РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 1241/2012 НА СЪВЕТА
от 11 декември 2012 година
за изменение на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1138/2011 на Съвета за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои мастни алкохоли и техните смеси с произход от Индия, Индонезия и Малайзия
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 г. за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (1) („основният регламент“), и по-специално член 9, параграф 4 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия („Комисията“), представено след консултация с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
(1)
През август 2010 г. с известие за откриване на антидъмпингова процедура, публикувано на 13 август 2010 г. (2), Комисията откри процедура във връзка с вноса на някои мастни алхохоли и техните смеси („МАТС“) с произход от Индия, Индонезия и Малайзия („разглежданите държави“).
(2)
През май 2011 г. с Регламент (ЕС) № 446/2011 (3) („регламентът за временните мерки“) Комисията наложи временно антидъмпингово мито върху вноса на МАТС с произход от Индия, Индонезия и Малайзия, а през ноември 2011 г. с Регламент за изпълнение (ЕС) № 1138/2011 на Съвета (4) („регламентът за окончателните мерки“) върху същия внос беше наложено окончателно антидъмпингово мито.
(3)
На 21 януари 2012 г. PT Ecogreen Oleochemicals - индонезийски производител износител на МАТС, Ecogreen Oleochemicals (Сингапур) Pte. Ltd и Ecogreen Oleochemicals GmbH (наричани по-нататък заедно „Ecogreen“) подадоха жалба пред Общия съд (дело T-28/12) с искане за отмяна на регламента за окончателните мерки, доколкото той засяга антидъмпинговото мито по отношение на Ecogreen. Ecogreen оспорва корекцията на неговата експортна цена, извършена на основание член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент с цел тя да бъде сравнена с нормалната стойност, установена за дружеството.
(4)
На 16 февруари 2012 г. Съдът на Европейския съюз произнесе своето решение по съединени дела C-191/09 P и C-200/09 P Съвет на Европейския съюз и Европейска комисия срещу Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT) и Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT). Съдът отхвърли жалбите и насрещните жалби срещу решението на Общия съд по дело T-249/06 Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT) и Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT) срещу Съвет на Европейския съюз. Общият съд бе отменил член 1 от Регламент (ЕО) № 954/2006 на Съвета (5) по отношение на Interpipe NTRP VAT, inter alia, на основание явна грешка в преценката при извършването на корекцията по член 2, параграф 10, буква и), а по отношение на Interpipe Niko Tube ZAT - на други основания.
(5)
Като се има предвид, че фактическите обстоятелства на Ecogreen са сходни с тези на Interpipe NTRP VAT по отношение на корекцията, извършена съгласно член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент, и по-специално комбинацията от следните фактори: обемът на преките продажби за трети държави представлява по-малко от 8 % (1-5 %) от всички експортни продажби; съществува обща собственост/контрол върху търговеца и производителя износител; естеството на функциите на търговеца и на производителя износител, се смята, че е целесъобразно дъмпинговият марж за Ecogreen да бъде преизчислен, без да се извършва корекция съгласно член 2, параграф 10, буква и), а регламентът за окончателните мерки да бъде съответно изменен.
А. НОВА ОЦЕНКА НА КОНСТАТАЦИИТЕ НА БАЗАТА НА РЕШЕНИЕТО НА ОБЩИЯ СЪД
(6)
След премахването на корекцията, извършена съгласно член 2, параграф 10, буква и), установеният за Ecogreen дъмпингов марж, изразен като процент от вносната цена CIF на границата на Съюза, без платено мито, е под 2 % и следователно се смята за de mimimis в съответствие с член 9, параграф 3 от основния регламент. Предвид този факт разследването по отношение на Ecogreen следва да бъде прекратено, без да бъдат наложени мерки.
(7)
Дъмпинговият марж за всички останали дружества в Индонезия (с изключение на другия производител износител с индивидуален марж на митото), който беше изчислен на базата на дъмпинговия марж на оказалия съдействие индонезийски производител износител с най-висок дъмпингов марж, следва да бъде преразгледан, за да се вземе предвид преизчисленият дъмпингов марж за Ecogreen.
Б. РАЗГЛАСЯВАНЕ
(8)
Засегнатите заинтересовани страни бяха уведомени за предложението за преразглеждане на ставките на антидъмпинговото мито с две известия за разгласяване на информация. Първото бе изпратено на 13 юни 2012 г., а второто - на 25 септември 2012 г. След всяко разгласяване на всички страни бе предоставен срок, в който те да изложат забележките си в съответствие с разпоредбите на основния регламент.
(9)
Във връзка с изпратеното на 13 юни 2012 г. известие бяха получени коментари от P.T. Musim Mas (PTMM) - вторият производител износител от Индонезия, от един производител от Съюза и от един производител износител от Малайзия. PTMM поиска също така възможност за изслушване от службите на Комисията и тя му бе предоставена.
(10)
Дружеството PTMM, за което също бе извършена корекция по член 2, параграф 10, буква и), заяви, че в резултат на решението на Съда по съединени дела C-191/09 P и C-200/09 P би следвало неговият дъмпингов марж също да бъде преизчислен подобно на този на Ecogreen, без да се извършва корекция по член 2, параграф 10, буква и), тъй като след като е установено наличието на единен стопански субект, включващ производителя износител и търговеца, не може да се извършват корекции по член 2, параграф 10, буква и). Дружеството също така заяви, че тежестта за доказване на необходимостта от корекция се носи от институциите, а в случая на PTMM те не са доказали това. То допълни, че неговите обстоятелства са идентични с тези на Ecogreen и следователно всяка разлика в третирането ще представлява дискриминация.
(11)
По отношение на коментарите, направени от PTMM, следва да се отбележи, че от решението на Съда по съединени дела C-191/09 P и C-200/09 P не следва, че след като бъде установено наличието на единен стопански субект не може да се извършват корекции по член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент. Както бе обяснено в регламента за окончателните мерки, в хода на комуникацията с дружеството и по-долу, в случая на PTMM корекцията по член 2, параграф 10, буква и) се смята за основателна.
(12)
Съществуват редица различия между обстоятелствата на двамата индонезийски производители износители, и по-специално комбинацията от следните: равнището на преките експортни продажби, извършени от производителя; значението на дейностите и функциите на търговеца във връзка с продуктите, набавени от несвързани дружества; съществуването на договор между търговеца и производителя, в който се предвижда, че търговецът ще получава комисиона за експортните продажби. Предвид различията в обстоятелствата на двете дружества твърдението за дискриминация трябва да бъде отхвърлено.
(13)
Отбелязва се, че PTMM също внесе жалба пред Общия съд (дело T-26/12) за отмяна на регламента за окончателните мерки, доколкото той засяга антидъмпинговото мито по отношение на PTMM.
(14)
Един производител износител от Малайзия заяви, че преизчисляването на маржа за Ecogreen, без да се извършва корекция по член 2, параграф 10, буква и), не се основава нито на решението по съединени дела C-191/09 P и C-200/09 P, нито на изложените в него факти. Той изтъква, че по дело T-249/06 Общият съд е открил явна грешка в преценката при прилагането на член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент, дотолкова, доколкото Съветът е извършил корекция на експортната цена, прилагана от Sepco при операции във връзка с тръбите, произвеждани от Interpipe NTRP VAT, но не и с тръбите, произвеждани от Interpipe Niko Tube ZAT. Следователно фактическите обстоятелства на Ecogreen не могат да бъдат сходни едновременно с тези на Interpipe NTRP VAT и на Interpipe Niko Tube ZAT поради различните ситуации на посочените дружества.
(15)
Този довод се приема. Ситуацията на Ecogreen действително е сходна с тази на Interpipe NTRP VAT. Тази констатация обуславя необходимостта от предприемане на необходимите стъпки за преизчисляване на дъмпинговия марж за Ecogreen, без да се извършва корекция по член 2, параграф 10, буква и).
(16)
Производителят износител от Малайзия добави също така, че ситуацията на Ecogreen, така както е описана в регламента за окончателните мерки, дори не е сходна с тази на Interpipe NTRP VAT. След повторна преценка на точните фактически обстоятелства на Ecogreen все пак се смята, че те са сходни в достатъчна степен с тези на Interpipe NTRP VAT, тъй като установената форма на контрол за Ecogreen е същата като формата на контрол, установена от Общия съд за Interpipe NTRP VAT при извършването на преценката на това дали дружеството, което извършва дейностите по продажбата, се намира под контрола на производителя износител, или съществува общ контрол. Това обстоятелство, заедно с редица други фактори, посочени в съображение 4, води до заключението, че корекцията по член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент не е трябвало да бъде извършвана.
(17)
Същият производител износител от Малайзия заяви - като алтернатива на своя довод относно приликите между ситуацията на Ecogreen и обстоятелствата по дело T-249/06 - че изпратеното на 13 юни 2012 г. известие е било недостатъчно и че следва да бъде направено допълнително разгласяване на основните факти и съображения, които обосновават преизчисляването за Ecogreen. Един производител от Съюза също така отбеляза, че и двете разгласявания, посочени в съображение 8, са били недостатъчни и заяви, че е бил лишен от правото си на защита.
(18)
В тази връзка се припомня, че някои сведения от поверително естество, свързани с конкретни дружества, не може да бъдат разгласявани на трети страни. Въпреки това естеството на фактическите обстоятелства на Ecogreen, които са сходни с тези на Interpipe NTRP VAT, както бе отбелязано в съображение 5, бе разгласено на заинтересованите страни на 13 юни2012 г. и на 25 септември 2012 г., като бе предоставен срок, в който заинтересованите страни да изложат забележките си след всяко разгласяване в съответствие с разпоредбите на основния регламент.
(19)
В отговор на второто известие, изпратено на 25 септември 2012 г., страните като цяло повториха твърденията от отговорите си на първото известие от 13 юни 2012 г.
(20)
Дружеството PTMM обосновава коментарите си със своето основно твърдение, а именно - че съществуването на единен стопански субект („ЕСС“), съставен от PTMM и неговия търговец, изключва извършването на корекция по член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент, твърдейки че институциите преминават от установената от Съда и Общия съд доктрина за ЕСС към функционален подход, изискващ анализ на функциите на свързания търговец.
(21)
Отбелязва се, че този въпрос е свързан с правен въпрос, който е предмет на висящо дело.
(22)
Освен това PTMM заяви, че твърденията, изложени в съображение 12 по-горе, не са убедителни и не са достатъчни, за да бъде направено разграничение между обстоятелствата съответно на Ecogreen и на PTMM.
(23)
По този въпрос е достатъчно да се отбележи, че съгласно установената съдебна практика различното третиране на дружества, които не се намират в идентична ситуация, не представлява дискриминация (6). В този контекст всеки отделен случай бе оценен според конкретните му особености, като бяха отчетени констатациите от решенията по дело T-249/09 и по съединени дела C-191/09 P и C-200/09 P.
(24)
Първи довод: равнище на преките експортни продажби, извършени от производителя. Дружеството PTMM отбеляза, че не разполага с подразделение за маркетинг и продажби, и заяви, че всички продажби, извършени директно от производителя в Индонезия (а не от свързания търговец), са осъществени единствено с цел да бъдат спазени законовите изисквания. Функциите по маркетинг и продажба са се извършвали от неговия търговец в Сингапур. Поради тази причина PTMM заяви, че този довод не оправдава извършването на корекцията по член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент, нито разграничението, което се прави между PTMM и Interpipe NTRP VAT.
(25)
В член 2, параграф 10 от основния регламент се посочва, че се извършва обективно сравнение между експортната цена и нормалната стойност на едно и също ниво на търговията, като се вземат под внимание разликите, които засягат сравнимостта на цените. Когато нормалната стойност и експортната цена не са определени на сравнима основа, се държи сметка - за всеки конкретен случай съобразно особеностите му - под формата на корекции за разлики в онези фактори, за които се твърди и е установено, че засягат цените и тяхната сравнимост.
(26)
На тази основа и както бе обяснено в съображение 38 от регламента за временните мерки, извършените при първоначалните разследвания корекции за, inter alia, разлики в комисионите между експортните цени и продажните цени на вътрешния пазар бяха приети за основателни поради разликите в каналите на продажба между експортните продажби за Европейския съюз и продажбите на вътрешния пазар.
(27)
Представените от PTMM аргументи не са в противоречие с първия довод, а именно - че равнището на преките експортни продажби, извършени от PTMM, е по-високо от това на Interpipe NTRP VAT и че този факт отличава PTMM от Ecogreen. Предвид равнището на преките експортни продажби действително може да се заключи, че експортните продажби на PTMM се извършват не само от свързания с него търговец в Сингапур, но и от Индонезия.
(28)
Втори довод: значение на дейностите и функциите на търговеца във връзка с продуктите, набавени от несвързани дружества. Макар и да не отрича, че свързаният с него търговец е участвал в дейности, свързани с широка гама различни продукти на основата на палмовото масло, PTMM заяви, че този аргумент е невалиден, тъй като се основава на дейности извън обхвата на първоначалното разследване.
(29)
За да може да се прецени дали даден търговец не изпълнява функциите на вътрешен отдел по продажбите, а дейността му е сравними с тази на агент, работещ на базата на комисиона по смисъла на решението на Общия съд по дело T-249/06, следва да се извърши преценка на дейностите на търговеца в светлината на икономическата действителност. Съществуват сходства във функциите на търговеца по отношение на разглеждания продукт и останалите продукти, с които търгува. Както е разяснено в съображения 30 и 31 по-долу, това се потвърждава от факта, че за повечето продукти, ако не и за всички, в т.ч. за разглеждания продукт, отношенията между PTMM и свързания с него търговец, в т.ч. функциите на последния, се управляват от един-единствен договор, в който не се прави разграничение между продуктите. Следва да се отбележи, че общите дейности на търговеца са се основавали в значителна степен на доставки с произход от несвързани дружества. Следователно функциите на търговеца са сходни с тези на агент, работещ на базата на комисиона.
(30)
Трети довод: съществуването на договор между търговеца и производителя, в който се предвижда, че търговецът ще получава комисиона за експортните продажби. PTMM заяви, че този договор е рамково споразумение за уреждане на трансферните цени между свързаните страни с цел спазване на приложимите насоки в областта на данъчното облагане в Индонезия/Сингапур, както и на международно приетите насоки за трансферните цени.
(31)
Фактът, че това споразумение може да се използва и за изчисляване на цената, която би била постигната при сделка между несвързани лица в условията на конкуренция в съответствие с приложимите насоки в областта на данъчното облагане, не е в противоречие с констатацията, че съгласно споразумението търговецът е получавал комисиона под формата на фиксиран марж само за своите международни дейности по продажба и маркетинг. Самото наименование и условията на споразумението водят до констатацията, че договорът е бил предназначен да урежда отношенията между PTMM и търговеца, а не е бил ограничен до трансферните цени или до данъчните въпроси. Следователно договорът представлява индиция за факта, че функциите на търговеца са сходни с тези на агент, работещ на базата на комисиона.
(32)
Предвид изложените по-горе доводи институциите са спазили степента на доказване, изисквана съгласно установената съдебна практика (7): констатациите им се основават на доказателства или поне на индиции. Поради гореизложените причини в случая на PTMM корекцията на експортните цени, извършена съгласно член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент, е основателна и поради това настоящото равнище на антидъмпингово мито следва да бъде запазено.
В. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(33)
Предвид изложеното по-горе ставките на митото, приложими за Ecogreen и за всички останали дружества в Индонезия (с изключение на P.T. Musim Mas), следва да бъдат изменени. Изменените ставки следва да се прилагат с обратна сила от датата на влизане в сила на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1138/2011, в т.ч. за вноса, за който са се прилагали временните мита през периода от 12 май 2011 г. до 11 ноември 2011 г. Поради това окончателното антидъмпингово мито, платено или осчетоводено съгласно член 1 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 1138/2011 в неговата първоначална редакция, и временните антидъмпингови мита, събрани окончателно съгласно член 2 от същия регламент в неговата първоначална редакция, които превишават ставката на митото, посочена в член 1, параграф 2 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 1138/2011 в редакцията му след изменението с настоящия регламент, следва да бъдат възстановени или опростени. Исканията за възстановяване или опрощаване следва да бъдат отправяни към националните митнически органи в съответствие с приложимото митническо законодателство,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Вписването за Индонезия в таблицата в член 1, параграф 2 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 1138/2011 се заменя със следното:
Държава
Дружество
Окончателно антидъмпингово мито (EUR на тон нето)
Допълнителен код по ТАРИК
„Индонезия
P.T. Ecogreen Oleochemicals Batam, Kabil, Batam
P.T. Musim Mas, Tanjung Mulia, Medan, Sumatera Utara
0,00
45,63
B111
B112
Всички други дружества
45,63
B999“
Член 2
Сумата на митата, платени или осчетоводени съгласно член 1 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 1138/2011 в неговата първоначална редакция, и сумата на временните мита, събрани окончателно съгласно член 2 от същия регламент в неговата първоначална редакция, които превишават установените в член 1 от настоящия регламент, се възстановяват или опрощават. Исканията за възстановяване или опрощаване трябва да бъдат отправяни към националните митнически органи в съответствие с приложимото митническо законодателство.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 12 ноември 2011 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 11 декември 2012 година.
TARYBOS ĮGYVENDINIMO REGLAMENTAS (ES) Nr. 1241/2012
2012 m. gruodžio 11 d.
kuriuo iš dalies keičiamas Įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 1138/2011, kuriuo tam tikrų rūšių importuojamam Indijos, Indonezijos ir Malaizijos kilmės riebalų alkoholiui ir jo mišiniams nustatomas galutinis antidempingo muitas ir laikinojo muito galutinis surinkimas
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1225/2009 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (1) (toliau - pagrindinis reglamentas), ypač į jo 9 straipsnio 4 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos (toliau - Komisija) pasiūlymą, pateiktą pasikonsultavus su Patariamuoju komitetu,
kadangi:
(1)
2010 m. rugpjūčio 13 d. paskelbtu pranešimu apie inicijavimą (2) Komisija 2010 m. rugpjūčio mėn. inicijavo tyrimą dėl tam tikrų rūšių importuojamo Indijos, Indonezijos ir Malaizijos (toliau - nagrinėjamosios šalys) kilmės riebalų alkoholio ir jo mišinių (toliau - FOH).
(2)
Reglamentu (ES) Nr. 446/2011 (3) (toliau - laikinasis reglamentas) 2011 m. gegužės mėn. Komisija nustatė laikinąjį antidempingo muitą importuojamiems Indijos, Indonezijos ir Malaizijos kilmės FOH, o 2011 m. lapkričio mėn. Tarybos įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 1138/2011 (4) (toliau - galutinis reglamentas) tiems patiems importuojamiems produktams nustatytas galutinis antidempingo muitas.
(3)
2012 m. sausio 21 d. bendrovė „PT Ecogreen Oleochemicals“ (Indonezijos eksportuojantis FOH gamintojas), „Ecogreen Oleochemicals (Singapore) Pte. Ltd“ ir „Ecogreen Oleochemicals GmbH“ (toliau kartu - „Ecogreen“) pateikė prašymą (Byla T-28/12) Bendrajam Teismui panaikinti galutinio reglamento nuostatas, susijusias su „Ecogreen“ taikomu antidempingo muitu. „Ecogreen“ užginčijo jos eksporto kainos koregavimą, atliktą pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies i punktą, siekiant palyginti tą eksporto kainą su bendrovės normaliąja verte.
(4)
2012 m. vasario 16 d. Teisingumo Teismas priėmė sprendimą sujungtose bylose C-191/09 P ir C-200/09 P, Europos Sąjungos Taryba ir Europos Komisija prieš Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT („Interpipe Niko Tube ZAT“) ir Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT („Interpipe NTRP VAT“). Teisingumo Teismas atmetė apeliacinius skundus ir priešpriešinius apeliacinius skundus dėl Bendrojo Teismo sprendimo byloje T-249/06, Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT („Interpipe Niko Tube ZAT“) ir Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT („Interpipe NTRP VAT“) prieš Europos Sąjungos Tarybą. Bendrasis Teismas panaikino Tarybos reglamento (EB) Nr. 954/2006 (5) 1 straipsnį tiek, kiek jis susijęs su „Interpipe NTRP VAT“ dėl, inter alia, akivaizdžios vertinimo klaidos, padarytos pakoregavus pagal 2 straipsnio 10 dalies i punktą, ir dėl kitų priežasčių tiek, kiek jis susijęs su „Interpipe Niko Tube ZAT“.
(5)
Atsižvelgiant į tai, kad pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies i punktą atlikto koregavimo atžvilgiu „Ecogreen“ faktinės aplinkybės yra panašios į „Interpipe NTRP VAT“ aplinkybes, ir ypač atsižvelgiant į šiuos veiksnius: tiesioginio pardavimo trečiosioms šalims apimtis sudaro mažiau kaip 8 % (1-5 %) viso pardavimo eksportui; esama prekiautojo ir eksportuojančio gamintojo bendros nuosavybės ir (arba) kontrolės; prekiautojo ir eksportuojančio gamintojo funkcijų pobūdis, manoma, kad būtų tinkama perskaičiuoti „Ecogreen“ nustatytą dempingo skirtumą nekoreguojant pagal 2 straipsnio 10 dalies i punktą ir atitinkamai iš dalies pakeisti galutinį reglamentą.
A. NAUJAS NUSTATYTŲ FAKTŲ VERTINIMAS, REMIANTIS BENDROJO TEISMO SPRENDIMU
(6)
Panaikinus pagal 2 straipsnio 10 dalies i punktą atliktą koregavimą „Ecogreen“ nustatytas CIF importo kainos Sąjungos pasienyje prieš sumokant muitą procentine dalimi išreikštas dempingo skirtumas yra mažesnis nei 2 %, todėl jis laikomas de minimis pagal pagrindinio reglamento 9 straipsnio 3 dalį. Atsižvelgiant į tai, „Ecogreen“ atžvilgiu tyrimas turėtų būti nutrauktas nenustatant priemonių.
(7)
Visoms Indonezijos bendrovėms, išskyrus kitą eksportuojantį gamintoją, kuriam nustatytas individualus dempingo skirtumas, nustatytas dempingo skirtumas, kuris buvo pagrįstas bendradarbiaujančiam eksportuojančiam Indonezijos gamintojui nustatytu didžiausiu dempingo skirtumu, turėtų būti peržiūrėtas siekiant atsižvelgti į perskaičiuotą „Ecogreen“ nustatytą dempingo skirtumą.
B. ATSKLEIDIMAI
(8)
Apie pasiūlymą peržiūrėti antidempingo muito normas suinteresuotosioms šalims pranešta dviem atskleidimo pranešimais - vienas išsiųstas 2012 m. birželio 13 d., o kitas - 2012 m. rugsėjo 25 d. Vadovaujantis pagrindinio reglamento nuostatomis visoms šalims buvo nustatytas laikotarpis pareikšti pastaboms dėl abiejuose pranešimuose atskleistų faktų.
(9)
Pastabų dėl 2012 m. birželio 13 d. išsiųstame pranešime atskleistų faktų pateikė bendrovė „P.T. Musim Mas“ (toliau - PTMM) (antras Indonezijos eksportuojantis gamintojas), vienas Sąjungos gamintojas ir vienas Malaizijos eksportuojantis gamintojas. PTMM taip pat paprašė būti išklausyta Komisijos tarnybų ir tokia galimybė jai buvo suteikta.
(10)
PTMM, kuriai taip pat atliktas koregavimas pagal 2 straipsnio 10 dalies i punktą, teigė, kad dėl Teismo sprendimo sujungtose bylose C-191/09 P ir C-200/09 P jai, taip pat kaip „Ecogreen“, turėtų būti perskaičiuotas nustatytas dempingo skirtumas, nekoreguojant pagal 2 straipsnio 10 dalies i punktą, kadangi eksportuojančiam gamintojui ir prekiautojui sudarius vieną ūkio subjektą koreguoti pagal 2 straipsnio 10 dalies i punktą nebegalima. Bendrovė taip pat teigė, kad prievolė įrodyti, kad koregavimą reikėtų atlikti, tenka institucijoms, ir kad PTMM atveju jos to neįrodė. Be to, pasak bendrovės, jos aplinkybės buvo lygiai tokios pačios kaip „Ecogreen“, todėl bet koks nevienodas požiūris prilygtų diskriminacijai.
(11)
Dėl PTMM pastabų reikėtų paminėti, kad iš Teismo sprendimo sujungtose bylose C-191/09 P ir C-200/09 P negalima daryti išvados, kad sudarius vieną ūkio subjektą koreguoti pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies i punktą nebegalima. PTMM atveju koregavimas pagal 2 straipsnio 10 dalies i punktą laikomas pagrįstu, kaip paaiškinta galutiniame reglamente bei raštuose bendrovei ir kaip išdėstyta toliau.
(12)
Šių dviejų Indonezijos eksportuojančių gamintojų aplinkybės skiriasi dėl daugelio priežasčių, ypač šių: gamintojo vykdomo tiesioginio pardavimo eksportui lygio; prekiautojo veiklos ir funkcijų, susijusių su produktais, gautais iš nesusijusių bendrovių, svarbos; prekiautojo ir gamintojo sudarytos sutarties, kurioje nustatyta, kad prekiautojas už pardavimą eksportui turėjo gauti komisinius. Dėl skirtingų šių dviejų bendrovių aplinkybių teiginį dėl diskriminacijos reikia atmesti.
(13)
Pažymima, kad PTMM taip pat pateikė prašymą (Byla T-26/12) Bendrajam Teismui panaikinti galutinio reglamento nuostatas, susijusias su PTMM taikomu antidempingo muitu.
(14)
Vienas Malaizijos eksportuojantis gamintojas teigė, kad „Ecogreen“ nustatyto skirtumo perskaičiavimas nekoreguojant pagal 2 straipsnio 10 dalies i punktą nebuvo pagrįstas sprendimu sujungtose bylose C-191/09 P ir C-200/09 P ar jose išdėstytais faktais. Jis nurodė, kad Bendrasis Teismas byloje T-249/06 nustatė akivaizdžią vertinimo klaidą taikant pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies i punktą tiek, tiek Taryba pakoregavo „Sepco“ taikytą eksporto kainą sandoriuose, susijusiuose su „Interpipe NTRP VAT“ gaminamais vamzdeliais, bet ne su „Interpipe Niko Tube ZAT“ gaminamais vamzdeliais. Taigi „Ecogreen“ faktinės aplinkybės negalėjo būti panašios į „Interpipe NTRP VAT“ ir „Interpipe Niko Tube ZAT“ aplinkybes, nes šių dviejų bendrovių padėtis buvo skirtinga.
(15)
Šis argumentas priimtas. Iš tiesų, „Ecogreen“ padėtis yra panaši į „Interpipe NTRP VAT“ padėtį. Šia išvada pagrindžiama būtinybė imtis atitinkamų veiksmų siekiant perskaičiuoti „Ecogreen“ nustatytą dempingo skirtumą nekoreguojant pagal 2 straipsnio 10 dalies i punktą.
(16)
Malaizijos eksportuojantis gamintojas taip pat teigė, kad „Ecogreen“ padėtis, kaip aprašyta galutiniame reglamente, net nepanaši į „Interpipe NTRP VAT“ padėtį. Pakartotinai įvertinus tikslias faktines „Ecogreen“ aplinkybes vis dėlto laikoma, kad jos yra pakankamai panašios į „Interpipe NTRP VAT“ aplinkybes, kadangi „Ecogreen“ atveju nustatyta tokia pati kontrolė, kokią Bendrasis Teismas nustatė „Interpipe NTRP VAT“ atveju, siekdamas įvertinti, ar pardavimo veiklą vykdanti bendrovė yra kontroliuojama eksportuojančio gamintojo ir ar vykdoma bendra kontrolė; dėl šios prielaidos bei keleto kitų veiksnių, išvardytų 4 konstatuojamojoje dalyje, galima daryti išvadą, kad koreguoti pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies i punktą nereikėjo.
(17)
Be argumento dėl „Ecogreen“ padėties ir bylos T-249/06 aplinkybių panašumų, tas pats Malaizijos eksportuojantis gamintojas papildomai teigė, kad 2012 m. birželio 13 d. išsiųstame pranešime atskleisti faktai buvo nepakankami, ir kad esminiai faktai ir aplinkybės, kuriais grindžiamas „Ecogreen“ nustatyto dempingo skirtumo perskaičiavimas, turėtų būti atskleisti papildomai. Vienas Sąjungos gamintojas taip pat pateikė pastabą, kad abu 8 konstatuojamojoje dalyje nurodyti faktų atskleidimai buvo nepakankami, ir teigė, kad jis neturėjo galimybės pasinaudoti savo teise į gynybą.
(18)
Šiuo atžvilgiu primenama, kad tam tikra su konkrečiomis bendrovėmis susijusi informacija yra konfidenciali ir negali būti atskleista trečiosioms šalims. Tačiau „Ecogreen“ faktinių aplinkybių, kurios, kaip nurodyta 5 konstatuojamojoje dalyje, yra panašios į „Interpipe NTRP VAT“ aplinkybes, pobūdis buvo atskleistas suinteresuotosioms šalims 2012 m. birželio 13 d. ir 2012 m. rugsėjo 25 d.; vadovaujantis pagrindinio reglamento nuostatomis, joms buvo nustatytas laikotarpis pareikšti pastaboms dėl abiejuose pranešimuose atskleistų faktų.
(19)
Atsakydamos į antrąjį atskleidimo pranešimą, išsiųstą 2012 m. rugsėjo 25 d., šalys iš esmės pakartojo savo teiginius, kurie buvo pateikti atsakant į pirmąjį atskleidimo pranešimą, išsiųstą 2012 m. birželio 13 d.
(20)
PTMM išdėstė savo pastabas remdamasi savo pagrindiniu teiginiu, jog tai, kad PTMM ir jo prekiautojas sudaro vieną ūkio subjektą, reiškia, kad pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies i punktą koreguoti negalima, teigdama, kad institucijos perkelia teismų išdėstytą vieno ūkio subjekto doktriną į funkcinį metodą, kuriuo remiantis reikėtų išnagrinėti susijusio prekybininko funkcijas.
(21)
Pažymima, kad šis klausimas yra susijęs su teisės klausimu, kuris yra nagrinėjamos bylos dalykas.
(22)
PTMM taip pat teigė, kad 12 konstatuojamojoje dalyje išdėstyti argumentai nėra įtikinami ir jų nepakanka, kad būtų galima nustatyti „Ecogreen“ ir PTMM aplinkybių skirtumą.
(23)
Šiuo atžvilgiu pakanka pažymėti, kad pagal nusistovėjusią teismo praktiką skirtingo požiūrio taikymas bendrovėms, kurių padėtis nėra lygiai tokia pati, neprilygsta diskriminacijai (6). Šiomis aplinkybėmis kiekvienas konkretus atvejis įvertintas atsižvelgiant į jo esmę ir remiantis sprendimų byloje T-249/09 ir sujungtose bylose C 191/09 P ir C 200/09 P išvadomis.
(24)
Pirmasis argumentas: gamintojo vykdomo tiesioginio pardavimo eksportui lygis. PTMM tvirtino neturinti rinkodaros ir pardavimo padalinio ir teigė, kad visą pardavimą tiesiogiai vykdė Indonezijos gamintojas (o ne susijęs prekiautojas) tik siekiant laikytis teisinių reikalavimų. Rinkodaros ir pardavimo funkcijas atliko bendrovės prekiautojas Singapūre. Todėl PTMM teigė, kad šiuo argumentu negalima pagrįsti nei koregavimo pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies i punktą, nei PTMM ir „Interpipe NTRP VAT“ skirtumo.
(25)
Pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalyje nustatyta, kad eksporto kaina ir normalioji vertė palyginamos teisingu būdu, tuo pačiu prekybos lygiu, atsižvelgiant į skirtumus, turinčius įtakos kainų palyginamumui. Jeigu nustatytos normalioji vertė ir eksporto kaina nėra vienodo palyginamojo pagrindo, jos turi būti koreguojamos kiekvienu atveju individualiai, atsižvelgiant į besiskiriančius veiksnius, kurie, kaip tvirtinama arba įrodyta, turi įtakos kainoms ir kainų palyginamumui.
(26)
Remiantis šiuo pagrindu ir tuo, kas paaiškinta laikinojo reglamento 38 konstatuojamojoje dalyje, koregavimai atsižvelgiant į, inter alia, pardavimo eksportui kainų ir pardavimo vidaus rinkoje kainų komisinių skirtumus, pradinių tyrimų metu laikyti pagrįstais dėl pardavimo eksportui į Europos Sąjungą ir pardavimo vidaus rinkoje prekybos kanalų skirtumų.
(27)
PTMM pateikti argumentai neprieštarauja pirmajam argumentui, būtent, kad PTMM vykdomo tiesioginio pardavimo eksportui lygis yra aukštesnis nei „Interpipe NTRP VAT“, todėl PTMM padėtis skiriasi nuo „Ecogreen“ padėties. Iš tiesų, atsižvelgiant į tiesioginio pardavimo eksportui lygį galima daryti išvadą, kad PTMM pardavimą eksportui vykdo ne tik šios bendrovės susijęs prekiautojas Singapūre, bet ir Indonezijoje.
(28)
Antrasis argumentas: prekiautojo veiklos ir funkcijų, susijusių su produktais, gautais iš nesusijusių bendrovių, svarba. Nors PTMM ir neneigė, kad jos susijusio prekiautojo veikla siejosi su įvairiais iš palmių aliejaus pagamintais produktais, ji tvirtino, kad šis argumentas buvo klaidingas, kadangi jis buvo pagrįstas veikla, kuri nebuvo įtraukta į pradinį tyrimą.
(29)
Siekiant įvertinti ar prekiautojo funkcijos nėra vidaus pardavimo skyriaus funkcijos, tačiau panašios į komisinių pagrindu dirbančio agento funkcijas, kaip apibrėžta Bendrojo Teismo sprendime byloje T-249/06, prekiautojo veikla turi būti įvertinta remiantis ekonomine tikrove. Nagrinėjamojo produkto ir kitų prekiaujamų produktų atžvilgiu prekiautojo funkcijų panašumų yra. Tai patvirtina faktas, kad, kaip aptariama 30 ir 31 konstatuojamosiose dalyse, PTMM ir jos susijusio prekiautojo santykiai, įskaitant pastarojo funkcijas, daugumos, jei ne visų, produktų (taip pat ir nagrinėjamojo produkto) atžvilgiu reglamentuojami viena bendra sutartimi, neskiriant produktų. Reikėtų pastebėti, kad visa prekiautojo veikla iš esmės buvo grindžiama nesusijusių bendrovių tiekiamomis prekėmis. Todėl prekiautojo funkcijos yra panašios į komisinių pagrindu dirbančio agento funkcijas.
(30)
Trečiasis argumentas: prekiautojo ir gamintojo sudaryta sutartis, kurioje nustatyta, kad prekiautojas už pardavimą eksportui turėjo gauti komisinius. PTMM teigė, kad ši sutartis sudaryta kaip pagrindinis susitarimas, kuriuo reglamentuojamos susijusių šalių sandorių kainos, siekiant laikytis taikytinų Indonezijos ir (arba) Singapūro mokesčių gairių ir tarptautiniu mastu pripažintų sandorių kainodaros gairių.
(31)
Tai, kad šis susitarimas taip pat gali būti naudojamas apskaičiuoti kainas įprastomis rinkos sąlygomis pagal taikytinas mokesčių gaires, neprieštarauja išvadai, kad pagal susitarimą prekiautojas gavo komisinius fiksuoto antkainio pavidalu tik už savo tarptautinę rinkodaros ir pardavimo veiklą. Iš tiesų, pats susitarimo pavadinimas ir jo sąlygos pagrindžia išvadą, kad sutartis buvo skirta reglamentuoti PTMM bei prekiautojo santykius ir neapsiribojo sandorių kainodaros ar mokesčių klausimais. Taigi ši sutartis yra netiesioginis įrodymas, kad prekiautojo funkcijos yra panašios į komisinių pagrindu dirbančio agento funkcijas.
(32)
Atsižvelgiant į išdėstytus argumentus institucijos laikėsi nusistovėjusioje teismo praktikoje reikalaujamo įrodinėjimo standarto (7)- jos pagrindė savo išvadas tiesioginiais ar bent netiesioginiais įrodymais. PTMM atžvilgiu ir dėl minėtų priežasčių eksporto kainų koregavimas pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies i punktą yra pagrįstas, todėl reikėtų išlaikyti dabartinį antidempingo muito dydį.
C. IŠVADA
(33)
Remiantis tuo, kas išdėstyta, „Ecogreen“ ir visoms kitoms Indonezijos bendrovėms (išskyrus „P.T. Musim Mas“) taikomos muito normos turėtų būti iš dalies pakeistos. Pakeistos normos turėtų būti taikomos atgaline data nuo Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 1138/2011 įsigaliojimo dienos, įskaitant importuotus produktus, kuriems nuo 2011 m. gegužės 12 d. iki 2011 m. lapkričio 11 d. buvo taikomi laikinieji muitai. Todėl galutinis antidempingo muitas, sumokėtas ar įtrauktas į sąskaitas vadovaujantis Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 1138/2011 pradinės redakcijos 1 straipsniu, ir laikinieji antidempingo muitai, galutinai surinkti vadovaujantis to paties reglamento pradinės redakcijos 2 straipsniu, viršijantys Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 1138/2011 su pakeitimais, padarytais šiuo reglamentu, 1 straipsnio 2 dalyje nustatytą muito normą turėtų būti grąžinti arba turėtų būti atsisakoma juos išieškoti. Dėl grąžinimo ar atsisakymo išieškoti reikėtų kreiptis į nacionalines muitines pagal galiojančius muitų teisės aktus,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Indonezijai skirtas įrašas Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 1138/2011 1 straipsnio 2 dalies lentelėje pakeičiamas taip:
Šalis
Bendrovė
Galutinis antidempingo muitas (EUR už neto toną)
Papildomas TARIC kodas
„Indonezija
„P.T. Ecogreen Oleochemicals“ Batamas, Kabilas, Batamas
„P.T. Musim Mas“, Tanjung Mulia, Medanas, Šiaurės Sumatra
0,00
45,63
B111
B112
Visos kitos bendrovės
45,63
B999“
2 straipsnis
Muitų sumos, sumokėtos ar įtrauktos į sąskaitas vadovaujantis Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 1138/2011 pradinės redakcijos 1 straipsniu, ir laikinųjų muitų sumos, galutinai surinktos vadovaujantis to paties reglamento pradinės redakcijos 2 straipsniu, viršijančios šio reglamento 1 straipsnyje nustatytas muito normas, grąžinamos arba atsisakoma jas išieškoti. Dėl grąžinimo ar atsisakymo išieškoti būtina kreiptis į nacionalines muitines pagal galiojančius muitų teisės aktus.
3 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2011 m. lapkričio 12 d.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2012 m. gruodžio 11 d.