РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 24 април 2014 година
относно финансово участие на Съюза за надзорни дейности и други спешни мерки, прилагани в Естония, Латвия, Литва и Полша срещу африканската чума по свинете
(нотифицирано под номер С(2014) 2551)
(само текстовете на естонски, латвийски, литовски и полски език са автентични)
(2014/236/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Решение 2009/470/ЕО на Съвета от 25 май 2009 г. относно разходите във ветеринарната област (1), и по-специално член 8 от него,
като взе предвид Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза и за отмяна на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета (2), и по-специално член 84 от него,
като има предвид, че:
(1)
Африканската чума по свинете е инфекциозно вирусно заболяване, обикновено с фатален край, по домашните и дивите свине, което причинява сериозни смущения във вътресъюзната търговия и в износа за трети държави на живи свине и на продукти, получени от животни от вида на свинете.
(2)
След потвърждаване на случаите на африканска чума по свинете в Грузия през 2007 г. болестта се разпространи в Руската федерация, където бяха докладвани голям брой огнища на болестта при свине и диви свине на цялата територия на европейската част на Русия. През юни 2013 г. Беларус докладва за потвърдено огнище на африканска чума по свинете при домашни свине в региона на Гродно, разположен на около четиридесет километра от границата с Литва и близо до границата с Полша.
(3)
С Решение за изпълнение 2013/498/ЕС на Комисията (3) се предвиди финансово участие на Съюза за надзорни дейности и други спешни мерки, прилагани през 2013 г. срещу африканска чума по свинете в Естония, Латвия, Литва и Полша, които са държавите членки, изправени пред пряка заплаха от въвеждане на африканска чума по свинете.
(4)
През януари 2014 г. са докладвани случаи на болестта в популацията от диви свине в Украйна. Болестта продължава да се разпространява в Беларус и в Руската федерация. Освен това през януари 2014 г. са установени два случая на африканска чума по свинете в популацията от диви свине в Литва и няколко дни по-късно - други два случая при диви свине в Полша. И в двете държави членки болестта е възникнала на границата с Беларус. Поради това ситуацията във връзка с африканската чума по свинете в държави, граничещи с Европейския съюз, представлява постоянна заплаха за свиневъдните стопанства в Съюза, тъй като вирусът може да бъде въведен в държавите членки, които граничат със засегнатите трети държави, от диви свине, които влизат на територията на Съюза от заразени райони, но и чрез превозни средства, използвани за превоз на живи животни, или чрез неразрешеното въвеждане в Съюза на продукти, получени от животни от вида на свинете.
(5)
Рискът от въвеждане на африканска чума по свинете в Съюза е по-висок за Естония, Латвия, Литва и Полша, поради появата и развитието на болестта в съседната територия на Беларус, Руската федерация и Украйна. Тези държави членки са информирали Комисията и другите държави членки за мерките, които възнамеряват да приемат за повишаване на защитата на техните територии и на териториите на други държави членки.
(6)
През 2013 г. Естония, Латвия, Литва и Полша са провели надзорни дейности за ранно откриване на африканска чума по свинете както при дивите, така и при домашните свине. За да се предотврати по-успешно появата на африканска чума по свинете, е необходимо на територията на тези държави членки да бъдат проведени някои надзорни дейности.
(7)
Почистването и дезинфекцирането на превозните средства, които е вероятно да са били в контакт с вируса на африканска чума по свинете, е една от основните предпазни мерки срещу навлизането на болестта в Съюза. Поради това в Решение за изпълнение 2013/426/ЕС на Комисията (4) се определят някои мерки за предотвратяване на пренасянето в Съюза на африканска чума по свинете от Беларус и Руската федерация и се установява, че превозните средства, които са използвани за превоз на живи животни и които влизат в Съюза от заразени райони, са почистени и дезинфекцирани по подходящ начин.
(8)
Независимо от разпоредбите на Регламент (ЕО) № 206/2009 на Комисията (5) рискът от въвеждане в Съюза на африканска чума по свинете чрез лични пратки, съдържащи продукти от свински произход, изпращани по пощата или пренасяни в багажа на пътници, пристигащи по-специално от Беларус, Руската федерация и Украйна, не е пренебрежимо малък и налага допълнителни мерки и проверки на пунктовете на влизане.
(9)
Освен това широк кръг от заинтересовани страни, в това число ветеринарни лекари, земеделски производители, занимаващи се с тази дейност професионално или не, водачи на камиони, митнически служители, пътници и широката общественост следва да бъдат информирани за рисковете от въвеждане на африканска чума по свинете и за последиците от това чрез целенасочени кампании за повишаване на осведомеността и готовността за реакция по отношение на тази болест в рамките на плановете за случаите, изискващи спешна намеса, изготвени в съответствие с Директива 2002/60/ЕО на Съвета (6), за да се реагира бързо в случай на поява на африканска чума по свинете.
(10)
През 2014 г. бяха установени случаи на африканска чума по свинете при диви свине в Литва и Полша и двете държави членки са пряко застрашени поради наличието на африканска чума по свинете отвъд границата с Беларус. С цел свеждане до минимум на риска от разпространение на болестта на техните територии, Литва и Полша възнамеряват да намалят гъстотата на възприемчивите към болестта животни в свиневъдни стопанства с ниска степен на биологична сигурност в заразения район, като насърчат клането на свине и предотвратят попълването на свиневъдните стопанства в продължение на поне една година. През декември 2013 г. Естония, Латвия, Литва и Полша представиха съответните си планове и разчети на разходите по изпълнението през 2014 г. на спешни мерки в районите, за които се счита, че са изложени на по-висок риск от въвеждане на африканска чума по свинете от Беларус, Руската федерация и Украйна. Плановете бяха прегледани от Комисията за преценяване на финансовото участие на Съюза и бе установено, че са в съответствие с изискванията на Директива 2002/60/ЕО.
(11)
Действията, предприети от Естония, Латвия, Литва и Полша, за надзор на болестта, почистване и дезинфекция на превозните средства и за организирането на кампании за повишаване на осведомеността са съфинансирани в размер на 50 %.
(12)
Действията, предприети от Литва и Полша за намаляване на гъстотата на свинете в заразените райони на границата с Беларус, следва да бъдат съфинансирани в размер на 30 %.
(13)
Тъй като планираните мерки, представени от Естония, Латвия, Литва и Полша, за спешните мерки, които трябва да бъдат извършени през 2014 г. срещу въвеждането на африканска чума по свинете от Беларус, Руската федерация и Украйна, съставляват достатъчно подробна рамка по смисъла на член 94 от Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 на Комисията (7), настоящото решение представлява решение за финансиране на разходите, предвидени в работната програма за безвъзмездни средства.
(14)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. В рамките на спешните мерки, предприети през 2014 г. от Естония, Латвия, Литва и Полша за защита срещу африканската чума по свинете, тези държави членки имат право на специално участие от страна на Съюза в разходите, направени във връзка с изпълнението на дейностите, посочени в параграфи 2 и 3 и планирани за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2014 г.
2. Финансовото участие на Съюза е в размер на 50 % от разходите, направени и платени за изпълнението на следните дейности:
а)
вземане на проби от домашни свине;
б)
вземане на проби от диви свине;
в)
изследвания ELISA;
г)
изследвания чрез полимеразна верижна реакция и секвениране;
д)
закупуване на оборудване и дезинфектанти за почистване и дезинфекция;
е)
закупуване на оборудване, специално използвано за унищожаване на труповете на животни;
ж)
закупуване на оборудване за провеждане на вирусологични лабораторни изследвания;
з)
кампании за повишаване на осведомеността.
3. Финансовото участие на Съюза е в размер на 30 % от разходите, направени и платени от Литва и Полша за компенсиране на свиневъдите за загубите, причинени в следствие на преждевременното клане на свине в заразените райони.
Член 2
1. Максималният размер на разходите, които се възстановяват на държавите членки, посочени в член 1, параграф 1, за дейностите, посочени в член 1, параграф 2, букви а), б), в) и г), не надвишава като средна стойност:
а)
0,5 EUR на домашно прасе, от което са взети проби;
б)
5 EUR на диво прасе, от което са взети проби;
в)
2 EUR на изследване ELISA;
г)
10 EUR на изследване чрез полимеразна верижна реакция и секвениране.
2. Максималният размер на разходите, които се възстановяват за дейността, посочена в член 1, параграф 2, буква д), не надвишава като средна стойност:
а)
6 000 ЕUR за Естония;
б)
58 000 ЕUR за Латвия;
в)
950 000 ЕUR за Литва;
г)
102 100 ЕUR за Полша.
3. Максималният размер на разходите, които се възстановяват за дейността, посочена в член 1, параграф 2, буква е), не надвишава:
а)
100 000 ЕUR за Литва;
б)
150 000 ЕUR за Полша.
4. Максималният размер на разходите, които се възстановяват за дейността, посочена в член 1, параграф 2, буква ж), не надвишава:
75 000 ЕUR за Литва.
5. Максималният размер на разходите, които се възстановяват за дейността, посочена в член 1, параграф 2, буква з), не надвишава като средна стойност:
а)
1 500 ЕUR за Естония;
б)
15 000 ЕUR за Латвия;
в)
75 000 ЕUR за Литва;
г)
11 250 ЕUR за Полша.
6. Финансовото участие на Съюза за държавите членки, посочени в член 1, параграф 3, не надвишава:
а)
225 000 ЕUR за Литва;
б)
337 500 ЕUR за Полша.
7. Финансовото участие на Съюза за държавите членки, посочени в член 1, параграф 1, не надвишава:
а)
27 000 ЕUR за Естония;
б)
190 000 ЕUR за Латвия;
в)
1 948 000 ЕUR за Литва;
г)
1 341 000 ЕUR за Полша.
8. Допустимите разходи за финансово участие на Съюза за мерките, посочени в параграф 1, букви в) и г), се ограничават до разходите, направени от държавите членки за:
а)
закупуване на комплекти за изследвания, реагенти и всякакви консумативи, които са специално предназначени и използвани за извършване на лабораторните изследвания;
б)
персонал - независимо от статута на служителите - специално определен, изцяло или частично, за извършване на изследванията в лабораторията, като разходите са ограничени до действителните трудови възнаграждения, социалноосигурителните вноски и другите задължителни разходи, включени в трудовите възнаграждения;
в)
допълнителни разходи в размер на 7 % от сумата на разходите по букви а) и б).
Член 3
1. Финансовото участие на Съюза за мерките, посочени в член 1, се предоставя, при условие че съответните държави членки:
а)
изпълняват дейностите и мерките, описани в техните планове;
б)
изпълняват мерките съгласно съответните разпоредби от законодателството на Съюза, включително правилата в областта на конкуренцията и възлагането на обществени поръчки;
в)
препратят на Комисията не по-късно от 30 април 2015 г. окончателен технически доклад за мерките в съответствие с приложение I, както и окончателен финансов доклад в съответствие с приложение II.
2. В случай че държава членка не спазва разпоредбите на параграф 1, Комисията може да намали финансовото участие на Съюза пропорционално на естеството и сериозността на нарушението, както и на финансовите загуби за Съюза.
Член 4
Адресати на настоящото решение са Република Естония, Република Латвия, Република Литва и Република Полша.
Съставено в Брюксел на 24 април 2014 година.
KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO SPRENDIMAS
2014 m. balandžio 24 d.
dėl Sąjungos finansinio įnašo, skirto Estijoje, Latvijoje, Lietuvoje ir Lenkijoje įgyvendinamoms stebėjimo ir kitoms neatidėliotinoms priemonėms, susijusioms su afrikiniu kiaulių maru
(pranešta dokumentu Nr. C(2014) 2551)
(Tekstas autentiškas tik estų, latvių, lietuvių ir lenkų kalbomis)
(2014/236/ES)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2009 m. gegužės 25 d. Tarybos sprendimą 2009/470/EB dėl išlaidų veterinarijos srityje (1), ypač į jo 8 straipsnį,
atsižvelgdama į 2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių ir kuriuo panaikinamas Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 (2), ypač į jo 84 straipsnį,
kadangi:
(1)
afrikinis kiaulių maras (AKM) yra infekcinė virusinė naminių ir laukinių kiaulių liga, kuri paprastai yra mirtina ir kuri smarkiai trikdo Sąjungos vidaus prekybą ir gyvų kiaulių bei iš kiaulinių šeimos gyvūnų gautų produktų eksportą į trečiąsias šalis;
(2)
po to, kai 2007 m. buvo patvirtinta, kad AKM yra Gruzijoje, liga išplito į Rusijos Federaciją. Visoje Rusijos europinėje dalyje užfiksuota nemažai ligos atvejų kiaulių ir šernų populiacijose. 2013 m. birželio mėn. Baltarusija pranešė apie AKM protrūkį tarp namų ūkiuose laikomų kiaulių Gardino regione, apie keturiasdešimt kilometrų nuo sienos su Lietuva ir netoli sienos su Lenkija;
(3)
Komisijos įgyvendinimo sprendime 2013/498/ES (3) numatytas Sąjungos finansinis įnašas, skirtas Estijoje, Latvijoje, Lietuvoje ir Lenkijoje, t. y. valstybėse narėse, kurioms kyla tiesioginė grėsmė, kad į jas pateks AKM, įgyvendinamoms stebėjimo ir kitoms neatidėliotinoms priemonėms, susijusioms su AKM;
(4)
2014 m. sausio mėn. ši liga užfiksuota Ukrainoje šernų populiacijoje ir ji vis dar plinta Baltarusijoje ir Rusijos Federacijoje. Be to, 2014 m. sausio mėn. du AKM atvejai nustatyti šernų populiacijoje Lietuvoje, o po kelių dienų dar du atvejai - šernų populiacijoje Lenkijoje. Abiejose valstybėse narėse liga pasireiškė prie sienos su Baltarusija. Todėl AKM padėtis šalyse, turinčiose bendrą sieną su Europos Sąjunga, kelia nuolatinę grėsmę Sąjungos kiaulių ūkiams, nes virusas gali išplisti valstybėse narėse, kurios turi bendrų sienų su trečiosiomis šalimis, kuriose yra virusas, nes iš užkrėstų teritorijų į Sąjungos teritoriją gali atklysti šernai; be to, užkratą gali platinti transporto priemonės, kuriomis buvo vežami gyvi gyvūnai, arba virusas gali plisti dėl produktų, gautų iš kiaulinių šeimos gyvūnų, įvežimo į Sąjungą be leidimo;
(5)
Estijai, Latvijai, Lietuvai ir Lenkijai kyla didesnė AKM paplitimo Sąjungoje rizika dėl šios ligos buvimo ir plitimo Baltarusijos, Rusijos Federacijos ir Ukrainos pasienio teritorijose. Šios valstybės narės pranešė Komisijai ir kitoms valstybėms narėms apie priemones, kurių jos ketina imtis siekdamos apsaugoti savo ir kitų valstybių narių teritorijas;
(6)
2013 m. Estija, Latvija, Lietuva ir Lenkija įgyvendino stebėjimo priemones, kad anksti nustatytų, ar šernai ir naminės kiaulės neserga AKM. Siekiant geresnės AKM prevencijos, būtina imtis tam tikros stebėjimo veiklos šių valstybių narių teritorijoje;
(7)
transporto priemonių, kuriose gali būti AKM virusas, valymas ir dezinfekcija yra viena iš svarbiausių atsargumo priemonių, galinčių užkirsti kelią AKM plitimui Sąjungoje. Todėl Komisijos įgyvendinimo sprendime 2013/426/ES (4) nustatytos tam tikros priemonės, kuriomis užkertamas kelias AKM virusui patekti į Sąjungą iš Baltarusijos ir Rusijos Federacijos. Jame nustatyta, kad transporto priemonės, kuriomis buvo vežami gyvi gyvūnai ir kurios atvyksta į Sąjungą iš užkrėstų vietovių, yra tinkamai valomos ir dezinfekuojamos;
(8)
nepaisant Komisijos reglamento (EB) Nr. 206/2009 (5) nuostatų, rizika, kad AKM pateks į Sąjungą per asmenines siuntas, kuriose paštu siunčiami arba keleivių (ypač vykstančių iš Baltarusijos, Rusijos Federacijos ir Ukrainos) bagaže vežami kiaulienos produktai, yra didesnė nei ta, į kurią būtų galima nekreipti dėmesio, ir todėl atvykimo punktuose reikia imtis papildomų veiksmų ir kontrolės;
(9)
be to, rengiant tikslines informavimo kampanijas suinteresuotiesiems asmenims, įskaitant veterinarus, profesionalius ir neprofesionalius ūkininkus, sunkvežimių vairuotojus, muitinės tarpininkus, keleivius ir plačiąją visuomenę, reikėtų pranešti apie AKM išplitimo riziką ir jo pasekmes ir didinti informuotumą apie ligą bei pasirengimą jai, laikantis nenumatytų atvejų planų, parengtų vadovaujantis Tarybos direktyva 2002/60/EB (6), kad būtų užtikrinti greiti veiksmai tuo atveju, jeigu AKM išplistų;
(10)
2014 m. AKM atvejų nustatyta šernų, gyvenančių Lietuvos ir Lenkijos teritorijoje, populiacijoje; šioms dviem valstybėms narėms kyla tiesioginė grėsmė dėl AKM buvimo už Baltarusijos sienos. Kad kuo labiau sumažintų ligos išplitimo riziką savo teritorijoje, Lietuva ir Lenkija ketina sumažinti ligai neatsparių gyvūnų populiaciją užkrėstų vietovių mažo biologinio saugumo kiaulių ūkiuose - bus skatinama skersti kiaules ir neleidžiama pildyti kiaulių ūkių mažiausiai vienus metus. 2013 m. gruodžio mėn. Estija, Latvija, Lietuva ir Lenkija pateikė neatidėliotinų priemonių įgyvendinimo 2014 m. vietovėse, kuriose, kaip manoma, yra didesnė AKM išplitimo iš Baltarusijos, Rusijos Federacijos ir Ukrainos rizika, atitinkamus planus ir išlaidų sąmatas. Komisija išnagrinėjo, ar tokie planai atitinka Sąjungos finansinio įnašo reikalavimus, ir nustatė, kad jie atitinka Direktyvos 2002/60/EB nuostatas;
(11)
veiksmai, kurių ėmėsi Estija, Latvija, Lietuva ir Lenkija - ligos stebėjimas, transporto priemonių valymas ir dezinfekcija, informavimo kampanijų organizavimas - bendrai finansuojami taikant 50 % normą;
(12)
veiksmai, kurių Lietuva ir Lenkija ėmėsi, kad sumažintų kiaulių populiaciją užkrėstose vietovėse pasienyje su Baltarusija, turėtų būti bendrai finansuojami taikant 30 % normą;
(13)
kadangi Estijos, Latvijos, Lietuvos ir Lenkijos pateiktos 2014 m. vykdyti suplanuotos neatidėliotinos kovos su AKM išplitimu iš Baltarusijos, Rusijos Federacijos ir Ukrainos priemonės yra pakankamai išsamus pagrindas, kaip nustatyta Komisijos deleguotojo reglamento (ES) Nr. 1268/2012 (7) 94 straipsnyje, šis sprendimas yra dotacijų darbo programoje nustatytų išlaidų finansavimo sprendimas;
(14)
šiame sprendime numatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
1. Dėl neatidėliotinų priemonių, kurių Estija, Latvija, Lietuva ir Lenkija ėmėsi 2014 m. siekdamos apsisaugoti nuo AKM, šios valstybės narės turi teisę gauti konkretų Sąjungos įnašą išlaidoms, patirtoms įgyvendinant 2 ir 3 dalyse aprašytas priemones, numatytas vykdyti 2014 m. sausio 1 d.-2014 m. gruodžio 31 d. laikotarpiu, kompensuoti.
2. Sąjungos finansinio įnašo procentinis dydis sudaro 50 % patirtų sąnaudų; mokama už tokios veiklos įgyvendinimą:
a)
naminių kiaulių mėginių ėmimas;
b)
šernų mėginių ėmimas;
c)
ELISA tyrimai;
d)
PGR ir sekos nustatymo tyrimai;
e)
valymo bei dezinfekcijos įrangos ir dezinfekantų įsigijimas;
f)
įrangos, visų pirma skirtos gyvūnų skerdenoms šalinti, įsigijimas;
g)
įrangos virusologiniams laboratoriniams tyrimams atlikti įsigijimas;
h)
informuotumo didinimo kampanijos.
3. Sąjungos finansinio įnašo procentinis dydis sudaro 30 % patirtų sąnaudų ir mokama Lietuvai bei Lenkijai, kad būtų kompensuoti kiaulių augintojų nuostoliai, patirti dėl anksti vykdomo kiaulių skerdimo užkrėstose vietovėse.
2 straipsnis
1. 1 straipsnio 1 dalyje nurodytų valstybių narių sąnaudoms, susijusioms su 1 straipsnio 2 dalies a, b, c ir d punktuose nurodyta veikla, padengti skiriama didžiausia suma vidutiniškai neviršija:
a)
0,5 EUR už kiekvieną naminę kiaulę, iš kurios paimti mėginiai;
b)
5 EUR už kiekvieną šerną, iš kurio paimti mėginiai;
c)
2 EUR už ELISA tyrimą;
d)
10 EUR už PGR ir sekos nustatymo tyrimą.
2. 1 straipsnio 2 dalies e punkte nurodytos veiklos sąnaudoms padengti skiriama didžiausia suma vidutiniškai neviršija:
a)
6 000 EUR Estijai;
b)
58 000 EUR Latvijai;
c)
950 000 EUR Lietuvai;
d)
102 100 EUR Lenkijai.
3. 1 straipsnio 2 dalies f punkte nurodytos veiklos sąnaudoms padengti skiriama didžiausia suma neviršija:
a)
100 000 EUR Lietuvai;
b)
150 000 EUR Lenkijai.
4. 1 straipsnio 2 dalies g punkte nurodytos veiklos sąnaudoms padengti skiriama didžiausia suma neviršija:
75 000 EUR Lietuvai.
5. 1 straipsnio 2 dalies h punkte nurodytos veiklos sąnaudoms padengti skiriama didžiausia suma vidutiniškai neviršija:
a)
1 500 EUR Estijai,
b)
15 000 EUR Latvijai;
c)
75 000 EUR Lietuvai;
d)
11 250 EUR Lenkijai.
6. Sąjungos finansinis įnašas 1 straipsnio 3 dalyje nurodytoms valstybėms narėms neviršija:
a)
225 000 EUR Lietuvai;
b)
337 500 EUR Lenkijai.
7. Sąjungos finansinis įnašas 1 straipsnio 1 dalyje nurodytoms valstybėms narėms neviršija:
a)
27 000 EUR Estijai,
b)
190 000 EUR Latvijai;
c)
1 948 000 EUR Lietuvai;
d)
1 341 000 EUR Lenkijai.
8. Sąjungos lėšomis finansuoti tinkamos yra tik tos 1 dalies c ir d punktuose nurodytų priemonių taikymo sąnaudos, kurias valstybės narės patiria:
a)
tyrimų rinkiniams, reagentams ir visiems nustatytiems vartojimo reikmenims, naudojamiems atliekant laboratorinius tyrimus, įsigyti;
b)
dėl sąnaudų visų kategorijų darbuotojams, paskirtiems vien tik arba ne vien tik tyrimams atlikti laboratorijose; šios sąnaudos negali būti didesnės už faktinius darbuotojų atlyginimus kartu su socialinio draudimo įmokomis ir kitomis su atlyginimu susijusiomis teisės aktų nustatytomis sąnaudomis;
c)
dėl pridėtinių išlaidų, sudarančių 7 % a ir b punktuose nurodytų sąnaudų sumos.
3 straipsnis
1. Sąjungos finansinis įnašas 1 straipsnyje nurodytoms priemonėms skiriamas, jei atitinkamos valstybės narės:
a)
vykdo savo planuose numatytą veiklą ir įgyvendina numatytas priemones;
b)
įgyvendina priemones pagal atitinkamas Sąjungos teisės nuostatas, įskaitant taisykles dėl konkurencijos ir viešųjų sutarčių sudarymo;
c)
vėliausiai iki 2015 m. balandžio 30 d. pateikia Komisijai galutinę techninę ataskaitą dėl priemonių pagal I priedą ir galutinę finansinę ataskaitą pagal II priedą.
2. Jeigu valstybė narė nesilaiko 1 dalyje nurodytų reikalavimų, Komisija, atsižvelgdama į pažeidimo pobūdį bei sunkumą ir į Sąjungai padarytus finansinius nuostolius, gali proporcingai sumažinti Sąjungos finansinį įnašą.
4 straipsnis
Šis sprendimas skirtas Estijos Respublikai, Latvijos Respublikai, Lietuvos Respublikai ir Lenkijos Respublikai.
Priimta Briuselyje 2014 m. balandžio 24 d.