ДИРЕКТИВА 2014/45/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 3 април 2014 година
относно периодичните прегледи за проверка на техническата изправност на моторните превозни средства и техните ремаркета и за отмяна на Директива 2009/40/ЕО
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 91 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след провеждане на консултации с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
В своята Бяла книга от 28 март 2011 г., озаглавена „Пътна карта за постигането на Единно европейско транспортно пространство - към конкурентоспособна транспортна система с ефективно използване на ресурсите“ Комисията постави като цел постигането на нулева смъртност по пътищата, до която Съюзът следва да се доближи до 2050 г. С оглед постигането на тази цел, от технологиите, свързани с превозните средства, се очаква значително да допринесат за подобряването на безопасността на автомобилния транспорт.
(2)
В съобщението си, озаглавено „Към европейско пространство на пътна безопасност: насоки за политиката в областта на пътната безопасност през периода 2011-2020 г.“, Комисията предложи да се намали още веднъж наполовина броят на жертвите от пътнотранспортни произшествия в Съюза до 2020 г., считано от 2010 г. С оглед постигането на тази цел, Комисията си постави седем стратегически цели и набеляза действия за подобряване безопасността на превозните средства, стратегия за намаляване на броя на нараняванията и мерки за повишаване на безопасността на уязвимите участници в движението по пътищата, по-специално мотоциклетистите.
(3)
Прегледите за проверка на техническата изправност са част от по-широк режим, замислен така, че да гарантира, че превозните средства се поддържат в безопасно и приемливо спрямо околната среда състояние по време на използването им. Този режим следва да обхваща периодични прегледи за проверка на техническата изправност на превозните средства и крайпътните технически проверки на превозните средства, използвани за автомобилни превози с търговска цел, както и да предвиди процедури за регистрация на превозните средства, даващи възможност за временно прекратяване на разрешението превозното средство да се използва за движение по пътищата, когато превозното средство представлява непосредствен риск за пътната безопасност. Периодичните прегледи следва да бъдат основният инструмент за гарантиране на техническата изправност. Крайпътните технически проверки на търговските превозни средства следва само да допълват периодичните прегледи.
(4)
Държавите членки следва да могат да определят по-високи стандарти за проверка от тези, изисквани от настоящата директива.
(5)
Прилагането на мерки за гарантиране на техническата изправност може да включва информационни кампании за притежателите на превозни средства, насочени към разработване на добри практики и придобиването на навици в резултат от извършването на основни проверки на техните превозни средства.
(6)
Превозните средства с технически неизправни системи оказват въздействие върху пътната безопасност и могат да доведат до пътнотранспортни произшествия, включващи наранявания или фатален изход. Това въздействие може да бъде ограничено, ако бъде адекватно подобрена системата за извършване на прегледите за проверка на техническата изправност. Ранното откриване на техническа неизправност на превозно средство би допринесло за отстраняването на тази неизправност и съответно за предотвратяването на произшествия.
(7)
Превозните средства с неизправни системи за контрол на емисиите оказват по-голямо въздействие върху околната среда от правилно поддържаните превозни средства. Следователно режимът на периодични прегледи за проверка на техническата изправност би спомогнал за подобряване на околната среда чрез намаляване на средните стойности на емисиите от превозни средства.
(8)
Държавите членки следва да обмислят подходящи мерки, включително ефективни, съразмерни, възпиращи и недискриминационни санкции, за предотвратяване на вредни манипулации или подправяне на части и компоненти на превозното средство, които могат да окажат отрицателно въздействие върху изискваните характеристики за безопасност и за опазване на околната среда, по-специално чрез периодични прегледи за проверка на техническата изправност.
(9)
През последните две десетилетия изискванията по отношение на емисиите от превозни средства за одобрение на типа бяха непрекъснато засилвани. Въпреки това качеството на въздуха не се е подобрило в очакваната степен в резултат на затягането на стандартите за емисиите от превозните средства, особено по отношение на азотните оксиди (NOx) и фините прахови частици. Следва внимателно да се разгледат възможностите за подобряване на циклите на проверка, така че те да отговарят на реалните условия на пътя, с цел разработването на бъдещи решения, включително създаването на методи на проверка за измерването на нивата на NOx и граничните стойности за емисиите на NOx.
(10)
За превозните средства, които са в съответствие с екологични категории Евро 6 и Евро VI, системите за бордова диагностика (СБД) стават по-ефективни при оценяването на емисиите, което оправдава използването им като еквивалент на стандартните проверки на емисиите за целите на прегледите за проверка на техническата изправност. С оглед на това да предвидят използването на СБД при прегледите за проверка на техническата изправност на превозни средства до екологични категории Евро 5 и евро V, държавите членки следва да могат да позволят този метод за извършване на прегледи в съответствие с препоръките на производителя и други изисквания за такива превозни средства, при които еквивалентността, като се вземе предвид съответното законодателство за одобрение на типа, когато е целесъобразно, е била независимо проверена.
(11)
В Съюза са приети редица технически стандарти и изисквания по отношение на безопасността на превозните средства. Необходимо е посредством режим на периодични прегледи за проверка на техническата изправност да се гарантира, че превозните средства продължават да съответстват на стандартите за безопасност. Този режим следва да се прилага по отношение на определени категории превозни средства, както са определени в директиви 2002/24/ЕО (3), 2003/37/ЕО (4) и 2007/46/ЕО (5) на Европейския парламент и на Съвета.
(12)
Колесни трактори с максимална конструктивна скорост, надвишаваща 40 km/h, все повече се използват за заместване на товарните автомобили в транспортни дейности на местно равнище и за автомобилен превоз на товари с търговска цел. Техният рисков потенциал е съпоставим с този на товарните автомобили и следователно превозните средства от тази категория, които се използват главно по пътища, отворени за обществено ползване следва да бъдат подложени на прегледи за проверка на техническата изправност.
(13)
От превозните средства, които представляват исторически интерес се очаква да съхранят наследството от периода, в който са били конструирани, и се счита че почти не се ползват по пътища отворени за обществено ползване. Следва да се даде възможност на държавите членки да определят периодичността на прегледите за проверка на техническата изправност на тези превозни средства. Следва също така държавите членки да регулират прегледите за проверка на техническата изправност за други видове специализирани превозни средства.
(14)
Превозните средства, използвани изключително в отдалечените територии на държавите членки, по-специално на малки острови с население по-малко от 5 000 жители или в рядко населени райони с гъстота на населението под пет души на квадратен километър, се използват при условия, които могат да изискват специален режим за прегледи за проверка на техническата изправност. Поради това държавите членки следва да имат правото да изключат такива превозни средства от обхвата на настоящата директива.
(15)
Прегледа за проверка на техническата изправност е суверенна дейност и поради това следва да бъде извършвана от държавите членки или от публични органи или частни образувания, оправомощени да извършват такива прегледи под техен надзор. Държавите членки следва неизменно да продължат да носят отговорност за прегледите за проверка на техническата изправност във всички случаи, дори когато националната система дава възможност на частни образувания, включително такива, които се занимават и с ремонт на превозни средства, да извършват прегледи за проверка на техническата изправност.
(16)
Държавите членки следва да бъдат оправомощени да определят контролно-технически пунктове, които са разположени извън тяхната територия, да извършват прегледи за проверка на техническата изправност на превозни средства, регистрирани на тяхна територия, ако тези контролно-технически пунктове вече са получили разрешение да извършват прегледи на превозни средства от държавата членка, на чиято територия са разположени.
(17)
За проверката на превозните средства, и особено на техните електронни компоненти за безопасност, от съществено значение е достъпът до техническите спецификации на всяко отделно превозно средство. Следователно производителите на превозни средства следва да предоставят данните, необходими за проверка на функционалността на компонентите, свързани с безопасността и опазването на околната среда. Разпоредбите относно достъпа до информация за ремонт и поддръжка, също така следва да се прилагат за тази цел, с което на центровете за проверки се дава достъп до цялата информация, необходима за преглед за проверка на техническата изправност. Данните следва да включват подробностите, които дават възможност за наблюдение на функционалността на системите за безопасност на превозното средство по начин, който позволява тези системи да бъдат проверявани в среда на периодичен преглед за проверка на техническата изправност. Това е от ключово значение, особено в областта на системите, управлявани по електронен път, и следва да обхваща всички елементи, които са монтирани от производителя.
(18)
От превозните средства, движещи се по пътищата, отворени за обществено ползване, се изисква да бъдат технически изправни, когато се използват. Титулярят на свидетелството за регистрация и, ако е приложимо, ползвателят на превозното средство, следва да отговарят за поддържането му в технически изправно състояние.
(19)
За пътната безопасност и за въздействието ѝ върху обществото е важно превозните средства, използвани по пътищата, да бъдат в добро техническо състояние. Поради това държавите членки следва да не бъдат възпрепятствани да позволяват, на доброволни начала, допълнителни прегледи за проверка на техническата изправност.
(20)
С оглед да се даде известна гъвкавост на титулярите на свидетелствата за регистрация и на ползвателите, държавите членки следва да могат да определят срок от няколко седмици, в който да бъде извършен периодичният преглед за проверка на техническата изправност.
(21)
Прегледите за проверка на техническата изправност през жизнения цикъл на дадено превозно средство следва да бъдат сравнително прости, бързи и евтини, като същевременно са ефективни за постигане на целите на настоящата директива.
(22)
Прегледите за проверка на техническата изправност следва да обхващат всички елементи, които са от значение за конкретното техническо решение, конструкция и оборудване на проверяваното превозно средство. Съвместимостта между частите и компонентите, например между колелата и главините на колелата, следва да се разглежда като елемент от критично значение по отношение на безопасността, който следва да бъде проверяван при прегледите за проверка на техническата изправност. В рамките на посочените елементи и предвид настоящото състояние на технологията, свързана с превозните средства, съвременните електронни системи следва да бъдат включени в списъка на елементите, подлежащи на проверка. За постигане на хармонизиране на прегледите за проверка на техническата изправност следва да се установят препоръчителни методи на проверка по отношение на всеки един от проверяваните елементи. Тези елементи следва да се актуализират, за да отчитат последните проучвания и техническият напредък в областта на безопасността на превозните средства.
(23)
За да се улесни хармонизирането и да се гарантира съгласуваност между стандартите, по отношение на всички елементи, подлежащи на проверка, следва да бъде определен неизчерпателен списък на основните причини за неизправности. За постигане на съгласуваност при оценката на състоянието на проверяваното превозно средство, констатираните неизправности следва да бъдат оценявани по общ стандарт.
(24)
С оглед по-добро прилагане на принципа за свободно движение на територията на Съюза, за целите на пререгистрацията на превозно средство, държавите членки следва да признават удостоверения за техническа изправност, издадени от други държави членки. Това не следва да засяга правото на дадена държава членка да провери удостоверението за техническа изправност и идентификацията на превозното средство по време на пререгистрацията, както и да изиска извършването на нов преглед за проверка на техническата изправност при условията, определени в настоящата директива.
(25)
Измамите с километропоказателите следва да се третират като нарушение, подлежащо на наказание, тъй като манипулацията на километропоказателя може да доведе до неправилна оценка на техническата изправност на превозното средство. Записването на пробега в удостоверението за техническа изправност и достъпът на техническите специалисти до тази информация следва да улесняват откриването на вмешателство или манипулация на километропоказателя. Обменът на информация относно показанията на километропоказателите между компетентните органи на държавите членки следва да се разглежда от Комисията.
(26)
След всеки преглед следва да се издава удостоверение за техническа изправност. То следва да включва, inter alia, информация относно идентичността на превозното средство и резултатите от прегледа. Резултатите от прегледа следва да се предоставят по електронен път. С оглед осигуряване на подходящо последващо наблюдение след прегледа за проверка на техническата изправност държавите членки следва да събират и съхраняват тази информация в база данни, по-специално за целите на анализа на резултатите от периодичните прегледи за проверка на техническата изправност.
(27)
Титулярят на свидетелството за регистрация и, ако е приложимо, ползвателят на дадено превозно средство, което подлежи на преглед на проверка на техническата изправност, по време на която са констатирани неизправности, особено такива, които представляват риск за пътната безопасност, следва незабавно да отстрани тези неизправности. В случай на опасни неизправности може да бъде необходимо да се ограничи използването на превозното средство до пълното им отстраняване.
(28)
Когато проверяваното превозно средство принадлежи към превозни средства от категория, която не подлежи на регистрация в държавата членка, в която съответното превозно средство е било пуснато в употреба, държавата членка следва да има възможност да изиска доказателството за направения преглед да се поставя на видимо място в превозното средство.
(29)
За постигане на високо качество на проверките в целия Съюз, поддръжката и калибрирането на оборудването, което се използва по време на прегледите, следва да бъдат проверявани във връзка със спецификациите, предоставени от държавите членки или от производителите.
(30)
Следва да е възможно използването на алтернативно оборудване, отразяващо технологичния напредък и иновации, при условие че се осигурява равностойно високо равнище на качество на прегледите.
(31)
При упълномощаването на контролно-технически пунктове на тяхна територия държавите членки следва да имат предвид факта, че от обхвата на Директива 2006/123/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (6) са изключени услугите от общ интерес в областта на транспорта.
(32)
Контролно-техническите пунктове следва да осигуряват обективността и високото качество на прегледа за проверка на техническата изправност на превозните средства. Поради това, за да се спазят минималните изисквания по отношение на управлението на качеството, контролно-техническите пунктове следва да отговарят на изискванията на издаващата разрешителното държава членка.
(33)
Високите стандарти при прегледа за проверка на техническата изправност изискват персоналът за извършване на проверките да разполага с високо ниво на умения и професионална компетентност. Следва да се въведе система за обучение, включваща първоначално и периодично опреснително обучение или подходящ изпит. Следва да се предвиди преходен период, за да се даде възможност за плавен преход на съществуващия персонал за извършване на проверките към режим на периодично обучение или изпити. С оглед гарантирането на високи стандарти на обучение, компетентност и проверки, държавите членки следва да имат възможност да определят допълнителни изисквания за компетентност и за съответното обучение.
(34)
При извършването на прегледа за проверка на техническата изправност техническите специалисти следва да действат независимо и тяхната преценка да не бъде засегната от конфликти на интереси, включително такива от икономически или личен характер. Поради това възнаграждението на техническите специалисти не следва да бъде пряко свързано с резултатите от прегледа за проверка на техническата изправност. Следва да е възможно държавите членки да предвидят изисквания по отношение на разделянето на дейностите или да разреши на частен орган да извършва, както прегледи за проверка на техническата изправност, така и ремонтни дейности на превозни средства, дори на същото превозно средство в случаите, когато органът за надзор се е уверил, че се запазва високо равнище на обективност.
(35)
Резултатите от прегледа за проверка на техническата изправност следва да не бъдат променяни с търговска цел. Само когато констатациите от прегледа за проверка на техническата изправност, извършен от технически специалист, са очевидно неверни, органът за надзор следва да има възможност да променя резултатите от него.
(36)
С оглед да се гарантира, че се запазва високо качество на прегледите във времето, държавите членки следва да изградят система за гарантиране на качеството, която обхваща процесите на предоставяне, надзор, оттегляне, временно отнемане или отмяна на разрешението за извършване на прегледи за проверка на техническата изправност.
(37)
Акредитирането на контролно-техническите пунктове съгласно Регламент (ЕО) № 765/2008 на Европейския парламент и на Съвета (7) не следва да представлява задължение за държавите членки.
(38)
В няколко държави членки прегледите за проверка на техническата изправност се извършват от голям брой оправомощени частни контролно-технически пунктове. За да се осигури ефективен обмен на информация между държавите членки в това отношение, следва да бъдат посочени национални точки за контакт.
(39)
Прегледът за проверка на техническата изправност е част от по-широка схема, регулираща превозните средства през целия им жизнен цикъл от одобрението чрез регистрацията и проверките до разкомплектоването им. Обменът на информация, съдържаща се в националните електронни бази данни за превозни средства и тези на производителите, по принцип следва да допринесат за подобряване на ефективността на цялата административна верига, свързана с превозните средства, и следва да спомогнат за намаляване на разходите и на административната тежест. Комисията следва да разгледа осъществимостта, разходите и ползите от създаването на електронна платформа с информация за превозните средства, като се възползва от съществуващите и вече прилаганите решения в областта на информационните технологии по отношение на международния обмен на данни, за да се намалят разходите и да се избегне дублирането. При извършването на проучването на този въпрос Комисията следва да разглежда кой е най-целесъобразният начин за свързване на съществуващите национални системи с цел обмен на информация относно данни, свързани с прегледите за проверка на техническата изправност и показанията на километропоказателите, между компетентните органи на държавите членки, които отговарят за извършване на проверки, регистрация и одобрение на превозни средства, контролно-техническите пунктове, производителите на оборудване за извършване на прегледи и производителите на превозни средства. Комисията следва също така да разгледа осъществимостта, разходите и ползите от събирането и съхраняването на наличната информация относно основните компоненти, свързани с безопасността на превозните средства, които са претърпели сериозни пътнотранспортни произшествия, както и възможността за това информация относно историята на произшествията и показанията на километропоказателите, в анонимен вид, да се представя на разположение на техническите специалисти, титулярите на свидетелствата за регистрация и разследващите произшествията.
(40)
За да се гарантират еднакви условия за изпълнение на настоящата директива, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (8).
(41)
Комисията не следва да приема актове за изпълнение, свързани с информацията, до която следва да бъде осигурен достъп от производителите на превозни средства за прегледите за проверка на техническата изправност, когато комитетът, създаден с настоящата директива, не даде становище относно проекта за акт за изпълнение, представен от Комисията.
(42)
За да се актуализират категориите превозни средства в член 2, параграф 1 и член 5, параграфи 1 и 2, да се актуализира приложение I, точка 3 по отношение на методите и да се адаптира приложение I, точка 3 по отношение на списъка на елементите, подлежащи на проверка, методите и оценката на неизправностите на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегирани актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(43)
Техническата изправност оказва пряко въздействие върху пътната безопасност и поради това следва да бъде периодично преразглеждана. Комисията следва да докладва относно ефективността на разпоредбите на настоящата директива, включително тези относно обхвата, честотата на прегледите, по-нататъшното укрепване на системата на техническата изправност чрез електронен обмен на информация и относно потенциалното взаимно признаване на удостоверенията за техническа изправност в бъдеще.
(44)
Съоръженията и оборудването за извършване на прегледи, използвани в контролно-техническите пунктове, следва да отговарят на изискванията за извършване на прегледи за проверка на техническата изправност. Тъй като това изисква значителни инвестиции и адаптиране, които може да не бъдат извършени незабавно, следва да бъде предоставен срок от пет години за съобразяване с тези изисквания. Период от пет години следва също да бъде предоставен на органите за надзор, за да изпълнят всички критерии и изисквания за издаване на разрешение и за надзор на контролно-техническите пунктове.
(45)
Доколкото целта на настоящата директива, а именно подобряването на пътната безопасност чрез създаване на минимални общи изисквания и хармонизирани правила относно прегледите за проверка на техническата изправност на превозни средства на територията на Съюза, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки, а поради обхвата на действието, може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приема мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.
(46)
Настоящата директива зачита основните права и спазва принципите, признати по-конкретно от Хартата на основните права на Европейския съюз, както е посочено в член 6 от Договора за Европейския съюз.
(47)
Настоящата директива обединява и актуализира правилата, съдържащи се в Препоръка 2010/378/ЕС на Комисията (9) с оглед по-добро регулиране на резултатите от прегледите за проверка на техническата изправност.
(48)
С настоящата директива се актуализират техническите изисквания, предвидени в Директива 2009/40/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (10) и се разширява нейният обхват, за да включи по-специално разпоредби относно създаването на контролно-технически пунктове и на техните органи за надзор, както и определянето на технически специалисти, отговорни за извършването на прегледите за проверка на техническата изправност. Ето защо посочената директива следва да бъде отменена,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ, ОПРЕДЕЛЕНИЯ И ОБХВАТ
Член 1
Предмет
Настоящата директива установява минималните изисквания за режима на периодични прегледи за проверка на техническата изправност на превозните средства, които се използват по пътищата, отворени за обществено ползване.
Член 2
Обхват
1. Настоящата директива се прилага за превозни средства, чиято конструктивна скорост надвишава 25 km/h, от следните категории, както са определени в Директива 2002/24/ЕО, Директива 2003/37/ЕО и Директива 2007/46/ЕО:
-
моторни превозни средства, проектирани и конструирани основно за превоз на пътници и техния багаж, с не повече от осем места за сядане без мястото за сядане на водача превозно средство от категория M1;
-
моторни превозни средства, проектирани и конструирани основно за превоз на пътници и техния багаж, с повече от осем места за сядане без мястото за сядане на водача - превозно средство от категории M2 иM3,
-
моторни превозни средства, проектирани и конструирани основно за превоз на товари, с максимална маса ненадхвърляща 3,5 тона - превозно средство от категория N1,
-
моторни превозни средства, проектирани и конструирани основно за превоз на товари, с максимална маса надхвърляща 3,5 тона - превозно средство от категории N2 и N3,
-
ремаркета, проектирани и конструирани за превоз на товари или пътници, както и за настаняване на пътници, с максимална маса надхвърляща 3,5 тона - превозно средство от категории O3 и O4,
-
от 1 януари 2022 г. двуколесни или триколесни превозни средства - превозно средство от категории L3e, L4e, L5e и L7e, с работен обем на двигателя над 125 cm3,
-
колесни трактори от категория T5, които се използват главно по пътища, отворени за обществено ползване, чиято максимална конструктивна скорост надвишава 40 km/h.
2. Държавите членки могат да изключат следните превозни средства, регистрирани на тяхна територия от обхвата на настоящата директива:
-
превозни средства, управлявани или използвани при извънредни условия, и превозни средства, които никога или почти никога не се използват по пътищата, отворени за обществено ползване, като превозни средства, които представляват исторически интерес, или състезателни превозни средства;
-
превозни средства с дипломатически имунитет;
-
превозни средства, използвани от въоръжените сили, силите, отговарящи за спазване на обществения ред, противопожарните служби, службите за гражданска защита, службите за бърза помощ или спасителните служби;
-
превозни средства, използвани за земеделски, градинарски, горски или рибарски цели единствено на територията на съответната държава членка, и основно на терена, където се извършва такава дейност, включително земеделски пътища, горски пътища или селскостопански площи;
-
превозни средства, използвани изключително на малки острови или в рядко населени райони;
-
специализирани превозни средства, превозващи цирково и панаирно оборудване, чиято максимална конструктивна скорост не надвишава 40 km/h и експлоатирани само на територията на съответната държава членка;
-
превозни средства от категории L3e, L4e, L5e и L7e, с работен обем на двигателя над 125 cm3, когато държавата членка е въвела ефективни алтернативни мерки за пътна безопасност за двуколесните или триколесните превозни средства, като се вземат предвид по-специално съответните статистически данни за пътна безопасност от последните пет години. Държавите членки уведомяват Комисията за такива изключения.
3. Държавите членки могат да въведат национални изисквания относно прегледите за проверка на техническата изправност на превозните средства, които са регистрирани на тяхна територия и не са включени в обхвата на настоящата директива и за превозните средства, изброени в параграф 2.
Член 3
Определения
Следните определения се прилагат единствено за целите на настоящата директива:
1)
„превозно средство“ означава всяко нерелсово моторно превозно средство или неговото ремарке;
2)
„моторно превозно средство“ означава всяко превозно средство на колела, което се задвижва от двигател и се придвижва на собствен ход, чиято максимална конструктивна скорост надвишава 25 km/h;
3)
„ремарке“ означава всяко превозно средство на колела, което не се придвижва на собствен ход и което е проектирано и произведено, за да бъде теглено от моторно превозно средство;
4)
„полуремарке“ означава всяко ремарке, проектирано да бъде прикачено към моторно превозно средство, така, че част от него да лежи върху моторното превозно средство и значителна част от масата му и от масата на товара му да бъдат носени от моторното превозно средство;
5)
„двуколесно или триколесно моторно превозно средство“ означава всяко превозно средство, което се задвижва от двигател, на две колела с или без кош и всяко триколесно или четириколесно превозно средство;
6)
„превозно средство, регистрирано в държава членка“ означава превозно средство, което е регистрирано или пуснато в употреба в държава членка;
7)
„превозно средство, което представлява исторически интерес“ означава всяко превозно средство, което се смята за историческо от държавата членка по регистрация или от някой от определените от нея компетентни органи и което отговаря на всяко от следните условия:
-
произведено е или е първоначално регистрирано най-малко преди 30 години;
-
неговият специфичен тип, така, както е определен от съответното право на Съюза или национално право, вече не е в производство;
-
то е исторически запазено и се поддържа в първоначалното си състояние и не е подлагано на съществени промени по отношение на техническите характеристики на основните му компоненти;
8)
„титуляр на свидетелство за регистрация“ означава юридическо или физическо лице, на чието име е регистрирано превозното средство;
9)
„преглед за проверка на техническата изправност“ означава проверка в съответствие с приложение I, предназначена да удостовери, че превозното средство е безопасно за използване по пътищата, отворени за обществено ползване и че отговаря на изискваните задължителни характеристики във връзка с безопасността и опазването на околната среда;
10)
„одобрение“ означава процедура, при която държава членка удостоверява, че дадено превозно средство отговаря на съответните административни разпоредби и технически изисквания, посочени в Директива 2002/24/ЕО, Директива 2003/37/ЕО и Директива 2007/46/ЕО;
11)
„неизправности“ означава технически дефекти или други случаи на несъответствия, установени при прегледа за проверка на техническата изправност;
12)
„удостоверение за техническа изправност“ означава доклад от прегледа за проверка на техническата изправност, издаден от компетентния орган или от контролно-технически пункт, който съдържа резултата от прегледа за проверка на техническата изправност;
13)
„технически специалист“ означава лице, оправомощено от държава членка или от неин компетентен орган да извършва прегледи за проверка на техническата изправност в контролно-технически пункт или, когато е целесъобразно, от името на компетентен орган;
14)
„компетентен орган“ означава орган или публичен орган, оправомощен от държава членка и носещ отговорност за управлението на системата за прегледи за проверка на техническата изправност, включително, когато е целесъобразно, за извършването на прегледи за проверка на техническата изправност;
15)
„контролно-технически пункт“ означава публичен орган или частно образувание или предприятие, оправомощен от държава членка да извършва прегледи за проверка на техническата изправност;
16)
„орган за надзор“ означава орган или органи, създаден(и) от дадена държава членка и отговарящ(и) за надзора на контролно-техническите пунктове. Органът за надзор може да бъде част от компетентния орган или компетентните органи;
17)
„малък остров“ означава остров с по-малко от 5 000 жители, който не е свързан с останалата част от територията посредством мостове или тунели за движение на автомобили;
18)
„рядко населен район“ означава определен район с гъстота на населението под пет души на квадратен километър;
19)
„път, отворен за обществено ползване“ означава път, който се използва от широката общественост, като местен, регионален или национален път или автомагистрала.
ГЛАВА II
ОБЩИ ЗАДЪЛЖЕНИЯ
Член 4
Отговорности
1. Всяка държава членка гарантира, че регистрираните на нейна територия превозни средства периодично се проверяват в съответствие с настоящата директива от контролно-технически пунктове, упълномощени от държавата членка, в която тези превозни средства са регистрирани.
2. Прегледите за проверка на техническата изправност се извършват от държавата членка на регистрация на превозното средство или от публичен орган, на който държавата членка е възложила тази задача, или от органи или образувания, които са определени и контролирани от държавата членка, включително упълномощени частни образувания.
3. В съответствие с принципите, установени в регламенти (ЕО) № 715/2007 (11) и (ЕО) № 595/2009 (12) на Европейския парламент и на Съвета, Комисията, посредством актове за изпълнение и преди 20 май 2018 г., приема:
а)
набор от техническа информация относно спирачното оборудване, кормилното управление, видимостта, светлините, светлоотражателите, електрическото оборудване, осите, колелата, гумите, окачването, шасито, оборудването, свързано с шасито, другото оборудване и вредното въздействие, необходими за прегледа за проверка на техническата изправност на подлежащите на проверка елементи и използването на препоръчителните методи на проверка, в съответствие с приложение I, точка 3; и
б)
подробните правила относно формата на данните и процедурите за достъп до съответната техническа информация.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 19, параграф 2.
Техническата информация, посочена в буква а) от първата алинея, се предоставя безплатно или на разумна цена от производителите на контролно-техническите пунктове и на съответните компетентни органи, по недискриминационен начин.
Комисията разглежда осъществимостта на създаването на единна точка за достъп до тази техническа информация.
4. Държавите членки гарантират, че отговорностите за поддържане на превозното средство в безопасно и технически изправно състояние се определят в националното право.
ГЛАВА III
МИНИМАЛНИ ИЗИСКВАНИЯ ОТНОСНО ПРЕГЛЕДИТЕ ЗА ПРОВЕРКА НА ТЕХНИЧЕСКАТА ИЗПРАВНОСТ
Член 5
Дата и честота на проверките
1. Превозните средства подлежат на преглед за проверка на техническата изправност най-малко на следните интервали, без да се засяга срокът на гъвкавост, прилаган в държавите членки съгласно параграф 3:
а)
превозни средства от категории M1 и N1: четири години след датата на първоначална регистрация на превозното средство и след това на всеки две години;
б)
превозни средства от категория M1, използвани като таксита или линейки, превозни средства от категории M2, M3, N2, N3, O3 и O4: една година след датата на първоначална регистрация на превозното средство, след това - всяка година;
в)
превозни средства от категория T5, използването на които се извършва главно по пътища, отворени за обществено ползване за автомобилен превоз на товари с търговска цел: четири години след датата на първоначална регистрация на превозното средство и след това на всеки две години.
2. Държавите членки определят подходящи интервали, в рамките на които превозните средства от категории L3e, L4e, L5e и L7e с работен обем на двигателя над 125 cm3 подлежат на преглед за проверка на техническата изправност.
3. Държавите членки или компетентните органи могат да определят разумен срок, в който да се извършва прегледа на проверка на техническата изправност, без да се надхвърлят интервалите, определени в параграф 1.
4. Независимо от датата на последния преглед за проверка на техническата изправност на превозното средство, държавата членка или съответният компетентен орган може да изиска то да бъде подложено на преглед за проверка на техническата изправност преди датите, посочени в параграфи 1 и 2, в следните случаи:
-
след произшествие, засегнало основните компоненти, свързани с безопасността на превозното средство„ като колела, окачване, зони за деформация, системи за въздушни възглавници, кормилно управление или спирачна уредба;
-
когато са били поправени или изменени системи и компоненти, свързани с безопасността на превозното средство и опазването на околната среда,;
-
когато се е сменил титулярят на свидетелството за регистрация на превозното средство;
-
когато превозното средство достигне пробег от 160 000 km;
-
в случаи, при които е засегната в сериозна степен пътната безопасност.
Член 6
Съдържание и методи за извършване на прегледи
1. За превозните средства категориите, на които попадат в обхвата на настоящата директива, с изключение на категории L3e, L4e, L5e и L7e с работен обем на двигателя над 125 cm3, държавите членки гарантират, че прегледите за проверка на техническата изправност обхващат най-малко областите, посочени в приложение I, точка 2.
2. За всяка област посочена в параграф 1, компетентните органи на държавата членка или контролно-техническите пунктове извършват преглед за проверка на техническата изправност, който обхваща най-малко елементите, посочени в приложение I, точка 3, с използване на приложимия за проверката на тези елементи препоръчителен метод или одобрен от компетентния орган еквивалентен метод, както е посочено в приложение I, точка 3. Прегледът може да включва и отделна проверка дали съответните части и компоненти на превозното средство отговарят на задължителните характеристики, свързани с безопасността и опазването на околната среда, които са били в сила в момента на одобрението или, ако е приложимо, в момента на преоборудването.
Проверките се извършват, като се използват наличните понастоящем техники и оборудване и без да се използват инструменти за разглобяване или сваляне на каквато и да е част от превозното средство.
3. За превозните средства от категории L3e, L4e, L5e и L7e с работен обем на двигателя над 125 cm3, държавите членки определят областите, елементите и подходящите методи за извършване на прегледи.
Член 7
Оценка на неизправностите
1. За всеки елемент, който се проверява, в приложение I се съдържа минимален списък на възможните неизправности и нивото на тяхната сериозност.
2. Неизправностите, открити по време на периодичните прегледи за проверка на превозните средства, се категоризират в една от следните групи:
а)
незначителни неизправности, без значителни последствия върху безопасността на превозното средство или без въздействие върху околната среда, както и други незначителни несъответствия;
б)
значителни неизправности, които могат да засегнат безопасността на превозното средство или да окажат въздействие върху околната среда или да породят риск за други участници в движението по пътищата, или други по-значителни несъответствия;
в)
опасни неизправности, които представляват пряк и непосредствен риск за пътната безопасност или оказват въздействие върху околната среда, с което се дава основание на държавата членка или на нейните компетентни органи да могат да забранят използването на превозното средство по пътищата, отворени за обществено ползване.
3. Превозно средство с неизправности, попадащи в повече от една от посочените в параграф 2 групи неизправности, се класифицира в групата, отговаряща на по-значителната неизправност. Превозно средство с няколко неизправности в рамките на една и съща област, подлежаща на проверка, както е определено в обхвата на проверката в приложение I, точка 2, може да бъде класифицирано в по-горната по сериозност група неизправности, ако се сметне, че комбинираното въздействие на тези неизправности води до по-висок риск за пътната безопасност.
Член 8
Удостоверение за техническа изправност
1. Държавите членки гарантират, че контролно-техническите пунктове или, ако е приложимо, компетентните органи, които са извършили прегледа за проверка на техническата изправност на превозното средство, издават удостоверение за техническа изправност за това превозно средство, в което се посочват най-малко стандартизираните елементи на съответните хармонизирани кодове на Съюза, посочени в приложение II.
2. Държавите членки гарантират, че контролно-техническите пунктове или, ако е приложимо, компетентните органи предоставят на разположение на лицето, представящо превозното средство за проверка, удостоверение за техническа изправност или - в случай че удостоверението за техническа изправност се издава в електронен формат - заверена разпечатка на това удостоверение.
3. Без да се засяга член 5, в случай на пререгистрация на превозно средство, вече регистрирано в друга държава членка, всяка държавата членка признава удостоверението за техническа изправност, издадено от другата държава членка, все едно самата тя го е издала, при условие че удостоверението за техническа изправност все още е валидно от гледна точка на честотата на интервалите, установени за периодичните прегледи за проверка на техническата изправност от държавата членка на пререгистрация. В случай на съмнение държавата членка, в която се пререгистрира превозното средство, може да подложи на проверка удостоверението за техническа изправност, преди да го признае. Държавите членки предават на Комисията описание на удостоверението за техническа изправност преди 20 май 2018 г. Комисията информира комитета, посочен в член 19. Настоящият параграф не се прилага за превозни средства от категории L3e, L4e, L5e и L7e.
4. Без да се засягат разпоредбите на член 5, параграф 4 и параграф 3 от настоящия член, държавите членки признават по принцип валидността на удостоверението за техническа изправност в случай на промяна на собственика на превозното средство с валидно доказателство за периодичен преглед за проверка на техническата изправност.
5. Считано от 20 май 2018 г. и най-късно до 20 май 2021 г. контролно-техническите пунктове съобщават по електронен път на компетентния орган на съответната държава членка информацията, съдържаща се в удостоверенията за техническа изправност, които те издават. Това съобщаване се извършва в разумен срок след издаването на всяко удостоверение за техническа изправност. До тази дата контролно-техническите пунктове могат да съобщават съответната информация на компетентния орган по всякакъв друг начин. Държавите членки определят срока, в който компетентният орган съхранява тази информация. Минималната продължителност на този срок е 36 месеца, без да се засягат националните системи за данъчно облагане на държавите членки.
6. Държавите членки гарантират, за целите на проверката на километропоказателя, когато има нормално монтиран километропоказател, че информацията от предходния преглед за проверка на техническата изправност се предоставя на техническите специалисти веднага щом бъде достъпна по електронен път. В случите когато се установи манипулация на километропоказателя с цел намаляване или невярно представяне на записаното разстояние на превозно средство, такава манипулация се наказва с ефективни, пропорционални, възпиращи и недискриминационни санкции.
7. Държавите членки гарантират, че резултатите от прегледа за проверка на техническата изправност се съобщават или предоставят по електронен път по възможно най-бърз начин на органа, отговорен за регистрацията на превозното средство. Това уведомление съдържа информацията, посочена в удостоверението за техническа изправност.
Член 9
Последващи действия при неизправности
1. В случай само на незначителни неизправности прегледът се счита за успешно преминат, като неизправностите се отстраняват, а превозното средство не се подлага на повторен преглед.
2. В случай на значителни неизправности прегледът се смята за неуспешно преминат. Държавата членка или компетентният орган определя срока, през който превозното средство може да бъде използвано, преди да бъде подложено на друг преглед за проверка на техническата изправност. Следващият преглед се извършва в рамките на срок, определен от държавата членка или компетентния орган, но не по-късно от два месеца след първоначалния преглед.
3. В случай на опасни неизправности прегледът се счита за неуспешно преминат. Държавата членка или компетентният орган може да реши, че превозното средство не може да се използва по пътища, отворени за обществено ползване, а разрешението за използване за движение по пътищата се отнема за ограничен период от време, без да се налага нов процес на регистрация, до момента на отстраняване на неизправностите и издаване на ново удостоверение за техническа изправност, доказващо, че превозното средство е технически изправно.
Член 10
Документ за извършен преглед
1. Контролно-техническият пункт или, ако е приложимо, компетентният орган на държавата членка, извършил прегледа за проверка на техническата изправност на превозно средство, регистрирано на нейната територия, издава документ за всяко превозно средство, което е преминало такъв преглед, като например указание в документа за регистрация на превозното средство, стикер, удостоверение или друг вид лесно достъпна информация. В документа се посочва датата, до която трябва да се извърши следващия преглед за проверка на техническата изправност.
Държавите членки предават на Комисията описание на този документ преди 20 май 2018 г. Комисията информира на свой ред комитета, посочен в член 19.
2. Когато проверяваното превозно средство принадлежи към превозни средства от категория, която не подлежи на регистрация в държавата членка, в която съответното превозно средство е било пуснато в употреба, тази държава членка може да изиска документа за извършения преглед да се поставя на видимо място на това превозно средство.
3. За целите на свободното движение всяка държава членка признава документа, издаден от контролно-технически пункт и или компетентен орган на друга държава членка в съответствие с параграф 1.
ГЛАВА IV
АДМИНИСТРАТИВНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 11
Съоръжения и оборудване за извършване на прегледи
1. Държавите членки гарантират, че съоръженията и оборудването, използвани за извършване на прегледите за проверка на техническата изправност, съответстват на минималните технически изисквания, посочени в приложение III.
2. Държавите членки гарантират, че контролно-техническите пунктове или, ако е приложимо, компетентният орган поддържат съоръженията и оборудването за извършване на прегледи в съответствие със спецификациите, предоставени от производителите.
3. Оборудването, използвано за измерванията, периодично се калибрира съгласно приложение III и се проверява в съответствие със спецификациите, предоставени от съответната държава членка или от производителя на оборудването.
Член 12
Контролно-технически пунктове
1. Контролно-техническите пунктове, в които техническите специалисти извършват прегледи за проверка на техническата изправност, се упълномощават от държавата членка или от неин компетентен орган.
2. С оглед на спазването на минималните изисквания по отношение на управлението на качеството, контролно-техническите пунктове отговарят на изискванията, определени от упълномощаващата държава членка. Контролно-техническите пунктове осигуряват обективност и високо качество на прегледите за проверка на техническата изправност.
Член 13
Технически специалисти
1. Държавите членки гарантират, че прегледите за проверка на техническата изправност се извършват от технически специалисти, които отговарят на минималните изисквания за професионална компетентност и обучение, посочени в приложение IV. Държавите членки могат да определят допълнителни изисквания по отношение на компетентността и съответното обучение.
2. Компетентните органи или, ако е приложимо, одобрените центрове за обучение издават сертификат за техническите специалисти, които отговарят на минималните изисквания за професионална компетентност и обучение. Този сертификат включва най-малко информацията, посочена в приложение IV, точка 3.
3. Техническите специалисти, наети или оправомощени от компетентните органи на държавите членки или от контролно-технически пункт и към 20 май 2018 г., са освободени от изискванията, посочени в приложение IV, точка 1.
4. При извършване на преглед за проверка на техническата изправност, техническият специалист е свободен от конфликт на интереси, за да се гарантира на съответната държава членка или компетентен орган поддържането на високо равнище на безпристрастност и обективност.
5. Лицето, представящо превозното средство за проверка, се информира за установените в превозното средство неизправности, които трябва да бъдат отстранени.
6. Резултатите от прегледа за проверка на техническата изправност могат да бъдат променяни, когато е целесъобразно, единствено от органа за надзор или в съответствие с процедурата, установена от компетентния орган, ако констатациите от прегледа за проверка на техническата изправност са очевидно неверни.
Член 14
Надзор на контролно-техническите пунктове
1. Държавите членки осигуряват надзор на контролно-техническите пунктове.
2. Органът за надзор изпълнява най-малко задачите, предвидени в приложение V, точка 1, и отговаря на изискванията, посочени в точки 2 и 3 от същото приложение.
Държавите членки осигуряват публичен достъп до правилата и процедурите, отнасящи се до организацията, задачите и изискванията, включително изискванията за независимост, приложими към персонала на органите за надзор.
3. Контролно-техническите пунктове, които се управляват пряко от компетентен орган, са освободени от изискванията относно разрешението и надзора, когато органът за надзор е част от компетентния орган.
4. Посочените в параграфи 2 и 3 на настоящия член изисквания може да се смятат за изпълнени от държавите членки, които изискват контролно-техническите пунктове да се акредитират съгласно Регламент (ЕО) № 765/2008.
ГЛАВА V
СЪТРУДНИЧЕСТВО И ОБМЕН НА ИНФОРМАЦИЯ
Член 15
Административно сътрудничество между държавите членки
1. Държавите членки определят национално звено за контакт, отговарящо за обмена на информация с останалите държави членки и с Комисията във връзка с прилагането на настоящата директива.
2. Държавите членки предават на Комисията имената и данните за контакт на своите национални точки за контакт до 20 май 2015 г. и я информират незабавно за всички промени в тях. Комисията съставя списък с всички точки за контакт и го предава на държавите членки.
Член 16
Електронна платформа с информация за превозните средства
Комисията проучва осъществимостта, разходите и ползите от създаването на електронна платформа с информация за превозните средства, като се възползва от съществуващите и вече прилаганите решения в областта на информационните технологии по отношение на международния обмен на данни, за да се сведат до минимум разходите и да се избегне дублирането. При извършването на проучването, Комисията разглежда кой е най-целесъобразният начин за свързване на съществуващите национални системи с цел улесняване на обмена на информация относно данни, свързани с прегледите за проверка на техническата изправност и показанията на километропоказателите, между компетентните органи на държавите членки, които отговарят за извършване на прегледи за проверки, регистрация и одобрение на превозни средства, контролно-техническите пунктове, производителите на оборудване за извършване на прегледи и производителите на превозни средства.
Комисията разглежда също така осъществимостта, разходите и ползите от събирането и съхраняването на наличната информация относно основните компоненти, свързани с безопасността на превозните средства, които са претърпели сериозни пътнотранспортни произшествия, както и възможността за това информация относно историята на произшествията и показанията на километропоказателите, в анонимен вид, да се представя на разположение на техническите специалисти, титуляря на свидетелството за регистрация и разследващите произшествията.
ГЛАВА VI
ДЕЛЕГИРАНИ АКТОВЕ И АКТОВЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ
Член 17
Делегирани актове
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 18, с оглед на:
-
актуализиране само на категориите превозни средства, посочени в член 2, параграф 1 и член 5, параграфи 1 и 2, по целесъобразност, в случай на промени в категориите на превозните средства, произтичащи от изменения в законодателството за определяне на типа, посочено в член 2, параграф 1, без да се засягат обхватът и честотата на проверките;
-
актуализиране на приложение I, точка 3 по отношение на методите в случай на наличие на по-ефикасни и ефективни методи на проверка, без да се разширява списъкът на елементите, подлежащи на проверка;
-
адаптиране на приложение I, точка 3, след положителна оценка на съответните разходи и ползи, по отношение на списъка на елементите, подлежащи на проверка, методите, причините за неизправност и оценката на неизправностите в случай на изменение в задължителни изисквания, отнасящи се до одобрение на типа, в законодателството на Съюза в областта на безопасността или на околната среда.
Член 18
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 17, се предоставя на Комисията за срок от пет години, считано от 19 май 2014 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се продължава с мълчаливо съгласие за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 17, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 17, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета, или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 19
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитет („Комитет по техническата изправност“). Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011. Когато комитетът не даде становище, Комисията не приема проекта за акт за изпълнение и се прилага член 5, параграф 4, трета алинея от Регламент (ЕС) № 182/2011.
ГЛАВА VII
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 20
Докладване
1. До 30 април 2020 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад относно прилагането на настоящата директива и последиците от нея, по-специално по отношение на равнището на хармонизация на периодичните прегледи за проверка на техническата изправност, ефективния характер на разпоредбите относно обхвата ѝ, честотата на проверките, взаимното признаване на удостоверенията за техническа изправност в случаите на пререгистрация на превозни средства с произход от друга държава членка и резултатите от проучването на осъществимостта на въвеждането на посочената в член 16 електронна платформа с информация за превозните средства. Докладът съдържа и анализ на евентуалната необходимост от актуализиране на приложенията, особено в контекста на техническия напредък и техническите практики. Докладът се представя след консултация с комитета, посочен в член 19 и, ако е уместно, се придружава от законодателни предложения.
2. Не по-късно от 30 април 2019 г. Комисията представя доклад на Европейския парламент и на Съвета, основан на независими проучвания относно ефективността на включването в обхвата на настоящата директива на леки ремаркета и на двуколесни или триколесни превозни средства. Докладът съдържа оценка на развитието на пътната безопасност в Съюза и за всяка подкатегория на превозни средства тип L прави съпоставка на резултатите от националните мерки за подобряване на безопасността по пътищата, като взема предвид средното разстояние, изминато от тези превозни средства. Преди всичко Комисията оценява дали стандартите и разходите за периодичните прегледи за проверка на техническата изправност за всяка категория превозни средства съответстват на целите, поставени по отношение на безопасността по пътищата. Този доклад се придружава от подробна оценка на въздействието, в която се анализират разходите и ползите в целия Съюз, включително специфичните характеристики на държавите членки. Докладът се предоставя поне шест месеца преди внасянето на евентуално законодателно предложение, ако такова е уместно, за включване на нови категории в обхвата на настоящата директива.
Член 21
Санкции
Държавите членки установяват система от санкции за нарушаване на разпоредбите на настоящата директива и вземат всички мерки, за да гарантират прилагането им. Тези санкции следва да бъдат ефективни, съразмерни, възпиращи и недискриминационни.
Член 22
Преходни разпоредби
1. Държавите членки могат да разрешат за срок не по-дълъг от пет години след 20 май 2018 г. използването на съоръженията и оборудването за извършване на прегледи, посочени в член 11, които не са в съответствие с минималните изисквания, посочени в приложение III, за извършване на прегледи за проверка на техническата изправност.
2. Държавите членки прилагат изискванията, предвидени в приложение V, най-късно считано от 1 януари 2023 г.
Член 23
Транспониране
1. Държавите членки приемат и публикуват законовите, подзаконовите и административните мерки, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, до 20 май 2017 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Те прилагат тези мерки от 20 май 2018 г.
Когато държавите членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът за позоваването се определят от държавите членки.
2. Държавите членки съобщават на Комисията текстовете на основните мерки от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 24
Отмяна
Директива 2009/40/ЕО се отменя, считано от 20 май 2018 г.
Член 25
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 26
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 3 април 2014 година.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA 2014/45/ES
2014 m. balandžio 3 d.
dėl motorinių transporto priemonių ir jų priekabų periodinės techninės apžiūros, kuria panaikinama Direktyva 2009/40/EB
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 91 straipsnį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
pasikonsultavę su Regionų komitetu,
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (2),
kadangi:
(1)
savo 2011 m. kovo 28 d. baltojoje knygoje „Bendros Europos transporto erdvės kūrimo planas. Konkurencingos efektyviu išteklių naudojimu grindžiamos transporto sistemos kūrimas“ Komisija iškėlė „nulinės vizijos“, pagal kurią iki 2050 m. Sąjungos keliuose eismo įvykiuose žūstančių žmonių skaičius taptų artimas nuliui, tikslą. Siekiant to tikslo tikimasi, kad prie kelių eismo saugos rezultatų gerinimo labai prisidės transporto priemonių technologijos;
(2)
Komisija savo komunikate „Kuriama saugi Europos kelių eismo erdvė. 2011-2020 m. kelių eismo saugos politikos kryptys“ pasiūlė nuo 2010 m. toliau siekti iki 2020 m. Sąjungos keliuose žūstančių žmonių skaičių sumažinti perpus. Kad būtų pasiektas tas tikslas, Komisija nustatė septynis strateginius tikslus ir įvardijo transporto priemonių saugos gerinimo veiksmus, sužalojimų keliuose mažinimo strategiją ir pažeidžiamų eismo dalyvių, visų pirma motociklininkų, saugos gerinimo priemones;
(3)
techninė apžiūra yra platesnio režimo, kuriuo užtikrinama, kad naudojamos transporto priemonės išliktų saugios ir aplinkosaugos požiūriu priimtinos būklės, dalis. Tas režimas turėtų apimti transporto priemonių periodines technines apžiūras ir komercinio kelių transporto veikloje naudojamų transporto priemonių techninius patikrinimus keliuose, taip pat nuostatas dėl transporto priemonių registracijos procedūros siekiant leisti sustabdyti leidimo naudoti transporto priemonę keliuose galiojimą, kai ši transporto priemonė kelia tiesioginį pavojų kelių eismo saugai. Periodinė techninė apžiūra turėtų būti pagrindinė priemonė siekiant užtikrinti transporto priemonių tinkamumą važinėti keliuose. Komercinių transporto priemonių techniniai patikrinimai keliuose turėtų tik papildyti periodines technines apžiūras;
(4)
valstybėms narėms turėtų būti leidžiama nustatyti griežtesnius apžiūros standartus negu reikalaujama pagal šią direktyvą;
(5)
techninės būklės palaikymo priemonių vykdymo užtikrinimas gali apimti transporto priemonių savininkams skirtas informavimo kampanijas, kuriomis būtų siekiama plėsti gerąją patirtį ir suformuoti įpročius atlikti būtiniausius savo transporto priemonės patikrinimus;
(6)
transporto priemonės, kurių techninės sistemos neveikia, daro poveikį eismo saugai ir gali prisidėti sukeliant avarijas, kuriose sužeidžiami arba žūsta žmonės. Tą poveikį būtų galima sumažinti, jei techninės apžiūros sistema būtų tinkamai patobulinta. Anksti nustačius su tinkamumu važinėti keliais susijusį motorinės transporto priemonės trūkumą, būtų lengviau jį pašalinti ir taip išvengti eismo įvykių;
(7)
transporto priemonės, kurių teršalų kontrolės sistemos neveikia, daro didesnį poveikį aplinkai negu tinkamai prižiūrėtos transporto priemonės. Todėl nustačius periodinės techninės apžiūros režimą sumažėtų vidutinis transporto priemonių išmetamų teršalų kiekis ir taip būtų prisidėta prie aplinkos gerinimo;
(8)
valstybės narės turėtų apsvarstyti tinkamas priemones, kuriomis būtų siekiama užkirsti kelią nederamam transporto priemonių dalių ir komponentų reguliavimui arba klastojimui, dėl kurio galėtų būti padarytas neigiamas poveikis reikalaujamoms transporto priemonės saugos ir aplinkosaugos charakteristikoms; tai visų pirma gali būti įgyvendinama atliekant periodines technines apžiūras, taip pat taikant veiksmingas, proporcingas, atgrasančias ir nediskriminacines sankcijas;
(9)
per pastaruosius du dešimtmečius buvo nuolat griežtinami transporto priemonių išmetamų teršalų kiekio reikalavimai taikant tipo patvirtinimo procedūrą. Tačiau oro kokybė nepagerėjo tiek, kiek buvo planuojama griežtinant transporto priemonių išmetamų teršalų standartus, visų pirma azoto oksidų (NOx) ir smulkių kietųjų dalelių aspektais. Reikėtų atidžiai išnagrinėti galimybes patobulinti tikrinimo ciklus, kad jie atitiktų kelio sąlygas, norint ateityje parengti sprendimus, taip pat nustatyti tikrinimo metodus, skirtus NOx lygiui išmatuoti ir išmetamam NOx kiekiui apriboti;
(10)
vertinant transporto priemonių, atitinkančių euro 6 ir euro VI emisijos klases, išmetamus teršalus vidaus diagnostikos sistemos (OBD) tampa vis veiksmingesnės, taigi atliekant techninę apžiūrą išmetamųjų teršalų kiekiui patikrinti leidžiama jas naudoti kaip lygiavertes standartiniam tikrinimui. Norėdamos numatyti OBD sistemų taikymą atliekant transporto priemonių iki euro 5 ir euro V emisijos klasių techninę apžiūrą, valstybės narės turėtų galėti leisti taikyti šį tikrinimo metodą vadovaujantis gamintojo rekomendacijomis ir kitais reikalavimais tokioms transporto priemonėms, jei atsižvelgiant į bet kuriuos atitinkamus tipo patvirtinimo teisės aktus šio metodo lygiavertiškumas prireikus buvo nepriklausomai patikrintas;
(11)
Sąjungoje priimta techninių standartų ir nustatyta transporto priemonių saugos reikalavimų. Reikia nustatyti periodinės techninės apžiūros režimą ir taip užtikrinti, kad transporto priemonės atitiktų saugos standartus. Tas režimas turėtų būti taikomas tam tikrų kategorijų transporto priemonėms, kaip apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos direktyvose 2002/24/EB (3), 2003/37/EB (4) ir 2007/46/EB (5);
(12)
vietos transporto reikmėms ir komerciniams pervežimams keliais vietoje sunkvežimių vis labiau naudojami ratiniai traktoriai, kurių didžiausias projektinis greitis yra didesnis nei 40 km/val. Jų keliama rizika yra analogiška su sunkvežimiais susijusiai rizikai, todėl turėtų būti atliekama tos kategorijos daugiausiai viešuosiuose keliuose naudojamų transporto priemonių techninė apžiūra;
(13)
istorinės vertės transporto priemonių paskirtis - išsaugoti laikmečio, kuriuo jos buvo pagamintos, istorinį palikimą, o viešuosiuose keliuose jos, manoma, beveik nenaudojamos. Valstybėms narėms turėtų būti palikta teisė nustatyti, kas kiek laiko turi būti atliekama tokių transporto priemonių periodinė techninė apžiūra. Taip pat valstybės narės turėtų savo nuožiūra reguliuoti kitų tipų specializuotų transporto priemonių techninę apžiūrą;
(14)
transporto priemonės, naudojamos tik nutolusiose valstybių narių teritorijose, visų pirma mažiau kaip 5 000 gyventojų turinčiose mažose salose arba retai gyvenamose teritorijose, kurių gyventojų tankumas yra mažesnis kaip penki žmonės viename kvadratiniame kilometre, yra naudojamos sąlygomis, dėl kurių gali būti reikalingas specialus techninės apžiūros režimas. Todėl valstybės narės turėtų turėti galimybę tokioms transporto priemonėms netaikyti šios direktyvos;
(15)
techninė apžiūra yra valstybės kompetencijos sričiai priklausanti veikla, todėl ją turėtų vykdyti valstybės narės arba jų prižiūrimos valstybinės arba privačiosios įstaigos, įgaliotos atlikti tokią apžiūrą. Bet kuriuo atveju už techninę apžiūrą turėtų išlikti atsakingos valstybės narės, net jei nacionalinėje sistemoje leista privačioms įstaigoms, įskaitant įstaigas, kurios taip pat atlieka transporto priemonių remontą, atlikti techninę apžiūrą;
(16)
valstybės narės turėtų būti įgaliotos paskirti savo teritorijoje nesančius techninės apžiūros centrus atlikti savo teritorijoje registruotų transporto priemonių technines apžiūras, jei tuos techninės apžiūros centrus atlikti transporto priemonių apžiūrą jau įgaliojo valstybė narė, kurioje jie yra;
(17)
tikrinant transporto priemones, ypač jų elektroninius saugos komponentus, labai svarbu turėti prieigą prie kiekvienos transporto priemonės techninių specifikacijų. Todėl transporto priemonių gamintojai turėtų pateikti duomenis, reikalingus su sauga ir aplinka susijusių komponentų funkcionalumui patikrinti. Panašiai tuo tikslu turėtų būti taikomos nuostatos dėl prieigos prie remonto ir techninės priežiūros informacijos, kad techninės apžiūros centrai turėtų prieigą prie techninei apžiūrai atlikti būtinos informacijos. Duomenys turėtų apimti išsamią informaciją, kuria remiantis galėtų būti stebimas transporto priemonės saugos sistemų funkcionalumas, kad tokias sistemas būtų galima patikrinti per periodinę techninę apžiūrą. Tai ypač svarbu elektroniniu būdu valdomų sistemų srityje ir turėtų būti taikoma visiems elementams, kuriuos įrengė gamintojas;
(18)
reikalaujama, kad viešuosiuose keliuose naudojamos transporto priemonės butų geros techninės būklės. Registracijos liudijimo turėtojas ir, atitinkamais atvejais, naudotojas turėtų būti atsakingas už tai, kad transporto priemonė būtų tinkamos naudoti keliuose būklės;
(19)
keliuose naudojamų transporto priemonių tinkama techninė būklė svarbi eismo saugos ir jos poveikio visuomenei aspektais. Todėl valstybėms narėms nereikėtų drausti numatyti galimybės savanoriškai atlikti papildomą techninę apžiūrą;
(20)
kad registracijos liudijimo turėtojams ir naudotojams būtų užtikrintas tam tikras lankstumas, valstybės narės turėtų turėti galimybę nustatyti kelių savaičių laikotarpį, per kurį turėtų būti atlikta periodinė techninė apžiūra;
(21)
transporto priemonės apžiūra per visą jos naudojimo laiką turėtų būti palyginti paprasta, greita ir nebrangi, tuo pačiu veiksminga užtikrinant šios direktyvos tikslus;
(22)
atliekant techninę apžiūrą turėtų būti tikrinamos visos pozicijos, susijusios su konkrečia tikrinamos transporto priemonės konstrukcija ir įranga. Dalių ir komponentų, pavyzdžiui, ratų ir rato stebulių, suderinamumas turėtų būti laikomas itin svarbiu saugai aspektu ir turėtų būti tikrinamas atliekant techninę apžiūrą. Atsižvelgiant į tas pozicijas ir į dabartinį transporto priemonių technologijų lygį, į tikrintinų pozicijų sąrašą reikėtų įtraukti naujausias elektronines sistemas. Siekiant, kad techninės apžiūros būtų suderintos, turėtų būti nustatyti rekomenduojami kiekvienos tikrinamos pozicijos apžiūros metodai. Tos pozicijos turėtų būti atnaujinamos atsižvelgiant į transporto priemonių saugos mokslinių tyrimų ir techninės pažangos raidą;
(23)
siekiant palengvinti suderinimą ir užtikrinti standartų nuoseklumą, turėtų būti parengtas nebaigtinis visų tikrinamų pozicijų pagrindinių apžiūros nepraėjimo priežasčių sąrašas. Siekiant, kad tikrinamos transporto priemonės būklės vertinimas būtų nuoseklus, nustatytos apžiūros nepraėjimo priežastys turėtų būti vertinamos pagal bendrą standartą;
(24)
siekiant, kad Sąjungoje būtų geriau taikomas laisvo judėjimo principas, norint perregistruoti transporto priemonę valstybės narės turėtų pripažinti kitoje valstybėje narėje išduotą techninės apžiūros pažymą. Tai neturėtų daryti poveikio valstybių narių teisei perregistruojant patikrinti techninės apžiūros pažymą ir transporto priemonės identifikacijos duomenis ir pareikalauti atlikti naują techninę apžiūrą laikantis šioje direktyvoje išdėstytų sąlygų;
(25)
ridos skaitiklio duomenų klastotė turėtų būti laikoma nusižengimu, už kurį skiriama nuobauda, nes dėl neteisėto ridos skaitiklio duomenų reguliavimo gali būti netinkamai vertinama transporto priemonių techninė būklė. Ridos registravimas techninės apžiūros pažymoje ir galimybė kontrolieriams gauti tą informaciją padėtų lengviau nustatyti ridos skaitiklio duomenų klastojimo ar neteisėto jo reguliavimo faktus. Komisija turėtų išnagrinėti valstybių narių kompetentingų institucijų ridos skaitiklio duomenų mainų klausimą;
(26)
po kiekvienos techninės apžiūros turėtų būti išduodama techninės apžiūros pažyma. Joje, inter alia, turėtų būti nurodoma su transporto priemonės identifikavimu susijusi informacija ir techninės apžiūros rezultatai. Techninės apžiūros rezultatus turėtų būti galima gauti elektroniniu būdu. Siekiant užtikrinti tinkamą kontrolę po techninės apžiūros, valstybės narės turėtų rinkti tokią informaciją ir saugoti ją duomenų bazėje, visų pirma siekdamos analizuoti periodinės techninės apžiūros rezultatus;
(27)
transporto priemonės registracijos liudijimo turėtojas ir, atitinkamais atvejais, naudotojas, turėtų nedelsdamas pašalinti visus per techninę apžiūrą nustatytus trūkumus, visų pirma tuos, dėl kurių kyla rizika eismo saugai. Pavojingų trūkumų atveju gali prireikti apriboti transporto priemonės naudojimą, kol tie trūkumai nebus visiškai pašalinti;
(28)
jei transporto priemonė, kurios techninė apžiūra atliekama, priskiriama transporto priemonių kategorijai, kuriai netaikomas reikalavimas registruoti toje valstybėje narėje, kurioje ji pradedama naudoti, ta valstybė narė turėtų galėti reikalauti, kad techninės apžiūros liudijimas būtų pateikiamas matomoje transporto priemonės vietoje;
(29)
kad visoje Sąjungoje būtų pasiektas aukštas techninės apžiūros kokybės lygis, per apžiūrą naudojamos bandymo įrangos, jos techninės priežiūros ir kalibravimo reikalavimai turėtų būti patikrinti pagal valstybės narės arba gamintojo pateiktas specifikacijas;
(30)
turėtų būti įmanoma naudoti kitą įrangą, atitinkančią technikos pažangą ir naujoves, su sąlyga, kad ja užtikrinama tokio pat aukšto lygio apžiūra;
(31)
įgaliodamos techninės apžiūros centrus savo teritorijoje valstybės narės turėtų atsižvelgti į tai, jog Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2006/123/EB (6) numatyta, kad ji netaikoma bendrų interesų paslaugoms transporto srityje;
(32)
techninės apžiūros centrai turėtų užtikrinti transporto priemonių techninės apžiūros objektyvumą ir aukštą kokybę. Todėl, siekdami atitikti minimalius kokybės valdymo reikalavimus, techninės apžiūros centrai turėtų laikytis įgaliojančios valstybės narės nustatytų reikalavimų;
(33)
siekiant užtikrinti aukštą techninės apžiūros standartą būtinas aukštas apžiūrą atliekančių darbuotojų įgūdžių ir kompetencijos lygis. Turėtų būti nustatyta mokymo sistema, apimanti pradinio mokymo kursą ir periodinius žinių atnaujinimo kursus, arba tinkamas egzaminas. Turėtų būti numatytas pereinamasis laikotarpis, kad dabartiniai techninės apžiūros darbuotojai galėtų sklandžiai pereiti į periodinio mokymo arba egzaminavimo režimą. Siekiant užtikrinti aukštus mokymo, gebėjimų ir tikrinimo standartus valstybėms narėms turėtų būti leista nurodyti papildomus gebėjimų arba atitinkamo mokymo reikalavimus;
(34)
atlikdami techninę apžiūrą kontrolieriai turi veikti nepriklausomai ir jų sprendimai neturėtų būti paveikti interesų konflikto, įskaitant ekonominę arba asmeninę naudą. Todėl kontrolierių atlyginimas neturėtų būti tiesiogiai susietas su techninės apžiūros rezultatais. Turėtų būti įmanoma valstybėms narėms nustatyti reikalavimus, susijusius su veiklos atskyrimu arba įgalioti privačiąją įstaigą atlikti transporto priemonių technines apžiūras ir remontą, įskaitant tų pačių transporto priemonių, jeigu priežiūros institucija įsitikino, kad užtikrinamas aukštas nešališkumo lygis;
(35)
techninės apžiūros rezultatas neturi būti keičiamas komerciniais tikslais. Tik jei kontrolieriaus atliktos techninės apžiūros išvados yra akivaizdžiai klaidingos, priežiūros institucija turėtų galėti keisti tos apžiūros rezultatus;
(36)
siekiant užtikrinti, kad būtų nuolat išlaikytas aukštas apžiūros kokybės lygis, valstybės narės turėtų nustatyti kokybės užtikrinimo sistemą, kuri apimtų leidimų atlikti techninę apžiūrą išdavimo, priežiūros, atėmimo, galiojimo sustabdymo ar panaikinimo procesus;
(37)
transporto priemonių kontrolės centrų akreditavimas pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 765/2008 (7) neturėtų būti privalomas valstybėms narėms;
(38)
keliose valstybėse narėse techninę apžiūrą atlieka didelis skaičius įgaliotų privačių techninės apžiūros centrų. Kad valstybės narės galėtų veiksmingai keistis informacija, reikėtų paskirti nacionalinius ryšių palaikymo punktus;
(39)
techninė apžiūra yra platesnės visą transporto priemonių gyvavimo ciklą (patvirtinimą, registravimą, patikrinimus ir atidavimą į metalo laužą) reglamentuojančios reguliavimo sistemos dalis. Dalijantis informacija, laikoma nacionalinėse ir gamintojų elektroninėse transporto priemonių duomenų bazėse, iš esmės būtų prisidėta prie visos transporto priemonių administravimo grandinės efektyvumo gerinimo ir išlaidų bei administracinės naštos mažinimo. Todėl Komisija turėtų ištirti elektroninės transporto priemonių informacijos sistemos sukūrimo, naudojantis jau esamais ir įdiegtais IT sprendimais tarptautinio keitimosi duomenimis srityje, kuriais siekiama kiek įmanoma sumažinti išlaidas ir išvengti dubliavimo, galimybes, sąnaudas ir naudą. Atlikdama šio klausimo tyrimą Komisija turėtų apsvarstyti tinkamiausią būdą susieti esamas nacionalines sistemas siekiant užtikrinti už transporto priemonių apžiūrą, registravimą ir patvirtinimą atsakingų valstybių narių kompetentingų institucijų, techninės apžiūros centrų, apžiūros įrangos gamintojų ir transporto priemonių gamintojų keitimąsi su technine apžiūra ir ridos skaitiklio rodmenimis susijusia informacija. Komisija taip pat turėtų išnagrinėti turimos informacijos apie sunkių eismo įvykių patyrusių transporto priemonių pagrindinius su sauga susijusius komponentus rinkimo ir saugojimo galimybes, sąnaudas ir naudą, taip pat galimybę anonimine forma perduoti turimą informaciją apie įvykio istoriją ir ridos skaitiklio duomenis kontrolieriams, registracijos liudijimų turėtojui ir įvykio tyrėjams;
(40)
siekiant užtikrinti vienodas šios direktyvos įgyvendinimo sąlygas, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai. Tais įgyvendinimo įgaliojimais turėtų būti naudojamasi laikantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 182/2011 (8);
(41)
Komisija neturėtų priimti įgyvendinimo aktų, susijusių su informacija, su kuria transporto priemonių gamintojai turi sudaryti galimybes susipažinti atliekant technines apžiūras, jeigu pagal šią direktyvą įsteigtas komitetas nepateikia nuomonės apie Komisijos pateikto įgyvendinimo akto projektą;
(42)
siekiant atnaujinti transporto priemonių kategorijos nuorodas, pateiktas 2 straipsnio 1 dalyje ir 5 straipsnio 1 bei 2 dalyse; atnaujinti I priedo 3 punkte numatytus metodus; ir pritaikyti I priedo 3 punkte pateiktą tikrinimo pozicijų sąrašą, metodus ir trūkumų vertinimą, pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus. Ypač svarbu, kad atlikdama parengiamąjį darbą Komisija tinkamai konsultuotųsi, taip pat ir su ekspertais. Atlikdama su deleguotaisiais aktais susijusį parengiamąjį darbą ir rengdama jų tekstus Komisija turėtų užtikrinti, kad atitinkami dokumentai būtų vienu metu, laiku ir tinkamai perduodami Europos Parlamentui ir Tarybai;
(43)
tinkama techninė būklė turi tiesioginį poveikį kelių eismo saugai, todėl ji turėtų būti periodiškai tikrinama. Komisija turėtų pateikti ataskaitą apie šios direktyvos nuostatų veiksmingumą, įskaitant jos taikymo sritį, techninių apžiūrų dažnumą, tolesnį techninės apžiūros sistemos tobulinimą taikant elektroninius informacijos mainus, taip pat galimybes ateityje numatyti techninės apžiūros pažymų tarpusavio pripažinimą;
(44)
techninės apžiūros centrų įrenginiai ir naudojama įranga turėtų atitikti techninės apžiūros atlikimo reikalavimus. Kadangi tai susiję su svarbiomis investicijomis ir pritaikymais, kurių negalima atlikti iškart, tų reikalavimų laikymuisi užtikrinti turėtų būti numatytas penkerių metų laikotarpis. Penkerių metų laikotarpis taip pat turėtų būti numatytas priežiūros institucijoms, per kurį jos turėtų užtikrinti atitiktį visiems su techninės apžiūros centrų leidimais ir priežiūra susijusiems kriterijams ir reikalavimams;
(45)
kadangi šios direktyvos tikslo, t. y. pagerinti kelių eismo saugą nustatant Sąjungoje bendrus transporto priemonių techninės apžiūros atlikimo minimalius reikalavimus ir suderintas taisykles, valstybės narės negali deramai pasiekti, o to tikslo būtų geriau siekti Sąjungos lygiu, laikydamasi Sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šia direktyva neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti;
(46)
šioje direktyvoje laikomasi pagrindinių teisių ir principų, visų pirma pripažintų Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje, kaip nurodyta Europos Sąjungos sutarties 6 straipsnyje;
(47)
į šią direktyvą įtraukiamos ir atnaujinamos taisyklės, pateiktos Komisijos rekomendacijoje 2010/378/ES (9), siekiant užtikrinti geresnį techninės apžiūros rezultatų reguliavimą;
(48)
šia direktyva atnaujinami Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/40/EB (10) nustatyti techniniai reikalavimai ir išplečiama jos taikymo sritis, įtraukiant visų pirma nuostatas dėl techninės apžiūros centrų ir jų priežiūros institucijų steigimo, taip pat kontrolierių, kuriems suteikiami įgaliojimai atlikti techninę apžiūrą, skyrimo. Todėl ta direktyva turėtų būti panaikinta,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
I SKYRIUS
DALYKAS, TERMINŲ APIBRĖŽTYS IR TAIKYMO SRITIS
1 straipsnis
Dalykas
Šia direktyva nustatomi viešuosiuose keliuose naudojamų transporto priemonių periodinės techninės apžiūros minimalūs reikalavimai.
2 straipsnis
Taikymo sritis
1. Ši direktyva taikoma šioms Direktyvoje 2002/24/EB, Direktyvoje 2003/37/EB ir Direktyvoje 2007/46/EB nurodytų kategorijų transporto priemonėms, kurių projektinis greitis yra didesnis nei 25 km/val.:
-
motorinėms transporto priemonėms, suprojektuotoms ir pagamintoms visų pirma žmonėms ir jų bagažui vežti ir kuriose, be vairuotojo sėdimosios vietos, yra ne daugiau kaip aštuonios sėdimosios vietos (M1 kategorijos transporto priemonės);
-
motorinėms transporto priemonėms, suprojektuotoms ir pagamintoms visų pirma žmonėms ir jų bagažui vežti ir kuriose, be vairuotojo sėdimosios vietos, yra daugiau kaip aštuonios sėdimosios vietos (M2 ir M3 kategorijų transporto priemonės);
-
motorinėms transporto priemonėms, suprojektuotoms ir pagamintoms visų pirma kroviniams vežti keliais ir kurių didžiausia masė yra ne didesnė kaip 3,5 tonos (N1 kategorijos transporto priemonės);
-
motorinėms transporto priemonėms, suprojektuotoms ir pagamintoms visų pirma kroviniams vežti ir kurių didžiausia masė yra didesnė kaip 3,5 tonos (N2 ir N3 kategorijų transporto priemonės);
-
priekaboms, suprojektuotoms ir pagamintoms kroviniams arba žmonėms vežti, taip pat žmonėms gyventi, kurių didžiausia masė yra didesnė nei 3,5 tonos (O3 ir O4 kategorijų transporto priemonės);
-
nuo 2022 m. sausio 1 d. dviratėms ar triratėms transporto priemonėms (L3e, L4e, L5e ir L7e kategorijų transporto priemonės), kurių variklio tūris didesnis kaip 125 cm3;
-
T5 kategorijos ratiniams traktoriams, kurie daugiausia naudojami viešuosiuose keliuose ir kurių didžiausias projektinis greitis yra didesnis nei 40 km/val.
2. Valstybės narės į šios direktyvos taikymo sritį gali neįtraukti šių jų teritorijoje registruotų transporto priemonių:
-
transporto priemonių, kurios eksploatuojamos arba naudojamos išskirtinėmis sąlygomis, ir transporto priemonių, kurios niekada arba beveik niekada nenaudojamos viešuosiuose keliuose, pavyzdžiui, istorinės vertės transporto priemonėms arba varžyboms skirtoms transporto priemonėms;
-
transporto priemonių, kurioms taikomas diplomatinis imunitetas;
-
transporto priemonių, kurias naudoja ginkluotosios pajėgos, už viešąją tvarką atsakingos pajėgos, ugniagesių tarnybos, civilinės apsaugos, skubios pagalbos ar gelbėjimo tarnybos;
-
transporto priemonių, kurios naudojamos žemės ūkio, sodininkystės, miškininkystės, ūkininkavimo arba žuvininkystės tikslais tik atitinkamos valstybės narės teritorijoje ir visų pirma tokiai veiklai skirtose vietovėse, įskaitant žemės ūkio kelius, miškų kelius arba žemės ūkio laukus;
-
transporto priemonių, kurios naudojamos tik mažose salose arba retai gyvenamose teritorijose;
-
specializuotų transporto priemonių, kuriomis gabenama cirko ir pramogų parko įranga ir kurių didžiausias projektinis greitis yra ne didesnis kaip 40 km/val. ir kurios naudojamos tik valstybės narės teritorijoje;
-
L3e, L4e, L5e ir L7e kategorijų transporto priemonių, kurių variklio tūris didesnis kaip 125 cm3, jeigu valstybės narės įgyvendino veiksmingas alternatyvias eismo saugos priemones dviratėms ir triratėms transporto priemonėms, visų pirma atsižvelgiant į atitinkamą eismo saugos statistiką per pastaruosius penkerius metus. Valstybės narės apie tokias išimtis praneša Komisijai.
3. Valstybės narės gali nustatyti nacionalinius techninės apžiūros reikalavimus jų teritorijoje registruotoms ir į direktyvos taikymo sritį nepatenkančioms ir 2 dalyje išvardytoms transporto priemonėms.
3 straipsnis
Terminų apibrėžtys
Tik šioje direktyvoje vartojamų terminų apibrėžtys:
1. transporto priemonė- bet kokia nebėginė motorinė transporto priemonė arba jos priekaba;
2. motorinė transporto priemonė- bet kokia ratinė varikliu varoma savaeigė transporto priemonė, kurios didžiausias projektinis greitis yra didesnis kaip 25 km/val.;
3. priekaba- bet kokia nesavaeigė ratinė transporto priemonė, suprojektuota ir pagaminta vilkti motorine transporto priemone;
4. puspriekabė- bet kokia priekaba, suprojektuota būti sujungta su motorine transporto priemone taip, kad jos dalis remtųsi į motorinę transporto priemonę ir kad didelę jos ir jame esančio krovinio masės dalį išlaikytų motorinė transporto priemonė;
5. dviratė arba triratė transporto priemonė- bet kokia motorinė transporto priemonė dviem ratais su šonine priekaba arba be jos, triratis arba keturratis;
6. valstybėje narėje registruota transporto priemonė- transporto priemonė, kuri užregistruota arba pradėta naudoti valstybėje narėje;
7. istorinės vertės transporto priemonė- bet kuri transporto priemonė, kurią registravimo valstybė narė arba viena iš jos paskirtų įgaliojimus suteikianti institucija laiko istorine, atitinkanti visas šias sąlygas:
-
ji pagaminta arba pirmą kartą registruota bent prieš 30 metų,
-
jos konkretaus tipo, kaip apibrėžta atitinkamuose Sąjungos ar nacionalinės teisės aktuose, transporto priemonės nebegaminamos,
-
ji istoriškai išsaugota ir išlaikyta jos pirminė būklė, taip pat iš esmės nepakeistos jos pagrindinių komponentų techninės charakteristikos;
8. registracijos liudijimo turėtojas- fizinis arba juridinis asmuo, kurio vardu užregistruota transporto priemonė;
9. techninė apžiūra- pagal I priedą atliktas tikrinimas siekiant užtikrinti, kad transporto priemonę saugu naudoti viešuosiuose keliuose ir ji atitinka reikalaujamas ir privalomas saugos ir aplinkosaugos charakteristikas;
10. patvirtinimas- procedūra, pagal kurią valstybė narė patvirtina, kad transporto priemonė atitinka atitinkamas administracines nuostatas ir techninius reikalavimus, nurodytus Direktyvoje 2002/24/EB, Direktyvoje 2003/37/EB ir Direktyvoje 2007/46/EB;
11. trūkumai- per techninę apžiūrą nustatyti techniniai defektai ir kiti neatitikties faktai;
12. techninės apžiūros pažyma- kompetentingos institucijos arba techninės apžiūros centro išduota techninės apžiūros ataskaita, kurioje nurodytas techninės apžiūros rezultatas;
13. kontrolierius- asmuo, kurį valstybė narė arba jos kompetentinga institucija įgaliojo atlikti techninę apžiūrą techninės apžiūros centre arba, atitinkamais atvejais, atlikti techninę apžiūrą kompetentingos institucijos vardu;
14. kompetentinga institucija- valstybės narės įgaliota institucija arba valstybinė įstaiga, atsakinga už techninės apžiūros sistemos valdymą, įskaitant, atitinkamais atvejais, techninės apžiūros atlikimą;
15. techninės apžiūros centras- valstybinė arba privačioji įstaiga arba įmonė, kurią valstybė narė įgaliojo atlikti techninę apžiūrą;
16. priežiūros institucija- valstybės narės įsteigta institucija arba institucijos, atsakingos už apžiūros centrų veiklos priežiūrą. Priežiūros institucija gali priklausyti kompetentingai institucijai arba kompetentingos institucijoms;
17. maža sala- sala, kurios gyventojų skaičius yra mažesnis kaip 5 000 gyventojų ir kuri kelių tiltais arba kelių tuneliais nėra sujungta su kitomis teritorijos dalimis;
18. retai gyvenama teritorija- iš anksto numatyta teritorija, kurioje gyventojų tankumas yra mažesnis kaip penki žmonės viename kvadratiniame kilometre;
19. viešasis kelias- bendroms viešosioms reikmėms naudojamas kelias, pavyzdžiui, vietiniai, regioniniai arba nacionaliniai keliai, magistralės, greitkeliai arba magistraliniai keliai.
II SKYRIUS
BENDRIEJI ĮPAREIGOJIMAI
4 straipsnis
Pareigos
1. Kiekviena valstybė narė užtikrina, kad jos teritorijoje registruotas transporto priemones pagal šią direktyvą periodiškai tikrintų valstybės narės, kurioje tos transporto priemonės yra užregistruotos, įgalioti techninės apžiūros centrai.
2. Techninę apžiūrą atlieka valstybė narė, kurioje užregistruota transporto priemonė, valstybinė įstaiga, kuriai ta valstybė patikėjo šią užduotį, arba tos valstybės narės paskirtos ir prižiūrimos įstaigos ar įmonės, įskaitant įgaliotas privačiąsias įstaigas.
3. Pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentuose (EB) Nr. 715/2007 (11) ir (EB) Nr. 595/2009 (12) nustatytus principus Komisija įgyvendinimo aktais ir ne vėliau kaip 2018 m. gegužės 20 d. priima:
a)
techninės informacijos rinkinį dėl stabdžių sistemos, vairo, matomumo, žibintų, atšvaitų, elektros įrangos, ašies, ratų, padangų, pakabos, važiuoklės, prie važiuoklės tvirtinamų mazgų, kitos įrangos ir neigiamų veiksnių, kurios būtinos tikrinamų pozicijų techninei apžiūrai atlikti, ir dėl rekomenduojamų tikrinimo metodų naudojimo, kaip nurodyta I priedo 3 punkte, ir
b)
išsamias taisykles dėl duomenų formato ir prieigos prie atitinkamos techninės informacijos tvarkos taisykles.
Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 19 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
Gamintojai sudaro galimybę techninės apžiūros centrams ir atitinkamoms kompetentingoms institucijoms nediskriminuodami ir nemokamai arba už pagrįstą mokestį naudotis pirmos pastraipos a punkte nurodyta technine informacija.
Komisija išnagrinėja vieno bendro tos techninės informacijos teikimo centro steigimo galimybę.
4. Valstybės narės užtikrina, jog pagal nacionalinę teisę būtų įpareigojama užtikrinti, kad transporto priemonė yra saugi ir tinkamos naudoti keliuose būklės.
III SKYRIUS
MINIMALŪS TECHNINĖS APŽIŪROS REIKALAVIMAI
5 straipsnis
Techninės apžiūros data ir dažnumas
1. Transporto priemonės techninė apžiūra, nedarant poveikio valstybėse narėse pagal 3 dalį taikomam lankstumo laikotarpiui, turi būti atliekama bent šiais intervalais:
a)
M1 ir N1 kategorijų transporto priemonės - po ketverių metų nuo tada, kai transporto priemonė pirmą kartą užregistruota, o vėliau kas dvejus metus;
b)
M1 kategorijos transporto priemonės, naudojamos kaip taksi arba greitosios medicinos pagalbos automobiliai, ir M2, M3, N2, N3, O3 bei O4 kategorijų transporto priemonės - po vienų metų nuo tada, kai transporto priemonė pirmą kartą užregistruota, o vėliau kasmet;
c)
T5 kategorijos transporto priemonės, naudojamos daugiausia komerciniams pervežimams viešuosiuose keliuose - po ketverių metų nuo tada, kai transporto priemonė pirmą kartą užregistruota, o vėliau kas dvejus metus.
2. Valstybės narės nustato atitinkamus intervalus, per kuriuos turi būti atliekama L3e, L4e, L5e ir L7e kategorijų transporto priemonių, kurių variklio tūris didesnis kaip 125 cm3, techninė apžiūra.
3. Valstybės narės arba kompetentingos institucijos gali nustatyti pagrįstą laikotarpį, per kurį, neviršijant 1 dalyje apibrėžtų intervalų, atliekama techninė apžiūra.
4. Nepaisant paskutinės transporto priemonės techninės apžiūros datos, atitinkama valstybė narė arba kompetentinga institucija gali reikalauti, kad transporto priemonės techninė apžiūra būtų atlikta anksčiau nei 1 ir 2 dalyse nurodyta data šiais atvejais:
-
po eismo įvykio, dėl kurio nukentėjo su sauga susiję pagrindiniai transporto priemonės komponentai, kaip antai ratai, pakaba, deformacijos zonos, oro pagalvių sistemos, vairas arba stabdžiai;
-
jei buvo pakeistos arba modifikuotos su sauga arba aplinka susijusios transporto priemonės sistemos arba komponentai;
-
jei pasikeitė transporto priemonės registracijos liudijimo turėtojas;
-
kai transporto priemonė pasiekia 160 000 km ridą;
-
tais atvejais, kai daromas didelis neigiamas poveikis kelių eismo saugai.
6 straipsnis
Apžiūros turinys ir metodai
1. Valstybės narės užtikrina, kad tų kategorijų transporto priemonių, kurioms taikoma ši direktyva, išskyrus L3e, L4e, L5e ir L7e kategorijų transporto priemones, kurių variklio tūris didesnis nei 125 cm3, techninė apžiūra apimtų bent I priedo 2 punkte nurodytas sritis.
2. Valstybės narės kompetentinga institucija arba techninės apžiūros centras atlieka kiekvienos 1 dalyje nurodytos srities techninę apžiūrą, per kurią patikrina bent I priedo 3 punkte nurodytas pozicijas, naudodami rekomenduojamus arba lygiaverčius toms pozicijoms taikomus apžiūros metodus, patvirtintus kompetentingos institucijos, kaip nustatyta I priedo 3 punkte. Per apžiūrą taip pat gali būti patikrinta, ar tos transporto priemonės atitinkamos dalys ir komponentai atitinka reikalaujamas saugos ir aplinkos apsaugos charakteristikas, kurios galiojo patvirtinimo metu arba, atitinkamais atvejais, modifikavimo metu.
Techninė apžiūra atliekama taikant šiuolaikinius metodus ir naudojant šiuolaikinę įrangą, nenaudojant įrankių jokioms transporto priemonės dalims išardyti ar išimti.
3. L3e, L4e, L5e ir L7e kategorijų transporto priemonėms, kurių variklio tūris didesnis nei 125 cm3, valstybės narės nustato tikrinimo sritis, pozicijas ir atitinkamus tikrinimo metodus.
7 straipsnis
Trūkumų vertinimas
1. I priede pateiktas minimalus kiekvienos tikrinamos pozicijos galimų trūkumų sąrašas ir nurodytas jų svarbos lygis.
2. Per periodines transporto priemonių apžiūras aptikti trūkumai priskiriami vienai iš šių grupių:
a)
nedideli trūkumai, nedarantys didelio poveikio transporto priemonės saugai arba aplinkai, ir kiti nežymūs neatitikties faktai;
b)
dideli trūkumai, dėl kurių gali pablogėti transporto priemonės sauga, kurie gali daryti poveikį aplinkai arba dėl kurių gali kilti pavojus kitiems kelių eismo dalyviams, ir kiti svarbesni neatitikties faktai;
c)
pavojingi trūkumai, keliantys tiesioginį ir neišvengiamą pavojų kelių eismo saugai arba darantys poveikį aplinkai, dėl kurių valstybė narė arba jos kompetentingos institucijos gali uždrausti naudoti transporto priemonę viešuosiuose keliuose.
3. Daugiau nei vienos iš 2 dalyje nurodytų grupių trūkumų turinti transporto priemonė priskiriama prie didesnį trūkumą atitinkančios grupės. Transporto priemonė, turinti kelis trūkumus pagal tą pačią tikrinimo sritį, kaip apibrėžta pagal apžiūros apimtį, nurodytą I priedo 2 punkte, gali būti priskiriama prie kitos didelių trūkumų grupės, jei galima įrodyti, kad dėl bendro tų trūkumų poveikio kyla didesnis pavojus kelių saugai.
8 straipsnis
Techninės apžiūros pažyma
1. Valstybės narės užtikrina, kad techninės apžiūros centrai arba, atitinkamais atvejais, kompetentingos institucijos, kurie atliko transporto priemonės techninę apžiūrą, išduotų tos transporto priemonės techninės apžiūros pažymą, kurioje pateikiami bent atitinkamų suderintų Sąjungos kodų standartizuoti elementai, kaip nurodyta II priede.
2. Valstybės narės užtikrina, kad techninės apžiūros centrai arba, atitinkamais atvejais, kompetentingos institucijos transporto priemonę apžiūrai pateikusiam asmeniui išduotų techninės apžiūros pažymą arba, jei techninės apžiūros pažyma yra elektroninė, patvirtintą išspausdintą tokios pažymos kopiją.
3. Nedarant poveikio 5 straipsniui, transporto priemonės, jau registruotos kitoje valstybėje narėje, perregistravimo atveju valstybė narė pripažįsta tos kitos valstybės narės išduotą techninės apžiūros pažymą, prilygindama ją savo pačios išduotai techninės apžiūros pažymai, jeigu ta pažyma vis dar galioja atsižvelgiant į perregistruojančios valstybės narės nustatytą techninių apžiūrų dažnumą. Jei kyla abejonių, perregistruojanti valstybė narė, prieš pripažindama techninės apžiūros pažymą, gali ją patikrinti. Iki 2018 m. gegužės 20 d. valstybės narės pateikia Komisijai techninės apžiūros pažymos aprašymą. Komisija apie tai informuoja 19 straipsnyje nurodytą komitetą. Ši dalis netaikoma L3e, L4e, L5e ir L7e kategorijų transporto priemonėms.
4. Nedarant poveikio 5 straipsnio 4 daliai ir šio straipsnio 3 daliai, valstybės narės iš esmės pripažįsta, kad techninės apžiūros pažyma galioja tuo atveju, kai pasikeičia transporto priemonės, kuri turi galiojantį periodinės techninės apžiūros liudijimą, savininkas.
5. Nuo 2018 m. gegužės 20 d. ir ne vėliau kaip 2021 m. gegužės 20 d. techninės apžiūros centrai valstybės narės kompetentingai institucijai pradeda perduoti savo išduodamose techninės apžiūros pažymose nurodytą informaciją elektroniniu būdu. Tokia informacija perduodama per pagrįstą laikotarpį po kiekvienos techninės apžiūros pažymos išdavimo. Iki pastarosios datos techninės apžiūros centrai kompetentingai institucijai susijusią informaciją gali pranešti naudodami kitas priemones. Valstybės narės nustato laikotarpį, kurį kompetentinga institucija saugo tą informaciją. Tas laikotarpis turi būti ne trumpesnis nei 36 mėnesiai, nedarant poveikio valstybių narių nacionalinėms mokesčių sistemoms.
6. Valstybės narės užtikrina, kad ridos skaitiklio rodmenų patikrinimo tikslu, jei skaitiklis sumontuotas įprastai, kontrolieriams būtų pateikiama ankstesnės techninės apžiūros informacija, kai tik ji tampa prieinama elektroniniu būdu. Jeigu nustatoma, kad ridos skaitiklio duomenys buvo klastojami siekiant sumažinti transporto priemonės ridos įrašo dydį arba jį pateikti neteisingai, toks klastojimas baudžiamas taikant veiksmingas, proporcingas, atgrasančias ir nediskriminacines sankcijas.
7. Valstybės narės užtikrina, kad techninės apžiūros rezultatai būtų pranešami transporto priemonės registracijos institucijai arba kuo greičiau pateikiami elektroniniu būdu. Tame pranešime pateikiama techninės apžiūros pažymoje nurodyta informacija.
9 straipsnis
Vėlesnė trūkumų pašalinimo kontrolė
1. Jei nustatyta tik nedidelių trūkumų, laikoma, kad techninė apžiūra praeita, tie trūkumai pašalinami ir neatliekama pakartotinė transporto priemonės apžiūra.
2. Jei nustatoma didelių trūkumų, laikoma, kad techninė apžiūra nepraeita. Valstybė narė arba kompetentinga institucija nusprendžia, kokį laikotarpį tokia transporto priemonė gali būti naudojama, kol bus pareikalauta atlikti kitą jos techninę apžiūrą. Kita apžiūra turi būti atlikta per valstybės narės arba kompetentingos institucijos nustatytą laikotarpį, bet ne vėliau kaip per du mėnesius nuo pirmosios apžiūros.
3. Jei nustatoma pavojingų trūkumų, laikoma, kad techninė apžiūra nepraeita. Valstybė narė arba kompetentinga institucija gali nuspręsti, kad ta transporto priemonė neturi būti naudojama viešuosiuose keliuose ir kad, neįpareigojant iš naujo atlikti registracijos procesą, leidimas naudoti ją kelių eismui laikinai sustabdomas, kol pašalinami trūkumai ir išduodama nauja techninės apžiūros pažyma, kuria patvirtinama, kad transporto priemonė yra tinkamos naudoti keliuose būklės.
10 straipsnis
Techninės apžiūros liudijimas
1. Techninės apžiūros centras arba, jei taikoma, valstybės narės teritorijoje registruotos transporto priemonės techninę apžiūrą atlikusi kompetentinga institucija kiekvienai techninę apžiūrą praėjusiai transporto priemonei suteikia techninės apžiūros liudijimą, pavyzdžiui, padaro įrašą transporto priemonės registracijos dokumente, išduoda lipduką, pažymėjimą ar pateikia bet kokią kitą lengvai prieinamą informaciją. Techninės apžiūros liudijime nurodoma data, iki kurios turi būti atlikta kita techninė apžiūra.
Iki 2018 m. gegužės 20 d. valstybės narės pateikia Komisijai to liudijimo aprašymą. Komisija apie tai savo ruožtu informuoja 19 straipsnyje nurodytą komitetą.
2. Jei atliekama transporto priemonės, priskiriamos transporto priemonių kategorijai, kuriai netaikomas reikalavimas registruoti toje valstybėje narėje, kurioje transporto priemonė pradedama naudoti, techninė apžiūra, ta valstybė narė gali reikalauti, kad techninės apžiūros liudijimas būtų pateikiamas matomoje tos transporto priemonės vietoje.
3. Laisvos apyvartos tikslais visos valstybės narės pripažįsta kitos valstybės narės techninės apžiūros centro ar kompetentingos institucijos pagal 1 dalį išduotą techninės apžiūros liudijimą.
IV SKYRIUS
ADMINISTRACINĖS NUOSTATOS
11 straipsnis
Techninės apžiūros įrenginiai ir įranga
1. Valstybės narės užtikrina, kad techninės apžiūros įrenginiai ir techninei apžiūrai atlikti naudojama įranga atitiktų III priede išdėstytus minimalius techninius reikalavimus.
2. Valstybės narės užtikrina, kad techninės apžiūros centrai arba, atitinkamais atvejais, kompetentinga institucija naudotųsi techninės apžiūros įrenginiais ir įranga pagal įrangos gamintojų pateiktas specifikacijas.
3. Matavimo įranga periodiškai kalibruojama laikantis III priedo reikalavimų ir patikrinama pagal atitinkamos valstybės narės arba įrangos gamintojo pateiktas specifikacijas.
12 straipsnis
Techninės apžiūros centrai
1. Techninės apžiūros centrus, kuriuose kontrolieriai atlieka transporto priemonių technines apžiūras, įgalioja valstybė narė arba jos kompetentinga institucija.
2. Techninės apžiūros centrai, siekdami atitikti minimalius kokybės valdymo reikalavimus, laikosi įgaliojančios valstybės narės nustatytų reikalavimų. Techninės apžiūros centrai užtikrina transporto priemonių techninių apžiūrų objektyvumą ir aukštą kokybę.
13 straipsnis
Kontrolieriai
1. Valstybės narės užtikrina, kad technines apžiūras atliktų kontrolieriai, atitinkantys IV priede išdėstytus minimalius gebėjimų ir mokymo reikalavimus. Valstybės narės gali nustatyti papildomus gebėjimų ir atitinkamo mokymo reikalavimus.
2. Kompetentingos institucijos arba, atitinkamais atvejais, patvirtinti mokymo centrai minimalius gebėjimų ir mokymo reikalavimus atitinkantiems kontrolieriams išduoda pažymėjimą. Tame pažymėjime pateikiama bent IV priedo 3 punkte nurodyta informacija.
3. Kontrolieriams, kurie 2018 m. gegužės 20 d. dirba valstybės narės kompetentingoje institucijoje arba techninės apžiūros centre arba yra jų įgalioti, IV priedo 1 punkte išdėstyti reikalavimai netaikomi.
4. Atlikdamas techninę apžiūrą kontrolierius neturi patekti į jokį interesų konfliktą, kad atitinkama valstybė narė arba kompetentinga institucija galėtų būti užtikrintos, jog garantuojamas aukštas nešališkumo ir objektyvumo lygis.
5. Transporto priemonę techninei apžiūrai pateikęs asmuo informuojamas apie nustatytus transporto priemonės trūkumus, kurie turi būti pašalinti.
6. Tik jei techninės apžiūros išvados yra akivaizdžiai klaidingos, prireikus priežiūros institucija gali pakeisti techninės apžiūros rezultatus arba jie gali būti pakeisti taikant kompetentingos institucijos nustatytą procedūrą.
14 straipsnis
Techninės apžiūros centrų priežiūra
1. Valstybės narės užtikrina, kad techninės apžiūros centrai būtų prižiūrimi.
2. Priežiūros institucija atlieka bent V priedo 1 punkte numatytas užduotis ir atitinka to priedo 2 ir 3 punktuose išdėstytus reikalavimus.
Valstybės narės viešai paskelbia priežiūros institucijų darbo tvarkos taisykles, kuriomis nustatomas jų darbo organizavimas ir jų darbuotojams taikomos užduotys bei reikalavimai, įskaitant reikalavimus dėl nepriklausomumo.
3. Techninės priežiūros centrams, kuriems tiesiogiai vadovauja kompetentinga institucija, įgaliojimo ir priežiūros reikalavimai netaikomi, kai priežiūros institucija priklauso kompetentingai institucijai.
4. Gali būti laikoma, kad šio straipsnio 2 ir 3 dalyse nurodytus reikalavimus įvykdė tos valstybės narės, kuriose reikalaujama, kad techninės apžiūros centrai būtų akredituoti pagal Reglamentą (EB) Nr. 765/2008.
V SKYRIUS
BENDRADARBIAVIMAS IR KEITIMASIS INFORMACIJA
15 straipsnis
Valstybių narių administracinis bendradarbiavimas
1. Valstybės narės paskiria nacionalinį ryšių palaikymo punktą, atsakingą už keitimąsi su šios direktyvos taikymu susijusia informacija su kitomis valstybėmis narėmis ir su Komisija.
2. Valstybės narės ne vėliau kaip 2015 m. gegužės 20 d. praneša Komisijai savo nacionalinio ryšių palaikymo punkto pavadinimą ir kontaktinę informaciją ir vėliau nedelsdamos informuoja apie visus šios informacijos pasikeitimus. Komisija parengia visų nacionalinių ryšių palaikymo punktų sąrašą ir jį perduoda valstybėms narėms.
16 straipsnis
Elektroninė transporto priemonių informacijos sistema
Komisija ištiria elektroninės transporto priemonių informacijos sistemos sukūrimo, naudojantis jau esamais ir įdiegtais IT sprendimais tarptautinio keitimosi duomenimis srityje, kuriais siekiama kiek įmanoma sumažinti išlaidas ir išvengti dubliavimo, galimybes, sąnaudas ir naudą. Tyrimo metu Komisija išnagrinėja tinkamiausią būdą susieti esamas nacionalines sistemas siekiant užtikrinti už transporto priemonių apžiūrą, registravimą ir patvirtinimą atsakingų valstybių narių kompetentingų institucijų, techninės apžiūros centrų, apžiūros įrangos gamintojų ir transporto priemonių gamintojų keitimąsi su technine apžiūra ir ridos skaitiklio rodmenimis susijusia informacija.
Komisija taip pat išnagrinėja turimos informacijos apie sunkius eismo įvykius patyrusių transporto priemonių pagrindinius su sauga susijusius komponentus rinkimo ir saugojimo galimybes, sąnaudas ir naudą, taip pat galimybę anonimine forma perduoti turimą informaciją apie įvykio istoriją ir ridos skaitiklio duomenis kontrolieriams, registracijos liudijimo turėtojams ir įvykio tyrėjams.
VI SKYRIUS
DELEGUOTIEJI IR ĮGYVENDINIMO AKTAI
17 straipsnis
Deleguotieji aktai
Komisijai pagal 18 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus siekiant:
-
atnaujinti tik transporto priemonių kategorijos nuorodą, nurodytą 2 straipsnio 1 dalyje ir 5 straipsnio 1 ir 2 dalyse, tais atvejais, kai dėl 2 straipsnio 1 dalyje nurodytų tipo patvirtinimo teisės aktų pakeitimų pasikeitė transporto priemonių kategorijos, nekeičiant techninės apžiūros taikymo srities ir dažnumo,
-
atnaujinti I priedo 3 punkte nurodytus metodus, jei atsiranda veiksmingesnių ir efektyvesnių tikrinimo metodų, neplečiant tikrintinų pozicijų sąrašo,
-
gavus teigiamą sąnaudų ir naudos vertinimą, pritaikyti I priedo 3 punkte pateiktą tikrinimo pozicijų sąrašą, metodus, apžiūros nepraėjimo priežastis ir trūkumų vertinimą tuo atveju, jei Sąjungos saugos ir aplinkosaugos teisės aktuose keičiami privalomi reikalavimai, susiję su tipo patvirtinimu.
18 straipsnis
Įgaliojimų delegavimas
1. Įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami šiame straipsnyje nustatytomis sąlygomis.
2. 17 straipsnyje nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami penkerių metų laikotarpiui nuo 2014 m. gegužės 19 d. Likus ne mažiau kaip devyniems mėnesiams iki penkerių metų laikotarpio pabaigos Komisija parengia naudojimosi deleguotaisiais įgaliojimais ataskaitą. Įgaliojimai savaime pratęsiami tokios pačios trukmės laikotarpiams, išskyrus atvejus, kai Europos Parlamentas arba Taryba pareiškia prieštaravimų dėl tokio pratęsimo likus ne mažiau kaip trims mėnesiams iki kiekvieno laikotarpio pabaigos.
3. Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kada atšaukti 17 straipsnyje nurodytus deleguotuosius įgaliojimus. Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo nutraukiami tame sprendime nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus. Sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis nedaro poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų galiojimui.
4. Apie priimtą deleguotąjį aktą Komisija nedelsdama vienu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
5. Pagal 17 straipsnį priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuo atveju, jeigu per du mėnesius nuo pranešimo Europos Parlamentui ir Tarybai apie šį aktą dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškia prieštaravimų arba jeigu dar nepasibaigus šiam laikotarpiui ir Europos Parlamentas, ir Taryba praneša Komisijai, kad prieštaravimų nereikš. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis laikotarpis pratęsiamas dviem mėnesiais.
19 straipsnis
Komiteto procedūra
1. Komisijai padeda komitetas (toliau - Techninės apžiūros komitetas). Tas komitetas - tai komitetas, kaip nustatyta Reglamente (ES) Nr. 182/2011.
2. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnis. Jei komitetas nuomonės nepateikia, Komisija įgyvendinimo akto projekto nepriima ir taikoma Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnio 4 dalies trečia pastraipa.
VII SKYRIUS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
20 straipsnis
Ataskaitų teikimas
1. Komisija ne vėliau kaip 2020 m. balandžio 30 d. Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia ataskaitą apie šios direktyvos įgyvendinimą ir jos poveikį, ypač susijusį su periodinių techninių apžiūrų suderinimo lygiu, nuostatų dėl taikymo apimties, apžiūrų dažnumo, techninės apžiūros pažymų tarpusavio pripažinimo tais atvejais, kai perregistruojamos transporto priemonės iš kitos valstybės narės, veiksmingumu, ir elektroninės transporto priemonių informacijos sistemos, nurodytos 16 straipsnyje, taikymo galimybių tyrimo rezultatus. Ataskaitoje taip pat išanalizuojama, ar, atsižvelgiant į techninę pažangą ir praktiką, reikia atnaujinti priedus. Ataskaita pateikiama pasikonsultavus su 19 straipsnyje nurodytu komitetu. Prireikus kartu su ataskaita pateikiami pasiūlymai dėl teisėkūros procedūra priimamų aktų.
2. Ne vėliau kaip iki 2019 m. balandžio 30 d. Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia ataskaitą, remdamasi nepriklausomų tyrimų duomenimis, dėl lengvasvorių priekabų ir dviračių arba triračių transporto priemonių įtraukimo į šios direktyvos taikymo sritį efektyvumo. Ataskaitoje vertinama visų L kategorijos transporto priemonių pakategorių kelių eismo saugos padėties Sąjungoje raida, lyginami nacionalinių kelių eismo saugos priemonių rezultatai atsižvelgiant į vidutinį tomis transporto priemonėmis nuvažiuotą atstumą. Komisija visų pirma įvertina, ar kiekvienos transporto priemonės kategorijos periodinės techninės apžiūros standartai ir sąnaudos yra proporcingos nustatytiems kelių eismo saugos tikslams. Prie ataskaitos pridedamas išsamus poveikio vertinimas, kuriame analizuojamos sąnaudos ir nauda visoje Sąjungoje, nurodant valstybių narių ypatumus. Ataskaita pateikiama ne vėliau kaip prieš šešis mėnesius iki bet kokio teisėkūros pasiūlymo, kuriuo prireikus siekiama į šios direktyvos taikymo sritį įtraukti naujas kategorijas, pateikimo.
21 straipsnis
Sankcijos
Valstybės narės nustato sankcijų, taikomų pažeidus šios direktyvos nuostatas, taisykles ir imasi visų būtinų priemonių užtikrinti, kad šios sankcijos būtų taikomos. Tos sankcijos yra veiksmingos, proporcingos, atgrasančios ir nediskriminacinės.
22 straipsnis
Pereinamojo laikotarpio nuostatos
1. Valstybės narės gali leisti naudoti ne ilgiau kaip penkerius metus nuo 2018 m. gegužės 20 d. 11 straipsnyje nurodytus techninės apžiūros įrenginius ir įrangą, kurie neatitinka III priede išdėstytų minimalių reikalavimų techninei apžiūrai atlikti.
2. V priede išdėstytus reikalavimus valstybės narės pradeda taikyti ne vėliau kaip nuo 2023 m. sausio 1 d.
23 straipsnis
Perkėlimas į nacionalinę teisę
1. Valstybės narės ne vėliau kaip 2017 m. gegužės 20 d. priima ir paskelbia įstatymus ir kitus teisės aktus, būtinus, kad būtų laikomasi šios direktyvos. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.
Tas nuostatas jos taiko nuo 2018 m. gegužės 20 d.
Valstybės narės, priimdamos tas nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.
24 straipsnis
Panaikinimas
Direktyva 2009/40/EB panaikinama nuo 2018 m. gegužės 20 d.
25 straipsnis
Įsigaliojimas
Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
26 straipsnis
Adresatai
Ši direktyva skirta valstybėms narėms.
Priimtas Briuselyje 2014 m. balandžio 3 d.