ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 481/2014 НА КОМИСИЯТА
от 4 март 2014 година
за допълнение на Регламент (ЕС) № 1299/2013 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на специалните разпоредби за допустимостта на разходите по програмите за сътрудничество
ЕВРОПЕЙСКАТA КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1299/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. относно специални разпоредби за подкрепа от Европейския фонд за регионално развитие по цел „Европейско териториално сътрудничество“ (1), и по-специално член 18, параграф 1 от него,
като има предвид, че:
(1)
По силата на член 18, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1299/2013 е необходимо да се установят специални разпоредби относно допустимостта на разходите по програмите за сътрудничество във връзка с разходите за персонала, разходите за офиси и административните разходи, пътните и квартирните разходи, разходите за външни експертни оценки и разходите за услуги и оборудване (наричани по-долу „категории разходи“).
(2)
За да се осигури гъвкавост при прилагането на разпоредбите за допустимостта по програмите за сътрудничество, на държавите членки, участващи в дадена програма за сътрудничество, следва да се позволи да решават, че дадена категория разходи не се прилага за определена приоритетна ос на дадена програма за сътрудничество.
(3)
Следва да се уточни как специалните разпоредби за допустимостта на разходите по програмите за сътрудничество, установени с настоящия регламент, се вписват в общата нормативна уредба за правилата за допустимост, приложими за всички европейски структурни и инвестиционни фондове (ЕСИФ) по реда на членове 65 - 71 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (2).
(4)
За всяка категория разходи следва да се установи списък на различните елементи на разходите.
(5)
Следва да се разясни, че по правило даренията не представляват допустими разходи. Въпреки това разходите, свързани с раздаването на малки предмети в рамките на дейности по популяризиране, комуникация, реклама или осведомяване, следва да бъдат допустими.
(6)
Следва да бъдат определени различните елементи на разходите за персонала заедно с правилата за изчисляването, счетоводното отчитане и възстановяването на разходите за персонала като цяло, както и по-специално на разходите за персонала по договори на непълно работно време или по договори за услуги на почасова основа.
(7)
Следва да се посочат различните елементи на разходите за офиси и административните разходи, както и правилата за изчисляването, счетоводното отчитане и възстановяването им като преки или непреки разходи, по-специално когато са съчетани с единните ставки по Регламент (ЕС) № 1303/2013.
(8)
Следва да се посочат различните елементи на пътните и квартирните разходи, както и правилата за изчисляването, счетоводното отчитане и възстановяването им, независимо дали тези разходи се плащат от бенефициера или пряко от неговия персонал. Също така следва да се разяснят условията за отчитане на пътните и квартирните разходи, когато са извършени извън частта на програмния район в Съюза по смисъла на член 20 от Регламент (ЕС) № 1299/2013.
(9)
Следва да се посочат различните елементи на разходите за външни експертни оценки и за услуги.
(10)
Следва да се посочат различните елементи на разходите за оборудване, както и разпоредбите за допустимостта на разходите за оборудване втора употреба.
(11)
За да се създадат условия за своевременното прилагане на предвидените в настоящия регламент мерки, той следва да влезе в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет и обхват
1. Без да се засягат разпоредбите за допустимостта, съдържащи се в членове 65 - 71 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 или установени на основание на тези членове, с настоящия регламент се установяват специални разпоредби за допустимостта на разходите по програмите за сътрудничество по отношение на следните категории разходи:
а)
разходи за персонала;
б)
разходи за офиси и административни разходи;
в)
пътни и квартирни разходи;
г)
разходи за външни експертни оценки и услуги; както и
д)
разходи за оборудване.
2. Участващите държави членки в мониторинговия комитет на дадена програма за сътрудничество могат да се споразумеят, че разходите от една или няколко от категориите по параграф 1 не са допустими по една или няколко приоритетни оси.
Член 2
Общи разпоредби
1. Всички допустими по силата на настоящия регламент разходи, платени от бенефициера или за негова сметка, са разходи за започване или за започване и изпълнение на операция или част от операция.
2. Не са допустими следните разходи:
а)
глоби, финансови санкции и разходи за правни спорове и съдебни дела;
б)
разходи за дарения, с изключение на даренията с единична стойност до 50 евро, които са свързани с дейности по популяризиране, комуникация, реклама или осведомяване;
в)
разходи, свързани с колебанията на валутния курс.
Член 3
Разходи за персонала
1. Разходите за персонала представляват брутните разходи за труд за персонала, нает от бенефициера по един от следните начини:
а)
на пълно работно време;
б)
на непълно работно време с постоянен процент работни часове на месец;
в)
на непълно работно време с променлив брой работни часове на месец; или
г)
почасово.
2. Разходите за персонала се ограничават до:
а)
определените в трудов договор, решение за назначение (двете заедно наричани по-нататък „акт за наемане на работа“) или закон трудови възнаграждения, отнасящи се за дейностите, които организацията не би извършила, ако съответната операция не бе предприета, и свързани с отговорностите, посочени в длъжностната характеристика на съответния член на персонала;
б)
други разходи, пряко свързани с трудовите възнаграждения, възникнали за сметка на работодателя и платени от него, например данъците върху труда и разходите за социалноосигурителни вноски, включително за пенсии, по смисъла на Регламент (ЕО) № 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета (3), при условие че тези разходи:
i)
са установени в акта за наемане на работа или закон;
ii)
съответстват на законодателните актове, посочени в акта за наемане на работа, и на обичайната практика в държавата и/или организацията, където съответният член на персонала действително работи; и
iii)
не се възстановяват от работодателя.
Във връзка с буква а) плащанията в полза на физически лица, работещи за бенефициера по договор, който не е трудов договор, може да бъдат приравнени към трудовите възнаграждения и такъв договор да се смята за трудов договор.
3. Разходите за персонала може да бъдат възстановени по един от следните начини:
i)
въз основа на действителните разходи (удостоверени с акта за наемане на работа и фишовете за заплатата); или
ii)
по вариантите за опростени разходи съгласно член 67, параграф 1, букви б) - г) от Регламент (ЕС) № 1303/2013; или
iii)
по единна ставка по силата на член 19 от Регламент (ЕС) № 1299/2013.
4. Разходите за персонала, свързани с лица, които работят на непълно работно време по операцията, се изчисляват по един от следните начини:
а)
като постоянен процент от брутните разходи за труд в съответствие с определен постоянен процент часове работа по операцията, без задължение за създаване на отделна система за отчитане на работното време; или
б)
като променлив процент от брутните разходи за труд в съответствие с броя на отработените часове по операцията, който е различен за различните месеци, въз основа на система за отчитане на работното време, обхващаща 100 % от работното време на служителя.
5. За служителите на непълно работно време по параграф 4, буква а) работодателят издава документ за всеки служител, в който се посочва процентът от времето за отработване по операцията.
6. За служителите на непълно работно време по параграф 4, буква б) възстановяването на разходите за персонала се изчислява по почасова ставка, която се определя по един от следните начини:
i)
чрез разделяне на брутните месечни разходи за труд на месечното време за отработване, определено в акта за наемане на работа; или
ii)
чрез разделяне на последните документирани годишни брутни разходи за труд на 1 720 часа по реда на член 68, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
Почасовата ставка се умножава по броя на действително отработените часове по операцията.
7. Що се отнася до разходите за персонала, свързани с лица, които по силата на акта за наемане на работа се трудят почасово, тези разходи са допустими, като броят на действително отработените часове по операцията се приложи към предвидената в акта за наемане на работа почасова ставка въз основа на система за регистриране на работното време.
Член 4
Разходи за офиси и административни разходи
Разходите за офиси и административните разходи се ограничават до следните елементи:
а)
наеми за офиси;
б)
застраховки и данъци, свързани със сградите, в които се помещава персоналът, и с офисното оборудване (напр. застраховки срещу пожар и кражба);
в)
комунални услуги (напр. за електроенергия, отопление, вода);
г)
канцеларски материали;
д)
общо счетоводство в рамките на организацията бенефициер;
е)
архиви;
ж)
поддръжка, чистене и ремонти;
з)
сигурност;
и)
информационнотехнологични системи;
й)
комуникации (напр. телефон, факс, интернет, пощенски услуги, визитни картички);
к)
банкови такси за откриване и поддържане на сметката или сметките, когато изпълнението на дадена операция изисква откриването на отделна сметка;
л)
такси за транснационални финансови трансакции.
Член 5
Пътни и квартирни разходи
1. Пътните и квартирните разходи се ограничават до следните елементи:
а)
пътни разходи (напр. за билети, застраховки на пътници и автомобили, гориво, разходи за изминато разстояние, такси за изминато разстояние, такси за паркиране);
б)
разходи за храна;
в)
квартирни разходи;
г)
разходи за визи;
д)
дневни разходи.
2. Разходите по параграф 1, букви а) - г), които са покрити чрез дневни пари, не се възстановяват като допълнение към тези дневни пари.
3. Пътните и квартирните разходи за външни експерти и доставчици на услуги попадат в категорията разходи за външни експертни оценки и услуги по член 6.
4. Прякото плащане на разходи съгласно настоящия член, направени от служител на бенефициера, се потвърждава с доказателства за тяхното възстановяване на служителя от бенефициера.
5. За операциите, свързани с техническа помощ или дейности за популяризиране и изграждане на капацитет, разходите, извършени извън частта на програмния район в Съюза, са допустими, ако са извършени в съответствие с член 20, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1299/2013.
6. Управляващият орган може да приеме за допустими квартирните разходи и разходите за храна, които са извършени в заведения, разположени извън частта на програмния район в Съюза, ако са извършени в съответствие с член 20, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1299/2013. Това важи също за местните пътни разходи на мястото на събитие или операция извън частта на програмния район в Съюза.
7. За персонала на бенефициерите, намиращ се извън частта на програмния район в Съюза, управляващият орган може да приеме за допустими разходите по параграф 1, в т.ч. разходите за пътя до и от мястото на дадено събитие или операция във или извън частта на програмния район в Съюза, ако са извършени в съответствие с член 20, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1299/2013.
8. За персонала на бенефициерите, намиращ се в частта на програмния район в Съюза, разходите по параграф 1, в т.ч. разходите за пътя до и от мястото на дадено събитие или операция във или извън частта на програмния район в Съюза, се смятат за допустими по силата на член 20, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1299/2013.
Член 6
Разходи за външни експертни оценки и услуги
Разходите за външни експертни оценки и услуги се ограничават до разходи за следните професионални услуги и експертни оценки, предоставени от публичноправна или частноправна организация или от физическо лице, различно от бенефициера по операцията:
а)
изследвания или проучвания (например оценки, стратегии, концептуални бележки, проектни планове, наръчници);
б)
обучение;
в)
писмени преводи;
г)
разработване на информационнотехнологични системи и интернет сайтове и тяхното изменение и актуализиране;
д)
дейности за популяризиране, комуникация, реклама или осведомяване, свързани с дадена операция или със самата програма за сътрудничество;
е)
финансово управление;
ж)
услуги, свързани с организирането и провеждането на събития или срещи (включително за наеми, кетъринг или устен превод);
з)
участие в събития (т.е. регистрационни такси);
и)
правни консултации и нотариални услуги, технически и финансови експертни оценки, други консултантски услуги, счетоводни услуги;
й)
права върху интелектуална собственост;
к)
проверки по член 125, параграф 4, буква а) от Регламент (ЕС) № 1303/2013 и член 23, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1299/2013;
л)
сертифициране и одитиране на равнище програма по членове 126 и 127 от Регламент (ЕС) № 1303/2013;
м)
гаранции, предоставени от банка или друга финансова институция, когато това се изисква от законодателството на Съюза или националното законодателство, или в програмен документ, приет от мониторинговия комитет;
н)
пътни и квартирни разходи за външни експерти, лектори, председатели на заседания и доставчици на услуги;
о)
други специални експертни оценки и услуги, необходими за операциите.
Член 7
Разходи за оборудване
1. Разходите за закупуване, наемане или вземане на лизинг на оборудване от бенефициера по операцията, различни от разходите по член 4, се ограничават до следното:
а)
офисно оборудване;
б)
хардуер и софтуер за информационнотехнологични системи;
в)
мебели и обзавеждане;
г)
лабораторно оборудване;
д)
машини и инструменти;
е)
прибори или уреди;
ж)
превозни средства;
з)
друго специално оборудване, необходимо за операциите.
2. Разходите за закупуване на употребявано оборудване са допустими при следните условия:
а)
за него не е получена друга подкрепа от ЕСИФ;
б)
цената му не превишава общоприетата цена на съответния пазар;
в)
то притежава техническите характеристики, които са необходими за операцията, и отговаря на приложимите норми и стандарти.
Член 8
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 4 март 2014 година.
KOMISIJOS DELEGUOTASIS REGLAMENTAS (ES) Nr. 481/2014
2014 m. kovo 4 d.
kuriuo Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1299/2013 papildomas konkrečiomis bendradarbiavimo programų išlaidų tinkamumo finansuoti taisyklėmis
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1299/2013 dėl konkrečių Europos regioninės plėtros fondo paramos Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslui nuostatų (1), ypač į jo 18 straipsnio 1 dalį,
kadangi:
(1)
pagal Reglamento (ES) Nr. 1299/2013 18 straipsnio 1 dalį turi būti nustatytos konkrečios bendradarbiavimo programų išlaidų tinkamumo finansuoti taisyklės, susijusios su išlaidomis darbuotojams, biuro ir administracinėmis išlaidomis, kelionės ir apgyvendinimo išlaidomis, išorės ekspertų ir paslaugų išlaidomis ir įrangos išlaidomis (toliau - išlaidų kategorijos);
(2)
kad tinkamumo finansuoti taisykles bendradarbiavimo programoms būtų galima taikyti lanksčiai, konkrečioje bendradarbiavimo programoje dalyvaujančioms valstybėms narėms turėtų būti leidžiama nuspręsti, kad tam tikra išlaidų kategorija netaikoma tam tikrai konkrečios bendradarbiavimo programos prioritetinei krypčiai;
(3)
reikėtų nurodyti, kaip šiame reglamente nustatytos konkrečios bendradarbiavimo programų išlaidų tinkamumo finansuoti taisyklės dera su visiems ESI fondams taikoma bendra tinkamumo finansuoti taisyklių teisine sistema, nustatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013 (2) 65-71 straipsniuose;
(4)
reikėtų sudaryti kiekvienos išlaidų kategorijos atskirų išlaidų elementų sąrašą;
(5)
reikėtų aiškiai nurodyti, kad apskritai dovanos yra netinkamos finansuoti. Tačiau su reklama, ryšių palaikymu, viešinimu ar informavimu susijusių nedidelių daiktų dalijimas turėtų būti tinkamas finansuoti;
(6)
reikėtų nustatyti atskirus išlaidų darbuotojams elementus, taip pat išlaidų darbuotojams skaičiavimo, apskaitos ir atlyginimo taisykles, taikomas ir apskritai, ir konkrečiai darbuotojams, dirbantiems ne visą darbo laiką arba pagal paslaugų sutartis, taikant valandinį įkainį;
(7)
turėtų būti išvardyti atskiri biuro ir administracinių išlaidų elementai, taip pat išdėstytos tokių išlaidų elementų kaip tiesioginių ar netiesioginių išlaidų skaičiavimo, apskaitos ir atlyginimo taisyklės, ypač jei jos derinamos su fiksuotosiomis normomis pagal Reglamentą (ES) Nr. 1303/2013;
(8)
turėtų būti išvardyti atskiri kelionės ir apgyvendinimo išlaidų elementai, taip pat išdėstytos skaičiavimo, apskaitos ir atlyginimo taisyklės, neatsižvelgiant į tai, ar tokias išlaidas patiria paramos gavėjas, ar tiesiogiai jo darbuotojai. Taip pat reikėtų aiškiai išdėstyti kelionės ir apgyvendinimo išlaidų apskaitos sąlygas, jeigu tokios išlaidos patiriamos ne Reglamento (ES) Nr. 1299/2013 20 straipsnyje nurodytoje programos įgyvendinimo teritorijos Sąjungos dalyje;
(9)
turėtų būti išvardyti atskiri išorės ekspertų ir paslaugų išlaidų elementai;
(10)
turėtų būti išvardyti atskiri įrangos išlaidų elementai, taip pat išdėstytos naudotai įrangai taikomos tinkamumo finansuoti taisyklės;
(11)
siekiant sudaryti sąlygas nedelsiant taikyti šiame reglamente numatytas priemones, šis reglamentas turėtų įsigalioti kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Dalykas ir taikymo sritis
1. Nedarant poveikio Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 65-71 straipsniuose arba remiantis tais straipsniais nustatytoms tinkamumo finansuoti taisyklėms, šiame reglamente nustatomos konkrečios bendradarbiavimo programų išlaidų tinkamumo finansuoti taisyklės, susijusios su šiomis išlaidų kategorijomis:
a)
išlaidomis darbuotojams;
b)
biuro ir administracinėmis išlaidomis;
c)
kelionės ir apgyvendinimo išlaidomis;
d)
išorės ekspertų ir paslaugų išlaidomis ir
e)
įrangos išlaidomis.
2. Bendradarbiavimo programos stebėsenos komiteto veikloje dalyvaujančios valstybės narės gali susitarti, kad vienai ar kelioms iš 1 dalyje nurodytų kategorijų priskiriamos išlaidos yra netinkamos finansuoti pagal vieną ar kelias prioritetines kryptis.
2 straipsnis
Bendrosios nuostatos
1. Bet kokios pagal šį reglamentą tinkamos finansuoti paties paramos gavėjo arba jo vardu apmokėtos išlaidos siejamos su veiksmo arba veiksmo dalies inicijavimo arba inicijavimo ir įgyvendinimo išlaidomis.
2. Netinkamos finansuoti yra šios išlaidos:
a)
baudos, finansinės sankcijos ir teisinių ginčų bei bylinėjimosi išlaidos;
b)
išlaidos dovanoms, išskyrus susijusias su reklama, ryšių palaikymu, viešinimu ar informavimu, kurių kiekviena ne brangesnė kaip 50 EUR;
c)
su valiutos kurso svyravimu susijusios išlaidos.
3 straipsnis
Išlaidos darbuotojams
1. Išlaidas darbuotojams sudaro bendrosios darbo išlaidos darbuotojams, dirbantiems paramos gavėjui vienu iš šių būdų:
a)
visą darbo laiką;
b)
ne visą darbo laiką - fiksuotą darbo laiko procentinę dalį per mėnesį;
c)
ne visą darbo laiką - kintamą skaičių valandų per mėnesį arba
d)
valandinio darbo principu.
2. Išlaidas darbuotojams sudaro tik:
a)
su veikla, kurios subjektas nevykdytų, jei atitinkamas veiksmas nebūtų įgyvendinamas, susijęs mokamas atlyginimas, nustatytas darbo sutartyje, skyrimo sprendime (toliau abu - įdarbinimo dokumentas) arba teisės aktu, atsižvelgiant į konkretaus darbuotojo pareigybės aprašyme nustatytas pareigas;
b)
bet kurios kitos su mokamu atlyginimu tiesiogiai susijusios darbdavio patirtos ir apmokėtos išlaidos, pvz., su darbu susiję mokesčiai ir socialinio draudimo, įskaitant pensijas, įmokos, kurioms taikomas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 883/2004 (3), jeigu jos:
i)
nustatytos įdarbinimo dokumente arba teisės aktu;
ii)
atitinka įdarbinimo dokumente nurodytus teisės aktus ir šalyje, ir (arba) organizacijoje, kurioje pavienis darbuotojas faktiškai dirba, taikomą standartinę tvarką ir
iii)
nėra susigrąžinamos darbdavio.
Atsižvelgiant į a punktą, mokėjimas fiziniams asmenims, kurie paramos gavėjui dirba ne pagal darbo, o pagal kitą sutartį, gali būti prilyginamas mokamam atlyginimui, o tokia sutartis gali būti laikoma darbo sutartimi.
3. Išlaidos darbuotojams gali būti atlyginamos:
i)
remiantis realiosiomis išlaidomis (pagrįstomis įdarbinimo dokumentu ir atlyginimo lapeliais) arba
ii)
taikant Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 67 straipsnio 1 dalies b-d punktuose nustatytas supaprastinto išlaidų skaičiavimo galimybes, arba
iii)
kaip fiksuotoji norma pagal Reglamento (ES) Nr. 1299/2013 19 straipsnį.
4. Su asmenimis, kurie įgyvendindami veiksmą dirba ne visą darbo laiką, susijusios išlaidos darbuotojams apskaičiuojamos kaip:
a)
fiksuota bendrųjų darbo išlaidų procentinė dalis, atitinkanti fiksuotą įgyvendinant veiksmą dirbto laiko procentinę dalį, netaikant įpareigojimo įdiegti atskirą darbo laiko registravimo sistemą, arba
b)
kintama bendrųjų darbo išlaidų dalis, atitinkanti kas mėnesį vis kitą įgyvendinant veiksmą dirbtų valandų skaičių, nustatomą remiantis laiko registravimo sistema, fiksuojančia 100 % darbuotojo darbo laiko.
5. Jeigu ne visą darbo laiką dirbantiems darbuotojams taikomas 4 dalies a punktas, darbdavys kiekvienam darbuotojui išduoda dokumentą, kuriame nustatoma įgyvendinant veiksmą dirbtino laiko procentinė dalis.
6. Jeigu ne visą darbo laiką dirbantiems darbuotojams taikomas 4 dalies b punktas, atlygintinos išlaidos darbuotojams skaičiuojamos remiantis valandiniu įkainiu, nustatomu:
i)
mėnesio bendrąsias darbo išlaidas padalijus iš įdarbinimo dokumente nustatyto valandomis išreikšto mėnesio darbo laiko arba
ii)
paskiausiai apskaitytas metines bendrąsias darbo išlaidas padalijus iš 1 720 valandų pagal Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 68 straipsnio 2 dalį.
Valandinis įkainis dauginamas iš įgyvendinant veiksmą faktiškai dirbtų valandų skaičiaus.
7. Su asmenimis, kurie, remdamiesi įdarbinimo dokumentu, dirba valandinį darbą, susijusios išlaidos darbuotojams yra tinkamos finansuoti įgyvendinant veiksmą faktiškai dirbtų valandų skaičiui taikant įdarbinimo dokumente suderintą valandinį įkainį, remiantis darbo laiko registravimo sistema.
4 straipsnis
Biuro ir administracinės išlaidos
Biuro ir administracines išlaidas sudaro tik šie elementai:
a)
biuro nuoma;
b)
su pastatais, kuriuose dirba darbuotojai, ir biuro įranga susijęs draudimas ir mokesčiai (pvz., draudimas nuo gaisro ar vagystės);
c)
komunaliniai mokesčiai (pvz., elektros, šildymo, vandens);
d)
raštinės reikmenys;
e)
paramą gaunančioje organizacijoje vykdoma bendroji apskaita;
f)
archyvai;
g)
priežiūra, valymas ir remontas;
h)
saugumas;
i)
IT sistemos;
j)
ryšiai (pvz., telefonas, faksas, internetas, pašto paslaugos, vizitinės kortelės);
k)
banko taikomi sąskaitos (-ų) atidarymo ir tvarkymo mokesčiai, jei įgyvendinant veiksmą reikia atidaryti atskirą sąskaitą;
l)
tarpvalstybinių finansinių sandorių mokesčiai.
5 straipsnis
Kelionės ir apgyvendinimo išlaidos
1. Kelionės ir apgyvendinimo išlaidas sudaro tik šie elementai:
a)
kelionės išlaidos (pvz., bilietai, kelionės ir automobilio draudimas, degalai, automobilio naudojimo išlaidos, kelių rinkliavos ir stovėjimo mokesčiai);
b)
maitinimo išlaidos;
c)
apgyvendinimo išlaidos;
d)
vizų išlaidos;
e)
dienpinigiai.
2. Iš dienpinigių apmokamas bet kuris 1 dalies a-d punktuose nurodytas elementas negali būti papildomai atlyginamas ne iš dienpinigių.
3. Išorės ekspertų ir paslaugų teikėjų kelionės ir apgyvendinimo išlaidos priskiriamos 6 straipsnyje išvardytoms išorės ekspertų ir paslaugų išlaidoms.
4. Paramos gavėjo darbuotojui tiesiogiai apmokėjus šiame straipsnyje nurodytas išlaidas, įrodymu patvirtinama, kad paramos gavėjas atlygino tokias to darbuotojo išlaidas.
5. Ne programos įgyvendinimo teritorijos Sąjungos dalyje patirtos su technine parama arba reklamine veikla ir gebėjimų stiprinimu susijusių veiksmų išlaidos yra tinkamos finansuoti, jeigu yra patirtos pagal Reglamento (ES) Nr. 1299/2013 20 straipsnio 3 dalį.
6. Vadovaujančioji institucija gali sutikti ne programos įgyvendinimo teritorijos Sąjungos dalyje esančiose įstaigose suteikto apgyvendinimo ir maitinimo išlaidas laikyti tinkamomis finansuoti, jeigu jos patirtos pagal Reglamento (ES) Nr. 1299/2013 20 straipsnio 2 dalį. Tai taikoma ir vietos kelionės išlaidoms, patirtoms keliaujant renginio ar veiklos vietoje ne programos įgyvendinimo teritorijos Sąjungos dalyje.
7. Vadovaujančioji institucija gali sutikti ne programos įgyvendinimo teritorijos Sąjungos dalyje įsikūrusių paramos gavėjų darbuotojų patirtas 1 dalyje nurodytas išlaidas, įskaitant kelionės į renginio ar veiklos vietą programos įgyvendinimo teritorijos Sąjungos dalyje arba už jos ribų ir iš tos vietos išlaidas, laikyti tinkamomis finansuoti, jeigu jos patirtos pagal Reglamento (ES) Nr. 1299/2013 20 straipsnio 2 dalį.
8. Programos įgyvendinimo teritorijos Sąjungos dalyje įsikūrusių paramos gavėjų darbuotojų patirtos 1 dalyje nurodytos išlaidos, įskaitant kelionės į renginio ar veiklos vietą programos įgyvendinimo teritorijos Sąjungos dalyje arba už jos ribų ir iš tos vietos išlaidas, laikomos tinkamomis finansuoti pagal Reglamento (ES) Nr. 1299/2013 20 straipsnio 1 dalį.
6 straipsnis
Išorės ekspertų ir paslaugų išlaidos
Išorės ekspertų ir paslaugų išlaidas sudaro tik šios viešosios ar privatinės teisės subjekto arba fizinio asmens, kuris nėra veiksmo paramos gavėjas, teikiamos paslaugos ir ekspertų žinios:
a)
tyrimai ar apklausos (pvz., vertinimai, strategijos, koncepcijų aprašai, projektų planai, vadovai);
b)
mokymas;
c)
vertimas;
d)
IT sistemų ir svetainių kūrimas, keitimas ir naujinimas;
e)
su veiksmu arba visa bendradarbiavimo programa susieta reklama, ryšių palaikymas, viešinimas ar informavimas;
f)
finansų valdymas;
g)
su renginių ar susitikimų organizavimu ir rengimu susijusios paslaugos (įskaitant nuomą, aprūpinimą maistu ir gėrimais ar vertimą);
h)
dalyvavimas renginiuose (pvz., registracijos mokesčiai);
i)
teisinės konsultacijos ir notaro paslaugos, techninės ir finansų srities ekspertų paslaugos, kitos konsultavimo ir apskaitos paslaugos;
j)
intelektinės nuosavybės teisės;
k)
pagal Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 125 straipsnio 4 dalies a punktą ir Reglamento (ES) Nr. 1299/2013 23 straipsnio 4 dalį atliekami tikrinimai;
l)
pagal Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 126 ir 127 straipsnius programos lygmeniu atliekamo tvirtinimo ir audito išlaidos;
m)
banko ar kitos finansų įstaigos suteiktos garantijos, jei jų reikalaujama pagal Sąjungos ar nacionalinės teisės aktus arba stebėsenos komiteto priimtame programavimo dokumente;
n)
išorės ekspertų, pranešėjų, susitikimų pirmininkų ir paslaugų teikėjų kelionės ir apgyvendinimas;
o)
kitos veiksmams reikalingos konkrečios ekspertų žinios ir paslaugos.
7 straipsnis
Įrangos išlaidos
1. Veiksmo paramos gavėjo įrangos pirkimo, nuomos ar išperkamosios nuomos finansavimo išlaidas, kurios nėra apmokamos pagal 4 straipsnį, sudaro tik:
a)
biuro įranga;
b)
IT aparatinė ir programinė įranga;
c)
baldai ir įrenginiai;
d)
laboratorijos įranga;
e)
aparatai ir priemonės;
f)
įrankiai ar prietaisai;
g)
transporto priemonės;
h)
kita veiksmams reikalinga konkreti įranga.
2. Naudotos įrangos pirkimo išlaidos gali būti tinkamos finansuoti, jei laikomasi šių sąlygų:
a)
tam iš ESI fondų negauta jokios kitos paramos;
b)
įrangos kaina ne didesnė už atitinkamoje rinkoje apskritai priimtiną kainą;
c)
įranga turi veiksmui būtinas technines charakteristikas ir atitinka taikomas normas bei standartus.
8 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2014 m. kovo 4 d.