РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1052/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 22 октомври 2013 година
за създаване на Европейската система за наблюдение на границите (Eurosur)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 77, параграф 2, буква г) от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
1)
Създаването на Европейска система за наблюдение на границите („Eurosur“) е необходимо, за да се засилят обменът на информация и оперативното сътрудничество между националните органи на държавите членки, както и с Европейската агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите - членки на Европейския съюз, създадена с Регламент (ЕО) № 2007/2004 на Съвета (2), („Агенцията“). Eurosur ще осигурява на тези органи и на Агенцията необходимата инфраструктура и инструментариум за подобряване на тяхната осведоменост за състоянието и способност за реагиране по външните граници на държавите - членки на Съюза („външните граници“), за целите на откриване, предотвратяване и борба с незаконната имиграция и трансграничната престъпност и допринасяне за осигуряване на защита и спасяване на живота на мигрантите.
(2)
Практиката на пътуване с малки и неподходящи за плаване по море съдове увеличи драстично броя на мигрантите, които се удавят по южните външни морски граници. Eurosur следва да подобри значително оперативната и техническата способност на Агенцията и на държавите членки да откриват такива малки съдове и да подобрят способността за реагиране на държавите членки, като по този начин допринасят за намаляване на смъртните случаи на мигранти.
(3)
В настоящия регламент се отчита, че миграционните маршрути се използват и от лица, които се нуждаят от международна закрила.
(4)
Държавите членки следва да създадат национални координационни центрове за подобряване на обмена на информация и сътрудничеството помежду им и с Агенцията, за наблюдението на границите. За правилното функциониране на Eurosur е изключително важно всички национални органи, отговорни за наблюдението на външните граници по силата на националното право, да си сътрудничат чрез националните координационни центрове.
(5)
Настоящият регламент не следва да препятства държавите членки да натоварят своите национални координационни центрове и с отговорността за координирането на обмена на информация и сътрудничеството във връзка с наблюдението на въздушните граници и за проверките по гранично-пропускателните пунктове.
(6)
Агенцията следва да подобри обмена на информация и сътрудничеството с други органи, служби и агенции на Съюза, като Европейската агенция по морска безопасност и Сателитния център на Европейския съюз, за да могат да се използват по най оптималния начин съществуващата информация, възможности и системи, които вече са налични на европейско равнище, например европейската програма за мониторинг на Земята.
(7)
Настоящият регламент е част от Европейския модел за интегрирано управление на външните граници и от Стратегията за вътрешна сигурност на Европейския съюз. Eurosur ще допринесе също за развитието на Общата среда за обмен на информация (CISE) за наблюдение на морската област в Съюза, като осигурява по-широка рамка за осведоменост за морското състояние чрез обмен на информация между публичните органи от различни сектори в Съюза.
(8)
За да се направи необходимото информацията, която се съдържа в Eurosur, да е възможно най-пълна и актуална, по-специално по отношение на положението в трети държави, Агенцията следва да си сътрудничи с Европейската служба за външна дейност. За тези цели делегациите и службите на Съюза следва да предоставят всяка информация, която би могла да е от значение за Eurosur.
(9)
Агенцията следва да предоставя необходимата помощ за разработването и функционирането на Eurosur и, ако е целесъобразно, за разработването на CISE, включително за оперативната съвместимост на системите, по-специално чрез създаване, поддържане и координиране на рамката за Eurosur.
(10)
На Агенцията следва да бъдат предоставени съответните финансови и човешки ресурси за адекватното изпълнение на допълнителните задачи, които ѝ се възлагат по настоящия регламент.
(11)
С настоящия регламент се зачитат основните права и се спазват принципите, признати в членове 2 и 6 от Договора за Европейския съюз (ДЕС) и в Хартата на основните права на Европейския съюз, по-специално зачитането на човешкото достойнство, правото на живот, забраната на изтезанията и на нечовешкото или унизително отношение или наказание, забраната на трафика на хора, правото на свобода и сигурност, правото на защита на личните данни, правото на достъп до документи, правото на убежище и закрилата срещу извеждане и експулсиране, принципите на забрана за връщане и на недискриминация, и правата на детето. Настоящият регламент следва да се прилага от държавите членки и от Агенцията в съответствие с тези права и принципи.
(12)
В съответствие с Регламент (ЕО) № 2007/2004 служителят по въпросите на основните права и консултативният форум, създаден с посочения регламент, следва да имат достъп до цялата информация, свързана със спазването на основните права, по отношение на всички дейности на Агенцията в рамките на Eurosur.
(13)
Всякакъв обмен на лични данни в рамките на европейската картина на състоянието и в рамките на общата предгранична разузнавателна картина следва да представлява изключение. Той следва да се извършва въз основа на действащото национално право и правото на Съюза, както и при спазване на техните специални изисквания за защитата на данни. В случаите, когато някои по-специфични правни инструменти като Регламент (ЕО) № 2007/2004 не предвиждат пълен режим за защита на данните, се прилагат Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (3), Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (4) и Рамково решение 2008/977/ПВР на Съвета (5).
(14)
За да се осъществи постепенно географско покритие на Eurosur, задължението за определяне и за управление на национални координационни центрове следва да се приложи на два последователни етапа: първо за държавите членки, разположени по южните и източните външни граници, а на втория етап - за останалите държави членки.
(15)
Настоящият регламент включва разпоредби относно сътрудничеството със съседни трети държави, защото един добре структуриран и постоянен обмен на информация и сътрудничество с тези държави, особено в Средиземноморския регион, са ключови фактори за постигане на целите на Eurosur. Особено важно е всякакъв обмен на информация и сътрудничество между държавите членки и съседни трети държави да се извършва при пълно зачитане на основните права и по-специално на принципа на забрана за връщане.
(16)
Настоящият регламент включва разпоредби относно тясното сътрудничество с Обединеното кралство и Ирландия, които могат да съдействат за по-пълното изпълнение на целите на Eurosur.
(17)
При прилагането на настоящия регламент Агенцията и държавите членки следва да се възползват в максимална степен от съществуващите способности по отношение на човешките ресурси, както и на техническото оборудване, на национално равнище и на равнището на Съюза.
(18)
Комисията следва редовно да оценява резултатите от прилагането на настоящия регламент, за да определи до каква степен са постигнати целите на Eurosur.
(19)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 22 относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания не участва в приемането на настоящия регламент и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане. Доколкото настоящият регламент представлява развитие на достиженията на правото от Шенген, в срок от шест месеца след вземането на решение от Съвета относно настоящия регламент Дания взема решение, в съответствие с член 4 от посочения протокол, дали да го въведе в националното си право.
(20)
Настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Обединеното кралство не участва в съответствие с Решение 2000/365/ЕО на Съвета (6); следователно Обединеното кралство не участва в неговото приемане и не е обвързано от него, нито от неговото прилагане.
(21)
Настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Ирландия не участва в съответствие с Решение 2002/192/ЕО на Съвета (7); следователно Ирландия не участва в неговото приемане и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане.
(22)
По отношение на Исландия и Норвегия настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението, сключено от Съвета на Европейския съюз и Република Исландия и Кралство Норвегия за асоциирането на последнитев процеса на изпълнение, прилагане и развитие на достиженията на правото от Шенген (8), които попадат в областта, посочена в член 1, буква А от Решение 1999/437/ЕО на Съвета (9). Норвегия следва да създаде национален координационен център в съответствие с настоящия регламент, считано от 2 декември 2013 г.
(23)
По отношение на Швейцария настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген (10), които попадат в областта, посочена в член 1, буква А от Решение 1999/437/ЕО на Съвета, във връзка с член 3 от Решение 2008/146/ЕО на Съвета (11).
(24)
По отношение на Лихтенщайн настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Протокола между Европейския съюз, Европейската общност, Конфедерация Швейцария и Княжество Лихтенщайн относно присъединяването на Княжество Лихтенщайн към Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген (12), които попадат в областта, посочена в член 1, буква А от Решение 1999/437/ЕО, във връзка с член 3 от Решение 2011/350/ЕС на Съвета (13).
(25)
Прилагането на настоящия регламент не засяга разделението на областите на компетентност между Съюза и държавите членки или задълженията на държавите членки съгласно Конвенцията на ООН по морско право, Международната конвенция за безопасност на човешкия живот на море, Международната конвенция за търсене и спасяване по море, Конвенцията на ООН срещу транснационалната организирана престъпност и Протокола към нея срещу незаконния трафик на мигранти по суша, море и въздух,, Конвенцията за защита на правата на човека и основните свободи и други съответни международни инструменти.
(26)
Прилагането на настоящия регламент не засяга Регламент (ЕО) № 562/2006 на Европейския парламент и на Съвета (14) или правилата за наблюдение на морските външни граници в контекста на оперативното сътрудничество, координирано от Агенцията.
(27)
Доколкото целта на настоящия регламент, а именно създаването на Eurosur, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки, a поради своя мащаб и последици може да бъде постигната по-добре на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от ДЕС. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тази цел,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
Настоящият регламент създава обща рамка за обмен на информация и за сътрудничеството между държавите членки и Агенцията за подобряване на осведомеността за състоянието и за увеличаване на способността за реагиране по външните граници на държавите членки на Съюза („външните граници“) за целите на откриване, предотвратяване и борба с незаконната имиграция и трансграничната престъпност и допринасяне за осигуряване на защита и спасяване на живота на мигранти („Eurosur“).
Член 2
Обхват
1. Настоящият регламент се прилага за наблюдението на външните сухоземни и морски граници, включително за наблюдение, откриване, идентифициране, проследяване, предотвратяване и залавяне при неразрешено пресичане на границите за целите на откриване, предотвратяване и борба с незаконната имиграция и трансграничната престъпност и допринасяне за осигуряване на защита и спасяване на живота на мигранти.
2. Настоящият регламент може да се прилага и за наблюдението на въздушните граници, както и за проверки на гранично-пропускателните пунктове, ако държавите членки доброволно предоставят такава информация на Eurosur.
3. Настоящият регламент не се прилага за никакви правни или административни мерки, предприети след като отговорните органи на дадена държава членка са прихванали трансгранични престъпни дейности или неразрешено пресичане от лица на външните граници..
4. При прилагането на настоящия регламент държавите членки и Агенцията спазват основните права, по-специално принципите на забрана за връщане и зачитане на човешкото достойнство, както и изискванията за защита на личните данни. Те отдават предимство на специалните нужди на деца, непридружени малолетни и непълнолетни, жертви на трафик на хора, лица, нуждаещи се от спешна медицинска помощ, лица, нуждаещи се от международна закрила, хора, бедстващи в морето, и други лица в особено уязвимо положение.
Член 3
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„Агенция“ означава Европейската агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите - членки на Европейския съюз, създадена с Регламент (ЕО) № 2007/2004;
б)
„осведоменост за състоянието“ означава способността да се наблюдават, откриват, идентифицират, проследяват и разбират незаконни трансгранични действия, с цел да се намерят основателни причини за ответни мерки въз основа на съчетаването на нова информация със съществуващи познания и да се създадат по-добри възможности за намаляване на смъртните случаи на мигранти по външните граници или в близост до тях;
в)
„способност за реагиране“ означава способността да се осъществяват дейности за противодействие на незаконните трансгранични действия по външните граници или в близост до тях, включително средствата и сроковете за адекватна реакция;
г)
„картина на състоянието“ означава графичен интерфейс за представяне почти в реално време на данни и информация, получени от различни органи, сензори, платформи и други източници, които се споделят по комуникационни и информационни канали с други органи за постигане на осведоменост за състоянието и за подкрепа на способността за реагиране по външните граници и в предграничната зона;
д)
„трансгранична престъпност“ означава всяко тежко престъпление с трансгранично измерение, извършено по или в близост до външните граници;
е)
„участък от външна граница“ означава цялата или част от външната сухоземна или морска граница на дадена държава членка, така както е определена от националното право или както е определена от националния координационен център или друг отговорен национален орган;
ж)
„предгранична зона“ означава географският район отвъд външните граници.
з)
„кризисни ситуации“ означава всички природни и/или предизвикани от човека бедствия, злополуки, хуманитарни или политически кризи, или всякакво друго сериозно положение, възникнало по външните граници или в близост до тях, които могат да имат значително въздействие върху контрола по външните граници;
и)
„инцидент“ означава положение, свързано с незаконна имиграция или трансгранично престъпление, или опасност за живота на мигранти по външните граници или в близост до тях.
ДЯЛ II
РАМКА
ГЛАВА I
Компоненти
Член 4
Рамка на Eurosur
1. За обмена на информация и за сътрудничеството в областта на наблюдението на границите и като вземат предвид съществуващите механизми за обмен на информация и за сътрудничество, държавите членки и Агенцията използват рамката на Eurosur, която е съставена от следните компоненти:
а)
национални координационни центрове;
б)
национални картини на състоянието;
в)
комуникационна мрежа;
г)
европейска картина на състоянието;
д)
обща предгранична разузнавателна картина;
е)
общо прилагане на наблюдателни инструменти.
2. Националните координационни центрове предоставят на Агенцията чрез комуникационната мрежа информация от своите национални картини на състоянието, като тази информация се изисква за създаването и поддържането на европейската картина на състоянието и на общата предгранична разузнавателна картина.
3. Агенцията предоставя на националните координационни центрове чрез комуникационната мрежа неограничен достъп до европейската картина на състоянието и до общата предгранична разузнавателна картина.
4. Компонентите, изброени в параграф 1, се създават и поддържат в съответствие с принципите, определени в приложението.
Член 5
Национален координационен център
1. Всяка държава членка определя, управлява и поддържа национален координационен център, който координира и обменя информация между всички органи, отговорни за наблюдението на външните граници на национално равнище, както и с други национални координационни центрове и с Агенцията. Всяка държава членка уведомява Комисията за създаването на своя национален координационен център, а Комисията незабавно информира останалите държави членки и Агенцията за това.
2. Без да се засяга член 17 и в рамката на Eurosur, националният координационен център е единственото звено за контакт за обмен на информация и за сътрудничеството с други национални координационни центрове и с Агенцията.
3. Националният координационен център:
а)
осигурява своевременен обмен на информация и навременно сътрудничество между всички национални органи, отговорни за наблюдението на външните граници,. както и с други национални координационни центрове и с Агенцията;
б)
осигурява своевременен обмен на информация с органите на национално равнище с отговорности в областта на издирването и спасяването, правоприлагането, убежището и имиграцията;
в)
допринася за ефикасното и ефективно управление на ресурсите и персонала;
г)
създава и поддържа националната картина на състоянието в съответствие с член 9;
д)
подпомага планирането и изпълнението на националните дейности по наблюдение на границите;
е)
координира националната система за наблюдение на границите в съответствие с националното право;
ж)
допринася за редовното измерване на резултатите от националните дейности по наблюдение на границите за целите на настоящия регламент;
з)
координира оперативните мерки с други държави членки, без това да засяга компетентността на Агенцията и на държавите членки.
4. Националният координационен център функционира двадесет и четири часа в денонощието и седем дни в седмицата.
Член 6
Агенцията
1. Агенцията:
а)
създава и поддържа комуникационната мрежа на Eurosur в съответствие с член 7;
б)
създава и поддържа европейската картина на състоянието в съответствие с член 10;
в)
създава и поддържа общата предгранична разузнавателна картина в съответствие с член 11;
г)
координира общото прилагане на наблюдателните инструменти в съответствие с член 12.
2. За целите на параграф 1 Агенцията функционира двадесет и четири часа в денонощието и седем дни в седмицата.
Член 7
Комуникационна мрежа
1. Агенцията създава и поддържа комуникационна мрежа, за да осигури комуникацията и аналитичния инструментариум и да позволи обмена на некласифицирана чувствителна информация и класифицирана информация по сигурен начин и в почти реално време със и между националните координационни центрове. Мрежата функционира двадесет и четири часа в денонощието и седем дни в седмицата и позволява:
а)
двустранен и многостранен обмен на информация в почти реално време;
б)
аудио- и видеоконферентна връзка;
в)
сигурна работа, съхранение, предаване и обработване на некласифицирана чувствителна информация;
г)
сигурна работа, съхранение, предаване и обработване на класифицирана информация на ЕС до ниво на класификация за сигурност „RESTREINT UE/EU RESTRICTED“ или еквивалентно национално ниво на класификация за сигурност, което гарантира, че с класифицираната информация се борави и тя се съхранява, предава и обработва в отделна и надлежно акредитирана част от комуникационната мрежа.
2. Агенцията предоставя техническа подкрепа и осигурява оперативна съвместимост на комуникационната мрежа с други имащи отношение комуникационни и информационни системи, управлявани от Агенцията.
3. Агенцията обменя, обработва и съхранява некласифицирана чувствителна информация и класифицирана информация в комуникационната мрежа в съответствие с член 11г от Регламент (ЕО) № 2007/2004.
4. Националните координационни центрове обменят, обработват и съхраняват некласифицирана чувствителна информация и класифицирана информация в комуникационната мрежа в съответствие с правила и стандарти, които са еквивалентни на предвидените в Процедурния правилник на Комисията (15).
5. Органите, агенциите и други институции на държавите членки, които използват комуникационната мрежа, осигуряват при работа с класифицирана информация спазването на правила и стандарти за сигурност, еквивалентни на прилаганите от Агенцията.
ГЛАВА II
Осведоменост за състоянието
Член 8
Картини на състоянието
1. Националните картини на състоянието, европейската картина на състоянието и общата предгранична разузнавателна картина се създават чрез събиране, оценка, съпоставяне, анализ, тълкуване, генериране, визуализация и разпространение на информация.
2. Картините, посочени в параграф 1, са съставени от следните категории:
а)
категория на събитията;
б)
оперативна категория;
в)
аналитична категория.
Член 9
Национална картина на състоянието
1. Националният координационен център създава и поддържа национална картина на състоянието, за да осигурява за всички органи, отговорни за контрола, и по-специално за наблюдението на външните граници на национално равнище, ефективна, точна и своевременна информация.
2. Националната картина на състоянието е съставена от информация, събрана от следните източници:
а)
националната система за наблюдение на границите в съответствие с националното право;
б)
стационарни и мобилни сензори под управлението на националните органи, отговорни за наблюдението на външните граници;
в)
патрулите за наблюдение на границите и други наблюдателни мисии;
г)
местни, регионални и други координационни центрове;
д)
други съответни национални органи и системи, включително служители за връзка, оперативни центрове и звена за контакт;
е)
Агенцията;
ж)
националните координационни центрове в други държави членки;
з)
органи на трети държави въз основа на двустранни или многостранни споразумения и регионални мрежи, както е посочено в член 20;
и)
системи за корабно докладване съгласно съответните им правни основания;
й)
други компетентни европейски и международни организации;
к)
други източници.
3. Категорията на събитията в националната картина на състоянието се състои от следните подкатегории:
а)
подкатегория за неразрешените пресичания на границата, включително информация, която е на разположение на националния координационен център, относно инциденти, свързани с опасност за живота на мигранти;
б)
подкатегория за трансгранична престъпност;
в)
подкатегория за кризисни ситуации;
г)
подкатегория за други събития, която съдържа информация относно присъствието на неидентифицирани и подозрителни наземни превозни средства, кораби и други превозни средства и лица по външните граници на съответната държава членка или в близост до тях, както и за други събития, които могат да окажат значително въздействие върху контрола по външните граници;
4. Националният координационен център определя една-единствена индикативна степен на въздействие - от „ниска“ и „средна“ до „висока“, за всеки от инцидентите в категорията на събитията на националната картина на ситуацията. Всички инциденти се съобщават на Агенцията.
5. Оперативната категория в националната картина на състоянието се състои от следните подкатегории:
а)
подкатегория за собствените активи, включително военни активи в подкрепа на мисия в областта на правоприлагането, и за зоните на действие, която съдържа информация за разположението, състоянието и вида на собствените активи и за участващите органи. По отношение на военни активи, използвани в подкрепа на мисия в областта на правоприлагането, националният координационен център може да реши - по искане на националния орган, отговарящ за тези активи - да ограничи достъпа до подобна информация въз основа на принципа „необходимост да се знае“;
б)
подкатегория за информацията за заобикалящата среда, която съдържа или дава достъп до информация за терена и метеорологичните условия по външните граници на съответната държава членка.
6. Информацията за собствените активи от оперативната категория е с ниво на класификация за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED.
7. Аналитичната категория в националната картина на състоянието се състои от следните подкатегории:
а)
информационна подкатегория, която съдържа важни събития и показатели от значение за целите на настоящия регламент;
б)
аналитична подкатегория, която включва аналитични доклади, тенденции за степента на риска, регионални наблюдения и сводки от значение за целите на настоящия регламент;
в)
разузнавателна подкатегория, която съдържа анализирана информация от значение за целите на настоящия регламент и, по-специално, за определянето на степените на въздействие по участъците от външните граници;
г)
подкатегория за изображения и геоданни, която включва референтни изображения, основни карти, валидиране на анализирана информация и анализ на промени (изображения от наблюдения на Земята), както и откриване на промени, пространствено обвързани данни и карти за степента на пропускливост на външните граници.
8. Информацията, която се съдържа в аналитичната категория и информацията за заобикалящата среда от оперативната категория на националната картина на състоянието може да се основава на информацията от европейската картина на състоянието и общата предгранична разузнавателна картина.
9. Националните координационни центрове на съседни държави членки споделят помежду си директно и в почти реално време картината на състоянието за съседни участъци от външните граници относно:
а)
инциденти и други значими събития от категорията на събитията;
б)
доклади за анализ на тактическия риск, включени в аналитичната категория.
10. Националните координационни центрове на съседни държави членки могат да споделят помежду си директно и в почти реално време картината на състоянието за съседни участъци от външните граници относно разположението, състоянието и вида на собствените активи от оперативната категория, действащи в съседни участъци от външните граници.
Член 10
Европейска картина на състоянието
1. Агенцията създава и поддържа европейска картина на състоянието, за да осигурява на националните координационни центрове ефективна, точна и навременна информация и анализи.
2. Европейската картина на състоянието е съставена от информация, събирана от следните източници:
а)
националните картини на състоянието, доколкото е необходимо съгласно настоящия член,
б)
Агенцията;
в)
Комисията, която предоставя стратегическа информация относно граничния контрол, включително относно слабости при осъществяването на контрола по външните граници;
г)
делегациите и службите на Съюза;
д)
други компетентни органи, служби и агенции на Съюза и международни организации, както е посочено в член 18;
е)
други източници.
3. Категорията на събитията в европейската картина на състоянието включва информация относно:
а)
инциденти и други събития от категорията на събитията от националната картина на състоянието;
б)
инциденти и други събития от общата предгранична разузнавателна картина;
в)
инциденти в оперативната зона на съвместна операция, пилотен проект или бърза интервенция, координирани от Агенцията.
4. В европейската картина на състоянието Агенцията взема предвид степента на въздействие, определена от националния координационен център за конкретен инцидент от националната картина на състоянието.
5. Оперативната категория в европейската картина на състоянието се състои от следните подкатегории:
а)
подкатегория за собствените активи, която съдържа информация за разположението, времето, състоянието и вида на активите, участващи в съвместни операции, пилотни проекти и бързи интервенции на Агенцията или предоставени на разположение на Агенцията, и плана за разгръщане, включително зоната на действие, патрулните графици и кодовете за комуникация;
б)
подкатегория за операциите, която съдържа информация за координираните от Агенцията съвместни операции, пилотни проекти и бързи интервенции, включително мандат на мисията, местоположение, състояние, времетраене, информация за държавите членки и другите участници в операцията, ежедневни и седмични доклади за състоянието, статистически данни и информационни пакети за средствата за масово осведомяване;
в)
подкатегория за информация за заобикалящата среда, която включва информация за терена и метеорологичните условия по външните граници.
6. Информацията за собствените активи от оперативната категория в европейската картина на състоянието е с ниво на класификация за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED.
7. Аналитичната категория от европейската картина на състоянието е структурирана по същия начин, като този на националната картина на състоянието, посочена в член 9, параграф 7.
Член 11
Обща предгранична разузнавателна картина
1. Агенцията създава и поддържа обща предгранична разузнавателна картина, за да осигурява на националните координационни центрове ефективна, точна и навременна информация и анализи за предграничната зона.
2. Общата предгранична разузнавателна картина се състои от информация, събирана от следните източници:
а)
националните координационни центрове, включително информация и доклади, получени от служителите за връзка на държавите членки чрез компетентните национални органи;
б)
делегациите и службите на Съюза;
в)
Агенцията, включително информация и доклади, предоставени от нейните служители за връзка;
г)
други компетентни органи, служби и агенции на Съюза и международни организации, както е посочено в член 18;
д)
органи на трети държави въз основа на двустранни или многостранни споразумения и регионални мрежи, както е посочено в член 20 посредством националните координационни центрове;
е)
други източници.
3. Общата предгранична разузнавателна картина може да съдържа информация, която се отнася за наблюдението на въздушни граници и проверките на външните гранични контролно-пропускателни пунктове.
4. Категорията на събитията, оперативната и аналитичната категория на общата предгранична разузнавателна картина са структурирани по същия начин като този на европейската картина на състоянието, посочена в член 10.
5. Агенцията определя една-единствена индикативна степен на въздействие за всеки инцидент в категорията на събитията в общата предгранична разузнавателна картина. Агенцията информира националните координационни центрове за всеки инцидент в предграничната зона.
Член 12
Общо прилагане на наблюдателни средства
1. Агенцията координира общото прилагане на наблюдателни средства, за да предоставя редовно, надеждно и по икономически ефективен начин на националните координационни центрове и за свои нужди информация от наблюдението на външните граници и на предграничните зони.
2. Агенцията предоставя на даден национален координационен център при поискване от негова страна информация за външните граници на искащата държава членка и за предграничната зона, която може да е получена от:
а)
селективно наблюдение на определени пристанища и брегови ивици на трети държави, за които е установено чрез анализ на риска и информация, че са точки на отплаване или транзитно преминаване на кораби или други превозни средства използвани за целите на незаконната имиграция или трансграничната престъпност;
б)
проследяване на кораби или други превозни средства в открито море, за които има подозрения или е установено, че се използват за незаконна имиграция или трансгранична престъпност;
в)
наблюдение на определени райони в морската област за откриване, идентифициране и проследяване на кораби и други превозни средства, които се използват или за които има подозрения, че се използват за целите на незаконната имиграция или трансграничната престъпност;
г)
оценка за заобикалящата среда в определени райони в морската област и по външните сухоземни граници за оптимизиране на дейностите по наблюдение и патрулиране;
д)
селективно наблюдение на определени предгранични зони по външните граници, за които е установено чрез анализ на риска и информация, че са потенциални зони на заминаване или транзитно преминаване за незаконна имиграция или трансгранична престъпност.
3. Агенцията предоставя информацията, посочена в параграф 1, чрез съчетаване и анализ на данни, които може да са събрани от следните системи, сензори и платформи:
а)
системи за корабно докладване съгласно съответните им правни основания;
б)
спътникови изображения;
в)
сензори, инсталирани на различни моторни превозни средства, кораби или други превозни средства.
4. Агенцията може да откаже да изпълни искане на национален координационен център по технически, финансови или оперативни причини. Агенцията уведомява своевременно националния координационен център относно причините за такъв отказ.
5. Агенцията може да използва по своя инициатива наблюдателните средства, посочени в параграф 2, за събиране на информация, която е от значение за целите на общата предгранична разузнавателна картина.
Член 13
Обработка на лични данни
1. Когато националната картина на състоянието се използва за обработване на лични данни, тези данни се обработват в съответствие с Директива 95/46/ЕО, Рамково решение 2008/977/ПВР и съответните национални разпоредби относно защитата на данни.
2. Европейската картина на състоянието и общата предгранична разузнавателна картина могат да бъдат използвани единствено за обработване на лични данни във връзка с идентификационни номера на кораби.
Тези данни се обработват в съответствие с член 11ва от Регламент (ЕО) № 2007/2004. Те се обработват единствено за целите на откриването, идентифицирането и проследяването на кораби и за целите, посочени в член 11в, параграф 3 от посочения регламент. Те се заличават автоматично в рамките на седем дни или, в случай че е необходимо допълнително време за проследяването на плавателен съд, в рамките на два месеца след получаването им от Агенцията.
РАЗДЕЛ III
Способност за реагиране
Член 14
Определяне на участъци от външните граници
За целите на настоящия регламент всяка държава членка разделя външните си сухоземни и морски граници на гранични участъци, за което уведомява Агенцията.
Член 15
Определяне на степени на въздействие за участъци от външните граници
1. Въз основа на извършения от Агенцията анализ на риска и съгласувано със засегнатата държава членка, Агенцията определя или променя следните степени на въздействие за всеки от участъците от външните сухоземни и морски граници на държавите членки:
а)
ниска степен на въздействие когато инцидентите, свързани с незаконна имиграция или трансгранична престъпност в района на съответния граничен участък, са с незначително въздействие върху граничната сигурност;
б)
средна степен на въздействие когато инцидентите, свързани с незаконна имиграция или трансгранична престъпност в района на съответния граничен участък, са с умерено въздействие върху граничната сигурност;
в)
висока степен на въздействие когато инцидентите, свързани с незаконна имиграция или трансгранична престъпност в района на съответния граничен участък, са със значително въздействие върху граничната сигурност.
2. Националният координационен център прави редовна оценка дали е необходимо да се промени степента на въздействие в някой от граничните участъци, като взема предвид информацията, която се съдържа в националната картина на състоянието.
3. Агенцията онагледява степените на въздействие, определени за външните граници, в европейската картина на състоянието.
Член 16
Реакция в зависимост от степените на въздействие
1. Държавите членки правят необходимото дейностите по наблюдение, осъществявани по участъците от външните граници, да съответстват на определените степени на въздействие, както следва:
а)
когато за участък от външната граница е определена ниска степен на въздействие, националните органи, отговорни за наблюдението на външните граници, организират редовно наблюдение въз основа на анализ на риска и осигуряват наличието на достатъчно персонал и ресурси в граничния район, в готовност да извършат проследяване, идентификация и залавяне;
б)
когато за участък от външната граница е определена средна степен на въздействие, националните органи, отговорни за наблюдението на външните граници, в допълнение към мерките, предприети съгласно буква а), правят необходимото да се предприемат подходящи мерки за наблюдение в този граничен участък. Когато се предприемат тези мерки за наблюдение, съответно се уведомява националният координационен център. Националният координационен център координира всяка подкрепа, предоставяна в съответствие с член 5, параграф 3;
в)
когато за участък от външната граница е определена висока степен на въздействие, съответната държава членка, в допълнение към мерките, предприети съгласно буква б), прави необходимото, посредством националния координационен център, националните органи, които действат в този граничен участък, да получат необходимата подкрепа и да бъдат предприети засилени мерки за наблюдение. Тази държава членка може да поиска от Агенцията подкрепа при спазване на условията за започване на съвместни операции или бързи интервенции, определени в Регламент (ЕО) № 2007/2004.
2. Националният координационен център редовно информира Агенцията за мерките, предприети на национално равнище съгласно параграф 1, буква в).
3. Когато е определена средна или висока степен на въздействие за участък от външната граница, който е съседен на участък от границата на друга държава членка или държава, с която има споразумения или регионални мрежи, както е посочено в членове 19 и 20, националният координационен център се свързва с националния координационен център на съседната държава членка или с компетентния орган на съседната държава и се стреми да координира необходимите трансгранични мерки.
4. Когато държава членка подаде искане в съответствие с параграф 1, буква в), Агенцията, когато отговаря на това искане, може да подкрепи тази държава членка, по-специално като:
а)
осигурява приоритетно третиране за общото прилагане на наблюдателни средства;
б)
координира разгръщането на европейските екипи за гранична охрана в съответствие с Регламент (ЕО) № 2007/2004;
в)
осигурява разгръщането на техническо оборудване на разположение на Агенцията в съответствие с Регламент (ЕО) № 2007/2004;
г)
координира допълнителната подкрепа, предложена от други държави членки.
5. В своите доклади за анализ на риска Агенцията съвместно с държавите членки прави оценка на определянето на степените на въздействие и на съответните мерки, предприети на национално равнище и на равнището на Съюза.
ДЯЛ III
СПЕЦИАЛНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 17
Възлагане на задачи на други органи в държавите членки
1. Държавите членки могат да възложат на регионални, местни, функционални или други органи, които са в състояние да вземат оперативни решения, да осигурят осведомеността за състоянието и способността за реагиране в техните съответни области на компетентност, включително задачите и компетентностите, посочени в член 5, параграф 3, букви в), д) и е).
2. Решението на държавите членки за възлагане на задачи в съответствие с параграф 1, не засяга функциите на националния координационен център да сътрудничи и да обменя информация с други национални координационни центрове и с Агенцията.
3. В предварително определени случаи, установени на национално равнище, националният координационен център може да разреши на орган, посочен в параграф 1, да осъществява комуникация и да обменя информация с регионалните органи или с националния координационен център на друга държава членка или с компетентните органи на трета държава, при условие че този орган редовно информира своя национален координационен център относно подобна комуникация и обмен на информация.
Член 18
Сътрудничество на Агенцията с трети страни
1. Агенцията използва съществуващата информация, способности и системи, с които разполагат други институции, органи, служби и агенции на Съюза и международни организации, в рамките на съответната им правна уредба.
2. В съответствие с параграф 1 Агенцията си сътрудничи по-специално със следните институции, органи, служби и агенции на Съюза и международни организации:
а)
Европейската полицейска служба (Европол) с цел обмен на информация относно трансграничната престъпност, която да бъде включена в европейската картина на състоянието;
б)
Сателитния център на Европейския съюз, Европейската агенция по морска безопасност и Европейската агенция за контрол на рибарството, когато осигурява общото прилагане на наблюдателни средства;
в)
Комисията, Европейката служба за външна дейност и органите, службите и агенциите на Съюза, включително Европейската служба за подкрепа в областта на убежището, които могат да предоставят на Агенцията информация, необходима за поддържането на европейската картина на състоянието и на общата предгранична разузнавателна картина;
г)
международни организации, които могат да предоставят на Агенцията информация, необходима за поддържането на европейската картина на състоянието и на общата предгранична разузнавателна картина.
3. В съответствие с параграф 1 Агенцията може да си сътрудничи с Центъра за морски анализи и операции - Наркотици (MAOC-N) и Координационния център за борба с наркотиците в Средиземно море (CeCLAD-M) с цел обмен на информация относно трансграничната престъпност, която да бъде включена в европейската картина на състоянието.
4. Обменът на информация между Агенцията и органите, службите и агенциите на Съюза и международните организации,както е посочено в параграфи 2 и 3, се осъществява чрез комуникационната мрежа, посочена в член 7, или други комуникационни мрежи, които отговарят на критериите за наличност, поверителност и неприкосновеност.
5. Сътрудничеството между Агенцията и органите, службите и агенциите на Съюза и международните организации, както е посочено в параграфи 2 и 3, се урежда като част от работни договорености в съответствие с Регламент (ЕО) № 2007/2004 и съответните правни основания за въпросните органи, служби или агенции на Съюза или международни организации. По отношение на обработването на класифицирана информация тези договорености предвиждат съответните органи, служби или агенции на Съюза и международни организации да спазват правила и стандарти за сигурност, еквивалентни на прилаганите от Агенцията.
6. Органите, службите и агенциите на Съюза, и международните организации, посочени в параграфи 2 и 3, използват получената в контекста на Eurosur информация единствено в рамките на ограниченията на своята правна уредба и при спазване на основните права, включително изискванията за защита на данните.
Член 19
Сътрудничество с Ирландия и Обединеното кралство
1. За целите на настоящия регламент обменът на информация и сътрудничеството с Ирландия и Обединеното кралство могат да се осъществяват на базата на двустранни или многостранни споразумения съответно между Ирландия или Обединеното кралство и една или повече съседни държави членки или посредством регионални мрежи, основани на тези споразумения. Националните координационни центрове на държавите членки са звеното за контакт за обмен на информация със съответните органи на Ирландия и Обединеното кралство в рамките на Eurosur. Веднага щом се сключат тези споразумения, за тях се съобщава на Комисията.
2. Посочените в параграф 1 споразумения се ограничават до следния обмен на информация между националния координационен център на държава членка и Ирландия или Обединеното кралство:
а)
информация, съдържаща се в националната картина на състоянието на определена държава членка до степента, до която тази информация е предадена на Агенцията за целите на европейската картина на състоянието и на общата предгранична разузнавателна картина;
б)
информацията, събрана от Ирландия и Обединеното кралство, която има отношение към целите на европейската картина на състоянието и на общата предгранична разузнавателна картина;
в)
информацията, посочена в член 9, параграф 9.
3. Информацията, предоставена в контекста на Eurosur от Агенцията или от държава членка, която не е страна по споразумение, съгласно посоченото в параграф 1, не се споделя с Ирландия или с Обединеното кралство без предварителното одобрение на Агенцията или на въпросната държава членка. Държавите членки и Агенцията са обвързани от отказа за споделяне на такава информация с Ирландия или Обединеното кралство.
4. По-нататъшното предаване или друго съобщаване на информация, която се обменя съгласно настоящия член, на трети държави или трети страни,се забранява.
5. Споразуменията, посочени в параграф 1, включват разпоредби относно финансовите разходи, произтичащи от участието на Ирландия и Обединеното кралство в изпълнението на тези споразумения.
Член 20
Сътрудничество със съседни трети държави
1. За целите на настоящия регламент държавите членки могат да обменят информация и да си сътрудничат с една или няколко съседни трети държави. Този обмен на информация и това сътрудничество се извършва въз основа на двустранни или многостранни споразумения или чрез регионални мрежи, създадени по силата на тези споразумения. Националните координационни центрове на държавите членки са звеното за контакт за обмен на информация със съседни трети държави.
2. Преди сключването на споразумение, посочено в параграф 1 н, съответните държави членки нотифицират споразумението на Комисията, която проверява съответствието с настоящия регламент на разпоредбите от споразумението, от значение за Eurosur,. След като споразумението е сключено, съответната държава членка нотифицира споразумението на Комисията, която информира Европейския парламент, Съвета и Агенцията за това.
3. Споразуменията, посочени в параграф 1 са съобразени със съответното право на Съюза и международното право относно основните права и международната закрила, включително Хартата на основните права на Европейския съюз и Конвенцията за статута на бежанците, по-специално принципа на забрана за връщане.
4. Обменът на лични данни с трети държави в рамките на Eurosur е строго ограничен до абсолютно необходимото за целите на настоящия регламент. Той се извършва в съответствие с Директива 95/46/ЕО, Рамково решение 2008/977/ПВР и съответните национални разпоредби относно защитата на данни.
5. Забранява се обменът на информация по параграф 1, при който на трета държава се предоставя информация, която би могла да се използва за идентифицирането на лица или групи от лица, чието искане за достъп до международна закрила се разглежда или за които съществува сериозен риск да бъдат подложени на изтезания, на нечовешко или унизително отношение или наказание, или по друг начин да бъдат нарушени основните им права.
6. Обменът на информация по параграф 1 се осъществява в съответствие с условията на двустранните и многостранните споразумения, сключени със съседни трети държави.
7. Информацията, предоставена в контекста на Eurosur от Агенцията или от държава членка, която не е страна по споразумение, съгласно посоченото в параграф 1, не се споделя с трета държава по такова споразумение без предварителното одобрение на Агенцията или на въпросната държава членка. Държавите членки и Агенцията са обвързани от отказа за споделяне на такава информация със съответната трета държава.
8. По-нататъшното предаване или друго съобщаване на информация, която се обменя съгласно настоящия член, на трети държави или на трети страни, се забранява.
9. При обмен с трети държави на информация, получена посредством общото прилагане на наблюдателни средства, се спазват правото и правилата, които се прилагат за тези средства, както и съответните разпоредби на Директива 95/46/ЕО, Регламент (ЕО) № 45/2001 и Рамково решение 2008/977/ПВР.
Член 21
Наръчник
1. В тясно сътрудничество с държавите членки, с Агенцията и с всички други имащи отношение органи, служби или агенции на Съюза Комисията предоставя практически наръчник за прилагане и управление на Eurosur („наръчника“). В наръчника се дават технически и оперативни указания, препоръки и добри практики, включително за сътрудничеството с трети държави. Комисията приема наръчника под формата на препоръка.
2. След консултации с държавите членки и с Агенцията Комисията може да реши да обозначи части от наръчника като класифицирани с ниво на класификация за сигурност RESTREINT UE /EU RESTRICTED, в съответствие с правилата, установени в процедурния правилник на Комисията.
Член 22
Мониторинг и оценка
1. За целите на настоящия регламент Агенцията и държавите членки правят необходимото да бъдат въведени процедури за наблюдение на техническото и оперативното функциониране на Eurosur съобразно с целите за постигане на адекватна осведоменост за ситуацията и способност за реагиране по външните граници и за зачитане на основните права, включително на принципа на забрана за връщане.
2. До 1 декември 2015 г. и след това на всеки две години Агенцията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад относно функционирането на Eurosur.
3. До 1 декември 2016 г. и на всеки четири години след това Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета цялостна оценка на Eurosur. Тази оценка включва оценка на резултатите, постигнати по отношение на поставените цели, на актуалността на заложената обосновка, на прилагането на настоящия регламент в държавите членки и от Агенцията, и на спазването на основните права и въздействието върху тях. Оценката включва също оценка на разходите и ползите. Когато е необходимо, оценката се придружава от съответни предложения за изменение на настоящия регламент.
4. Държавите членки предоставят на Агенцията необходимата информация за изготвяне на доклада, посочен в параграф 2.
Агенцията предоставя на Комисията необходимата информация за изготвяне на оценката, посочена в параграф 3.
Член 23
Изменения на Регламент (ЕО) № 2007/2004
Регламент (ЕО) № 2007/2004 се изменя, както следва:
1)
В член 2, параграф 1, буква и) се заменя със следното:
„и)
предоставя необходимата помощ за разработването и функционирането на европейска система за наблюдение на границите и, ако е целесъобразно, за разработването на обща среда за обмен на информация, включително за оперативната съвместимост на системите, по-специално чрез създаването, поддържането и координирането на рамката на Eurosur в съответствие с Регламент (ЕС) № 1052/2013 на Европейския парламент и на Съвета (16)
2)
Вмъква се следният член:
„Член 11ва
Обработка на лични данни в рамките на Eurosur
Агенцията може да обработва лични данни, както е определено в член 13, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1052/2013, който се прилага в съответствие с мерките, посочени в член 11а от настоящия регламент. По-специално при обработката на тези данни се спазват принципите на необходимост и пропорционалност и по-нататъшното предаване или друго съобщаване на такива лични данни, обработени от Агенцията, на трети държави се забранява.“.
Член 24
Влизане в сила и приложимост
1. Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
2. Настоящият регламент се прилага от 2 декември 2013 г.
3. България, Естония, Гърция, Испания, Франция, Хърватия, Италия, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Португалия, Румъния, Словения, Словакия, и Финландия създават национален координационен център в съответствие с член 5, считано от 2 декември 2013 г.
Останалите държави членки създават национален координационен център в съответствие с член 5, считано от 1 декември 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите членки в съответствие с Договорите.
Съставено в Страсбург на 22 октомври 2013 година.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 1052/2013
2013 m. spalio 22 d.
kuriuo sukuriama Europos sienų stebėjimo sistema (Eurosur)
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 77 straipsnio 2 dalies d punktą,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (1),
kadangi:
(1)
siekiant stiprinti valstybių narių nacionalinių valdžios institucijų keitimąsi informacija ir operatyvų bendradarbiavimą tarpusavyje, taip pat su Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2007/2004 (2) įsteigta Europos operatyvaus bendradarbiavimo prie Europos Sąjungos valstybių narių išorės sienų valdymo agentūra (toliau - Agentūra), būtina sukurti Europos sienų stebėjimo sistemą (toliau - EUROSUR). EUROSUR suteiks toms valdžios institucijoms ir Agentūrai infrastruktūrą ir priemones, kurių reikia, kad būtų pagerintas jų informuotumas apie padėtį ir reagavimo pajėgumai prie Sąjungos valstybių narių išorės sienų (toliau - išorės sienos) siekiant nustatyti neteisėtos imigracijos ir tarpvalstybinio nusikalstamumo atvejus, užkirsti jiems kelią ir su jais kovoti ir prisidėti prie migrantų gyvybių apsaugos ir išsaugojimo užtikrinimo;
(2)
dėl mažų ir netinkamų plaukioti jūra laivų naudojimo labai padidėjo prie pietinių išorės jūrų sienų paskendusių migrantų skaičius. EUROSUR turėtų gerokai pagerinti Agentūros ir valstybių narių operatyvias ir technines galimybes aptikti tokius mažus laivus, taip pat pagerinti valstybių narių reagavimo pajėgumus ir taip prisidėti siekiant, kad žūtų kuo mažiau migrantų;
(3)
šiame reglamente pripažįstama, kad migracijos maršrutais taip pat keliauja asmenys, kuriems reikalinga tarptautinė apsauga;
(4)
valstybės narės turėtų įsteigti nacionalinius koordinavimo centrus, kad pagerintų keitimąsi informacija ir bendradarbiavimą sienų stebėjimo srityje tarpusavyje ir su Agentūra. Tam, kad EUROSUR tinkamai veiktų, labai svarbu, kad visos pagal nacionalinę teisę už išorės sienų stebėjimą atsakingos nacionalinės valdžios institucijos bendradarbiautų per nacionalinius koordinavimo centrus;
(5)
šis reglamentas neturėtų trukdyti valstybėms narėms savo nacionaliniams koordinavimo centrams taip pat pavesti atsakomybę už keitimosi informacija ir bendradarbiavimo oro sienų stebėjimo ir patikrinimų sienos perėjimo punktuose srityse koordinavimą;
(6)
Agentūra turėtų pagerinti keitimąsi informacija ir bendradarbiavimą su kitomis Sąjungos įstaigomis, organais ir agentūromis, pavyzdžiui, Europos jūrų saugumo agentūra ir Europos Sąjungos palydovų centru, kad būtų kuo geriau naudojamasi informacija, gebėjimais ir sistemomis, jau veikiančiomis Europos lygmeniu, pavyzdžiui, Europos Žemės stebėsenos programa;
(7)
šis reglamentas yra sudėtinė integruoto Europos išorės sienų valdymo modelio ir Europos Sąjungos vidaus saugumo strategijos dalis. EUROSUR taip pat prisidės prie Sąjungos jūrų priežiūrai skirtos bendros dalijimosi informacija aplinkos (toliau - CISE) plėtojimo, ir taip bus sukuriama platesnio masto informuotumo apie padėtį jūroje sistema, kuri užtikrinama keičiantis informacija tarp viešosios valdžios institucijų, veikiančių visuose Sąjungos sektoriuose;
(8)
siekiant užtikrinti, kad EUROSUR sukaupta informacija būtų kuo išsamesnė ir aktualesnė, visų pirma padėties trečiosiose šalyse atžvilgiu, Agentūra turėtų bendradarbiauti su Europos išorės veiksmų tarnyba. Tais tikslais Sąjungos delegacijos ir tarnybos turėtų teikti visą informaciją, kuri gali būti svarbi EUROSUR;
(9)
Agentūra turėtų teikti EUROSUR kūrimui ir naudojimui ir, atitinkamais atvejais, CISE kūrimui, įskaitant sistemų sąveikumą, reikalingą paramą, visų pirma sukurdama, prižiūrėdama ir koordinuodama EUROSUR sistemą;
(10)
Agentūrai turėtų būti skiriami atitinkami finansiniai ir žmogiškieji ištekliai, kad ji tinkamai vykdytų papildomas užduotis, jai patikėtas pagal šį reglamentą;
(11)
šiuo reglamentu gerbiamos pagrindinės teisės ir laikomasi principų, pripažintų Europos Sąjungos sutarties (toliau - ES sutartis) 2 ir 6 straipsniuose ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje, visų pirma pagarbos žmogaus orumui, teisės į gyvybę, žiauraus, nežmoniško ar žeminančio orumą elgesio arba baudimo uždraudimo, prekybos žmonėmis uždraudimo, teisės į laisvę ir saugumą, teisės į asmens duomenų apsaugą, teisės susipažinti su dokumentais, teisės į prieglobstį, teisės į apsaugą nuo perkėlimo ir išsiuntimo, negrąžinimo, nediskriminavimo ir vaiko teisių. Šį reglamentą valstybės narės ir Agentūra turėtų taikyti laikydamosi tų teisių ir principų;
(12)
pagal Reglamentą (EB) Nr. 2007/2004 pagrindinių teisių pareigūnas ir tuo reglamentu įsteigtas Konsultacinis forumas turėtų turėti galimybę gauti visą informaciją, susijusią su pagrindinių teisių laikymusi vykdant visą su EUROSUR susijusią Agentūros veiklą;
(13)
keitimasis asmens duomenimis Europos padėties vaizdo sistemoje ir bendroje pasienio žvalgybos vaizdo sistemoje turėtų būti išimtis. Tai turėtų būti atliekama remiantis galiojančia nacionaline ir Sąjungos teise ir turėtų būti laikomasi jose nurodytų konkrečių duomenų apsaugos reikalavimų. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 95/46/EB (3), Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 45/2001 (4) ir Tarybos pamatinis sprendimas 2008/977/TVR (5) yra taikomi tuomet, kai konkretesnėmis priemonėmis, pvz., Reglamentu (EB) Nr. 2007/2004, neužtikrinamas visapusiškas duomenų apsaugos režimas;
(14)
siekiant laipsniškai užtikrinti EUROSUR geografinę aprėptį, pareiga paskirti ir naudoti nacionalinius koordinavimo centrus turėtų būti taikoma dviem vienas po kito einančiais etapais: pirmiausia valstybėse narėse, esančiose prie pietinių ir rytinių išorės sienų, o antrojo etapo metu - likusiose valstybėse narėse;
(15)
šis reglamentas apima bendradarbiavimo su kaimyninėmis trečiosiomis šalimis nuostatas, nes geros struktūros ir nuolatinis keitimasis informacija ir bendradarbiavimas su tomis šalimis, ypač Viduržemio jūros regione, yra itin svarbūs veiksniai siekiant EUROSUR tikslų. Itin svarbu, kad valstybių narių ir kaimyninių trečiųjų šalių keitimasis informacija ir bet koks bendradarbiavimas būtų vykdomas visapusiškai laikantis pagrindinių teisių, visų pirma negrąžinimo principo;
(16)
į šį reglamentą įtrauktos nuostatos dėl galimybės glaudžiai bendradarbiauti su Airija ir Jungtine Karalyste; tai gali padėti geriau pasiekti EUROSUR tikslus;
(17)
įgyvendindamos šį reglamentą, Agentūra ir valstybės narės turėtų kuo geriau pasinaudoti esamais pajėgumais žmogiškųjų išteklių ir techninės įrangos požiūriu tiek Sąjungos, tiek nacionaliniu lygmeniu;
(18)
Komisija turėtų reguliariai vertinti šio reglamento įgyvendinimo rezultatus, kad būtų nustatyta, kokiu mastu pasiekti EUROSUR tikslai;
(19)
pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėto Protokolo Nr. 22 dėl Danijos pozicijos 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šį reglamentą, ir jis nėra jai privalomas ar taikomas. Kadangi šis reglamentas grindžiamas Šengeno acquis, remdamasi to protokolo 4 straipsniu, per šešis mėnesius po to, kai Taryba nusprendžia dėl šio reglamento, Danija turi nuspręsti, ar jį įtrauks į savo nacionalinę teisę;
(20)
šis reglamentas yra Šengeno acquis nuostatų, kurias įgyvendinant Jungtinė Karalystė nedalyvauja pagal Tarybos sprendimą 2000/365/EB (6), plėtojimas; todėl Jungtinė Karalystė nedalyvauja priimant šį reglamentą, jis jai nėra jai privalomas ar taikomas;
(21)
šis reglamentas yra Šengeno acquis nuostatų, kurias įgyvendinant Airija nedalyvauja pagal Tarybos sprendimą 2002/192/EB (7), plėtojimas; todėl Airija nedalyvauja priimant šį reglamentą, ir jis nėra jai privalomas ar taikomas;
(22)
Islandijos ir Norvegijos atžvilgiu šiuo reglamentu plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kaip apibrėžta Europos Sąjungos Tarybos ir Islandijos Respublikos bei Norvegijos Karalystės susitarime dėl pastarųjų asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis (8), kurios patenka į Tarybos sprendimo 1999/437/EB (9) 1 straipsnio A punkte nurodytą sritį. Norvegija turėtų įsteigti nacionalinį koordinavimo centrą pagal šį reglamentą nuo 2013 m. gruodžio 2 d.;
(23)
Šveicarijos atžvilgiu šiuo reglamentu plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kaip apibrėžta Europos Sąjungos, Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarime dėl Šveicarijos Konfederacijos asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis (10), kurios patenka į Sprendimo 1999/437/EB 1 straipsnio A punkte nurodytą sritį, minėtą sprendimą taikant kartu su Tarybos sprendimo 2008/146/EB (11) 3 straipsniu;
(24)
Lichtenšteino atžvilgiu šiuo reglamentu plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kaip apibrėžta Europos Sąjungos, Europos bendrijos, Šveicarijos Konfederacijos ir Lichtenšteino Kunigaikštystės protokole dėl Lichtenšteino Kunigaikštystės prisijungimo prie Europos Sąjungos, Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimo dėl Šveicarijos Konfederacijos asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis (12), kurios patenka į Sprendimo 1999/437/EB 1 straipsnio A punkte nurodytą sritį, minėtą sprendimą taikant kartu su Tarybos sprendimo 2011/350/EB (13) 3 straipsniu;
(25)
šio reglamento įgyvendinimu nedaromas poveikis Sąjungos ir valstybių narių kompetencijos pasidalijimui ir valstybių narių įsipareigojimams pagal Jungtinių Tautų jūrų teisės konvenciją, Tarptautinę konvenciją dėl žmogaus gyvybės apsaugos jūroje, Tarptautinę jūrų paieškos ir gelbėjimo konvenciją, Jungtinių Tautų konvenciją dėl kovos su tarptautiniu organizuotu nusikalstamumu ir jos Protokolą dėl neteisėto migrantų įvežimo sausuma, jūra ir oru, Konvenciją dėl pabėgėlių statuso, Žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvenciją bei kitus atitinkamus tarptautinius dokumentus;
(26)
šio reglamento įgyvendinimu nedaromas poveikis Europos Parlamento ir Tarybos reglamentui (EB) Nr. 562/2006 (14) ir išorės jūrų sienų stebėjimo taisyklėms vykdant operatyvų bendradarbiavimą, kurį koordinuoja Agentūra,
(27)
kadangi šio reglamento tikslo, t. y. sukurti EUROSUR, valstybės narės vienos negali deramai pasiekti, o dėl jo masto ir poveikio to tikslo būtų geriau siekti Sąjungos lygmeniu, laikydamasi ES sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I ANTRAŠTINĖ
DALIS BENDROSIOS NUOSTATOS
1 straipsnis
Dalykas
Šiuo reglamentu sukuriama bendra sistema, skirta valstybėms narėms ir Agentūrai keistis informacija ir bendradarbiauti tarpusavyje, kad būtų gerinamas informuotumas apie padėtį ir didinami reagavimo pajėgumai prie Sąjungos valstybių narių išorės sienų (toliau - išorės sienos), siekiant nustatyti neteisėtos imigracijos ir tarpvalstybinio nusikalstamumo atvejus, užkirsti jiems kelią ir kovoti su jais ir prisidėti prie migrantų gyvybių apsaugos ir išsaugojimo užtikrinimo (toliau - EUROSUR).
2 straipsnis
Taikymo sritis
1. Šis reglamentas taikomas išorės sausumos ir jūrų sienų stebėjimui, įskaitant neteisėto sienos kirtimo atvejų stebėseną, nustatymą, identifikavimą, sekimą, prevenciją ir sulaikymą siekiant nustatyti neteisėtos imigracijos ir tarpvalstybinio nusikalstamumo atvejus, užkirsti jiems kelią ir kovoti su jais ir prisidėti prie migrantų gyvybių apsaugos ir išsaugojimo užtikrinimo.
2. Šis reglamentas gali būti taikomas ir oro sienų stebėjimui, taip pat patikrinimams sienos perėjimo punktuose, jei valstybės narės savanoriškai pateikia EUROSUR tokią informaciją.
3. Šis reglamentas netaikomas jokioms teisinėms ar administracinėms priemonėms, kurių imtasi po to, kai atsakingos valstybių narių institucijos nustato tarpvalstybinės nusikalstamos veiklos atvejus arba asmenis, neteisėtai kertančius išorės sienas.
4. Taikydamos šį reglamentą, valstybės narės ir Agentūra laikosi pagrindinių teisių, visų pirma negrąžinimo ir pagarbos žmogaus orumui principų, ir duomenų apsaugos reikalavimų. Jos teikia pirmenybę vaikų, nelydimų nepilnamečių, prekybos žmonėmis aukų, asmenų, kuriems skubiai reikalinga medicininė pagalba, asmenų, kuriems reikalinga tarptautinė apsauga, asmenų, atsidūrusių nelaimėje jūroje, ir kitų asmenų, kurie dėl savo padėties yra itin pažeidžiami, specialiesiems poreikiams.
3 straipsnis
Terminų apibrėžtys
Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys:
a)
Agentūra - Europos operatyvaus bendradarbiavimo prie Europos Sąjungos valstybių narių išorės sienų valdymo agentūra, įsteigta Reglamentu (EB) Nr. 2007/2004;
b)
informuotumas apie padėtį - gebėjimas vykdyti stebėseną, nustatyti, identifikuoti, sekti ir suprasti neteisėtą tarpvalstybinę veiklą, kad būtų nustatytos pagrįstos priežastys imtis reagavimo priemonių remiantis naujos informacijos ir turimų žinių sinteze ir turėti geresnes galimybes užtikrinti, kad prie išorės sienų, šalia ir netoli jų žūtų kuo mažiau migrantų;
c)
reagavimo pajėgumai - sugebėjimas atlikti veiksmus, kuriais siekiama kovoti su neteisėta tarpvalstybine veikla prie išorės sienų, šalia arba netoli jų, įskaitant adekvataus reagavimo priemones ir terminus;
d)
padėties vaizdo sistema - grafinė sąsaja, skirta beveik realiuoju laiku pateikti iš įvairių valdžios institucijų, jutiklių, platformų ir kitų šaltinių gautus duomenis ir informaciją, kuria visais ryšių ir informacijos kanalais dalijamasi su kitomis valdžios institucijomis, kad būtų užtikrintas informuotumas apie padėtį ir parama reagavimo pajėgumams prie išorės sienų ir pasienio teritorijoje;
e)
tarpvalstybinis nusikalstamumas - bet kuri sunki nusikalstama veikla, kuriai būdingas tarpvalstybinis aspektas, įvykdyta prie išorės sienų, šalia arba netoli jų;
f)
išorės sienos ruožas - visa valstybės narės išorės sausumos arba jūrų siena arba jos dalis, kaip apibrėžta nacionalinėje teisėje arba kaip nustatyta nacionalinio koordinavimo centro arba bet kurios kitos atsakingos nacionalinės valdžios institucijos;
g)
pasienio teritorija - geografinė teritorija, esanti už išorės sienų;
h)
krizinė padėtis - bet kuri gamtos arba žmogaus sukelta nelaimė, nelaimingas atsitikimas, humanitarinė ar politinė krizė arba kita rimta padėtis, kuri susidaro prie išorės sienų, šalia arba netoli jų ir dėl kurios gali būti daromas didelis poveikis išorės sienų kontrolei;
i)
incidentas - padėtis, susijusi su neteisėta imigracija, tarpvalstybiniu nusikalstamumu arba pavojumi migrantų gyvybėms, prie išorės sienų, šalia arba netoli jų.
II ANTRAŠTINĖ
DALIS SISTEMA
I SKYRIUS
Komponentai
4 straipsnis
EUROSUR sistema
1. Keisdamosi informacija ir bendradarbiaudamos sienų stebėjimo srityje bei atsižvelgdamos į esamus keitimosi informacija bei bendradarbiavimo mechanizmus, valstybės narės ir Agentūra naudoja EUROSUR sistemą, kurią sudaro šie komponentai:
a)
nacionaliniai koordinavimo centrai;
b)
nacionalinės padėties vaizdo sistemos;
c)
ryšių tinklas;
d)
Europos padėties vaizdo sistema;
e)
bendra pasienio žvalgybos vaizdo sistema;
f)
bendras stebėjimo priemonių naudojimas.
2. Nacionaliniai koordinavimo centrai per ryšių tinklą suteikia Agentūrai nacionalinėse padėties vaizdo sistemose turimą informaciją, kuri reikalinga Europos padėties vaizdo sistemos ir bendros pasienio žvalgybos vaizdo sistemos sukūrimui ir priežiūrai.
3. Agentūra per ryšių tinklą suteikia nacionaliniams koordinavimo centrams neribotą galimybę naudotis Europos padėties vaizdo sistema ir bendra pasienio žvalgybos vaizdo sistema.
4. 1 dalyje nurodyti komponentai sukuriami ir prižiūrimi remiantis priede išdėstytais principais.
5 straipsnis
Nacionalinis koordinavimo centras
1. Kiekviena valstybė narė paskiria, naudoja ir prižiūri nacionalinį koordinavimo centrą, kuris koordinuoja veiklą ir keičiasi informacija su visomis už išorės sienų stebėjimą nacionaliniu lygiu atsakingomis valdžios institucijomis, taip pat su kitais nacionaliniais koordinavimo centrais ir Agentūra. Kiekviena valstybė narė apie savo nacionalinio koordinavimo centro sukūrimą informuoja Komisiją, kuri nedelsdama apie tai informuoja kitas valstybes nares ir Agentūrą.
2. Nedarant poveikio 17 straipsniui, EUROSUR sistemoje nacionalinis koordinavimo centras yra vienintelis ryšių palaikymo centras keičiantis informacija ir bendradarbiaujant su kitais nacionaliniais koordinavimo centrais ir Agentūra.
3. Nacionalinis koordinavimo centras:
a)
užtikrina, kad visos už išorės sienų stebėjimą atsakingos nacionalinės valdžios institucijos keistųsi informacija ir laiku bendradarbiautų tarpusavyje, taip pat su kitais nacionaliniais koordinavimo centrais ir Agentūra;
b)
užtikrina, kad būtų laiku keičiamasi informacija su nacionalinio lygio valdžios institucijomis, atsakingomis už paiešką ir gelbėjimą, teisėsaugą, prieglobstį ir imigraciją.
c)
padeda efektyviai ir veiksmingai valdyti išteklius ir personalą;
d)
sukuria ir prižiūri nacionalinę padėties vaizdo sistemą pagal 9 straipsnį;
e)
teikia paramą planuojant ir įgyvendinant nacionaliniu lygiu vykdomą sienų stebėjimo veiklą;
f)
koordinuoja nacionalinę sienų stebėjimo sistemą pagal nacionalinę teisę;
g)
prisideda reguliariai vertinant nacionaliniu lygiu vykdomos sienų stebėjimo veiklos šio reglamento tikslais poveikį;
h)
koordinuoja operatyvias priemones su kitomis valstybėmis narėmis, nedarant poveikio Agentūros ir valstybių narių kompetencijai.
4. Nacionalinis koordinavimo centras dirba visą parą be išeiginių dienų.
6 straipsnis
Agentūra
1. Agentūra:
a)
sukuria ir prižiūri EUROSUR ryšių tinklą pagal 7 straipsnį;
b)
sukuria ir prižiūri Europos padėties vaizdo sistemą pagal 10 straipsnį;
c)
sukuria ir prižiūri bendrą pasienio žvalgybos vaizdo sistemą pagal 11 straipsnį;
d)
koordinuoja bendrą stebėjimo priemonių naudojimą pagal 12 straipsnį.
2. Siekiant 1 dalyje nustatytų tikslų Agentūra dirba visą parą be išeiginių dienų.
7 straipsnis
Ryšių tinklas
1. Agentūra sukuria ir prižiūri ryšių tinklą, kad užtikrintų ryšio ir analizės priemones ir sudarytų sąlygas beveik realiuoju laiku saugiai keistis neįslaptinta neskelbtina ir įslaptinta informacija su nacionaliniais koordinavimo centrais ir sudarytų sąlygas jiems tai daryti tarpusavyje. Tinklas veikia visą parą be išeiginių dienų ir sudaro sąlygas:
a)
dvišaliam ir daugiašaliam keitimuisi informacija beveik realiuoju laiku;
b)
garso ir vaizdo konferencijoms;
c)
saugiam neįslaptintos neskelbtinos informacijos tvarkymui, saugojimui, perdavimui ir apdorojimui;
d)
saugiam ES įslaptintos informacijos, pažymėtos ne aukštesnio laipsnio kaip „RESTREINT UE/EU RESTRICTED“ žyma, arba atitinkamu nacionaliniu slaptumo žymos laipsniu, tvarkymui, saugojimui, perdavimui ir apdorojimui, užtikrinant, kad įslaptinta informacija būtų tvarkoma, saugojama, perduodama ir apdorojama naudojant atskirą ir tinkamai akredituotą ryšių tinklo dalį.
2. Agentūra teikia techninę paramą ir užtikrina, kad ryšių tinklas būtų sąveikus su bet kuria kita atitinkama Agentūros valdoma ryšių ir informacijos sistema.
3. Agentūra keičiasi neįslaptinta neskelbtina ir įslaptinta informacija ryšių tinkle, ją apdoroja ir saugo pagal Reglamento (EB) Nr. 2007/2004 11d straipsnį.
4. Nacionaliniai koordinavimo centrai keičiasi neįslaptinta neskelbtina ir įslaptinta informacija ryšių tinkle, ją apdoroja ir saugo laikydamiesi taisyklių ir standartų, kurie yra lygiaverčiai Komisijos darbo tvarkos taisyklėse (15) nustatytiesiems.
5. Valstybių narių valdžios institucijos, agentūros ir kitos įstaigos, kurios naudojasi ryšių tinklu, užtikrina, kad tvarkant įslaptintą informaciją būtų laikomasi Agentūros taikomiems lygiaverčių saugumo taisyklių ir standartų.
II SKYRIUS
Informuotumas apie padėtį
8 straipsnis
Padėties vaizdo sistemos
1. Nacionalinės padėties vaizdo sistemos, Europos padėties vaizdo sistema ir bendra pasienio žvalgybos vaizdo sistema sukuriamos renkant, vertinant, lyginant, analizuojant, aiškinant, gaunant, vaizduojant ir skleidžiant informaciją.
2. 1 dalyje nurodytas vaizdo sistemas sudaro šie lygmenys:
a)
įvykių lygmuo;
b)
operacinis lygmuo;
c)
analizės lygmuo.
9 straipsnis
Nacionalinė padėties vaizdo sistema
1. Nacionalinis koordinavimo centras sukuria ir prižiūri nacionalinę padėties vaizdo sistemą, kad veiksmingai, tiksliai ir laiku suteiktų informaciją visoms už išorės sienų kontrolę ir visų pirma už jų stebėjimą nacionaliniu lygiu atsakingoms valdžios institucijoms.
2. Nacionalinę padėties vaizdo sistemą sudaro iš šių šaltinių surinkta informacija:
a)
nacionalinės sienų stebėjimo sistemos pagal nacionalinę teisę;
b)
už išorės sienų stebėjimą atsakingų nacionalinių valdžios institucijų naudojamų stacionarių ir kilnojamųjų daviklių;
c)
sienų stebėjimo patrulių ir kitų stebėsenos misijų;
d)
vietos, regioninių ir kitų koordinavimo centrų;
e)
kitų susijusių nacionalinių valdžios institucijų ir sistemų, įskaitant ryšių palaikymo pareigūnus, operacijų centrus ir kontaktinius punktus;
f)
Agentūros;
g)
nacionalinių koordinavimo centrų kitose valstybėse narėse;
h)
trečiųjų šalių valdžios institucijų, remiantis dvišaliais ar daugiašaliais susitarimais ir regioniniais tinklais, kaip nurodyta 20 straipsnyje;
i)
pranešimo apie laivus sistemų, laikantis jų atitinkamų teisinių pagrindų;
j)
kitų susijusių Europos ir tarptautinių organizacijų;
k)
kitų šaltinių.
3. Nacionalinės padėties vaizdo sistemos įvykių lygmenį sudaro šie polygmeniai:
a)
neteisėto sienos kirtimo atvejų polygmenis, įskaitant nacionalinio koordinavimo centro turimą informaciją apie incidentus, susijusius su pavojumi migrantų gyvybėms;
b)
tarpvalstybinio nusikalstamumo polygmenis;
c)
krizinių padėčių polygmenis;
d)
kitų įvykių polygmenis, kurį sudaro informacija apie neidentifikuotas ir įtartinas sausumos transporto priemones, laivus ir kitas transporto priemones ir asmenis, esančius prie atitinkamos valstybės narės išorės sienų, šalia arba netoli jų, taip pat visi kiti įvykiai, kurie gali padaryti didelį poveikį išorės sienų kontrolei.
4. Nacionalinis koordinavimo centras nustato kiekvieno nacionalinės padėties vaizdo sistemos įvykių lygmens incidento bendrą orientacinį poveikio lygį: nuo mažo ir vidutinio iki didelio. Apie visus incidentus pranešama Agentūrai.
5. Nacionalinės padėties sistemos operacinį lygmenį sudaro šie polygmeniai:
a)
nuosavų išteklių, įskaitant teisėsaugos misijai padedančius karinius išteklius ir operacijų vykdymo rajonus, polygmenis, kurį sudaro informacija apie nuosavų išteklių vietą, statusą bei rūšį ir apie dalyvaujančias valdžios institucijas. Teisėsaugos misijai padedančių karinių išteklių atžvilgiu nacionalinis koordinavimo centras nacionalinės valdžios institucijos, atsakingos už tokius išteklius, prašymu gali nuspręsti apriboti prieigą prie tokios informacijos remiantis principu „būtina žinoti“;
b)
su aplinka susijusios informacijos polygmenis, kurį sudaro informacija apie žemės ir oro sąlygas prie atitinkamos valstybės narės išorės sienų arba kuriuo suteikiama prieiga prie tokios informacijos.
6. Operacinio lygmens informacija apie nuosavus išteklius žymima slaptumo žyma „RESTREINT UE/EU RESTRICTED“.
7. Nacionalinės padėties vaizdo sistemos analizės lygmenį sudaro šie polygmeniai:
a)
informacijos polygmenis, kurį sudaro pagrindiniai pokyčiai ir rodikliai, kurie yra svarbūs šio reglamento tikslais;
b)
analizės polygmenis, kurį sudaro analizės ataskaitos, rizikos vertinimo tendencijos, regioniniai pranešimai ir informaciniai pranešimai, kurie yra svarbūs šio reglamento tikslais;
c)
žvalgybos polygmenis, kurį sudaro išanalizuota informacija, kuri yra svarbi šio reglamento tikslais, visų pirma išorės sienų ruožų poveikio lygių nustatymui;
d)
vaizdų ir geografinių duomenų polygmenis, į kurį įtraukiami vaizdai su nuorodomis, foniniai žemėlapiai, išanalizuotos informacijos patvirtinimas ir pokyčių analizė (Žemės stebėjimo vaizdai), taip pat pokyčių nustatymas, geografines nuorodas turintys duomenys ir išorės sienų pralaidumo žemėlapiai.
8. Nacionalinės padėties vaizdo sistemos analizės lygmens informacija ir operacinio lygmens su aplinka susijusi informacija gali būti pagrįsta Europos padėties vaizdo sistemos ir bendros pasienio žvalgybos vaizdo sistemos informacija.
9. Kaimyninių valstybių narių nacionaliniai koordinavimo centrai tiesiogiai ir beveik realiuoju laiku dalijasi tarpusavyje padėties vaizdo sistemos kaimyninių išorės sienų ruožų duomenimis apie:
a)
incidentus ir kitus svarbius įvykius, užfiksuotus įvykių lygmenyje;
b)
analizės lygmens taktinės rizikos analizės ataskaitas.
10. Kaimyninių valstybių narių nacionaliniai koordinavimo centrai tiesiogiai ir beveik realiuoju laiku gali tarpusavyje dalytis padėties vaizdo sistemos kaimyninių išorės sienų ruožų duomenimis, kurie saugomi operaciniame lygmenyje, apie nuosavų išteklių, esančių kaimyniniuose išorės sienų ruožuose vietas, statusą bei rūšį.
10 straipsnis
Europos padėties vaizdo sistema
1. Agentūra sukuria ir prižiūri Europos padėties vaizdo sistemą, kad nacionaliniams koordinavimo centrams būtų veiksmingai, tiksliai ir laiku pateikta informacija ir analizė.
2. Europos padėties vaizdo sistemą sudaro iš šių šaltinių surinkta informacija:
a)
nacionalinių padėties vaizdo sistemų, kiek to reikalaujama šiuo straipsniu;
b)
Agentūros;
c)
Komisijos, teikiančios strateginę informaciją apie sienų kontrolę, be kita ko, apie trūkumus vykdant išorės sienų kontrolę;
d)
Sąjungos delegacijų ir tarnybų;
e)
kitų susijusių Sąjungos įstaigų, organų bei agentūrų ir tarptautinių organizacijų, kaip nurodyta 18 straipsnyje;
f)
kitų šaltinių.
3. Europos padėties vaizdo sistemos įvykių lygmenį sudaro informacija apie:
a)
nacionalinės padėties vaizdo sistemos įvykių lygmens incidentus ir kitus įvykius;
b)
incidentus ir kitus bendros pasienio žvalgybos vaizdo sistemos įvykius;
c)
incidentus Agentūros koordinuojamos jungtinės operacijos, bandomojo projekto ar pagalbos teikimo operacijų vykdymo rajone.
4. Europos padėties vaizdo sistemoje Agentūra atsižvelgia į nacionalinio koordinavimo centro nustatytą konkretaus incidento nacionalinėje padėties vaizdo sistemoje poveikio lygį.
5. Europos padėties vaizdo sistemos operacinį lygmenį sudaro šie polygmeniai:
a)
nuosavų išteklių polygmenis, kurį sudaro informacija apie jungtinėse Agentūros operacijose, bandomuosiuose projektuose ir pagalbos teikime dalyvaujančių arba Agentūros turimų išteklių vietą, laiką, statusą ir rūšį ir dislokavimo planą, įskaitant operacijų vykdymo rajoną, patruliavimo tvarkaraščius ir ryšio kodus;
b)
operacijų polygmenis, kurį sudaro informacija apie Agentūros koordinuojamas jungtines operacijas, bandomuosius projektus ir pagalbos teikimą, įskaitant misijos apibūdinimą, vietą, statusą, trukmę, informaciją apie valstybes nares ir kitus dalyvius, kasdienės ir savaitinės padėties vaizdo sistemos ataskaitos, statistiniai duomenys ir informacija žiniasklaidos pranešimams;
c)
su aplinka susijusios informacijos polygmenis, kuris apima informaciją apie žemės ir oro sąlygas prie išorės sienų.
6. Europos padėties vaizdo sistemos operacinio lygmens informacija apie nuosavus išteklius žymima slaptumo žyma „RESTREINT UE/EU RESTRICTED“.
7. Europos padėties vaizdo sistemos analizės lygmens struktūra yra tokia pati kaip ir nacionalinės padėties vaizdo sistemos, nustatytos 9 straipsnio 7 dalyje.
11 straipsnis
Bendra pasienio žvalgybos vaizdo sistema
1. Agentūra sukuria ir prižiūri bendrą pasienio žvalgybos vaizdo sistemą, kad nacionaliniams koordinavimo centrams veiksmingai, tiksliai ir laiku būtų pateikta informacija ir analizė, susijusi su pasienio teritorija.
2. Bendrą pasienio žvalgybos vaizdo sistemą sudaro iš šių šaltinių surinkta informacija:
a)
nacionalinių koordinavimo centrų, įskaitant valstybių narių ryšių palaikymo pareigūnų per kompetentingas nacionalines valdžios institucijas pateiktą informaciją ir ataskaitas;
b)
Sąjungos delegacijų ir tarnybų;
c)
Agentūros, įskaitant jos ryšių palaikymo pareigūnų pateiktą informaciją ir ataskaitas;
d)
kitų susijusių Sąjungos įstaigų, organų bei agentūrų ir tarptautinių organizacijų, kaip nurodyta 18 straipsnyje;
e)
trečiųjų šalių valdžios institucijų, remiantis dvišaliais ar daugiašaliais susitarimais ir regioniniais tinklais, kaip nurodyta 20 straipsnyje, per nacionalinius koordinavimo centrus;
f)
kitų šaltinių.
3. Bendroje pasienio žvalgybos vaizdo sistemoje gali būti pateikiama oro sienų stebėjimui ir patikrinimams išorės sienos perėjimo punktuose svarbi informacija.
4. Bendros pasienio žvalgybos vaizdo sistemos įvykių, operacinio ir analizės lygmenų struktūra yra tokia pati kaip ir Europos padėties vaizdo sistemoje, nustatytoje 10 straipsnyje.
5. Agentūra nustato kiekvieno bendros pasienio žvalgybos vaizdo sistemos įvykių lygmens incidento bendrą orientacinį poveikio lygį. Agentūra informuoja nacionalinius koordinavimo centrus apie visus incidentus pasienio teritorijoje.
12 straipsnis
Bendras stebėjimo priemonių naudojimas
1. Agentūra koordinuoja bendrą stebėjimo priemonių naudojimą, kad aprūpintų nacionalinius koordinavimo centrus ir save reguliariai teikiama, patikima ir ekonomiškai efektyvia stebėjimo informacija apie išorės sienas ir pasienio teritoriją.
2. Nacionalinio koordinavimo centro prašymu Agentūra suteikia jam informaciją apie prašančiosios valstybės narės išorės sienas ir pasienio teritoriją; tokia informacija gali būti gaunama:
a)
vykdant trečiosios šalies nurodytų uostų ir pakrančių, kurie, remiantis rizikos analize ir informacija, buvo nustatyti kaip pakrovimo (įlaipinimo) arba tranzito punktai, kuriais naudojasi neteisėtos imigracijos ar tarpvalstybinio nusikalstamumo tikslais naudojami laivai ar kitos transporto priemonės, atrankinę stebėseną;
b)
atviroje jūroje sekant laivus ar kitas transporto priemones, kurios, kaip įtariama arba nustatyta, yra naudojamos neteisėtos imigracijos ar tarpvalstybinio nusikalstamumo tikslais;
c)
vykdant nurodytų teritorijų jūroje stebėseną siekiant aptikti, nustatyti ir sekti laivus ir kitas transporto priemones, kurios yra naudojamos arba įtariama, kad jos yra naudojamos neteisėtos imigracijos ar tarpvalstybinio nusikalstamumo tikslais;
d)
vykdant nurodytų teritorijų jūros srityje ir prie išorės sausumos sienų aplinkos vertinimą, kad būtų užtikrinta optimali stebėsenos ir patruliavimo veikla;
e)
vykdant nurodytų pasienio teritorijų prie išorės sienų, kurios, remiantis rizikos analize ir informacija, buvo nustatytos kaip galimos išvykimo arba tranzito sritys neteisėtos imigracijos ar tarpvalstybinio nusikalstamumo tikslais, atrankinę stebėseną.
3. Agentūra teikia 1 dalyje nurodytą informaciją derindama ir analizuodama duomenis, kurie gali būti surinkti iš šių sistemų, jutiklių ir platformų:
a)
pranešimo apie laivus sistemų, laikantis jų atitinkamų teisinių pagrindų;
b)
palydovinių vaizdų;
c)
sausumos transporto priemonėse, laivuose ar kitose transporto priemonėse įtvirtintų jutiklių.
4. Agentūra gali atsisakyti patenkinti nacionalinio koordinavimo centro prašymą dėl techninių, finansinių arba operacinių priežasčių. Agentūra apie tokio atsisakymo priežastis tinkamu laiku informuoja nacionalinį koordinavimo centrą.
5. Agentūra gali savo iniciatyva naudoti 2 dalyje nurodytas stebėjimo priemones rinkdama bendrai pasienio žvalgybos vaizdo sistemai svarbią informaciją.
13 straipsnis
Asmens duomenų tvarkymas
1. Kai asmens duomenų tvarkymui yra naudojama nacionalinė padėties vaizdo sistema, tie duomenys tvarkomi pagal Direktyvą 95/46/EB, Pamatinį sprendimą 2008/977/TVR ir atitinkamas nacionalines nuostatas dėl duomenų apsaugos.
2. Europos padėties vaizdo sistema ir bendra pasienio žvalgybos vaizdo sistema gali būti naudojamos tik tvarkant su laivų registracijos numeriais susijusius asmens duomenis.
Tie duomenys tvarkomi pagal Reglamento (EB) Nr. 2007/2004 11ca straipsnį. Jie tvarkomi tik laivų aptikimo, nustatymo ir sekimo tikslais ir to reglamento 11c straipsnio 3 dalyje nurodytais tikslais. Jie automatiškai ištrinami praėjus septynioms dienoms po to, kai juos gauna Agentūra, arba, kai reikia daugiau laiko laivui sekti, per du mėnesius po to, kai juos gauna Agentūra.
III SKYRIUS
Reagavimo pajėgumai
14 straipsnis
Išorės sienų ruožų nustatymas
Šio reglamento tikslais kiekviena valstybė narė padalija savo išorės sausumos ir jūrų sienas į sienų ruožus ir apie juos praneša Agentūrai.
15 straipsnis
Išorės sienų ruožų poveikio lygių nustatymas
1. Remdamasi Agentūros rizikos analize ir susitarusi su atitinkama valstybe nare, Agentūra nustato šiuos valstybių narių visų išorės sausumos ir jūrų sienos ruožų poveikio lygius arba tokius lygius pakeičia:
a)
mažo poveikio lygis, kai prie susijusio sienos ruožo įvykstantys incidentai, susiję su neteisėta imigracija ar tarpvalstybiniu nusikalstamumu, turi nedidelį poveikį sienų saugumui;
b)
vidutinio poveikio lygis, kai prie susijusio sienos ruožo įvykstantys incidentai, susiję su neteisėta imigracija ar tarpvalstybiniu nusikalstamumu, turi vidutinį poveikį sienų saugumui;
c)
didelio poveikio lygis, kai prie susijusio sienos ruožo įvykstantys incidentai, susiję su neteisėta imigracija ar tarpvalstybiniu nusikalstamumu, turi reikšmingą poveikį sienų saugumui.
2. Nacionalinis koordinavimo centras reguliariai vertina poreikį pakeisti sienos ruožų poveikio lygį atsižvelgdamas į nacionalinės padėties vaizdo sistemos informaciją.
3. Agentūra Europos padėties vaizdo sistemoje pateikia vaizdinę medžiagą, atspindinčią nustatytus išorės sienų poveikio lygius.
16 straipsnis
Poveikio lygius atitinkantis reagavimas
1. Valstybės narės užtikrina, kad prie išorės sienų ruožų vykdoma stebėjimo veikla atitiktų nustatytus poveikio lygius toliau nurodyta tvarka:
a)
jeigu išorės sienos ruožo atžvilgiu nustatomas mažo poveikio lygis, už išorės sienų stebėjimą atsakingos nacionalinės valdžios institucijos organizuoja reguliarų stebėjimą remdamosi rizikos analize ir užtikrina, kad sienos rajone būtų pakankamai personalo ir išteklių, parengtų sekti, nustatyti ir sulaikyti;
b)
jeigu išorės sienos ruožo atžvilgiu nustatomas vidutinio poveikio lygis, už išorės sienų stebėjimą atsakingos nacionalinės valdžios institucijos, be priemonių, kurių imtasi pagal a punktą, užtikrina, kad tame sienos ruože būtų imtasi tinkamų stebėjimo priemonių. Kai imamasi tokių stebėjimo priemonių, atitinkamai informuojamas nacionalinis koordinavimo centras. Nacionalinis koordinavimo centras koordinuoja suteiktą paramą pagal 5 straipsnio 3 dalį;
c)
jeigu išorės sienos ruožo atžvilgiu nustatomas didelio poveikio lygis, atitinkama valstybė narė, be priemonių, kurių imtasi pagal b punktą, pasitelkdama nacionalinius koordinavimo centrus užtikrina, kad nacionalinėms valdžios institucijoms, veikiančioms tame išorės sienos ruože, būtų suteikta būtina parama ir imamasi sustiprintų stebėjimo priemonių. Ta valstybė narė gali prašyti Agentūros paramos laikantis jungtinių operacijų arba pagalbos teikimo inicijavimo sąlygų, kaip nustatyta Reglamente (EB) Nr. 2007/2004.
2. Nacionalinis koordinavimo centras reguliariai informuoja Agentūrą apie priemones, kurių buvo imtasi nacionaliniu lygiu pagal 1 dalies c punktą.
3. Kai greta kitos valstybės narės arba šalies, su kuria sudaryti susitarimai arba sukurti regioniniai tinklai, kaip nurodyta 19 ir 20 straipsniuose, sienos ruožo esančio išorės sienos ruožo atžvilgiu nustatomas vidutinio arba didelio poveikio lygis, nacionalinis koordinavimo centras susisiekia su kaimyninės valstybės narės nacionaliniu koordinavimo centru arba su kaimyninės šalies kompetentinga valdžios institucija ir stengiasi koordinuoti būtinas tarpvalstybines priemones.
4. Kai valstybė narė teikia prašymą pagal 1 dalies c punktą, Agentūra, reaguodama į tą prašymą, gali padėti tai valstybei narei, visų pirma:
a)
teikdama pirmenybę stebėjimo priemonių bendro naudojimo atžvilgiu;
b)
koordinuodama Europos sienos apsaugos tarnybų pareigūnų būrių dislokavimą pagal Reglamentą (EB) Nr. 2007/2004;
c)
užtikrindama Agentūros turimos techninės įrangos dislokavimą pagal Reglamentą (EB) Nr. 2007/2004;
d)
koordinuodama visą kitų valstybių narių siūlomą papildomą pagalbą.
5. Savo rizikos analizės ataskaitose Agentūra kartu su atitinkama valstybe nare įvertina poveikio lygių nustatymą ir atitinkamas priemones, kurių imtasi nacionaliniu ir Sąjungos lygiu.
III ANTRAŠTINĖ
DALIS SPECIALIOSIOS IR BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
17 straipsnis
Užduočių paskyrimas kitoms valdžioms institucijoms valstybėse narėse
1. Regioninėms, vietos, tam tikras funkcijas vykdančioms ar kitoms valdžios institucijoms, kurios gali priimti sprendimus dėl veiksmų, valstybės narės gali patikėti užtikrinti informuotumą apie padėtį ir reagavimo pajėgumus atitinkamose savo kompetencijos srityse, įskaitant 5 straipsnio 3 dalies c, e ir f punktuose nurodytas užduotis ir kompetencijas.
2. Valstybių narių sprendimas paskirti užduotis pagal 1 dalį nedaro poveikio nacionalinio koordinavimo centro galimybėms bendradarbiauti ir keistis informacija su kitais nacionaliniais koordinavimo centrais ir Agentūra.
3. Iš anksto nustatytais atvejais, kaip apibrėžta nacionaliniu lygiu, nacionalinis koordinavimo centras gali 1 dalyje nurodytą valdžios instituciją įgalioti palaikyti ryšį ir keistis informacija su kitos valstybės narės regioninėmis valdžios institucijomis ar nacionaliniu koordinavimo centru arba su trečiosios šalies kompetentingomis valdžios institucijomis, su sąlyga, kad tokia valdžios institucija reguliariai informuoja savo nacionalinį koordinavimo centrą apie tokio ryšio palaikymą ir keitimąsi informacija.
18 straipsnis
Agentūros bendradarbiavimas su trečiosiomis šalimis
1. Agentūra, laikydamasi atitinkamų savo teisinių sistemų, naudojasi kitų Sąjungos institucijų, įstaigų, organų bei agentūrų ir tarptautinių organizacijų turima informacija, pajėgumais ir sistemomis.
2. Pagal 1 dalį Agentūra bendradarbiauja visų pirma su šiomis Sąjungos institucijomis, įstaigomis, organais bei agentūromis ir tarptautinėmis organizacijomis:
a)
Europos policijos biuru (Europolu), siekiant keistis į Europos padėties vaizdo sistemą įtrauktina informacija apie tarpvalstybinį nusikalstamumą;
b)
Europos Sąjungos palydovų centru, Europos jūrų saugumo agentūra ir Europos žuvininkystės kontrolės agentūra, teikiant stebėjimo priemonių bendro naudojimo paslaugą;
c)
Komisija, Europos išorės veiksmų tarnyba ir Sąjungos įstaigomis, organais bei agentūromis, įskaitant Europos prieglobsčio paramos biurą, kurie gali teikti Agentūrai informaciją, kuri yra svarbi siekiant užtikrinti Europos padėties vaizdo sistemos ir bendros pasienio žvalgybos vaizdo sistemos priežiūrą;
d)
tarptautinėmis organizacijomis, kurios gali suteikti Agentūrai Europos padėties vaizdo sistemos ir bendros pasienio žvalgybos vaizdo sistemos priežiūrai svarbios informacijos.
3. Pagal 1 dalį Agentūra gali bendradarbiauti su Jūrų analizės ir operacijos centru kovai su narkotikais (MAOC-N) ir Kovos su prekyba narkotikais Viduržemio jūros regione koordinavimo centru (CeCLAD-M) siekiant keistis į Europos padėties vaizdo sistemą įtrauktina informacija apie tarpvalstybinį nusikalstamumą.
4. Agentūra ir 2 bei 3 dalyse nurodytos Sąjungos įstaigos, organai bei agentūros ir tarptautinės organizacijos informacija keičiasi per 7 straipsnyje nurodytą ryšių tinklą arba kitus ryšių tinklus, kurie atitinka prieinamumo, konfidencialumo ir vientisumo kriterijus.
5. Agentūros ir 2 ir 3 dalyse nurodytų Sąjungos įstaigų, organų bei agentūrų ir tarptautinių organizacijų bendradarbiavimą reglamentuoja darbo tvarkos taisyklės pagal Reglamentą (EB) Nr. 2007/2004 ir atitinkamos Sąjungos įstaigos, organo arba agentūros ar tarptautinės organizacijos atitinkamas teisinis pagrindas. Kalbant apie įslaptintos informacijos tvarkymą, tose taisyklėse nustatoma, kad atitinkama Sąjungos įstaiga, organas arba agentūra ar tarptautinė organizacija laikosi saugumo taisyklių ir standartų, lygiaverčių Agentūros taikomoms saugumo taisyklėms ir standartams.
6. 2 ir 3 dalyse nurodytos Sąjungos įstaigos, organai bei agentūros ir tarptautinės organizacijos naudojasi EUROSUR kontekste gauta informacija tik su sąlyga, kad neviršija jų teisinėse sistemose nustatytų ribų ir laikosi pagrindinių teisių, įskaitant duomenų apsaugos reikalavimus.
19 straipsnis
Bendradarbiavimas su Airija ir Jungtine Karalyste
1. Šio reglamento tikslais keitimasis informacija ir bendradarbiavimas su Airija ir Jungtine Karalyste gali būti vykdomas remiantis dvišaliais ar daugiašaliais atitinkamai Airijos ar Jungtinės Karalystės ir vienos ar kelių kaimyninių valstybių narių susitarimais arba per tais susitarimais grindžiamus regioninius tinklus. Valstybių narių nacionaliniai koordinavimo centrai veikia kaip ryšių palaikymo centrai keičiantis informacija su atitinkamomis Airijos ir Jungtinės Karalystės valdžios institucijomis EUROSUR. Sudarius tuos susitarimus apie juos pranešama Komisijai.
2. Pagal 1 dalyje nurodytus susitarimus valstybės narės nacionalinis koordinavimo centras ir Airijos ar Jungtinės Karalystės atitinkama valdžios institucija keičiasi tik tokio pobūdžio informacija:
a)
valstybės narės nacionalinėje padėties vaizdo sistemoje esančia informacija tiek, kiek jos perduodama Agentūrai Europos padėties vaizdo sistemos ir bendros pasienio žvalgybos vaizdo sistemos tikslais;
b)
Airijos ir Jungtinės Karalystės gauta informacija, kuri svarbi Europos padėties vaizdo sistemos ir bendros pasienio žvalgybos vaizdo sistemos tikslais;
c)
informacija, kaip nurodyta 9 straipsnio 9 dalyje.
3. Prieš dalijantis Agentūros ar valstybės narės, kuri nėra kurio nors iš 1 dalyje nurodytų susitarimų susitariančioji šalis, EUROSUR kontekste suteikta informacija su Airija ar Jungtine Karalyste, būtina gauti išankstinį Agentūros ar tos valstybės narės sutikimą. Valstybės narės ir Agentūra privalo vykdyti atsisakymą dalintis ta informacija su Airija ar Jungtine Karalyste.
4. Draudžiama informaciją, kuria buvo pasikeista pagal šį straipsnį, toliau perduoti ar kitaip suteikti trečiosioms šalims ar tretiesiems subjektams.
5. Į 1 dalyje nurodytus susitarimus įtraukiamos nuostatos dėl finansinių išlaidų, susijusių su Airijos ir Jungtinės Karalystės dalyvavimu įgyvendinant tuos susitarimus.
20 straipsnis
Bendradarbiavimas su kaimyninėmis trečiosiomis šalimis
1. Šio reglamento tikslais valstybės narės gali keistis informacija ir bendradarbiauti su viena ar keliomis kaimyninėmis trečiosiomis šalimis. Toks keitimasis informacija ir toks bendradarbiavimas vykdomas remiantis dvišaliais ar daugiašaliais susitarimais arba naudojantis tų susitarimų pagrindu sukurtais regioniniais tinklais. Valstybių narių nacionaliniai koordinavimo centrai veikia kaip ryšių palaikymo centrai keičiantis informacija su kaimyninėmis trečiosiomis šalimis.
2. Prieš sudarant bet kokį 1 dalyje nurodytą susitarimą, atitinkamos valstybės narės apie susitarimą praneša Komisijai, kuri patikrina, kad EUROSUR svarbios jo nuostatos atitiktų šį reglamentą. Susitarimą sudarius, apie jį atitinkama valstybė narė praneša Komisijai, kuri apie jį informuoja Europos Parlamentą, Tarybą ir Agentūrą.
3. 1 dalyje nurodytuose susitarimuose laikomasi atitinkamų Sąjungos ir tarptautinės teisės aktų pagrindinių teisių bei tarptautinės apsaugos srityje, įskaitant Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartiją ir Konvenciją dėl pabėgėlių statuso, ypač negrąžinimo principo.
4. Bet koks keitimasis asmens duomenimis su trečiosiomis šalimis EUROSUR sistemoje vykdomas išimtinai tik tais atvejais, kai tai tikrai būtina šio reglamento tikslais. Jis vykdomas laikantis Direktyvos 95/46/EB, Pamatinio sprendimo 2008/977/TVR ir atitinkamų nacionalinių nuostatų dėl duomenų apsaugos.
5. Bet koks keitimasis informacija pagal 1 dalį draudžiamas, jei trečiosios šalies gauta informacija galėtų būti panaudota siekiant nustatyti asmenis ar asmenų grupes, kurių prašymas dėl teisės į tarptautinę apsaugą yra nagrinėjamas arba kuriems gresia didelis pavojus patirti žiaurų, nežmonišką ar žeminantį orumą elgesį arba baudimą arba kurių pagrindinės teisės gali būti kitaip pažeidžiamos.
6. Bet koks keitimasis informacija pagal 1 dalį turi atitikti su kaimyninėmis trečiosiomis šalimis sudarytų dvišalių ir daugiašalių susitarimų sąlygas.
7. Prieš dalijantis Agentūros ar valstybės narės, kuri nėra kurio nors iš 1 dalyje nurodytų susitarimų susitariančioji šalis, EUROSUR kontekste suteikta informacija su trečiąja šalimi pagal tą susitarimą, būtina gauti išankstinį Agentūros arba tos valstybės narės sutikimą. Valstybės narės ir Agentūra privalo vykdyti atsisakymą dalintis ta informacija su atitinkama trečiąja šalimi.
8. Draudžiama informaciją, kuria buvo pasikeista pagal šį straipsnį, toliau perduoti ar kitaip suteikti kitoms trečiosioms šalims ar tretiesiems subjektams.
9. Bet koks keitimasis informacija, gauta bendrai naudojant stebėjimo priemones, su trečiosiomis šalimis vykdomas laikantis tas priemones reglamentuojančių teisės aktų ir taisyklių, taip pat atitinkamų Direktyvos 95/46/EB, Reglamento (EB) Nr. 45/2001 ir Pamatinio sprendimo 2008/977/TVR nuostatų.
21 straipsnis
Vadovas
1. Komisija, glaudžiai bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis ir Agentūra bei su bet kuria kita susijusia Sąjungos įstaiga, organu ar agentūra, pateikia EUROSUR įgyvendinimo ir valdymo praktinį vadovą (toliau - vadovas). Vadove pateikiamos techninės ir veiklos gairės, rekomendacijos ir geriausios praktikos pavyzdžiai, be kita ko, ir dėl bendradarbiavimo su trečiosiomis šalimis. Komisija priima vadovą kaip rekomendaciją.
2. Komisija, pasikonsultavusi su valstybėmis narėmis ir Agentūra, gali nuspręsti vadovo dalis pažymėti slaptumo žyma „RESTREINT UE/EU RESTRICTED“ pagal taisykles, nustatytas Komisijos darbo tvarkos taisyklėse.
22 straipsnis
Stebėsena ir vertinimas
1. Šio reglamento tikslais Agentūra ir valstybės narės užtikrina, kad būtų įdiegtos procedūros EUROSUR techniniam ir operatyviam veikimui stebėti - kaip vykdomi tikslai užtikrinti tinkamą informuotumą apie padėtį ir reagavimo pajėgumus prie išorės sienų ir kaip gerbiamos pagrindinės teisės, įskaitant negrąžinimo principą.
2. Ne vėliau kaip 2015 m. gruodžio 1 d. ir vėliau kas dvejus metus Agentūra teikia Europos Parlamentui ir Tarybai EUROSUR veikimo ataskaitą.
3. Komisija ne vėliau kaip 2016 m. gruodžio 1 d. pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai bendrą EUROSUR įvertinimą ir vėliau teikia tokį įvertinimą kas ketverius metus. Tame įvertinime pateikiamas nustatytų tikslų įgyvendinimo rezultatų, loginio pagrindo tolesnio galiojimo, šio reglamento taikymo valstybėse narėse ir to, kaip jį taiko Agentūra, taip pat atitikties ir poveikio pagrindinėms teisėms įvertinimas. Jis taip pat apima ekonominės naudos įvertinimą. Prireikus prie to įvertinimo pridedami atitinkami pasiūlymai keisti šį reglamentą.
4. Valstybės narės teikia Agentūrai informaciją, reikalingą 2 dalyje nurodytai ataskaitai parengti.
Agentūra teikia Komisijai informaciją, reikalingą 3 dalyje nurodytam įvertinimui parengti.
23 straipsnis
Reglamento (EB) Nr. 2007/2004 pakeitimai
Reglamentas (EB) Nr. 2007/2004 iš dalies keičiamas taip:
1)
2 straipsnio 1 dalies i punktas pakeičiamas taip:
„i)
teikia reikiamą pagalbą Europos sienų stebėjimo sistemos kūrimui ir naudojimui ir prireikus bendros keitimosi informacija aplinkos kūrimui, įskaitant sistemų sąveikumą, visų pirma sukuriant, prižiūrint ir koordinuojant EUROSUR sistemą pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1052/2013 (16)“;
2)
įterpiamas šis straipsnis:
„11ca straipsnis
Asmens duomenų EUROSUR sistemoje tvarkymas
Agentūra gali tvarkyti asmens duomenis, kaip nustatyta Reglamento (ES) Nr. 1052/2013 13 straipsnio 2 dalyje, kuri taikoma vadovaujantis šio reglamento 11a straipsnyje nurodytomis priemonėmis. Visų pirma tvarkant tokius duomenis laikomasi būtinumo ir proporcingumo principų, ir draudžiama tokius Agentūros tvarkomus asmens duomenis toliau perduoti arba kitaip pateikti trečiosioms šalims.“.
24 straipsnis
Įsigaliojimas ir taikymas
1. Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
2. Šis reglamentas taikomas nuo 2013 m. gruodžio 2 d.
3. Bulgarija, Estija, Graikija, Ispanija, Prancūzija, Kroatija, Italija, Kipras, Latvija, Lietuva, Vengrija, Malta, Lenkija, Portugalija, Rumunija, Slovėnija, Slovakija ir Suomija įsteigia nacionalinį koordinavimo centrą pagal 5 straipsnį nuo 2013 m. gruodžio 2 d.
Likusios valstybės narės įsteigia nacionalinį koordinavimo centrą pagal 5 straipsnį nuo 2014 m. gruodžio 1 d.
Šis reglamentas pagal Sutartis privalomas visas ir tiesiogiai taikomas valstybėse narėse.
Priimta Strasbūre 2013 m. spalio 22 d.