РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 1337/2013 НА КОМИСИЯТА
от 13 декември 2013 година
за определяне на правила за прилагането на Регламент (ЕС) № 1169/2011 на Европейския парламент и на Съвета относно посочването на страната на произход или мястото на произход за прясно, охладено или замразено месо от свине, овце, кози и домашни птици
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1169/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2011 г. за предоставянето на информация за храните на потребителите, за изменение на регламенти (ЕО) № 1924/2006 и (ЕО) № 1925/2006 на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 87/250/ЕИО на Комисията, Директива 90/496/ЕИО на Съвета, Директива 1999/10/ЕО на Комисията, Директива 2000/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, директиви 2002/67/ЕО и 2008/5/ЕО на Комисията и на Регламент (ЕО) № 608/2004 на Комисията (1), и по-специално член 26, параграф 8 от него,
като има предвид, че:
(1)
Съгласно член 26, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1169/2011 е задължително посочването на страната на произход или мястото на произход върху етикета за месо, което попада в обхвата на кодовете от Комбинираната номенклатура, изброени в приложение XI към посочения регламент, т.е. прясно, охладено и замразено месо от свине, овце, кози и домашни птици.
(2)
Нужно е да се постигне баланс между необходимостта потребителите да бъдат информирани и допълнителните разходи за стопанските субекти и националните органи, които в крайна сметка оказват влияние върху крайната цена на продукта. В оценката на въздействието и в поръчаното от Комисията проучване бяха разгледани няколко възможности за посочването на страната на произход или мястото на произход по отношение на основните етапи от живота на животните. Резултатите показват, че потребителите изискват преди всичко информация за мястото, където е отгледано животното. В същото време предоставянето на задължителна информация относно мястото на раждане на животното ще изисква установяването на нови системи за проследяване на равнището на стопанствата с произтичащите от това разходи, докато посочването върху етикетите на мястото на клане може да бъде направено на приемлива цена и осигурява ценна информация за потребителя. По отношение на географското равнище резултатите показват, че името на държавата членка или на третата държава ще бъде най-подходящата информация за потребителите.
(3)
В Регламент (ЕС) № 1169/2011 понятието „страна на произход“ на дадена храна е определено в съответствие с членове 23-26 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета (2). За животинските продукти това понятие се отнася до страната, в която продуктът е получен изцяло, което за месото означава страната, в която животното е родено, отгледано и заклано. Когато производството на дадена храна включва участието на няколко страни, понятието се отнася до страната, в която продуктите са претърпели последната си съществена, икономически обоснована обработка или преработка. Прилагането му по отношение на ситуации, в които месото произхожда от животни, родени, отгледани и заклани в различни страни, обаче няма да донесе достатъчно информация на потребителите за произхода на месото. Следователно във всички такива ситуации е необходимо да се предвиди посочване върху етикета на държавата членка или третата страна, в която животното е отглеждано за период, представляващ значителна част от нормалния цикъл на отглеждане за всеки вид, както и на държавата членка или на третата страна, в която то е било заклано. Терминът „произход“ следва да се използва за месо, получено от животни, родени, отгледани и заклани, и следователно изцяло получени в една-единствена държава членка или трета страна.
(4)
За случаите, в които животното е отглеждано в няколко държави членки или трети страни, а минималният период на отглеждане не може да бъде достигнат, следва да се предвиди подходящ начин за посочване на мястото на отглеждане, за да се отговори по-добре на нуждите на потребителите и да се избегне ненужно усложняване на етикета.
(5)
Освен това следва да бъдат определени правила за пакети, съдържащи разфасовки месо от един и същ или от различни видове, добити от животни, отглеждани и заклани в различни държави членки или трети страни.
(6)
Тази система за етикетиране изисква правила за проследяване на всички етапи на производството и разпространението на месото, от клането до опаковането, за да се гарантира връзката между месото, обозначено с етикета, и животното или групата животни, от които е добито месото.
(7)
Следва да бъдат предвидени специфични правила за месото, внесено от трети страни, когато липсва информацията, изисквана за етикетиране.
(8)
По отношение на мляното месо и обрезките, като се имат предвид характеристиките на техните производствени процеси, на стопанските субекти следва да се разреши да се възползват от опростена система на обозначения.
(9)
С оглед на търговския характер на информацията, която трябва да се предостави съгласно настоящия регламент, на стопанските субекти в хранителната промишленост следва да бъде предоставена възможност да добавят към задължителните обозначения върху етикета други елементи, информиращи за произхода на месото.
(10)
Доколкото съответните разпоредби на Регламент (ЕС) № 1169/2011 се прилагат от 13 декември 2014 г., а член 47 от него предвижда прилагането на правилата за прилагане съгласно посочения регламент считано от 1 април на всяка календарна година, настоящият регламент следва да започне да се прилага от 1 април 2015 г.
(11)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет и приложно поле
С настоящия регламент се определят правилата относно посочването на страната на произход или мястото на произход върху етикета на прясно, охладено или замразено свинско месо, месо от овце или кози и месо от домашни птици, попадащи в съответните кодове по Комбинираната номенклатура, посочени в приложение XI към Регламент (ЕС) № 1169/2011.
Член 2
Определения
1. За целите на настоящия регламент се прилага определението за „стопански субект в хранителната промишленост“, посочено в член 3, точка 3 от Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета (3), определението за „предприятие“, посочено в член 2, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 852/2004 на Европейския парламент и на Съвета (4), както и определенията за „мляно месо“, „кланица“ и „предприятие за разфасовка на месо“ съгласно точка 1, съответно подточки 1.13, 1.16 и 1.17 от приложение I към Регламент (ЕО) № 853/2004 на Европейския парламент и на Съвета (5).
2. Прилагат се също следните определения:
а)
„обрезки“ означава малки парчета месо, попадащи в кодовете от Комбинираната номенклатура, изброени в приложение XI към Регламент (ЕС) № 1169/2011, признати за годни за консумация от човека, произведени изключително по време на транжиране, на обезкостяване на кланични трупове или при разфасоване на месо;
б)
„партида“ означава месо, попадащо в кодовете от Комбинираната номенклатура, изброени в приложение XI към Регламент (ЕС) № 1169/2011, получено от един вид, със или без кост, дори нарязано или мляно, което е нарязано, смляно или опаковано при практически идентични условия.
Член 3
Проследимост
1. Стопанските субекти в хранителната промишленост на всеки етап от производството и разпространението на месото, посочени в член 1, имат на разположение и използват система за идентификация и регистрация.
2. Тази система се прилага по начин, който гарантира:
а)
връзката между месото и животното или групата животни, от които то е получено, като на етапа на клането отговорност за гарантиране на тази връзка носи кланицата; и
б)
предаването на информацията, свързана с обозначенията, посочени в член 5, 6 или 7, в зависимост от случая, заедно с месото, на стопанските субекти на последващите етапи на производството и разпространението.
Всеки стопански субект в хранителната промишленост е отговорен за прилагането на системата за идентификация и регистрация, както е посочено в първа алинея, на етапа на производство и разпространение, в който участва.
Стопанският субект в хранителната промишленост, който опакова или етикетира месото в съответствие с член 5, 6 или 7, гарантира връзката между кода на партидата за идентификация на месото, доставена на потребителя или на заведението за обществено хранене, и съответната партида или партиди месо, от която/които е съставена опаковката или етикетираната партида. За всички опаковки с един и същ код на партидата се отнасят едни и същи обозначения в съответствие с член 5, 6 или 7.
3. В системата, посочена в параграф 1, се отбелязва по-специално пристигането и заминаването от предприятието на стопанския субект в хранителната промишленост на животни, кланични трупове или разфасовки, в зависимост от случая, и се осигурява връзката между пристиганията и заминаванията.
Член 4
Група животни
1. Големината на групата животни, посочена в член 3, се определя от:
а)
броя на кланичните трупове, нарязани заедно и представляващи една партида за съответното предприятие за разфасовка на месо, в случаите, когато се разфасоват кланични трупове;
б)
броя на кланичните трупове, месото от които представлява една партида за съответното предприятие за разфасовка или смилане на месо, в случаите, когато е необходимо допълнително разфасоване или смилане.
2. Размерът на партидата не превишава производството за един ден на едно предприятие.
3. С изключение на случая, когато се прилага член 7, при сформирането на партидите предприятията, в които месото се разфасова или смила, гарантират, че всички кланични трупове в дадена партида съответстват на животни, за чието месо се прилагат идентични обозначения при етикетиране в съответствие с член 5, параграф 1 или параграф 2.
Член 5
Етикетиране на месо
1. Посоченият в член 1 етикет на месо, предназначено за доставяне на крайния потребител или на заведения за обществено хранене, включва следните обозначения:
а)
държавата членка или третата страна, в която са отгледани животните, обозначена с „Отгледано в (държава членка или трета страна)“, в съответствие със следните критерии:
i)
за свине:
-
в случай че животното е заклано на възраст над 6 месеца, държавата членка или третата страна, в която е протекъл последният период на отглеждане от поне четири месеца,
-
в случай че животното е заклано на възраст под 6 месеца и с живо тегло не по-малко от 80 килограма, държавата членка или третата страна, в която е протекъл периодът на отглеждане, след като животното е достигнало тегло от 30 килограма,
-
в случай че животното е заклано на възраст под 6 месеца и с живо тегло по-малко от 80 килограма, държавата членка или третата страна, в която е протекъл целият период на отглеждане;
ii)
за овце и кози: държавата членка или третата страна, в която е протекъл последният период на отглеждане от поне шест месеца, или, в случай че животното е заклано на възраст под шест месеца, държавата членка или третата страна, в която е протекъл целият период на отглеждане;
iii)
за домашни птици: държавата членка или третата страна, в която е протекъл последният период на отглеждане от поне един месец, или, в случай че птицата е заклана на възраст под един месец, държавата членка или третата страна, в която е протекъл целият период на отглеждане, след като птицата е била дадена за угояване;
б)
държавата членка или третата страна, в която е извършено клането, обозначена със „Заклано в (държава членка или трета страна)“; и
в)
кода на партидата за идентификация на месото, доставяно на потребителя или на заведението за обществено хранене.
Когато периодът на отглеждане, посочен в буква а), не е достигнат в нито една от държавите членки или третите страни, в които е отглеждано животното, обозначението, посочено в буква а), се заменя с „Отгледано в няколко държави членки на ЕС“ или, когато месото или животните са внесени в Съюза - с „Отгледано в няколко страни извън ЕС“ или „Отгледано в няколко страни във и извън ЕС“.
Когато обаче периодът на отглеждане, посочен в буква а), не е достигнат в нито една от държавите членки или третите страни, в които е отглеждано дадено животно, обозначението, посочено в буква а), може да се замени с „Отгледано в (списък на държавите членки или третите страни, където е отглеждано животното)“, ако стопанският субект в хранителната промишленост докаже по задоволителен за компетентния орган начин, че животното е отглеждано в посочените държави членки или трети страни.
2. Обозначенията, посочени в параграф 1, букви а) и б), могат да бъдат заменени с обозначението „Произход: (държава членка или трета страна)“, ако стопанският субект в хранителната промишленост докаже по задоволителен за компетентния орган начин, че месото, посочено в член 1, е от животни, родени, отгледани и заклани в една и съща държава членка или трета страна.
3. Когато няколко разфасовки месо от един и същ или от различни видове отговарят на различни обозначения за етикетиране в съответствие с параграфи 1 и 2 и са представени в една и съща опаковка на потребителя или заведението за обществено хранене, върху етикета се посочва:
а)
списъкът на съответните държави членки или трети страни в съответствие с параграф 1 или 2 за всеки вид;
б)
кодът на партидата за идентификация на месото, доставяно на потребителя или на заведението за обществено хранене.
Член 6
Дерогация за месо от трети страни
Чрез дерогация от член 5, параграф 1, буква а) върху посочения в член 1 етикет на месо, внесено за пускане на пазара на Съюза и за което липсва информацията, предвидена в член 5, параграф 1, буква а), се съдържа обозначението „Отгледано извън ЕС“ и „Заклано в (трета страна, в която е заклано животното)“.
Член 7
Дерогации за мляно месо и обрезки
Чрез дерогация от член 5, параграф 1, букви а) и б) и параграф 2 и от член 6 по отношение на мляното месо и обрезките могат да се прилагат следните обозначения:
а)
„Произход: ЕС“, когато мляното месо или обрезките са получени изключително от месо от животни, родени, отгледани и заклани в различни държави членки;
б)
„Отгледано и заклано в ЕС“, когато мляното месо или обрезките са получени изключително от месо от животни, отгледани и заклани в различни държави членки;
в)
„Отгледано и заклано извън ЕС“, когато мляното месо или обрезките са получени изключително от месо, внесено в Съюза;
г)
„Отгледано извън ЕС“ и „Заклано в ЕС“, когато мляното месо или обрезките са получени изключително от месо от животни, внесени в Съюза като животни за клане и заклани в една или в различни държави членки;
д)
„Отгледано и заклано в ЕС и извън ЕС“, когато мляното месо или обрезките са произведени от:
i)
месо, получено от животни, отгледани и заклани в една и съща или в различни държави членки, и от месо, внесено в Съюза; или
ii)
месо, получено от животни, внесени в Съюза и заклани в една и съща или в различни държави членки.
Член 8
Допълнителна доброволна информация върху етикета
Стопанските субекти в хранителната промишленост могат да добавят към обозначенията, посочени в членове 5, 6 и 7, допълнителна информация относно произхода на месото.
Допълнителната информация, посочена в първа алинея, не може да бъде в противоречие с обозначенията, посочени в членове 5, 6 и 7, и съответства на правилата, предвидени в глава V от Регламент (ЕС) № 1169/2011.
Член 9
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 април 2015 г. Той не се прилага за месо, което законно е пуснато на пазара на Съюза преди 1 април 2015 г., до изчерпване на наличностите.
Той е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 13 декември 2013 година.
KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO REGLAMENTAS (ES) Nr. 1337/2013
2013 m. gruodžio 13 d.
kuriuo nustatomos Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1169/2011 taikymo taisyklės, susijusios su šviežios, atšaldytos ir užšaldytos kiaulienos, avienos, ožkienos ir paukštienos kilmės šalies arba kilmės vietos nuorodomis
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2011 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1169/2011 dėl informacijos apie maistą teikimo vartotojams, kuriuo iš dalies keičiami Europos Parlamento ir Tarybos reglamentai (EB) Nr. 1924/2006 ir (EB) Nr. 1925/2006 bei kuriuo panaikinami Komisijos direktyva 87/250/EEB, Tarybos direktyva 90/496/EEB, Komisijos direktyva 1999/10/EB, Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/13/EB, Komisijos direktyvos 2002/67/EB ir 2008/5/EB bei Komisijos reglamentas (EB) Nr. 608/2004 (1), ypač į jo 26 straipsnio 8 dalį,
kadangi:
(1)
Reglamento (ES) Nr. 1169/2011 26 straipsnio 2 dalyje nustatyta, kad privaloma nurodyti mėsos, kurios Kombinuotosios nomenklatūros kodai nurodyti to reglamento XI priede, t. y. šviežios, atšaldytos ir užšaldytos kiaulienos, avienos, ožkienos ir paukštienos, kilmės šalį arba kilmės vietą;
(2)
reikia siekti vartotojų poreikio gauti informacijos ir operatorių bei nacionalinės valdžios institucijų patiriamų papildomų išlaidų, kurios galiausiai turi įtakos galutinei produkto kainai, pusiausvyros. Poveikio vertinime ir Komisijos užsakymu atliktame tyrime išnagrinėtos kelios kilmės šalies arba kilmės vietos nurodymo galimybės, atsižvelgiant į svarbiausius gyvūnų gyvenimo tarpsnius. Nustatyta, kad vartotojai labiausiai pageidauja informacijos apie vietą, kurioje gyvūnas užaugintas. Nustačius, kad privaloma teikti informaciją apie gyvūno gimimo vietą, reikėtų naujų atsekamumo sistemų ūkių lygmeniu, tam reikėtų atitinkamų išlaidų, o skerdimo vietos nuoroda etiketėje nereikalauja per didelių išlaidų ir teikia vertingos informacijos vartotojui. Turima duomenų, kad geografiniu atžvilgiu svarbiausia informacija, kurios pageidauja vartotojai, - valstybės narės arba trečiosios šalies nuoroda;
(3)
Reglamente (ES) Nr. 1169/2011 maisto produkto kilmės šalies sąvoka nustatyta pagal Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92 (2) 23-26 straipsnius. Gyvūninių produktų kilmės šalis - šalis, kurioje gaunamas visas produktas, o mėsos atveju - šalis, kurioje gyvūnas gimė, buvo užaugintas ir paskerstas. Jeigu maisto produktas buvo gaminamas ne vienoje šalyje, kilmės šalis yra ta šalis, kurioje buvo atliktas paskutinis svarbus ir ekonomiškai pagrįstas produktų perdirbimo arba apdorojimo procesas. Tačiau taikant šį principą tais atvejais, kai mėsa gaunama iš skirtingose šalyse gimusių, užaugintų ir paskerstų gyvūnų, vartotojai būtų nepakankamai informuojami apie tokios mėsos kilmę. Todėl visais tais atvejais būtina numatyti, kad etiketėje būtų nurodyta valstybė narė arba trečioji šalis, kurioje gyvūnas augintas laikotarpį, atitinkantį svarbiausią įprasto tos rūšies gyvūnų auginimo ciklo dalį, ir valstybė narė arba trečioji šalis, kurioje jis paskerstas. Terminas kilmės šalis turėtų būti vartojamas tik kalbant apie vienoje valstybėje narėje arba trečiojoje šalyje gimusių, užaugintų ir paskerstų gyvūnų mėsą, t. y. tik vienoje šalyje gautą mėsą;
(4)
tais atvejais, kai gyvūnas augintas keliose valstybėse narėse arba trečiosiose šalyse ir nė vienoje iš jų neaugintas reikiamą auginimo laikotarpį, turėtų būti numatyta tinkama auginimo vietos nuoroda, kad būtų labiau atsižvelgta į vartotojų poreikius, o etiketėje pateikta informacija nebūtų pernelyg paini;
(5)
be to, turėtų būti nustatytos taisyklės, taikomos pakuotėms, kuriose supakuota tos pačios ar skirtingų rūšių gyvūnų mėsa, gauta iš skirtingose valstybėse narėse arba trečiosiose šalyse užaugintų ir paskerstų gyvūnų;
(6)
šiai ženklinimo sistemai reikalingos atsekamumo visais mėsos gamybos ir paskirstymo etapais (nuo skerdimo iki pakavimo) taisyklės, kad paženklintą mėsą būtų galima susieti su gyvūnu arba gyvūnų grupe, iš kurių gauta mėsa;
(7)
turėtų būti numatytos specialios taisyklės, taikomos iš trečiųjų šalių importuotai mėsai, jeigu neturima jai ženklinti reikalingos informacijos;
(8)
atsižvelgiant į smulkintos mėsos ir mėsos nuopjovų gamybos procesų specifiką, operatoriams turėtų būti leidžiama naudoti supaprastintą nuorodų sistemą;
(9)
atsižvelgiant į komercinius interesus, susijusius su pagal šį reglamentą teiktina informacija, maisto verslo operatoriams turėtų būti suteikta galimybė privalomas nuorodas papildyti kita informacija apie mėsos kilmės vietą;
(10)
kadangi atitinkamos Reglamento (ES) Nr. 1169/2011 nuostatos taikomos nuo 2014 m. gruodžio 13 d., o jo 47 straipsnyje numatyta, kad to reglamento įgyvendinimo taisyklės taikomos nuo kiekvienų kalendorinių metų balandžio 1 d., šis reglamentas turėtų būti pradėtas taikyti 2015 m. balandžio 1 d.;
(11)
šiame reglamente numatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Dalykas ir taikymo sritis
Šiuo reglamentu nustatomos kilmės šalies arba kilmės vietos nuorodos pateikimo šviežios, atšaldytos ir užšaldytos kiaulienos, avienos, ožkienos ir paukštienos, kurių Kombinuotosios nomenklatūros kodai nurodyti Reglamento (ES) Nr. 1169/2011 XI priede, etiketėse taisyklės.
2 straipsnis
Apibrėžtys
1. Šiame reglamente vartojami terminai: maisto verslo operatorius - kaip apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 178/2002 (3) 3 straipsnio 3 punkte, įmonė - kaip apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 852/2004 (4) 2 straipsnio 1 dalies c punkte, smulkinta mėsa, skerdykla ir mėsos išpjaustymo įmonė - kaip apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 853/2004 (5) I priedo I dalies 13, 16 ir 17 punktuose.
2. Kitų vartojamų terminų apibrėžtys:
a) mėsos nuopjovos- maistui skirti mėsos, kurios Kombinuotosios nomenklatūros kodai nurodyti Reglamento (ES) Nr. 1169/2011 XI priede, gabalėliai, gauti tik nupjaustymo būdu, iškaulinėjant skerdenas arba pjaustant mėsą;
b) partija- vienos rūšies gyvūnų mėsa, kurios Kombinuotosios nomenklatūros kodai nurodyti Reglamento (ES) Nr. 1169/2011 XI priede, su kaulais arba be kaulų, (ne)smulkinta arba (ne)pjaustyta, kuri buvo supjaustyta, susmulkinta arba supakuota praktiškai vienodomis sąlygomis.
3 straipsnis
Atsekamumas
1. Maisto verslo operatoriai kiekvienu 1 straipsnyje nurodytos mėsos gamybos ir paskirstymo etapu turi turėti ir naudoti identifikavimo ir registravimo sistemą.
2. Ta sistema taikoma taip, kad:
a)
būtų galima susieti mėsą ir gyvūną arba gyvūnų grupę, iš kurios ji gauta; skerdimo etapu už tai atsakinga skerdykla ir
b)
su nuorodomis susijusi informacija, nurodyta atitinkamai 5, 6 ir 7 straipsniuose, kartu su mėsa būtų perduodama kito gamybos ir paskirstymo etapo operatoriams.
Kiekvienas maisto verslo operatorius savo gamybos ir paskirstymo etapu atsako už identifikavimo ir registravimo sistemos taikymą, kaip nustatyta pirmoje pastraipoje.
Maisto verslo operatorius, kuris pakuoja ir ženklina mėsą pagal 5, 6 ir 7 straipsnius, užtikrina partijos kodo, pagal kurį identifikuojama vartotojui arba viešojo maitinimo įstaigai tiekiama mėsa, ir atitinkamos mėsos partijos ar partijų, iš kurių sudaryta pakuotė arba paženklinta partija, sąsają. Visoms pakuotėms su tuo pačiu partijos kodu priskiriama ta pati nuoroda pagal 5, 6 ir 7 straipsnius.
3. 1 dalyje nurodytoje sistemoje visų pirma registruojama, kada į maisto verslo operatoriaus įmonę atvežami ir iš jos išvežami gyvūnai, skerdenos ar jų dalys, ir užtikrinama atvežimo ir išvežimo sąsaja.
4 straipsnis
Gyvūnų grupės
1. 3 straipsnyje nurodytos gyvūnų grupės dydis nustatomas pagal:
a)
kai pjaustomos skerdenos - konkrečioje mėsos išpjaustymo įmonėje vienu metu išpjaustytų ir vieną partiją sudarančių skerdenų skaičių;
b)
kai toliau pjaustoma arba smulkinama - skerdenų, kurių mėsa konkrečioje mėsos išpjaustymo arba smulkinimo įmonėje sudaro vieną partiją, skaičių.
2. Partijos dydis negali viršyti vienoje įmonėje per dieną pagamintos produkcijos kiekio.
3. Išskyrus atvejus, kai taikomas 7 straipsnis, įmonės, kuriose pjaustoma arba smulkinama mėsa, sudarydamos partijas užtikrina, kad visos partiją sudarančios skerdenos būtų gyvūnų, kurių mėsa pagal 5 straipsnio 1 arba 2 dalį ženklinama vienodomis nuorodomis.
5 straipsnis
Mėsos ženklinimas
1. 1 straipsnyje nurodytos mėsos, skirtos galutiniam vartotojui arba viešojo maitinimo įstaigai, etiketėje pateikiamos šios nuorodos:
a)
nurodoma valstybė narė arba trečioji šalis, kurioje užaugintas gyvūnas, - „Užauginta (valstybės narės arba trečiosios šalies pavadinimas)“, laikantis šių kriterijų:
i)
kiaulienai taikomi kriterijai:
-
jeigu skerdžiami daugiau nei 6 mėnesių amžiaus gyvūnai, nurodoma valstybė narė arba trečioji šalis, kurioje paskutinėje gyvūnas augintas mažiausiai keturis mėnesius,
-
jeigu skerdžiami mažiau nei 6 mėnesių amžiaus ir ne mažesnio kaip 80 kilogramų gyvojo svorio gyvūnai, nurodoma valstybė narė arba trečioji šalis, kurioje gyvūnas augintas nuo tada, kai jo gyvasis svoris pasiekė 30 kilogramų,
-
jeigu skerdžiami mažiau nei 6 mėnesių amžiaus ir mažesnio kaip 80 kilogramų gyvojo svorio gyvūnai, nurodoma valstybė narė arba trečioji šalis, kurioje gyvūnas augintas visą auginimo laikotarpį;
ii)
avienai ir ožkienai taikomi kriterijai: nurodoma valstybė narė arba trečioji šalis, kurioje paskutinėje gyvūnas augintas mažiausiai šešis mėnesius, arba, jeigu skerdžiami mažiau nei šešių mėnesių amžiaus gyvūnai, valstybė narė arba trečioji šalis, kurioje gyvūnas augintas visą auginimo laikotarpį;
iii)
paukštienai taikomi kriterijai: nurodoma valstybė narė arba trečioji šalis, kurioje paskutinėje gyvūnas augintas mažiausiai mėnesį, arba, jeigu skerdžiami mažiau nei mėnesio amžiaus gyvūnai, valstybė narė arba trečioji šalis, kurioje pradėtas penėti gyvūnas augintas visą auginimo laikotarpį;
b)
nurodoma valstybė narė arba trečioji šalis, kurioje paskerstas gyvūnas, - „Paskersta (valstybės narės arba trečiosios šalies pavadinimas)“ ir
c)
nurodomas partijos kodas, pagal kurį identifikuojama vartotojui arba viešojo maitinimo įstaigai tiekiama mėsa.
Jeigu nė vienoje iš valstybių narių arba trečiųjų šalių, kuriose augintas gyvūnas, jis neaugintas a punkte nurodytą laikotarpį, vietoj a punkte nustatytos nuorodos pateikiama nuoroda „Užauginta keliose ES valstybėse narėse“ arba, jeigu gyvūnai arba mėsa į Sąjungą buvo importuoti, - „Užauginta keliose ES nepriklausančiose šalyse“ arba „Užauginta keliose ES valstybėse narėse ir ES nepriklausančiose šalyse“.
Tačiau jeigu nė vienoje iš valstybių narių arba trečiųjų šalių, kuriose augintas gyvūnas, jis neaugintas a punkte nurodytą laikotarpį, vietoj a punkte nustatytos nuorodos gali būti pateikiama nuoroda „Užauginta (išvardijamos valstybės narės ir trečiosios šalys, kuriose augintas gyvūnas)“, jeigu maisto verslo operatorius kompetentingai institucijai pateikia pakankamai įrodymų, kad gyvūnas buvo užaugintas tose valstybėse narėse arba trečiosiose šalyse.
2. 1 dalies a ir b punktuose nustatytas nuorodas galima pakeisti nuoroda „Kilmės šalis - (valstybės narės arba trečiosios šalies pavadinimas)“, jeigu maisto verslo operatorius kompetentingai institucijai pateikia pakankamai įrodymų, kad 1 straipsnyje nurodyta mėsa gauta iš vienoje valstybėje narėje arba trečiojoje šalyje gimusių, užaugintų ir paskerstų gyvūnų.
3. Jeigu keli tos pačios ar skirtingų rūšių gyvūnų mėsos gabalai, pagal 1 arba 2 dalį ženklinami skirtingomis nuorodomis, vartotojui arba viešojo maitinimo įstaigai pateikiami supakuoti vienoje pakuotėje, etiketėje:
a)
išvardijamos atitinkamos valstybės narės arba trečiosios šalys, laikantis kiekvienai rūšiai skirtų kriterijų pagal 1 arba 2 dalis;
b)
nurodomas partijos kodas, pagal kurį identifikuojama vartotojui arba viešojo maitinimo įstaigai tiekiama mėsa.
6 straipsnis
Mėsai iš trečiųjų šalių taikoma nukrypti leidžianti nuostata
Nukrypstant nuo 5 straipsnio 1 dalies a punkto, 1 straipsnyje nurodytos mėsos, kuri importuota į Sąjungos rinką ir apie kurią neturima 5 straipsnio 1 dalies a punkte numatytos informacijos, etiketėje pateikiama nuoroda „Užauginta ne ES“ ir „Paskersta (trečiosios šalies, kurioje buvo paskerstas gyvūnas, pavadinimas)“.
7 straipsnis
Smulkintai mėsai ir mėsos nuopjovoms taikoma nukrypti leidžianti nuostata
Nukrypstant nuo 5 straipsnio 1 dalies a ir b punktų, 5 straipsnio 2 dalies ir 6 straipsnio, smulkintai mėsai ir mėsos nuopjovoms galima taikyti šias nuorodas:
a)
„Kilmės šalis - ES“, jeigu smulkinta mėsa arba mėsos nuopjovos pagamintos vien tik iš skirtingose valstybėse narėse gimusių, užaugintų ir paskerstų gyvūnų mėsos;
b)
„Užauginta ir paskersta ES“, jeigu smulkinta mėsa arba mėsos nuopjovos pagamintos vien tik iš skirtingose valstybėse narėse užaugintų ir paskerstų gyvūnų mėsos;
c)
„Užauginta ir paskersta ne ES“, jeigu smulkinta mėsa arba mėsos nuopjovos pagamintos vien tik iš importuotos į Sąjungą mėsos;
d)
„Užauginta ne ES“ ir „Paskersta ES“, jeigu smulkinta mėsa arba mėsos nuopjovos pagamintos vien tik iš gyvūnų, importuotų į Sąjungą paskersti ir paskerstų vienoje ar skirtingose valstybėse narėse, mėsos;
e)
„Užauginta ir paskersta ES ir ne ES“, jeigu smulkinta mėsa arba mėsos nuopjovos pagamintos iš:
i)
vienoje ar skirtingose valstybėse narėse užaugintų ir paskerstų gyvūnų mėsos ir į Sąjungą importuotos mėsos;
ii)
į Sąjungą importuotų ir vienoje ar skirtingose valstybėse narėse paskerstų gyvūnų mėsos.
8 straipsnis
Papildoma savanoriškai etiketėje pateikiama informacija
Maisto verslo operatoriai 5, 6 ir 7 straipsniuose nustatytas nuorodas gali papildyti papildoma informacija apie mėsos kilmės vietą.
Pirmoje pastraipoje minima papildoma informacija negali prieštarauti 5, 6 ir 7 straipsniuose nustatytoms nuorodoms ir turi atitikti Reglamento (ES) Nr. 1169/2011 V skyriaus taisykles.
9 straipsnis
Įsigaliojimas ir taikymas
Šis reglamentas įsigalioja trečią dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2015 m. balandžio 1 d. Jis netaikomas mėsai, kuri teisėtai pateikta Sąjungos rinkai iki 2015 m. balandžio 1 d., kol bus sunaudotos jos atsargos.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2013 m. gruodžio 13 d.