ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 526/2014 НА КОМИСИЯТА
от 12 март 2014 година
за допълване на Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на регулаторните технически стандарти за определяне на използвания като приближение спред и на критерия за ограничен брой по-малки портфейли за риска във връзка с корекцията на кредитната оценка
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници и за изменение на Регламент (ЕС) № 648/2012, и по-специално член 383, параграф 7, трета алинея от него,
като има предвид, че:
(1)
Усъвършенстваният метод за определяне на капиталовите изисквания за риска във връзка с корекцията на кредитната оценка (ККО) може да се прилага по отношение на контрагенти, за които не е известен спредът по суап за кредитно неизпълнение. В такъв случай институциите следва да използват спред, който е подходящ с оглед на рейтинга, сектора и района на контрагента („използван като приближение спред“) в съответствие с член 383, параграф 1, трета алинея от Регламент (ЕС) № 575/2013.
(2)
Правилата за определяне на спреда, използван като приближение за риска във връзка с ККО, следва да предвиждат използването на широки категории по отношение на рейтинга, сектора и района, както и да позволяват на институциите необходимата гъвкавост, за да определят въз основа на своята експертна оценка най-подходящия спред, използван като приближение.
(3)
Когато се определя точният начин, по който институциите да вземат предвид характеристиките на рейтинга, сектора и района на отделните емитенти при оценката на подходящия спред, който да бъде използван като приближение, с цел определяне на капиталовите изисквания, както се изисква от Регламент (ЕС) № 575/2013, следва да се установят правила за разглеждането на тези характеристики, като се посочат минимални категории за всяка от тях, с което да се осигури хармонизирано прилагане на тези условия.
(4)
Освен това по отношение на отделните емитенти, между които съществува връзка, като например между регионално правителство или местен орган на власт и централно правителство, следва да бъде възможно оценката на подходящия спред, който да бъде използван като приближение, да се извършва въз основа на кредитния спред на отделен емитент, когато това води до по-точна оценка.
(5)
С оглед по-прецизното определяне на изискването относно риска във връзка с корекцията на кредитната оценка, използваният като приближение спред следва да се определя на базата на данни от ликвиден пазар, а допусканията по отношение на данните, като например интерполация и екстраполация на данни, отнасящи се за различни моменти, следва да бъдат теоретично обосновани.
(6)
За да се гарантира сближаването на практиките между институциите и да се избегнат несъответствията, като се има предвид, че вътрешните вероятности от неизпълнение („PD“), спредовете по суап за кредитно неизпълнение („CDS“) и загубата при неизпълнение („LGD“) представляват уравнение с две неизвестни, както и че според обичайната пазарна практика, за да бъдат получени вътрешните PD въз основа на пазарни спредове се използва фиксирана стойност за параметъра LGD, институциите следва да използват стойност на LGDMKT, съгласувана с фиксираната LGD, която обикновено се използва от участниците на пазара за определяне на вътрешните PD въз основа на тези търгувани на ликвидни пазари кредитни спредове, въз основа на които е определен използваният като приближение кредитен спред на съответния контрагент.
(7)
За да бъде получено разрешение за използване на усъвършенствания метод във връзка с ККО за ограничен брой по-малки портфейли, е целесъобразно даден портфейл да се разглежда като нетираща съвкупност съгласно посоченото в член 272, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 575/2013, да се вземат предвид необхванатите от метода на вътрешните модели (МВМ) трансакции, спрямо които се прилага изискването относно риска във връзка с ККО, и размерът на необхванатите от МВМ нетиращи съвкупности, спрямо които се прилага изискването относно риска във връзка с ККО, като същевременно те бъдат ограничени като процент от общия брой на всички трансакции, спрямо които се прилага изискването относно риска във връзка с ККО, и като процент от общия размер на всички нетиращи съвкупности, по отношение на които се изчислява изискването относно риска във връзка с ККО, за да бъдат отчетени различните мащаби на институциите.
(8)
За да бъдат избегнати евентуалните прекъсвания, използването на усъвършенствания метод във връзка с ККО за ограничен брой по-малки портфейли следва да се преустанови единствено при неспазване на количествените граници през две последователни тримесечия.
(9)
Освен това, за да могат да изпълняват надзорните си задължения по ефикасен начин, компетентните органи следва да са в състояние да научат за нарушаването на изискването за ограничен брой по-малки портфейли; следователно в тези случаи институциите следва да уведомяват компетентните органи.
(10)
Настоящият регламент е изготвен въз основа на проектите на регулаторни технически стандарти, предадени на Комисията от Европейския банков орган.
(11)
Европейският банков орган проведе открити обществени консултации по проектите на регулаторни технически стандарти, въз основа на които е изготвен настоящият регламент, анализира потенциалните разходи и ползи и поиска становище от Групата на участниците в банковия сектор, създадена съгласно член 37 от Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета (1),
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Определяне на подходящ спред, който да бъде използван като приближение
1. Спредът, използван като приближение за даден контрагент, се счита за подходящ с оглед на рейтинга, сектора и района на контрагента в съответствие с член 383, параграф 1, четвърта алинея от Регламент (ЕС) № 575/2013, когато е изпълнено всяко едно от следните условия:
а)
използваният като приближение спред е определен, като са отчетени всички характеристики на рейтинга, сектора и района на контрагента съгласно посоченото в букви б), в) и г);
б)
характеристиките на рейтинга са били установени при отчитане на предварително определената йерархия на източниците на вътрешни и външни рейтинги. Рейтингите се отнасят към степените на кредитно качество, посочени в член 384, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013. Когато съществуват няколко външни рейтинга, съотнасянето им към степените на кредитно качество следва подхода, приложим по отношение на няколко кредитни оценки, определен в член 138 от посочения регламент;
в)
характеристиките на сектора са били определени при отчитане на най-малко следните категории:
i)
публичен сектор;
ii)
финансов сектор;
iii)
други;
г)
характеристиките на района са били определени при отчитане на най-малко следните категории:
i)
Европа;
ii)
Северна Америка;
iii)
Азия;
iv)
останалата част на света;
д)
използваният като приближение спред отразява по представителен начин наличните спредове по суап за кредитно неизпълнение и спредовете по други търгувани на ликвидни пазари инструменти за кредитен риск, отговарящи на съответната комбинация от приложими категории и спазващи критерия за качество на данните, посочен в параграф 3;
е)
целесъобразността на използвания като приближение спред се определя с оглед на променливостта, а не на нивото на спреда.
2. В процеса на разглеждане на характеристиките на рейтинга, сектора и района на контрагента в съответствие с параграф 1, оценката на спреда, който да бъде използван като приближение, се смята за целесъобразна по отношение на регионалното правителство или местния орган на власт на базата на кредитния спред на съответното централно правителство емитент, когато са изпълнени следните две условия:
а)
регионалното правителство или местният орган на власт и централното правителство имат еднакви рейтинги;
б)
регионалното правителство или местният орган на власт няма рейтинг.
3. Всички входящи данни, използвани при определянето на използвания като приближение спред, се основават на надеждни данни, наблюдавани на ликвиден двупосочен пазар, както е определено в член 338, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕС) № 575/2013. Съществуват достатъчно данни, за да се генерира спред, който да бъде използван като приближение, за всички съответни моменти и за историческите периоди, представени в член 383, параграф 5 от посочения регламент.
Член 2
Установяване на LGDMKT
С оглед установяване на загубата при неизпълнение на контрагента („LGDMKT“) за целите на изчисляването на капиталовите изисквания за риск във връзка с ККО съгласно усъвършенствания метод за контрагент, който изисква прилагането на използван като приближение спред, институциите използват стойност на LGDMKT, която е съвместима с фиксираните LGD, обикновено използвани от участниците на пазара за определяне на вътрешните PD въз основа на тези пазарни спредове, които са били използвани за определяне на използвания като приближение спред за контрагента в съответствие с разпоредбите на член 1.
Член 3
Количествени ограничения на броя и размера на квалифицираните портфейли
1. Критерият за ограничен брой по-малки портфейли, посочен в член 383, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 575/2013, е спазен, когато е изпълнено всяко едно от следните условия:
а)
броят на всички невключени в МВМ трансакции, спрямо които се прилага изискването относно риска във връзка с ККО, не надвишава 15 % от общия брой на трансакциите, спрямо които се прилага изискването относно риска във връзка с ККО;
б)
размерът на всяка индивидуална невключена в МВМ нетираща съвкупност, спрямо която се прилага изискването относно риска във връзка с ККО, не надвишава 1 % от общия размер на всички нетиращи съвкупности, спрямо които се прилага изискването относно риска във връзка с ККО;
в)
общият размер на всички невключени в МВМ нетиращи съвкупности, спрямо които се прилага изискването относно риска във връзка с ККО, не надвишава 10 % от общия размер на всички нетиращи съвкупности, спрямо които се прилага изискването относно риска във връзка с ККО.
2. За целите на параграф 1, букви б) и в) размерът на нетираща съвкупност представлява експозицията при неизпълнение на нетиращата съвкупност, изчислена чрез метода на пазарната оценка, посочен в член 274 от Регламент (ЕС) № 575/2013, като се отчитат ефектите от нетирането в съответствие с член 298 от същия регламент, но не и ефектите от обезпечението.
3. За целите на параграф 1 институцията изчислява за всяко тримесечие средната аритметична стойност на събираните най-малко ежемесечно данни относно съотношението на:
а)
броя невключени в МВМ трансакции спрямо общия брой трансакции;
б)
индивидуалния размер на най-голямата невключена в МВМ нетираща съвкупност спрямо общия размер на всички нетиращи съвкупности; както и
в)
общия размер на всички невключени в МВМ нетиращи съвкупности спрямо общия размер на всички нетиращи съвкупности.
4. Ако посоченият в параграф 1 критерий не е изпълнен в рамките на две последователни изчисления, посочени в параграф 3, за изчисляването на капиталовите изисквания за риск във връзка с ККО за всички невключени в МВМ нетиращи съвкупности институцията използва стандартизирания метод, установен в член 384 от Регламент (ЕС) № 575/2013, и уведомява компетентните органи.
5. Условията, посочени в параграф 1, се прилагат на индивидуална, подконсолидирана или консолидирана основа в зависимост от обхвата на разрешението за използване на метода на вътрешните модели, посочено в член 283 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
Член 4
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 12 март 2014 година.
KOMISIJOS DELEGUOTASIS REGLAMENTAS (ES) Nr. 526/2014
2014 m. kovo 12 d.
kuriuo papildomos Reglamento (ES) Nr. 575/2013 nuostatos, susijusios su pakaitinio skirtumo ir riboto mažesnių portfelių skaičiaus nustatymo apskaičiuojant kredito vertinimo koregavimo riziką techniniais reguliavimo standartais
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 575/2013 dėl prudencinių reikalavimų kredito įstaigoms ir investicinėms įmonėms ir kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 648/2012, ypač į jo 383 straipsnio 7 dalies trečią pastraipą,
kadangi:
(1)
pažangiojo metodo taikymas nustatant nuosavų lėšų reikalavimą kredito vertinimo koregavimo (CVA) rizikai padengti gali būti susijęs su sandorio šalimis, kurių kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorių vertės skirtumas nėra žinomas. Tokiu atveju įstaigos turėtų naudoti skirtumą, kuris yra tinkamas atsižvelgiant į sandorio šalies reitingą, pramonės šaką ir regioną (pakaitinį skirtumą), pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 383 straipsnio 1 dalies trečią pastraipą;
(2)
pakaitinio skirtumo CVA rizikai apskaičiuoti nustatymo taisyklėse reikėtų numatyti išsamesnių reitingo, pramonės šakos ir regiono kategorijų naudojimą ir jos turėtų suteikti įstaigoms reikiamo lankstumo, nustatant tinkamiausią pakaitinį skirtumą remiantis ekspertų vertinimu;
(3)
išsamiau nustatant, kaip įstaigos turėtų atsižvelgti į vieno emitento reitingo, pramonės šakos ir regiono požymius apytiksliai apskaičiuodamos pakaitinį skirtumą, kad būtų nustatyti nuosavų lėšų reikalavimai, kaip reikalaujama Reglamente (ES) Nr. 575/2013, reikėtų apibrėžti taisykles, kaip atsižvelgti į šiuos požymius, remiantis minimaliomis kiekvieno požymio kategorijomis, siekiant darnaus šių sąlygų taikymo;
(4)
be to, vieno emitento atveju, kai yra ryšys, pvz., tarp regiono ar vietos valdžios institucijos ir centrinės valdžios, turėtų būti suteiktos galimybės apytiksliai apskaičiuoti tinkamą pakaitinį skirtumą, remiantis vieno emitento kainų skirtumu, jei taip galima apskaičiuoti tiksliau;
(5)
norint tinkamai apskaičiuoti kapitalo poreikį CVA rizikai padengti, pakaitinis skirtumas turėtų būti nustatytas pagal likvidžioje rinkoje stebėtus duomenis, o su šiais duomenimis susijusios prielaidos, pvz., su skirtingais pradiniais terminais susijusių duomenų interpoliacija ir ekstrapoliacija, turėtų būti iš esmės patikimos;
(6)
siekiant užtikrinti įstaigų praktikos konvergenciją ir išvengti nenuoseklumo, laikant, kad numanomos įsipareigojimų neįvykdymo tikimybės (PD), kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorių (CDS) vertės skirtumai ir nuostoliai dėl įsipareigojimų neįvykdymo (LGD) sudaro vieną lygtį su dviem nežinomais kintamaisiais, ir žinant rinkos taisyklę panaudoti fiksuotą LGD vertę, norėdamos gauti numanomas PD vertes iš rinkos kainų skirtumų, įstaigos turėtų naudoti tokią LGDMKT vertę, kuri atitiktų fiksuotą LGD vertę, pagal kurią rinkos dalyviai paprastai nustato numanomas PD vertes iš tų likvidžių sandorių dėl kainų skirtumų, pagal kuriuos buvo nustatytas konkrečios sandorio šalies pakaitinis kainų skirtumas;
(7)
siekiant leisti taikyti pažangųjį CVA metodą ribotam mažesnių portfelių skaičiui, tikslinga portfelį laikyti užskaitos grupe, kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 575/2013 272 straipsnio 4 dalyje, atsižvelgti į ne vidaus modelių (IMM) sandorių, kuriems skaičiuojamas kapitalo poreikis CVA rizikai padengti, skaičių ir ne IMM užskaitos grupių, kurioms skaičiuojamas kapitalo poreikis CVA rizikai padengti, dydį, taip pat apriboti juos bendro visų sandorių, kuriems skaičiuojamas kapitalo poreikis CVA rizikai padengti, skaičiaus procentine dalimi ir bendro visų užskaitos grupių, kurioms skaičiuojamas kapitalo poreikis CVA rizikai padengti, dydžio procentine dalimi, kad būtų atsižvelgta į skirtingus įstaigų dydžius;
(8)
siekiant sumažinti galimus pažangiojo CVA metodo taikymo ribotam mažesnių portfelių skaičiui pertrūkius, pažangusis CVA metodas turėtų būti nebenaudojamas tik jeigu du ketvirčius iš eilės pažeidžiamos kiekybinės ribos;
(9)
be to, kad kompetentingos institucijos galėtų veiksmingai atlikti priežiūros pareigas, jos turėtų žinoti, kada riboto mažesnių portfelių skaičiaus reikalavimo nebesilaikoma; todėl įstaigos tais atvejais turėtų apie tai pranešti kompetentingoms institucijoms;
(10)
šis reglamentas grindžiamas Europos bankininkystės institucijos Komisijai pateiktais techninių reguliavimo standartų projektais;
(11)
Europos bankininkystės institucija surengė viešas atviras konsultacijas dėl techninių reguliavimo standartų projektų, kuriais grindžiamas šis reglamentas, išanalizavo galimas susijusias išlaidas ir naudą ir paprašė Bankininkystės suinteresuotųjų subjektų grupės, įsteigtos pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1093/2010 (1) 37 straipsnį, pateikti savo nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Tinkamo pakaitinio skirtumo nustatymas
1. Konkrečios sandorio šalies pakaitinis skirtumas laikomas tinkamu, atsižvelgiant į sandorio šalies reitingą, pramonės šaką ir regioną pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 383 straipsnio 1 dalies ketvirtą pastraipą, jei tenkinamos šios sąlygos:
a)
pakaitinis skirtumas nustatytas atsižvelgiant į visus b-d punktuose nurodytus sandorio šalies reitingo, pramonės šakos ir regiono požymius;
b)
reitingo požymis yra nustatytas atsižvelgiant į iš anksto nustatytos vidaus ir išorės reitingų šaltinių hierarchijos naudojimą. Reitingai priskiriami prie kredito kokybės žingsnių, nurodytų Reglamento (ES) Nr. 575/2013 384 straipsnio 2 dalyje. Jei turima keletas išorės reitingų, jie prie kredito kokybės žingsnių priskiriami pagal daugialypį kredito rizikos vertinimo metodą, kaip nustatyta to reglamento 138 straipsnyje;
c)
pramonės šakos požymis nustatytas atsižvelgiant bent į šias kategorijas:
i)
viešasis sektorius;
ii)
finansų sektorius;
iii)
kita;
d)
regiono požymis nustatytas atsižvelgiant bent į šias kategorijas:
i)
Europa;
ii)
Šiaurės Amerika;
iii)
Azija;
iv)
likusio pasaulio sektorius;
e)
pakaitinis skirtumas reprezentatyviai parodo žinomus kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorių vertės skirtumus ir kitų likvidžių kredito rizikos priemonių, kuriomis prekiaujama, atitinkančių taikytinų kategorijų derinį ir 3 dalyje nustatytus duomenų kokybės kriterijus, kainų skirtumus;
f)
pakaitinio skirtumo tinkamumas nustatomas atsižvelgiant į kintamumą, o ne į skirtumo dydį.
2. Nagrinėjant sandorio šalies reitingo, pramonės šakos ir regiono požymius pagal 1 dalį, laikoma, kad regiono valdžios institucijos arba vietos valdžios institucijos pakaitinio skirtumo apskaičiavimas yra tinkamas remiantis susijusio centrinės valdžios emitento kainų skirtumu, kai tenkinama bet kuri iš šių sąlygų:
a)
regiono valdžios institucijos ar vietos valdžios institucijos ir centrinės valdžios reitingai sutampa;
b)
regiono valdžios institucijai ar vietos valdžios institucijai reitingas nesuteiktas.
3. Visi įvesties duomenys, naudojami pakaitiniam skirtumui nustatyti, grindžiami patikimais likvidžios grįžtamosios rinkos, apibrėžtos Reglamento (ES) Nr. 575/2013 383 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje, duomenimis. Pakaitiniams skirtumams nustatyti prieinami reikiami pradinių terminų ir istorinių laikotarpių, nurodytų to reglamento 383 straipsnio 5 dalyje, duomenys.
2 straipsnis
LGDMKT nustatymas
Siekdamos nustatyti nuostolius dėl sandorio šalies įsipareigojimų neįvykdymo (LGDMKT), kad būtų galima apskaičiuoti nuosavų lėšų reikalavimą CVA rizikai padengti pagal pažangųjį metodą sandorio šaliai, kai reikia naudoti pakaitinį skirtumą, įstaigos naudoja LGDMKT vertę, atitinkančią nustatytas LGD vertes, kurias paprastai naudoja rinkos dalyviai, nustatydami numanomas PD vertes iš tų rinkos kainų skirtumų, pagal kuriuos buvo nustatytas konkrečios sandorio šalies pakaitinis skirtumas pagal 1 straipsnį.
3 straipsnis
Kiekybinės ribos, taikomos reikalavimus atitinkančių portfelių skaičiui ir dydžiui
1. Reglamento (ES) Nr. 575/2013 383 straipsnio 4 dalyje nurodytas riboto mažesnių portfelių skaičiaus kriterijus yra įvykdytas, jeigu tenkinamos visos šios sąlygos:
a)
visi ne IMM sandoriai, kuriems skaičiuojamas kapitalo poreikis CVA rizikai padengti, neviršija 15 % bendro sandorių, kuriems skaičiuojamas kapitalo poreikis CVA rizikai padengti, skaičiaus;
b)
kiekvienos individualios ne IMM užskaitos grupės, kuriai skaičiuojamas kapitalo poreikis CVA rizikai padengti, dydis neviršija 1 % bendro visų užskaitos grupių, kurioms skaičiuojamas kapitalo poreikis CVA rizikai padengti, dydžio;
c)
bendras visų ne IMM užskaitos grupių, kurioms skaičiuojamas kapitalo poreikis CVA rizikai padengti, dydis neviršija 10 % bendro visų užskaitos grupių, kurioms skaičiuojamas kapitalo poreikis CVA rizikai padengti, dydžio.
2. Pagal 1 dalies b ir c punktus užskaitos grupių dydis yra užskaitos grupės pozicija įsipareigojimų neįvykdymo atveju, apskaičiuota remiantis Reglamento (ES) Nr. 575/2013 274 straipsnyje nurodytu rinkos vertės metodu, atsižvelgiant į užskaitos poveikį pagal to reglamento 298 straipsnį; į užtikrinimo priemonės poveikį nėra atsižvelgiama.
3. Pagal 1 dalį įstaiga apskaičiuoja aritmetinį kiekvieno ketvirčio vidurkį bent jau pagal mėnesinius šių koeficientų stebėjimo duomenis:
a)
ne IMM sandorių skaičiaus, palyginti su bendru sandorių skaičiumi;
b)
atskiros didžiausios ne IMM užskaitos grupės dydžio, palyginti su bendru visų užskaitos grupių dydžiu, ir
c)
bendro visų ne IMM užskaitų grupių dydžio, palyginti su bendru visų užskaitos grupių dydžiu.
4. Jei 1 dalyje nurodyto kriterijaus nesilaikoma du kartus iš eilės atliekant apskaičiavimus, nurodytus 3 dalyje, įstaiga, naudodama Reglamento (ES) Nr. 575/2013 384 straipsnyje nurodytą standartizuotą metodą, apskaičiuoja nuosavų lėšų reikalavimą CVA rizikai padengti visoms ne IMM užskaitų grupėms ir apie tai praneša kompetentingoms institucijoms.
5. 1 dalyje nustatytos sąlygos taikomos individualiai, iš dalies konsoliduotai ar konsoliduotai, atsižvelgiant į Reglamento (ES) Nr. 575/2013 283 straipsnyje nurodyto leidimo naudoti vidaus modelių metodą taikymo sritį.
4 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2014 m. kovo 12 d.