РЕШЕНИЕ 2014/912/ОВППС НА СЪВЕТА
от 15 декември 2014 година
в подкрепа на действията в областта на физическата сигурност и управлението на запасите (ФСУЗ) с цел намаляване на риска от незаконна търговия с малки оръжия и леки въоръжения (МОЛВ) и боеприпаси за тях в региона на Сахел
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 26, параграф 2 и член 31, параграф 1 от него,
като взе предвид предложението на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност,
като има предвид, че:
(1)
На 15 и 16 декември 2005 г. Европейският съвет прие стратегията на ЕС за борба с незаконното натрупване и трафика с МОЛВ и боеприпаси за тях. В тази стратегия Европейският съвет отбелязва, че изобилието на запаси от МОЛВ и боеприпаси прави тези оръжия еднакво леснодостъпни за цивилни лица, престъпници, терористи и бойци и се подчертава необходимостта да продължат превантивните действия за борба с незаконното предлагане на конвенционални оръжия и търсенето на такива оръжия. В стратегията Африка се определя като континента, който в най-голяма степен е засегнат от въздействието на вътрешните конфликти, влошавани от дестабилизиращия приток на МОЛВ.
(2)
На 21 март 2011 г. Съветът одобри стратегията на Европейския съюз за сигурността и развитието на Сахел, с която се осигурява интегрирана рамка за ангажиментите на Съюза в региона на Сахел. Едно от четирите направления за действие на стратегията цели да се укрепи капацитета в областите на сигурността, правоприлагането и правовата държава в региона в подкрепа на борбата със заплахите и справянето с тероризма и организираната престъпност по по-ефективен и съобразен с особеностите му начин, както и да ги обвърже с мерки за добро управление.
(3)
На 14 юни 2006 г. в Абуджа, Нигерия, държавите - членки на Икономическата общност на западноафриканските държави, приеха влязлата в сила на 29 септември 2009 г. Конвенция на Икономическата общност на западноафриканските държави относно малките оръжия и леките въоръжения, боеприсите за тях и други свързани материали. На 30 април 2010 г. в Киншаса, Демократична република Конго, държавите - членки на Икономическата общност на държавите от Централна Африка и Република Руанда, приеха Централноафриканската конвенция за контрол на малките оръжия и леките въоръжения, боеприпасите за тях, частите и компонентите, които могат да се използват за тяхното производство, поправка или сглобяване. Подписалите тези две конвенции държави са поели ангажимент, наред с другото, да предприемат необходимите мерки, за да гарантират безопасното и ефективно управление, съхранение и сигурност на националните запаси от МОЛВ, в съответствие с подходящите стандарти и процедури.
(4)
Буркина Фасо, Мали и Нигерия, както и 23 държави членки, са ратифицирали Договора за търговия с оръжие, а Чад, Мавритания и Нигер са го подписали. Съгласно член 16, параграф 1 от Договора за търговия с оръжие при прилагане на договора, всяка държава - страна по конвенцията, може да потърси помощ, включително правна или законодателна помощ, помощ за изграждане на институционален капацитет, както и техническа, материална или финансова помощ. Тази помощ може да включва управление на запасите, програми за разоръжаване, демобилизация и реинтеграция, примерно законодателство и ефективни практики за прилагане. Всяка държава - страна по конвенцията, която е в състояние да направи това, при поискване предоставя такава помощ.
(5)
Буркина Фасо, Мали, Мавритания и Нигерия са държави - страни по Протокола срещу незаконното производство и трафик с огнестрелни оръжия, техни части и компоненти и боеприпаси към Конвенцията на Организацията на обединените нации срещу транснационалната организирана престъпност (наричан по-долу „Протоколът за огнестрелните оръжия“).
(6)
Всички държави - членки на ООН, са поели ангажимент за ефективното изпълнение на Програмата за действие на ООН за предотвратяване, борба и премахване на незаконната търговия с малки оръжия и леки въоръжения във всичките ѝ аспекти (наричана по-долу „Програмата за действие на ООН“), както и на Международния инструмент, позволяващ на държавите своевременно и надеждно да идентифицират и проследяват незаконните малки оръжия и леки въоръжения.
(7)
На Петата двугодишна среща на държавите, на която да се разгледа изпълнението на Програмата за действие на ООН (Ню Йорк, 16-20 юни 2014 г.), всички държави - членки на ООН, за пореден път изтъкнаха, че правилното управление на запасите от МОЛВ, по-специално в ситуации на конфликт и след конфликт, е от основно значение за предотвратяване на нещастни случаи и намаляване на риска от пренасочване на МОЛВ към незаконна търговия, незаконни въоръжени групи, терористи и други получатели, които нямат разрешение за това. Държавите - членки на ООН, призоваха за засилване на международното и регионалното сътрудничество и помощ по въпросите на физическата сигурност и управлението на запасите, и поеха ангажимент да се възползват, когато е възможно, от напредъка в областта на технологиите за укрепване на управлението на запасите и мерките за физическа сигурност.
(8)
Народният бунт в Либия през февруари 2011 г. и последвалият въоръжен конфликт, както и политическата криза и кризата на сигурността в Мали през 2012 г. показаха, че недържавни участници, включително терористи, могат да се възползват от неправилно съхранявани и управлявани държавни запаси от МОЛВ и боеприпаси за тях и да ги пренасочват в ущърб на мира и сигурността. В контекста на нарастваща активност от страна на недържавни участници в региона на Сахел, включително в Северна Нигерия, приоритетно значение придобива подобряването на сигурността на местата за съхранение на оръжия и боеприпаси в държавите в Сахел.
(9)
В съответствие с мандата, получен от Общото събрание на ООН (Резолюция 40/151 G, 16 декември 1985 г.) Регионалният център на ООН за мир и разоръжаване в Африка, който е част от Службата на ООН по въпросите на разоръжаването, е натрупал дългогодишен опит в оказване на подкрепа на държавите от Сахел и гражданското общество при прилагането от тяхна страна на международните и регионалните инструменти за контрол върху МОЛВ.
(10)
От 2013 г. насам посредством Службата на ООН за борба срещу противопехотните мини и в съответствие с резолюции 2100 (2013) и 2164 (2014) на Съвета за сигурност на ООН Интегрираната многостранна мисия на ООН за стабилизиране в Мали съдейства на властите на Мали в областта на разминирането и управлението на оръжия и боеприпаси.
(11)
Неправителствената организация Mine Advisory Group (Консултативна група по разминиране) наскоро започна регионален проект по неотложни въпроси, свързани със сигурността и управлението на конвенционални оръжия и боеприпаси в целеви държави в района Сахел-Магреб.
(12)
Съгласно Решение 2011/428/ОВППС на Съвета (1) Съюзът финансира, наред с другото, предоставянето на маркиращо оборудване за правоприлагащите органи в няколко държави в Западна Африка, както и обучение по въпроси, свързани с Международния инструмент, позволяващ на държавите своевременно и надеждно да идентифицират и проследяват незаконните малки оръжия и леки въоръжения (наричанпо-долу „Международният инструмент за проследяване“) и с международните технически насоки за боеприпасите.
(13)
Съгласно Решение 2013/320/ОВППС на Съвета (2) Съюзът подкрепя мерки, насочени към осигуряване на действителна физическа сигурност и управление на запасите (ФСУЗ) в либийските оръжейни арсенали, с цел да се намалят породените от незаконното разпространение на МОЛВ и боеприпаси за тях рискове за сигурността на Либия и на съседните ѝ държави, включително в региона на Сахел.
(14)
Съгласно Решение 2013/698/ОВППС на Съвета (3) Съюзът подкрепя създаването на глобален механизъм за докладване относно незаконни МОЛВ и други конвенционални оръжия и боеприпаси („iTrace“), по-специално въз основа на проучвания на място относно МОЛВ и боеприпаси за тях, разпространявани в засегнати от конфликти райони, включително в Африка.
(15)
В рамките на своята обща политика за сигурност и отбрана Съюзът започна три действия в региона на Сахел, а именно, на първо място, започналата на 8 август 2012 г. мисия на Европейския съюз по линия на ОПСО в Нигер за подпомагане на борбата срещу организираната престъпност и тероризма в Нигер; на второ място, започналата на 18 февруари 2013 г. военна мисия на Европейския съюз в подкрепа на обучението на въоръжените сили на Мали, с която чрез обучение и консултации се допринася за преструктурирането и реорганизацията на въоръжените сили в Мали; и, на трето място, започналата на 15 април 2014 г. мисия на Европейския съюз по линия на ОПСО в Мали за предоставяне на стратегически съвети и обучение на силите за вътрешна сигурност в Мали.
(16)
От 2011 г. насам по линия на Инструмента, допринасящ за стабилността и мира, Съюзът оказва подкрепа на Службата на ООН по наркотиците и престъпността в усилията ѝ за насърчаване на ратифицирането и изпълнението на Протокола за огнестрелните оръжия, по-специално в Западна Африка. От 2010 г. насам в рамките на същия инструмент Съюзът осигурява финансова подкрепа за Регионалния център за малки оръжия в региона на Големите езера, Африканския рог и съседните държави, установен в Найроби,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ
Член 1
1. Съюзът допринася за сигурността и стабилността в региона на Сахел, като подпомага държавите в региона да предотвратяват пренасочването и незаконния трафик на държавни МОЛВ и боеприпаси чрез подобряване на физическата сигурност и управлението на запасите (ФСУЗ).
2. Дейностите, които Съюзът ще подкрепя, имат следните конкретни цели:
а)
да създават необходимия политически консенсус относно подобряване на процедурите в областта на ФСУЗ и да насърчават регионалното сътрудничество и обмена на знания;
б)
да подпомагат държавите, към които са насочени, в разработването на актуално законодателство, административни процедури и практически стандартни оперативни процедури, които да служат за основа на укрепването на ФСУЗ в съответствие с международните стандарти за добри практики;
в)
да предоставят пряка помощ за извършването на дейности в областта на управлението и сигурността на запасите, включително чрез обновяване на съоръжения за съхранение, унищожаване на излишни, остарели или незаконни МОЛВ, както и пилотното въвеждане на нови технологии.
Подробно описание на тези дейности се съдържа в приложението.
Член 2
1. Върховният представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност (наричан по-долу „върховният представител“) отговаря за изпълнението на настоящото решение.
2. Техническото изпълнение на дейностите, посочени в член 1, параграф 2, се извършва от Службата на ООН по въпросите на разоръжаването чрез нейния Регионален център за мир и разоръжаване в Африка. Службата на ООН по въпросите на разоръжаването изпълнява тези задачи под ръководството на върховния представител. За тази цел върховният представител постига необходимите договорености със Службата на ООН по въпросите на разоръжаването.
Член 3
1. Референтната сума за изпълнение на дейностите, посочени член 1, параграф 2, е в размер на 3 561 257,06 EUR. Общият прогнозен бюджет на целия проект е 4 129 393,06 EUR, като той се осигурява чрез съфинансиране.
2. Разходите, финансирани от предвидената в параграф 1 сума, се управляват в съответствие с процедурите и правилата на Съюза, приложими за общия бюджет на Съюза.
3. Комисията осъществява надзор върху правилното използване на посочено в параграф 1 финансово участие на Съюза. За тази цел тя сключва споразумение за финансиране със Службата на ООН по въпросите на разоръжаването. В споразумението се предвижда, че Службата на Организацията на обединените нации по въпросите на разоръжаването гарантира, че приносът на Съюза се отразява в съответствие с неговия размер.
4. Комисията полага усилия да сключи споразумението за финансиране, посочено в параграф 3, възможно най-скоро след 15 декември 2014 г. Тя информира Съвета и върховния представител за всички трудности в хода на този процес, както и за датата на сключване на споразумението за финансиране, в срок от две седмици след подписването.
Член 4
1. Върховният представител докладва на Съвета за изпълнението на настоящото решение въз основа на редовни доклади, изготвяни от Службата на ООН по въпросите на разоръжаването. Тези доклади служат за основа на оценката от страна на Съвета.
2. Комисията предоставя информация по финансовите аспекти на изпълнението на дейностите, посочени в член 1, параграф 2.
Член 5
1. Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
2. Срокът на действие на настоящото решение изтича 42 месеца след датата на сключване на съответното споразумение за финансиране, посочено в член 3, параграф 3, или шест месеца след датата на приемането на настоящото решение, ако в рамките на този срок все още не е сключено споразумение за финансиране.
Съставено в Брюксел на 15 декември 2014 година.
TARYBOS SPRENDIMAS 2014/912/BUSP
2014 m. gruodžio 15 d.
kuriuo remiama fizinio saugumo ir atsargų valdymo (FSAV) veikla, kad būtų sumažintas neteisėtos prekybos šaulių ir lengvaisiais ginklais (ŠLG) bei jų šaudmenimis pavojus Sahelio regione
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 26 straipsnio 2 dalį ir 31 straipsnio 1 dalį,
atsižvelgdama į Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams ir saugumo politikai pasiūlymą,
kadangi:
(1)
2005 m. gruodžio 15 ir 16 d. Europos Vadovų Taryba priėmė ES kovos su neteisėtu šaulių ir lengvųjų ginklų bei jų šaudmenų kaupimu ir prekyba jais strategiją. Toje strategijoje Europos Vadovų Taryba pripažįsta, kad dėl šaulių ir lengvųjų ginklų (toliau - ŠLG) ir jų šaudmenų atsargų gausos tokius ginklus lengvai gali įsigyti civiliai gyventojai, nusikaltėliai, teroristai bei kovotojai, ir pabrėžiama, kad reikia imtis prevencinių veiksmų kovojant su neteisėta įprastinių ginklų pasiūla bei jų paklausa. Be to, joje Afrika išskiriama kaip žemynas, patiriantis didžiausią vidaus konfliktų, kuriuos aštrina ŠLG antplūdis, poveikį;
(2)
2011 m. kovo 21 d. Taryba patvirtino Europos Sąjungos strategiją saugumo ir vystymosi Sahelio regione srityje, kurioje nustatyta integruota Sąjungos veiklos Sahelio regione sistema. Pagal vieną iš keturių strategijoje nurodytų veiksmų krypčių siekiama stiprinti saugumo, teisėsaugos ir teisinės valstybės principo užtikrinimo sektorių pajėgumus šiame regione, kad būtų veiksmingiau ir labiau specializuotai kovojama su grėsmėmis ir sprendžiamas terorizmo bei organizuoto nusikalstamumo klausimas, pritaikant gero valdymo priemones;
(3)
2006 m. birželio 14 d. Abudžoje (Nigerija) Vakarų Afrikos valstybių ekonominės bendrijos (toliau - VAVEB) valstybės narės priėmė VAVEB Konvenciją dėl šaulių ir lengvųjų ginklų, jų šaudmenų ir kitų susijusių medžiagų, kuri įsigaliojo 2009 m. rugsėjo 29 d.2010 m. balandžio 30 d. Kinšasoje (Kongo Demokratinė Respublika) Centrinės Afrikos valstybių ekonominės bendrijos (toliau - CAVEB) valstybės narės ir Ruandos Respublika priėmė Centrinės Afrikos konvenciją dėl šaulių ir lengvųjų ginklų, jų šaudmenų, dalių ir komponentų, kurie gali būti naudojami jiems gaminti, taisyti ar surinkti. Abiejose konvencijose jas pasirašiusios valstybės įsipareigojo, inter alia, imtis reikiamų priemonių, kad būtų užtikrintas jų nacionalinių ŠLG atsargų veiksmingas valdymas, saugojimas ir saugumas, laikantis tinkamų standartų ir procedūrų;
(4)
Burkina Fasas, Malis ir Nigerija, taip pat 23 valstybė narė ratifikavo Sutartį dėl prekybos ginklais, o Čadas, Mauritanija ir Nigeris ją pasirašė. Sutarties dėl prekybos ginklais 16 straipsnio 1 dalyje numatyta, kad įgyvendindama Sutartį, kiekviena Sutarties Šalis gali kreiptis pagalbos, įskaitant teisinę pagalbą ar pagalbą teisėkūros, institucinių gebėjimų stiprinimo srityje, taip pat techninę, materialinę ar finansinę pagalbą. Tokia pagalba gali apimti atsargų valdymo, nusiginklavimo, demobilizacijos ir reintegracijos programų, pavyzdinių teisės aktų ir veiksmingos įgyvendinimo praktikos sritis. Kiekviena Sutarties Šalis, gavusi prašymą, teiks tokią pagalbą, jei tą gali daryti;
(5)
Burkina Fasas, Malis, Mauritanija ir Nigerija yra Protokolo prieš neteisėtą šaunamųjų ginklų, jų dalių ir komponentų bei šaudmenų gamybą ir prekybą jais, papildančio Jungtinių Tautų konvenciją prieš tarptautinį organizuotą nusikalstamumą (toliau - Protokolas dėl šaunamųjų ginklų) Šalys;
(6)
visos JT valstybės narės yra įsipareigojusios veiksmingai įgyvendinti JT veiksmų programą dėl neteisėtos prekybos šaulių ir lengvaisiais ginklais visų aspektų prevencijos, kovos su ja ir jos panaikinimo (toliau - JT veiksmų programa), taip pat Tarptautinį dokumentą, įgalinantį valstybes laiku ir patikimai identifikuoti ir susekti neteisėtus šaulių ir lengvuosius ginklus;
(7)
penktajame kas dvejus metus vykstančiame valstybių susitikime JT veiksmų programos įgyvendinimui apsvarstyti (2014 m. birželio 16-20 d., Niujorkas) visos JT valstybės narės pakartojo, kad itin svarbu užtikrinti tinkamą ŠLG atsargų valdymą, visų pirma vykstant konfliktams ir po konfliktų, siekiant užkirsti kelią nelaimėms ir sumažinti neteisėto nukreipimo į neteisėtą prekybą, taip pat nelegalioms ginkluotoms grupuotėms, teroristams ir kitiems leidimo neturintiems gavėjams pavojų. JT valstybės narės paragino stiprinti tarptautinį ir regioninį bendradarbiavimą ir paramą atsargų valdymo ir fizinio saugumo klausimais ir įsipareigojo, kai įmanoma, pasinaudoti technologijų pažanga atsargų valdymui, įskaitant fizinio saugumo priemones, sustiprinti;
(8)
2011 m. vasario mėn. Libijoje įvykęs liaudies sukilimas bei po jo vykęs ginkluotas konfliktas ir 2012 m. Malį ištikusios politinės ir saugumo krizės parodė, kaip nevalstybiniai subjektai, įskaitant teroristus, gali pasinaudoti netinkamai apsaugotomis ir valdomomis valstybei nuosavybės teise priklausančiomis atsargomis ir ŠLG bei šaudmenis neteisėtai nukreipti taip, kad būtų pakenkta taikai ir saugumui. Kadangi Sahelio regione, įskaitant šiaurės Nigeriją, suintensyvėjo nevalstybinių subjektų veikla, šiuo metu pirmiausia reikia didinti ginklų ir šaudmenų saugumą Sahelio valstybėse;
(9)
laikydamasis JT Generalinės Asamblėjos jam suteiktų įgaliojimų (Rezoliucija 40/151 G, 1985 m. gruodžio 16 d.), Jungtinių Tautų regioninis taikos ir nusiginklavimo Afrikoje centras (toliau - UNREC), kuris yra Jungtinių Tautų Nusiginklavimo reikalų biuro (toliau - JT NRB) dalis, jau ilgą laiką teikia paramą Sahelio valstybėms ir pilietinei visuomenei, joms įgyvendinant tarptautines ir regionines priemones ŠLG kontrolės srityje;
(10)
vadovaudamasi JT Saugumo Tarybos rezoliucijomis 2100 (2013) ir 2164 (2014), nuo 2013 m. Jungtinių Tautų daugialypė integruota stabilizavimo misija Malyje (toliau - MINUSMA) per Jungtinių Tautų kovos su minomis tarnybą (toliau - UNMAS) padeda Malio valdžios institucijoms kovos su minomis veiksmų ir ginklų bei šaudmenų valdymo srityse;
(11)
neseniai nevyriausybinė organizacija „Mine Advisory Group“ (Patariamoji minų klausimų grupė, toliau - MAG) pradėjo įgyvendinti regioninį projektą, kuriuo sprendžiami neatidėliotini įprastinių ginklų ir šaudmenų saugumo ir valdymo klausimai tikslinėse šalyse Sahelio-Magribo regione;
(12)
pagal Tarybos sprendimą 2011/428/BUSP (1) Sąjunga, inter alia, finansavo ženklinimo įrangos tiekimą teisėsaugos agentūroms keliose Vakarų Afrikos valstybėse, taip pat mokymą Tarptautinio sekimo dokumento ir Tarptautinių techninių gairių dėl šaudmenų srityje;
(13)
pagal Tarybos sprendimą 2013/320/BUSP (2) Sąjunga remia priemones, kuriomis siekiama užtikrinti Libijos ginklų arsenalų patikimą fizinį saugumą ir atsargų valdymą (toliau - FSAV), siekiant sumažinti riziką, kurią neteisėtas ŠLG ir šaudmenų platinimas kelia Libijos ir jos kaimyninių šalių, įskaitant šalis Sahelio regione, saugumui;
(14)
pagal Tarybos sprendimą 2013/698/BUSP (3) Sąjunga remia visuotinio ataskaitų dėl neteisėtų ŠLG bei kitų įprastinių ginklų ir šaudmenų teikimo mechanizmo („iTrace“) sukūrimą, visų pirma remiantis ŠLG ir šaudmenų, kurie platinami nuo konfliktų nukentėjusiose teritorijose, be kita ko, Afrikoje, tyrimais vietoje;
(15)
įgyvendindama savo bendrą saugumo ir gynybos politiką Sąjunga pradėjo vykdyti tris veiksmus Sahelio regione: pirma, misiją EUCAP Sahel Niger, kuri pradėta 2012 m. rugpjūčio 8 d., siekiant remti kovą su organizuotu nusikalstamumu ir terorizmu Nigeryje; antra, Europos Sąjungos mokymo misiją Malyje, kuri pradėta 2013 m. vasario 18 d., siekiant teikiamu mokymu ir patarimais prisidėti prie Malio ginkluotojų pajėgų restruktūrizavimo ir reorganizavimo; ir trečia, misiją EUCAP Sahel Mali, kuri pradėta 2014 m. balandžio 15 d., siekiant teikti strategines konsultacijas ir mokymą Malio vidaus saugumo pajėgoms;
(16)
nuo 2011 m. pagal Priemonę, kuria prisidedama prie stabilumo ir taikos, Sąjunga remia JT Narkotikų kontrolės ir nusikalstamumo prevencijos biuro pastangas propaguoti Protokolo dėl šaunamųjų ginklų ratifikavimą ir įgyvendinimą, visų pirma Vakarų Afrikoje. Nuo 2010 m. pagal tą priemonę Sąjunga teikia finansinę paramą Nairobyje įsikūrusiam Regioniniam šaulių ginklų centrui (toliau - RECSA) Didžiųjų Ežerų regione, Somalio pusiasalyje ir kaimyninėse valstybėse,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
1. Sąjunga prisideda prie saugumo ir stabilumo Sahelio regione padėdama šio regiono valstybėms užkirsti kelią vyriausybei priklausančių ŠLG bei šaudmenų neteisėtam nukreipimui ir neteisėtai prekybai jais gerinant jų fizinį saugumą ir atsargų valdymą (toliau - FSAV).
2. Veikla, kurią Sąjunga ketina remti, siekiama šių konkrečių tikslų:
a)
gauti reikiamą politinį pritarimą FSAV procedūrų stiprinimui ir propaguoti regioninį bendradarbiavimą bei dalijimąsi žiniomis;
b)
remti tikslines šalis joms rengiant modernius teisės aktus, administracines procedūras ir praktines standartines veiklos procedūras (toliau - SVP) kaip sustiprinto FSAV pagrindą, laikantis tarptautinių geriausios praktikos standartų;
c)
tiesiogiai remti atsargų valdymo ir saugumo srities veiklos įgyvendinimą, be kita ko, rekonstruojant saugyklas, sunaikinant perteklinius, nebenaudojamus ar neteisėtus ŠLG ir išbandant naujas technologijas.
Išsamus šios veiklos aprašymas pateiktas priede.
2 straipsnis
1. Už šio sprendimo įgyvendinimą yra atsakingas Sąjungos vyriausiasis įgaliotinis užsienio reikalams ir saugumo politikai (toliau - vyriausiasis įgaliotinis).
2. 1 straipsnio 2 dalyje nurodytos veiklos techninį įgyvendinimą vykdo JT NRB per UNREC. JT NRB šias užduotis atlieka vyriausiojo įgaliotinio atsakomybe. Šiuo tikslu vyriausiasis įgaliotinis su JT NRB sudaro reikiamus susitarimus.
3 straipsnis
1. 1 straipsnio 2 dalyje nurodytos veiklos įgyvendinimui skiriama orientacinė finansavimo suma yra 3 561 257,06 EUR. Bendra biudžeto sąmata visam projektui yra 4 129 393,06 EUR; ši suma suteikiama pasitelkiant bendrą finansavimą.
2. Iš 1 dalyje nustatytos sumos finansuojamos išlaidos tvarkomos laikantis Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų Sąjungos procedūrų ir taisyklių.
3. Komisija prižiūri, kad 1 dalyje nurodyto dydžio Sąjungos įnašas būtų tinkamai įgyvendinamas. Šiuo tikslu ji sudaro finansavimo susitarimą su JT NRB. Susitarime nustatoma, kad JT NRB turi užtikrinti Sąjungos įnašo matomumą, proporcingą jo dydžiui.
4. Po 2014 m. gruodžio 15 d. Komisija stengiasi kuo greičiau sudaryti 3 dalyje nurodytą finansavimo susitarimą. Per dvi savaites nuo pasirašymo Komisija praneša Tarybai ir vyriausiajam įgaliotiniui apie sunkumus to proceso metu ir finansavimo susitarimo sudarymo datą.
4 straipsnis
1. Vyriausiasis įgaliotinis teikia Tarybai šio sprendimo įgyvendinimo ataskaitas, grindžiamas JT NRB reguliariai rengiamomis ataskaitomis. Šios ataskaitos yra Tarybos atliekamo vertinimo pagrindas.
2. Komisija teikia informaciją apie 1 straipsnio 2 dalyje nurodytos veiklos įgyvendinimo finansinius aspektus.
5 straipsnis
1. Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.
2. Šis sprendimas nustoja galioti praėjus 42 mėnesiams nuo 3 straipsnio 3 dalyje nurodyto atitinkamo finansavimo susitarimo sudarymo, arba praėjus šešiems mėnesiams nuo jo priėmimo, jei per šį laikotarpį nebus sudarytas finansavimo susitarimas.
Priimta Briuselyje 2014 m. gruodžio 15 d.