo biudžeto vykdymo užduotys pavestos tarptautinei organizacijai arba tarpvalstybinio bendradarbiavimo programos šaliai partnerei, kaip nurodyta 81 ir 82 straipsniuose.
3. Po to Komisija atitinkamus įsipareigojimus kiekvieniems finansiniams metams nustato ne vėliau kaip iki gegužės 1 d. Metinių įsipareigojimų suma nustatoma pagal finansinį planą, atsižvelgiant į programos įgyvendinimo pažangą ir turimas lėšas. Komisija informuoja valdymo instituciją, kada nustatytas metinis įsipareigojimas.
59 straipsnis
Bendros mokėjimų taisyklės
1. Mokėjimai valdymo institucijoms gali būti atliekami kaip išankstiniai mokėjimai arba galutinio likučio apmokėjimas.
2. Turi būti atidaryta specialiai programai skirta banko sąskaita eurais. Kai Komisija mokėjimus perveda į kitą nei programai skirtą banko sąskaitą, visos susijusios sumos ir susikaupusios palūkanos nedelsiant pervedamos į programai skirtą banko sąskaitą.
3. Iš šių sumų arba susikaupusių palūkanų neatimamos ar neišskaičiuojamos jokios sumos, neimamas joks papildomas specialus mokestis ar kitas lygiavertis mokestis.
60 straipsnis
Bendros išankstinio mokėjimo apskaičiavimo taisyklės
1. Kiekvienais finansiniais metais, kai tik valdymo institucijai pranešama apie metinį įsipareigojimą, ji gali prašyti tais finansiniais metais kaip išankstinį mokėjimą pervesti iki 80 % Sąjungos įnašo. Nuo antrųjų finansinių metų prie išankstinio mokėjimo prašymo pridedamas preliminaraus biudžeto įvertis, kuriame nurodomi valdymo institucijos įsipareigojimai ir mokėjimai dvejus apskaitos metus po paskutinės audito nuomonės, nurodytos 68 straipsnyje. Peržiūrėjusi preliminaraus biudžeto įvertį, įvertinusi realius programos finansavimo poreikius ir patikrinusi, kiek turima lėšų, ne vėliau kaip per 60 dienų nuo tos dienos, kurią užregistruotas mokėjimo prašymas, Komisija atlieka visą išankstinį mokėjimą arba jo dalį.
2. Per finansinius metus valdymo institucija gali paprašyti, kad kaip papildomas išankstinis mokėjimas būtų pervestos visos jau paskirtos lėšos arba jų dalis. Savo prašymą valdymo institucija pagrindžia pateikdama tarpinę finansinę ataskaitą, iš kurios matyti, kad faktiškai patirtos arba iki metų pabaigos numatytos patirti išlaidos viršija jau atlikto išankstinio mokėjimo sumą. Tokie paskesni pervedimai laikomi papildomu išankstiniu mokėjimu, su sąlyga, kad jie nėra pagrįsti audito nuomone, nurodyta 68 straipsnyje.
3. Kiekvienais programos įgyvendinimo finansiniais metais Komisija, atsižvelgdama į faktiškai patirtas tinkamas finansuoti išlaidas, pagrįstas 68 straipsnyje nurodyta audito nuomone, patvirtinus sąskaitų priimtinumą, kaip nustatyta 69 straipsnio 2 dalyje, užskaito ankstesnius išankstinius mokėjimus. Remdamasi šios užskaitos rezultatais Komisija prireikus gali atlikti būtinus finansinius koregavimus.
61 straipsnis
Mokėjimo termino pertraukimas
1. Įgaliotasis leidimus suteikiantis pareigūnas, kaip nustatyta pagal Reglamentą (ES, Euratomas) Nr. 966/2012, gali nutraukti mokėjimo pagal mokėjimo prašymą terminą ne ilgesniu kaip šešių mėnesių laikotarpiu bet kuriomis iš šių aplinkybių:
a)
iš nacionalinės arba Sąjungos audito įstaigos pateiktos informacijos akivaizdžiai matyti, kad esama didelių valdymo ir kontrolės sistemų veikimo trūkumų;
b)
įgaliotasis leidimus suteikiantis pareigūnas turi atlikti papildomus patikrinimus, gavęs informacijos apie tai, kad išlaidos susijusios su pažeidimu, turinčiu sunkių finansinių pasekmių;
c)
nepateikiamas kuris nors iš 77 straipsnyje nurodytų dokumentų;
d)
nepateikiamas kuris nors iš 60 ir 64 straipsniuose nurodytų dokumentų.
Valdymo institucija gali sutikti pertraukimo laikotarpį pratęsti dar tris mėnesius.
2. Įgaliotasis leidimus suteikiantis pareigūnas pertraukimą taiko tik tai mokėjimo prašyme nurodytų išlaidų daliai, kurią paveikė 1 dalies pirmoje pastraipoje nurodyti veiksniai, išskyrus atvejus, kai susijusios išlaidų dalies nustatyti neįmanoma. Įgaliotasis leidimus suteikiantis pareigūnas apie pertraukimo motyvus nedelsdamas informuoja valstybę narę, kurioje įsteigta valdymo institucija, bei valdymo instituciją ir prašo jų ištaisyti padėtį. Įgaliotasis leidimus suteikiantis pareigūnas nedelsdamas panaikina pertraukimą, kai įvykdomos reikiamos priemonės. Jei reikiamos priemonės neįvykdomos, pertraukimo laikotarpis gali būti pratęstas ilgiau nei šešis mėnesius.
62 straipsnis
Mokėjimų sustabdymas
1. Komisija gali sustabdyti visus mokėjimus arba jų dalį bet kuriomis šiomis aplinkybėmis:
a)
programos valdymo ir kontrolės sistemoje esama didelių tinkamo veikimo trūkumų, dėl kurių Sąjungos įnašui kilo pavojus ir kuriems pašalinti nesiimta taisomųjų priemonių;
b)
dalyvaujančios šalys padarė didelių savo prievolių pagal 31 straipsnį pažeidimų;
c)
išlaidos susijusios su nepašalintu pažeidimu, turinčiu sunkių finansinių pasekmių;
d)
esama didelių vertinimo ir stebėsenos sistemos kokybės ir patikimumo trūkumų;
e)
stebėsenos, vertinimo ir audito išvados rodo, kad programos įgyvendinimas neatitinka 4 straipsnyje nurodytų tvarkaraščių ir pagal 77 straipsnį teikiamų ataskaitų.
2. Komisija gali nuspręsti sustabdyti visus išankstinius mokėjimus arba jų dalį, prieš tai suteikusi valdymo institucijai galimybę pateikti pastabas.
3. Komisija nutraukia visų mokėjimų ar jų dalies sustabdymą, jei valdymo institucija ėmėsi būtinų priemonių, kad vėl būtų galima atlikti mokėjimus.
63 straipsnis
Mokėjimai pagrindiniams paramos gavėjams
1. Pagrindiniams paramos gavėjams skirti mokėjimai gali būti atliekami kaip:
a)
išankstinis mokėjimas;
b)
tarpinis mokėjimas;
c)
galutinio likučio apmokėjimas.
2. Valdymo institucija užtikrina, kad pagrindiniams paramos gavėjams mokėjimai būtų atliekami kuo greičiau remiantis pasirašyta sutartimi. Neatimamos ir neišskaičiuojamos jokios sumos, nebent remiantis pasirašyta sutartimi, neimamas joks papildomas specialus mokestis ar kitas lygiavertis mokestis, dėl kurio tokie mokėjimai sumažėtų.
64 straipsnis
Galutinio likučio apmokėjimas
1. Iki 2024 m. rugsėjo 30 d. valdymo institucija pateikia galutinio likučio apmokėjimo prašymą, prie kurio pridedami 77 straipsnio 5 dalyje nurodyti dokumentai.
2. Galutinis likutis apmokamas ne vėliau kaip iki vėlesniojo iš šių terminų: per tris mėnesius nuo paskutinių apskaitos metų sąskaitų užskaitymo arba per vieną mėnesį nuo galutinės įgyvendinimo ataskaitos gavimo dienos.
65 straipsnis
Įsipareigojimų panaikinimo išimtis
1. Iš panaikinamų įsipareigojimų sumos atimamos sumos, kurių valdymo institucija Komisijai negalėjo deklaruoti dėl šių priežasčių:
a)
projektai sustabdyti dėl teismo proceso arba sustabdomąjį poveikį turinčio administracinio skundo; arba
b)
dėl force majeure aplinkybių, kurios labai paveikė visos programos ar jos dalies įgyvendinimą;
c)
61 ir 62 straipsnių taikymo.
2. Force majeure aplinkybes pagal 1 dalies b punktą nurodanti valdymo institucija turi įrodyti tiesioginį force majeure poveikį visos programos arba jos dalies įgyvendinimui. Siekiant taikyti 1 dalies a ir b punktus, atimti šias sumas galima prašyti vieną kartą, jei sustabdymas arba force majeure aplinkybės truko ne ilgiau kaip vienerius metus, arba tiek kartų, kiek tai atitinka force majeure trukmę, arba metų, praėjusių nuo teismo ar administracinio sprendimo sustabdyti projekto įgyvendinimą datos iki galutinio teismo ar administracinio sprendimo datos, skaičių.
3. Valdymo institucija iki vasario 15 d. pateikia Komisijai 1 dalyje nurodytą informaciją apie išimtis dėl sumų, kurias reikėjo deklaruoti iki praėjusių finansinių metų gruodžio 31 d.
66 straipsnis
Įsipareigojimų panaikinimo procedūra
1. Komisija valdymo institucijai laiku praneša apie kiekvieną įsipareigojimų panaikinimo pagal Reglamento (ES) Nr. 236/2014 6 straipsnį atvejį.
2. Komisija, remdamasi iki vasario 15 d. pateikta informacija, informuoja valdymo instituciją apie tai, kokia įsipareigojimų suma bus panaikinta pagal tą informaciją.
3. Valdymo institucija per du mėnesius pritaria panaikintinų įsipareigojimų sumai arba pateikia savo pastabas.
4. Iki birželio 30 d. valdymo institucija pateikia Komisijai patikslintą finansinį planą, kuriame nurodoma, kaip sumažinta parama paveiks teminius tikslus arba programos techninę paramą atitinkamais finansiniais metais. Jei šis dokumentas nepateikiamas, Komisija patikslina finansinį planą ir sumažina atitinkamų finansinių metų Sąjungos įnašą. Proporcingai sumažinimas teminių tikslų ir techninės paramos finansavimas.
5. Komisija iš dalies pakeičia sprendimą, kuriuo patvirtinta programa.
67 straipsnis
euro naudojimas
1. Išlaidas, patirtas kita valiuta nei eurais, valdymo institucija ir paramos gavėjas perskaičiuoja eurais taikydami Komisijos mėnesinį valiutos kursą, galiojantį:
a)
mėnesį, kurį išlaidos buvo patirtos;
b)
mėnesį, kurį išlaidos pateiktos tikrinimui pagal 32 straipsnio 1 dalį;
c)
mėnesį, kurį apie išlaidas pranešta pagrindiniam paramos gavėjui.
2. Pasirinktas metodas turi būti numatytas programoje ir taikomas visu programos trukmės laikotarpiu. Techninei paramai ir projektams gali būti taikomi skirtingi metodai.
2 SKYRIUS
Sąskaitų teikimas ir jų priimtinumo patvirtinimas
68 straipsnis
Sąskaitų teikimas
1. Programos buhalterinę apskaitą veda valdymo institucija. Į tokią autonomišką ir atskirtą apskaitą įtraukiami tik su programa susiję sandoriai. Apskaita vedama taip, kad būtų galima vykdyti analitinę programos pagal prioritetus ir techninės paramos stebėseną.
2. Metinėje ataskaitoje valdymo institucija iki vasario 15 d. Komisijai pateikia šią finansinę informaciją:
a)
praėjusių apskaitos metų sąskaitas;
b)
valdymo institucijos atstovo pasirašytą valdymo pareiškimą, kuriuo patvirtinama, kad:
i)
informacija yra tinkamai pateikta, išsami ir tiksli;
ii)
lėšos naudotos pagal numatytą paskirtį;
iii)
įdiegtomis kontrolės sistemomis suteikiamos būtinos garantijos dėl pagrindinių sandorių teisėtumo;
c)
valdymo institucijos atliktų patikrinimų metinę santrauką, įskaitant sistemose nustatytų klaidų ir trūkumų pobūdžio bei masto analizę, taip pat taisomuosius veiksmus, kurių buvo imtasi ar planuojama imtis;
d)
audito nuomonę dėl metinių sąskaitų;
e)
audito institucijos parengtą metinę audito ataskaitą, kurioje pateikiama atliktų auditų santrauka, įskaitant sistemose ir projektuose nustatytų klaidų ir trūkumų pobūdžio bei masto analizę, taip pat taisomuosius veiksmus, kurių buvo imtasi ar planuojama imtis;
f)
išlaidų, patirtų nuo praėjusių metų liepos 1 d. iki gruodžio 31 d., įvertį;
g)
per apskaitos metus užbaigtų projektų sąrašą.
3. 2 dalies a punkte nurodytos sąskaitos teikiamos dėl kiekvienos programos ir jose kiekvieno prioriteto ir techninės paramos lygmeniu nurodoma ši informacija:
a)
valdymo institucijos patirtos ir padengtos išlaidos ir uždirbtos bei gautos pajamos;
b)
sumos, kurių atsisakyta ir kurios susigrąžintos per apskaitos metus, iki apskaitos metų pabaigos susigrąžintinos sumos ir nesusigrąžinamos sumos.
4. 2 dalies d punkte nurodytoje audito nuomonėje nustatoma, ar sąskaitose pateikta tikra ir teisinga informacija, ar susiję sandoriai yra teisėti ir tvarkingi ir ar įdiegtos kontrolės sistemos tinkamai veikia. Nuomonėje taip pat nurodoma, ar atlikus auditą kilo abejonių dėl 2 dalies b punkte nurodytame valdymo pareiškime pateiktų tvirtinimų.
69 straipsnis
Sąskaitų priimtinumo patvirtinimas
1. Komisija išnagrinėja sąskaitas ir iki kitų metų, einančių po apskaitos metų, balandžio 30 d. valdymo institucijai praneša, ar ji sąskaitas laiko išsamiomis, tiksliomis ir teisingomis.
2. Remdamasi patirtomis tinkamomis finansuoti išlaidomis, kaip patvirtinta 68 straipsnio 2 dalies d punkte nurodytoje audito nuomonėje, Komisija užskaito išankstinį mokėjimą.
3. Sąskaitų priimtinumo patvirtinimu nedaromas poveikis jokioms paskesnėms finansinėms pataisoms pagal 72 straipsnį.
70 straipsnis
Įrašų saugojimo laikotarpiai
1. Valdymo institucija ir paramos gavėjai visus su programa ar projektu susijusius dokumentus saugo penkerius metus nuo programos galutinio likučio apmokėjimo dienos. Visų pirma jie saugo ataskaitas ir patvirtinamuosius dokumentus, taip pat sąskaitas, apskaitos dokumentus ir visus kitus dokumentus, susijusius su programos (įskaitant visus dokumentus, susijusius su sutarties sudarymu) ir projekto finansavimu.
2. Nepaisant 1 dalies, su programos arba projekto rezultatais susijusių auditų, apeliacijų, ginčų ar ieškinių įrašai saugomi tol, kol užbaigiami auditai, išnagrinėjamos apeliacijos, išsprendžiami ginčai ar ieškiniai.
3 SKYRIUS
Finansinės pataisos ir lėšų susigrąžinimas
1 skirsnis
Finansinės pataisos
71 straipsnis
Valdymo institucijos atliekamos finansinės pataisos
1. Atsakomybė už pažeidimų tyrimą ir jų prevenciją, reikiamų finansinių pataisų atlikimą ir lėšų susigrąžinimą visų pirma tenka valdymo institucijai. Nustačiusi sisteminį pažeidimą, valdymo institucija tiria visus veiksmus, kuriems pažeidimas galėjo padaryti įtakos.
Valdymo institucija atlieka reikiamas finansines pataisas, susijusias su nustatytais pavieniais arba sisteminiais projektų, techninės paramos arba programų pažeidimais. Atliekant finansines pataisas atšaukiamas visas projektui arba techninei paramai skirtas Sąjungos įnašas arba jo dalis. Valdymo institucija atsižvelgia į pažeidimų pobūdį, svarbą bei finansinius nuostolius ir atlieka proporcingą finansinę pataisą. Valdymo institucija finansines pataisas įtraukia į tų apskaitos metų, kuriais priimtas sprendimas dėl atšaukimo, metines sąskaitas.
2. Pagal 1 dalį atšauktas Sąjungos įnašas gali būti dar kartą panaudotas atitinkamai programai laikantis 3 dalies nuostatų.
3. Pagal 1 dalį atšauktas įnašas negali būti dar kartą panaudotas projektui, dėl kurio atlikta finansinė pataisa, taip pat negali būti panaudotas projektui, kuriam įtakos turėjo sistemingas pažeidimas, dėl kurio atlikta finansinė pataisa.
72 straipsnis
Komisijos atliekamos finansinės pataisos
1. Komisija finansines pataisas atlieka atšaukdama visą Sąjungos įnašą programai arba jo dalį ir susigrąžindama lėšas iš valdymo institucijos, kad Sąjungos lėšomis nebūtų finansuojamos išlaidos, kuriomis pažeidžiama taikytina teisė arba kurios susijusios su Komisijos arba Europos Audito Rūmų nustatytais valdymo ir kontrolės sistemų trūkumais.
2. Pažeidus taikytiną teisę finansinės pataisos atliekamos tik Komisijai deklaruotų išlaidų atžvilgiu ir jeigu tenkinama viena iš šių sąlygų:
a)
pažeidimas paveikė projekto atranką arba techninės paramos sutartį arba tais atvejais, kai dėl pažeidimo pobūdžio tokio poveikio nustatyti neįmanoma, bet yra pagrįsta rizika, kad pažeidimas tokį poveikį turėjo;
b)
pažeidimas paveikė pagal programą deklaruotų išlaidų sumą arba tais atvejais, kai dėl pažeidimo pobūdžio jo finansinio poveikio kiekybiškai įvertinti neįmanoma, yra pagrįsta rizika, kad pažeidimas tokį poveikį turėjo.
3. Komisija atlieka finansines pataisas, jei atlikusi būtiną tyrimą ji prieina prie bet kurios iš šių išvadų:
a)
esama svarbių programos valdymo ir kontrolės sistemos trūkumų, kurie kelia pavojų jau išmokėtam Sąjungos įnašui;
b)
prieš pradedant taikyti šioje dalyje nustatytą finansinės pataisos procedūrą valdymo institucija neįvykdė savo prievolių pagal 71 straipsnį;
c)
metinėje arba galutinėje ataskaitoje deklaruotos išlaidos yra netinkamos ir prieš pradedant šioje dalyje numatytą finansinės pataisos procedūrą valdymo institucija tų trūkumų nepašalino.
Atlikdama finansinę pataisą Komisija remiasi konkrečiais nustatytų pažeidimų atvejais ir atsižvelgia į tai, ar pažeidimas yra sistemingas. Jeigu neįmanoma tiksliai nustatyti netinkamų finansuoti išlaidų, Komisija atlieka nustatyto dydžio sumos arba ekstrapoliuotą finansinę pataisą.
4. Nustatydama 3 dalyje nurodytos finansinės pataisos sumą Komisija laikosi proporcingumo principo, atsižvelgia į pažeidimo pobūdį ir sunkumą bei į nustatytų atitinkamos programos valdymo ir kontrolės sistemos trūkumų mastą ir finansinį poveikį.
5. Jeigu Komisija savo poziciją grindžia ne savo tarnybų auditorių ataskaitomis, savo išvadas dėl finansinių pasekmių ji parengia išklausiusi valdymo instituciją ir auditorius.
6. Programos užbaigimu nepažeidžiama Komisijos teisė vėliau atlikti finansines pataisas valdymo institucijos atžvilgiu.
7. Kriterijai taikytinos finansinės pataisos dydžiui nustatyti ir kriterijai dėl nustatyto dydžio sumos ar ekstrapoliuotos finansinės pataisos atlikimo turi būti priimti pagal Reglamentą (ES) Nr. 1303/2013 (12), ypač jo 144 straipsnį, ir atitikti kriterijus, nurodytus 2013 m. gruodžio 19 d. Komisijos sprendime (13).
73 straipsnis
Procedūra
1. Prieš priimdama sprendimą dėl finansinės pataisos, Komisija informuoja valdymo instituciją apie preliminarias savo tyrimo išvadas ir prašo jos per du mėnesius pateikti savo pastabas.
2. Jeigu Komisija siūlo atlikti ekstrapoliuotą arba nustatyto dydžio sumos finansinę pataisą, valdymo institucijai suteikiama galimybė įrodyti nagrinėjant atitinkamus dokumentus, kad faktinis pažeidimo mastas buvo mažesnis nei nustatė Komisija. Suderinusi su Komisija, valdymo institucija gali apriboti tokio nagrinėjimo mastą ir nagrinėti tik atitinkamų dokumentų dalį arba imtį. Išskyrus tinkamai pagrįstus atvejus, laikas, nustatytas tam nagrinėjimui, neturi būti ilgesnis nei dar vienas dviejų mėnesių laikotarpis pasibaigus 1 dalyje minėtam dviejų mėnesių laikotarpiui.
3. Komisija atsižvelgia į visus valdymo institucijos per 1 ir 2 dalyse nurodytą laikotarpį pateiktus įrodymus.
4. Jeigu valdymo institucija nesutinka su preliminariomis Komisijos išvadomis, ji kviečiama į Komisijos posėdį, siekiant užtikrinti, kad Komisija turėtų visą išvadoms dėl finansinės pataisos atlikimo pagrįsti reikalingą informaciją ir pastabas.
5. Pasiekus susitarimą ir nedarant poveikio šio straipsnio 6 daliai, valdymo institucija atitinkamai programai gali dar kartą panaudoti atšauktą įnašą pagal 71 straipsnio 2 dalį.
6. Norėdama atlikti finansines pataisas, Komisija sprendimą priima per šešis mėnesius nuo posėdžio dienos arba nuo papildomos informacijos gavimo dienos, jei valdymo institucija sutinka po posėdžio pateikti tokią papildomą informaciją. Komisija atsižvelgia į visą per procedūrą pateiktą informaciją ir pastabas. Jei posėdis neįvyksta, šešių mėnesių laikotarpis pradedamas skaičiuoti praėjus dviems mėnesiams nuo dienos, kurią Komisija išsiuntė kvietimą dalyvauti posėdyje.
7. Jeigu Komisija arba Europos Audito Rūmai nustato pažeidimų, kurie rodo didelius valdymo ir kontrolės sistemų tinkamo veikimo trūkumus, atliekamos finansinės pataisos, dėl kurių sumažinamas Sąjungos įnašas.
Pirma pastraipa netaikoma, jei esama didelių valdymo ir kontrolės sistemų tinkamo veikimo trūkumų, kurie prieš juos nustatant Komisijai arba Europos Audito Rūmams:
a)
buvo nurodyti valdymo pareiškime, metinėje kontrolės ataskaitoje ar audito nuomonėje, pateiktoje Komisijai pagal 68 straipsnį arba kitose Komisijai pateiktose audito institucijos audito ataskaitose, ir buvo imtasi tinkamų priemonių arba
b)
jiems pašalinti valdymo institucija taikė atitinkamas taisomąsias priemones.
Didelių valdymo ir kontrolės sistemų tinkamo veikimo trūkumų vertinimas grindžiamas taikytina teise, jei buvo pateikti atitinkami valdymo pareiškimai, metinės kontrolės ataskaitos ir audito nuomonės.
Priimdama sprendimą dėl finansinės pataisos, Komisija:
a)
vadovaujasi proporcingumo principu atsižvelgdama į didelio valdymo ir kontrolės sistemos tinkamo veikimo trūkumo pobūdį bei sunkumą ir į jo finansines pasekmes Sąjungos biudžetui;
b)
atlikdama nustatyto dydžio sumos arba ekstrapoliuotą pataisą, neįtraukia anksčiau valdymo institucijos nustatytų netinkamų finansuoti išlaidų, dėl kurių buvo pakoreguotos sąskaitos, ir išlaidų, dėl kurių vyksta teisėtumo ir tvarkingumo vertinimas;
c)
nustatydama likutinę riziką Sąjungos biudžetui, atsižvelgia į valdymo institucijos išlaidoms atliktas nustatyto dydžio sumos arba ekstrapoliuotas pataisas, kurias valdymo institucija taikė kitų jos nustatytų didelių trūkumų atveju.
2 skirsnis
Lėšų susigrąžinimas
74 straipsnis
Finansinė atsakomybė ir lėšų susigrąžinimas
1. Valdymo institucija atsako už nepagrįstai sumokėtų sumų susigrąžinimą.
2. Jei lėšų susigrąžinimas susijęs su valdymo institucijos teisinių prievolių, nustatytų šiuo reglamentu ir Reglamentu (ES, Euratomas) Nr. 966/2012, pažeidimu, už atitinkamų sumų grąžinimą Komisijai atsakinga yra valdymo institucija.
3. Jei lėšų susigrąžinimas susijęs su sisteminiais programos valdymo ir kontrolės sistemos trūkumais, valdymo institucija yra atsakinga už atitinkamų sumų grąžinimą Komisijai pagal atsakomybės tarp programoje dalyvaujančių šalių paskirstymą, kaip nustatyta programoje.
4. Jei lėšų susigrąžinimas susijęs su valstybėje narėje įsisteigusio paramos gavėjo skola, o valdymo institucija skolos susigrąžinti negali, valstybė narė, kurioje įsisteigęs paramos gavėjas, sumoka grąžintiną sumą valdymo institucijai ir ją susigrąžina iš paramos gavėjo.
5. Jei lėšų susigrąžinimas susijęs su tarpvalstybinio bendradarbiavimo programos šalyje partnerėje įsisteigusio paramos gavėjo skola, o valdymo institucija skolos susigrąžinti negali, tarpvalstybinio bendradarbiavimo programos šalies partnerės, kurioje įsisteigęs paramos gavėjas, atsakomybės lygmuo atitinka 8 ir 9 straipsniuose nurodytuose atitinkamuose finansavimo susitarimuose nustatytą lygmenį.
75 straipsnis
Lėšų grąžinimas valdymo institucijai
1. Valdymo institucija iš pagrindinio paramos gavėjo susigrąžina nepagrįstai sumokėtas sumas bei visus delspinigius už pavėluotus mokėjimus. Atitinkami paramos gavėjai pagrindiniam paramos gavėjui grąžina nepagrįstai sumokėtas sumas pagal jų pasirašytą partnerystės susitarimą. Jeigu pagrindiniam paramos gavėjui nepavyksta iš atitinkamo paramos gavėjo susigrąžinti lėšų, valdymo institucija tokiam paramos gavėjui oficialiai nurodo grąžinti lėšas pagrindiniam paramos gavėjui. Jeigu atitinkamas paramos gavėjas lėšų negrąžina, valdymo institucija reikalauja, kad atitinkama dalyvaujanti šalis, kurioje įsisteigęs paramos gavėjas, grąžintų nepagrįstai sumokėtas sumas pagal 74 straipsnio 2-5 dalis.
2. Valdymo institucija imasi deramų priemonių, kad padedant dalyvaujančioms šalims būtų užtikrintas vykdomųjų raštų sumoms išieškoti vykdymas. Valdymo institucija visų pirma užtikrina, kad mokėtinos sumos būtų tiksliai nustatytos ir fiksuoto dydžio. Jei valdymo institucija planuoja atsisakyti nustatytos skolos išieškojimo, ji turi patikrinti, ar toks atsisakymas yra teisėtas ir atitinka patikimo finansų valdymo ir proporcingumo principus. Sprendimas atsisakyti nustatytos skolos išieškojimo turi būti pateiktas bendram stebėsenos komitetui iš anksto patvirtinti.
3. Valdymo institucija praneša Komisijai apie visas priemones, kurių buvo imtasi siekiant susigrąžinti mokėtinas sumas. Komisija bet kuriuo metu gali perimti užduotį susigrąžinti sumas arba tiesiogiai iš paramos gavėjo, arba iš atitinkamos dalyvaujančios šalies.
4. Dalyvaujančiai šaliai arba Komisijai turi būti perduoti visi lėšų susigrąžinimui būtini dokumentai, taip pat įrodymai apie tai, kokių priemonių valdymo institucija ėmėsi mokėtinoms sumoms susigrąžinti.
5. Į sutartis, kurias sudaro valdymo institucija, įtraukiama sąlyga, kuria Komisijai ar dalyvaujančiai šaliai, kurioje įsisteigęs paramos gavėjas, leidžiama susigrąžinti visas valdymo institucijai mokėtinas sumas, kurių pastaroji negalėjo susigrąžinti.
76 straipsnis
Lėšų grąžinimas Komisijai
1. Lėšos Komisijai turi būti grąžintos iki termino, nurodyto vykdomajame rašte sumoms išieškoti. Mokėjimo terminas yra 45 dienos nuo debetinio dokumento išdavimo dienos.
2. Uždelsus grąžinti sumą nustatomi delspinigiai, kurie skaičiuojami nuo mokėjimo termino iki faktinio sumokėjimo dienos. Tokiems delspinigiams taikoma norma, kurią Europos centrinis bankas taikė savo pagrindinėms refinansavimo operacijoms pirmą mėnesio, kurį turi būti grąžintos sumos, darbo dieną, padidinus ją trimis su puse procentinio punkto. Susigrąžintinos sumos gali būti išskaitytos iš bet kokios paramos gavėjui arba dalyvaujančiai šaliai mokėtinos sumos. Šia nuostata nedaromas poveikis šalių teisei susitarti dėl mokėjimo dalimis.
IX ANTRAŠTINĖ DALIS
ATASKAITŲ TEIKIMAS, STEBĖSENA IR VERTINIMAS
77 straipsnis
Valdymo institucijos metinės ataskaitos
1. Iki vasario 15 d. valdymo institucija Komisijai pateikia bendro stebėsenos komiteto patvirtintą metinę ataskaitą. Metinę ataskaitą sudaro dvi dalys: techninė ir finansinė dalis, apimanti paskutinius apskaitos metus.
2. Ataskaitos techninėje dalyje:
a)
apibūdinama įgyvendinant programą ir jos prioritetus padaryta pažanga;
b)
pateikiamas išsamus pasirašytų sutarčių sąrašas, taip pat atrinktų projektų, dėl kurių sutartys dar nesudarytos, sąrašas ir rezervo sąrašai;
c)
nurodoma atlikta techninės paramos veikla;
d)
aptariamos projektų stebėsenos ir vertinimo priemonės, jų rezultatai ir veiksmai, atlikti siekiant išspręsti kilusias problemas;
e)
nurodoma vykdyta matomumo didinimo ir informavimo veikla.
3. Finansinė dalis parengiama pagal 68 straipsnio 2 dalį.
4. Be to, metinėje ataskaitoje pateikiama per kitus apskaitos metus numatyta vykdyti veikla. Ataskaitos finansinėje dalyje pateikiama:
a)
atnaujinta audito strategija;
b)
darbo programa, finansinis planas ir planuojamas techninės paramos naudojimas;
c)
metinis stebėsenos ir vertinimo planas pagal 78 straipsnio 2 dalį;
d)
metinis informavimo ir komunikacijos planas pagal 79 straipsnio 4 dalį.
5. Iki 2024 m. rugsėjo 30 d. valdymo institucija Komisijai pateikia bendro stebėsenos komiteto patvirtintą galutinę ataskaitą. Šioje galutinėje ataskaitoje mutatis mutandis nurodoma pagal 2 ir 3 dalis prašoma pateikti pastarųjų apskaitos metų ir viso programos laikotarpio informacija.
78 straipsnis
Stebėsena ir vertinimas
1. Atliekant programos stebėseną ir vertinimą siekiama pagerinti programos rengimo ir įgyvendinimo kokybę, taip pat įvertinti ir pagerinti jos nuoseklumą, veiksmingumą, efektyvumą ir poveikį. Į stebėsenos ir vertinimo rezultatus atsižvelgiama programavimo ir įgyvendinimo cikle.
2. Parengiamas viso programos laikotarpio orientacinis stebėsenos ir vertinimo planas. Vėliau kiekvienai programai parengiamas metinis stebėsenos ir vertinimo planas, kuriuos valdymo institucija vykdo atsižvelgdama į Komisijos rekomendacijas ir vertinimo metodiką. Metinis planas Komisijai pateikiamas ne vėliau kaip vasario 15 d.
3. Be nuolatinės stebėsenos, valdymo institucija atlieka į rezultatus orientuotą programos ir projekto stebėseną.
4. Komisija gali susipažinti su visomis stebėsenos ir vertinimo ataskaitomis.
5. Komisija bet kuriuo metu gali pradėti programos arba jos dalies vertinimą ar stebėseną. Atsižvelgiant į tokios veiklos rezultatus, kurie turi būti pateikti bendram stebėsenos komitetui ir programos valdymo institucijai, programa gali būti koreguojama.
X ANTRAŠTINĖ DALIS
MATOMUMAS
79 straipsnis
Matomumas
1. Atsakomybė už tai, kad atitinkama informacija būtų skelbiama visuomenei, tenka ir valdymo institucijai, ir paramos gavėjams.
2. Valdymo institucija ir paramos gavėjai turi užtikrinti deramą Sąjungos įnašo programoms ir projektams matomumą siekiant didinti visuomenės informuotumą apie Sąjungos veiksmus ir sukurti nuoseklų Sąjungos paramos įvaizdį visose dalyvaujančiose šalyse.
3. Valdymo institucija užtikrina, kad paramos gavėjų matomumo strategija ir matomumo priemonės atitiktų Komisijos rekomendacijas.
4. Į programą įtraukiama viso programos laikotarpio komunikacijos strategija ir orientacinis informavimo ir komunikacijos planas pirmaisiais metais, įskaitant matomumo priemones. Vėliau kiekvienai programai parengiamas metinis informavimo ir komunikacijos planas, kurį vykdo valdymo institucija. Šis planas Komisijai pateikiamas ne vėliau kaip vasario 15 d.
III DALIS
SPECIALIOSIOS NUOSTATOS
I ANTRAŠTINĖ DALIS
TARPTAUTINIŲ ORGANIZACIJŲ VYKDOMAS NETIESIOGINIS VALDYMAS
80 straipsnis
Valdymo institucijos funkciją atliekančios tarptautinės organizacijos
1. Dalyvaujančios šalys gali pasiūlyti, kad programą valdytų tarptautinė organizacija.
2. Valdymo institucijos funkciją gali būti siūloma atlikti tik Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 1268/2012 43 straipsnio nuostatas atitinkančioms tarptautinėms organizacijoms.
3. Tarptautinė organizacija turi tenkinti Reglamento (ES) Nr. 966/2012 60 straipsnyje nustatytus reikalavimus.
4. Prieš patvirtindama programą Komisija gauna įrodymų, kad tenkinami 3 dalyje nustatyti reikalavimai.
81 straipsnis
Tarptautinių organizacijų valdomoms programoms taikomos taisyklės
1. Komisija ir tarptautinė organizacija sudaro susitarimą, kuriame išsamiai išdėstomos programai taikomos taisyklės. Jei pagal programą teikiamas įnašas finansinei priemonei, kaip nurodyta 42 straipsnyje, turi būti laikomasi Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 140 straipsnyje nustatytų sąlygų ir atskaitomybės reikalavimų.
2. Programoms, kurias valdo tarptautinė organizacija, taikomos II dalies nuostatos, išskyrus atvejus, kai 1 dalyje nurodytame susitarime numatyta kitaip.
II ANTRAŠTINĖ DALIS
TARPVALSTYBINIO BENDRADARBIAVIMO PROGRAMOS ŠALIES PARTNERĖS VYKDOMAS NETIESIOGINIS VALDYMAS
82 straipsnis
Valdymo institucijos funkciją atliekančios tarpvalstybinio bendradarbiavimo programų šalys partnerės
1. Dalyvaujančios šalys gali pasiūlyti, kad programą valdytų tarpvalstybinio bendradarbiavimo programos šalis partnerė.
2. Tarpvalstybinio bendradarbiavimo programos šaliai partnerei pavestų užduočių pobūdis nustatomas pagal Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 ir Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 1268/2012 nuostatas dėl netiesioginio valdymo Komisijos ir tarpvalstybinio bendradarbiavimo programos šalies partnerės pasirašytame susitarime.
3. 2 dalyje nurodytame susitarime išsamiai išdėstomos programai taikomos taisyklės. Visų pirma susitarime nurodoma, kurios II dalies nuostatos taikomos atsižvelgiant į valdymo institucijai pavestų užduočių pobūdį ir susijusias sumas.
IV DALIS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
83 straipsnis
Pereinamojo laikotarpio nuostatos
Komisijos reglamentas (EB) Nr. 951/2007 (14) toliau taikomas teisės aktams ir įsipareigojimams, kurie susiję su biudžetiniais metais iki 2014 m.
84 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja trečią dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2014 m. sausio 1 dienos.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2014 m. rugpjūčio 18 d.