РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1299/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 17 декември 2013 година
относно специални разпоредби за подкрепа от Европейския фонд за регионално развитие по цел „Европейско териториално сътрудничество“
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 178 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура,
като имат предвид, че:
(1)
В член 176 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) се предвижда, че Европейският фонд за регионално развитие (ЕФРР) е предназначен да подпомага преодоляването на основните различия между регионите в Съюза. В съответствие с посочения член и с член 174, първа и втора алинея от ДФЕС, ЕФРР трябва да допринася за намаляване на неравенството между нивата на развитие на различните региони и да намалява изостаналостта на най-необлагодетелстваните региони, сред които трябва да се обръща специално внимание на селски райони, районите, засегнати от промишлен преход и региони, засегнати от сериозни и постоянни неблагоприятни природни или демографски условия, като например най-северните региони с много ниска гъстота на населението и островните, трансграничните и планинските региони.
(2)
Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (3). предвижда общи разпоредби за ЕФРР, Европейския социален фонд (ЕСФ), Кохезионния фонд, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) и Европейския фонд за морско дело и рибарство (ЕФМДР). Регламент (ЕС) №1301 /2013 на Европейския парламент и на Съвета (4) предвижда специални разпоредби относно вида дейности, които могат да бъдат финансирани от ЕФРР и определя техните цели. Посочените регламенти не са изцяло адаптирани към специфичните потребности на цел „Европейско териториално сътрудничество“, при която си сътрудничат най-малко две държави-членки или държава-членка и трета държава. Поради това е необходимо да се определят специални разпоредби за целта „Европейско териториално сътрудничество“ относно нейното приложно поле, географски обхват, финансови средства, тематична концентрация и инвестиционни приоритети, програмиране, мониторинг и оценка, техническа помощ, допустимост, управление, контрол и определяне, участие на трети държави и финансово управление.
(3)
С цел да се увеличи добавената стойност на политиката на сближаване на Съюза специалните разпоредби следва да са насочени към постигане на значително опростяване за всички участници: бенефициери, органи по програмите, органи в участващите държави-членки на съответното местно, регионално или национално равнище, и трети държави, както и на равнището на Комисията.
(4)
С цел да подкрепи хармоничното развитие на територията на Съюза на различни равнища ЕФРР следва да предоставя подкрепа за трансгранично, транснационално и междурегионално сътрудничество по целта „Европейско териториално сътрудничество“.
(5)
Трансграничното сътрудничество има за цел преодоляването на общи предизвикателства, установени съвместно в граничните региони, като: затруднен достъп, по-конкретно в областта на информационните и комуникационните технологии (ИКТ) свързването и на транспортната инфраструктура, упадък на местната промишленост, неподходяща среда за стопанска дейност, липса на мрежови структури между местната и регионалната администрация, ниско равнище на научни изследвания, иновации и навлизане на ИКТ, замърсяване на околната среда, предотвратяване на риска, отрицателни нагласи към гражданите на съседни държави като цели и използването на неоползотворения потенциал за растеж в граничните райони (развитие на трансгранични бази и групи за научни изследвания и иновации, трансгранична интеграция на трудовия пазар, сътрудничество между образователни институции, включително университети или между здравни центрове) чрез засилен процес на сътрудничество за общото хармонично развитие на Съюза.
(6)
Транснационалното сътрудничество има за цел укрепване на сътрудничеството чрез действия, благоприятстващи интегрираното териториално развитие и обвързани с приоритетите на политиката на сближаване на Съюза, и следва също да включва морско трансгранично сътрудничество, което не е застъпено в програми за трансгранично сътрудничество.
(7)
Междурегионалното сътрудничество следва да има за цел да повиши ефективността на политиката на сближаване, като насърчава обмена на опит между регионите по тематичните цели и развитието на градските райони, включително връзките между градските и селските райони, да подобри изпълнението на програмите и действията за териториално сътрудничество, както и да насърчи анализирането на тенденциите на развитието в областта на териториалното сближаване чрез проучвания, събиране на данни и други мерки. Обменът на опит относно тематичните цели следва да подобрява разработването и изпълнението главно на оперативни програми по цел „Инвестиции за растеж и работни места“, но също, по целесъобразност, на програми по целта „Европейско териториално сътрудничество“, включително насърчаването на взаимноизгодно сътрудничество между новаторски групи за интензивни научни изследвания и обмена между научните работници и научноизследователските институции както в развитите, така и в по-малко развитите райони, като се вземе предвид опитът от програмите „Региони на знанието“ и „Научноизследователски потенциал на регионите по цел „Сближаване“ и най-отдалечените региони“ по Седмата рамкова програма за научни изследвания.
(8)
Следва да се определят обективни критерии за допустимост на региони и райони. За тази цел набелязването на региони и райони на равнището на Съюза, които отговарят на критериите за допустимост, следва да се основава на общата система за класификация на регионите, въведена с Регламент (ЕО) № 1059/2003 на Европейския парламент и на Съвета (5).
(9)
Трансграничното сътрудничество следва да подкрепя региони, разположени по сухопътни или морски граници. Въз основа на опита от предишни програмни периоди Комисията следва да определи списък на трансграничните райони, които следва да получават подкрепа по отделните програми за трансгранично сътрудничество с опростена процедура. При съставянето на списъка Комисията следва да отчита необходимите корекции с цел да се гарантират съгласуваност, по-специално по отношение на сухопътните и морските граници, и непрекъснатост на програмните райони, установени за програмния период 2007-2013 г. Тези корекции биха могли представляват намаляване или да разширяване съществуващите програмни райони или броя на програмите за трансгранично сътрудничество като допускат възможността за географско припокриване.
(10)
Комисията следва да определи районите за транснационално сътрудничество с оглед на необходимите действия за насърчаване на интегрирано териториално развитие.При определянето на тези райони, Комисията следва да вземе предвид придобития от предходни програми опит и, по целесъобразност, макрорегионалните стратегии и стратегиите за морските басейни.
(11)
За да се осигури за всички региони на Съюза полза от обмена на опит и добри практики, програмите за междурегионално сътрудничество следва да обхващат цялата територия на Съюза.
(12)
Необходимо е да продължи да се подкрепя или по целесъобразност да се установява трансгранично, транснационално и междурегионално сътрудничество със съседните на Съюза трети държави, тъй като това сътрудничество е важен инструмент на политиката за регионално развитие и следва да бъде от полза за регионите на държавите-членки, граничещи с трети държави. За тази цел ЕФРР следва да предоставя принос за трансгранични програми и програми за морските басейни, създадени по Европейския инструмент за съседство (ЕИС) в съответствие с бъдещ законодателен акт на Съюза относно Европейския инструмент за съседство за периода 2014-2020г. („ЕИС“) и Инструмента за предприсъединителна помощ (ИПП II) в съответствие с бъдещ законодателен акт на Съюза относно Инструмента за предприсъединителна помощ за периода 2014 - 2020 г. („законодателен акт относно ИПП II“).
(13)
Освен при интервенции по външните граници, подкрепени от инструменти на външната политика на Съюза, които обхващат гранични региони в рамките на Съюза и извън него, следва да е възможно програмите за сътрудничество, подкрепяни от ЕФРР да обхващат региони в рамките на Съюза и в определени случаи извън него, когато регионите извън Съюза не попадат в обхвата на инструментите на външната политика, било защото не са определени като държава бенефициер, или защото такива програми за външно сътрудничество не могат да бъдат създадени. Необходимо е обаче да се вземат необходимите мерки за това подкрепата от ЕФРР за операции, провеждани на територията на трети държави, да обслужва на първо място интересите на регионите на Съюза. В рамките на тези ограничения, когато съставя списъците на трансграничните и транснационалните програмни райони, Комисията следва да включва в тях и региони в трети държави.
(14)
Необходимо е да се предвидят средствата, които ще бъдат разпределени за всеки от компонентите на цел „Европейско териториално сътрудничество“, като значителна част от средствата останат съсредоточени за трансгранично сътрудничество, включително делът на всяка държава-членка от общите средства за трансгранично и транснационално сътрудничество, потенциалът, който е на разположение на държавите-членки във връзка с гъвкавостта между компонентите, и бъде осигурена достатъчна степен на финансова подкрепа за сътрудничество в най-отдалечените региони.
(15)
В интерес на регионите на Съюза следва да се създаде механизъм за организиране на подкрепата от ЕФРР за инструменти на външната политика, като ЕИС и ИПП II, включително в случаите, когато не могат да бъдат приети програми за външно сътрудничество или те трябва да бъдат прекратени. Този механизъм следва да се стреми да постигне оптимално действие и възможно най-добра координация между тези инструменти.
(16)
По-голямата част от финансирането по ЕФРР за програми за трансгранично и транснационално сътрудничество следва да се концентрира върху ограничен брой тематични цели, така че политиката на сближаване да постигне оптимално въздействие на цялата територия на Съюза. Въпреки това при програмата за междурегионалното сътрудничество по тематичните цели концентрацията следва да намери отражение в целта на всяка операция, а не в ограничаване на броя на тематичните цели, така че междурегионалното сътрудничество да допринесе във възможно най-голяма степен за повишаване главно на ефективността на политиката на сближаване по цел „Инвестиции за растеж и работни места” и също така, по целесъобразност, по цел „Европейско териториално сътрудничество”. При другите програми за междурегионално сътрудничество, тематичната концентрация следва да произтича от техния специфичен обхват.
(17)
За постигане на целите и задачите, заложени в стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, в рамките на цел „Европейско териториално сътрудничество“ ЕФРР следва да допринесе за тематичните цели за развитие на икономика, основана на знанието, научните изследвания и иновациите, включително посредством насърчаване на сътрудничеството между предприятията, по-конкретно между МСП, и посредством насърчаване на създаването на системи за трансграничен обмен на информация в областта на ИКТ; за насърчаване на по-екологична, по-ефективно използваща ресурсите и по-конкурентна икономика, включително чрез насърчаване на устойчива трансгранична мобилност; за постигане на висока степен на заетост, която води до социално и териториално сближаване, включително посредством дейности за подкрепа на устойчив туризъм, на културата и националното наследство като част от една териториална стратегия, целяща постигане на растеж, допринасящ за заетостта; и за развитие на административен капацитет. Списъкът на инвестиционните приоритети по различните тематични цели обаче следва да бъде адаптиран към специфичните потребности на цел „Европейско териториално сътрудничество“ чрез предоставяне на допълнителни инвестиционни приоритети, като в рамките на трансграничното сътрудничество бъде предоставена възможност по-специално за продължаване на правното и административно сътрудничество, сътрудничеството между гражданите и институциите и на сътрудничеството в областта на заетостта, обучението, приобщаването на общностите и социалното приобщаване в трансграничен аспекти бъдат разработени координирани макрорегионални стратегии и стратегии за морските басейни в рамките на транснационалното сътрудничество. В допълнение следва да се определят специфични или допълнителни инвестиционни приоритети за определени междурегионални програми за сътрудничество, които да отразяват техните специфични дейности.
(18)
В рамките на тематичната цел за насърчаване на социалното приобщаване и борбата с бедността и като се има предвид нейното практическото значение е необходимо да се гарантира, че по трансграничната програма PEACE между Северна Ирландия и граничните райони на Ирландия за подкрепа на мира и помирението, ЕФРР следва да допринася и за насърчаване на социалната и икономическата стабилност в съответните региони, по-специално посредством действия за насърчаване на сближаването между общностите. Предвид спецификата на посочената трансгранична програма някои правила относно подбора на операции съгласно настоящия регламент следва да не се прилагат към тази трансгранична програма.
(19)
Необходимо е изискванията за съдържанието на програмите за сътрудничество по цел „Европейско териториално сътрудничество” да бъдат съобразени с техните специфични потребности. В тези изисквания следва да бъдат застъпени и необходимите аспекти за ефективното им изпълнение на територията на участващите държави-членки, като тези относно отговорните органи за одит и контрол, процедура за създаване на съвместен секретариат и разпределение на задълженията в случай на финансови корекции. Когато държавите-членки участват в макрорегионални стратегии и стратегии за морските басейни, съответните програми за сътрудничество следва да уточняват по какъв начин намесата би могла да допринесе за тези стратегии. Освен това поради хоризонталния характер на програмите за междурегионално сътрудничество тяхното съдържание следва да се адаптира, особено по отношение на определянето на бенефициера или бенефициерите по текущите програми INTERACT и ESPON.
(20)
С цел да се стимулира координацията на финансирането от ЕФРР за програми за сътрудничество, приети съгласно настоящия регламент, в които участват най-отдалечените региони, с възможното допълващо финансиране от Европейския фонд за развитие (ЕФР), ЕИС, ЕПП II и Европейската инвестиционна банка (ЕИБ), държавите-членки и третите държави или отвъдморски страни или територии (последните наричани по-нататък „територии“), участващи в тези програми за сътрудничество, следва да установят правила за механизми за координация в тези програми.
(21)
Уместно е третите държави или територии да бъдат привличани в процеса на подготовка на програмите за сътрудничество, след като са приели поканата за участие в такива програми. В настоящия регламент следва да се установят специални процедури за такова привличане. Чрез дерогация от стандартната процедура, когато в програма за сътрудничество са включени най-отдалечени райони и трети държави или територии, участващите държави-членки провеждат консултации с тези трети държави или територии, преди да представят програмите на Комисията. За да бъде по-ефективно и прагматично участието на трети държави или територии в програмите за сътрудничество, следва да е възможно споразуменията относно съдържанието на програмите за сътрудничество и относно евентуалния принос на третите държави или територии да бъдат направени чрез официално одобрените протоколи от консултациите с тези трети държави или територии или от обсъжданията в организациите за регионално сътрудничество. Като се отчитат принципите на споделено управление и на опростяване процедурите за одобряване на оперативните програми следва да бъдат такива, че Комисията да одобрява само централните елементи на програмите за сътрудничество, а останалите елементи следва да бъдат одобрени от участващата държава-членка или държави-членки. От съображения за правна сигурност и прозрачност е необходимо да се гарантира, че когато участващата държава-членка или държави-членки изменят елемент на програмата за сътрудничество, който не подлежи на одобрение от страна на Комисията, управляващият орган на тази програма уведомява Комисията за всяко такова решение за изменение в срок от един месец от датата на решението за изменение.
(22)
В съответствие със стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж европейските структурни и инвестиционни фондове следва да осигуряват по-интегриран и приобщаващ подход за преодоляване на местните проблеми. За укрепването на този подход подкрепата от ЕФРР в граничните региони следва да бъде координирана с подкрепата от ЕЗФРСР и ЕФМДР, като по целесъобразност включва европейски групи за териториално сътрудничество (ЕГТС), създадени в съответствие с Регламент (ЕС) № 1302/2013 на Европейския парламент и на Съвета (6), когато местното развитие е една от целите им.
(23)
Въз основа на опита от програмния период 2007-2013 г. условията за избор на операции следва да бъдат по-ясни и по-стриктни с цел да се гарантира, че се избират само действително съвместни операции. Поради специфичния контекст и особеностите на програмите за сътрудничество между най-отдалечените райони и трети държави или територии, следва да бъдат установени и пригодени по-леки условия за сътрудничество по отношение на провежданите по тези програми операции. Следва да се даде определение на понятието „единствени бенефициери“ и на тези бенефициери следва да се позволи самостоятелно да изпълняват операции за сътрудничество.
(24)
Следва да се уточнят отговорностите на водещите бенефициери, които носят цялостна отговорност за изпълнението на определена операция.
(25)
Изискванията към докладите за изпълнението следва да бъдат съобразени с контекста на сътрудничество и да отразяват цикъла на изпълнение на програмите. С оглед на доброто управление годишният преглед следва да може да се извършва в писмен вид.
(26)
В съответствие с Регламент (ЕС) № 1303/2013 управляващият орган следва да гарантира, че оценките на програмите за сътрудничество се извършват въз основа на плана за оценка и включват оценки за измерване на ефективността, ефикасността и въздействието на тези програми. Поне веднъж по време на програмния период, една оценка следва да оцени по какъв начин предоставената подкрепа е допринесла за постигането на целите на програмата. Тези оценки следва да съдържат информация за всякакви предложения за корекции по време на програмния период.
(27)
В приложение към настоящия регламент следва да бъде съставен общ набор от показатели за изпълнението, които да улеснят извършването на оценка на напредъка на изпълнението на програмите, съобразен със специфичния характер на програмите за сътрудничество. Тези показатели следва да се допълват от специфични за програмата показатели за резултатите и където е уместно - от специфични за програмата показатели за изпълнението.
(28)
Поради участието на повече от една държава-членка и произтичащите от това по-големи административни разходи, по-специално за проверки и превод, таванът на разходите за техническа помощ следва да бъде по-висок, отколкото по цел „Инвестиции за растеж и работни места“. С цел компенсиране на по-високите административни разходи държавите-членки следва да се насърчават, когато е възможно, да намалят административната тежест по отношение на изпълнението на съвместни проекти. Освен това програми за сътрудничество, за които се предоставя ограничена подкрепа от ЕФРР, следва да получат определена минимална сума за техническа помощ, която би могло да е по-голяма от 6 %, с цел да се осигурят достатъчно финансови средства за ефективни дейности за техническа помощ.
(29)
Поради участието на повече от една държава-членка общото правило, предвидено в Регламент (ЕС) № 1303/2013, според което всяка държава-членка приема национални правила за допустимост на разходите, не е целесъобразно за цел „Европейско териториално сътрудничество“. Въз основа на опита от програмния период 2007-2013 г. следва да бъде определена ясна йерархия на правилата за допустимост на разходите със силна ориентация към правила за допустимост на разходите,установени на равнището на Съюза или за дадена програма за сътрудничество като цяло, за да се избегнат всякакви възможни противоречия или несъответствия между различни регламенти и между регламентите и националните правила. По-конкретно Комисията, въз основа на опита от програмния период 2007-2013 г., следва да приеме правила за допустимост на разходите за категориите разходи, предвидени в настоящия регламент.
(30)
Тъй като в изпълнението на операциите често участва персонал от повече от една държава-членка и предвид броя на операциите, при които разходите за персонал представляват съществено перо, следва да се прилага единна ставка на разходите за персонал, основана на другите преки разходи за операциите за сътрудничество, за да се избегне отделно счетоводство за управлението на такива операции.
(31)
Правилата за гъвкавост относно местоположението на операциите извън програмния район следва да бъдат опростени. Освен това е необходимо да се подкрепя и улеснява чрез специфични правила ефективно трансгранично, транснационално и междурегионално сътрудничество със съседните на Съюза трети държави или територии, когато това е нужно, за да се гарантира ефективна подкрепа за развитието на регионите на държавите-членки. Във връзка с това в изключителни случаи и при определени условия е целесъобразно да се разреши подкрепа от ЕФРР за операции извън частта на Съюза от програмния район и на територията на съседни трети държави, ако тези операции са от полза за регионите на Съюза.
(32)
Държавите-членки следва да бъдат поощрявани да възложат функциите на управляващия орган наЕГТС или да възложат на такава група отговорността за управлението на тази част от програмата за сътрудничество, която e свързана с територията, обхваната от тази група.
(33)
Управляващият орган следва да създаде съвместен секретариат, който, inter alia, предоставя информация на кандидатите за подкрепа, занимава се със заявленията за проекти и подпомага бенефициерите при изпълнението на техните операции.
(34)
Управляващите органи следва да отговарят за всички функции, установени в Регламент (ЕС) № 1303/2013, включително проверки на управлението, с цел да се гарантират единни стандарти в целия програмен район. Въпреки това когато за управляващ орган бъде определена ЕГТС, тези проверки следва да бъдат провеждани от или под отговорността на управляващия орган поне за тези държави-членки и трети държави или територии, от които има членове, участващи в ЕГТС, докато контрольорите следва единствено да бъдат използвани в останалите държави-членки и трети държави или територии. Дори когато не бъде определена ЕГТС, управляващият орган следва да бъде упълномощен от участващите държави-членки да извършва проверки на целия програмен район.
(35)
Сертифициращите органи следва да носят отговорност за всички функции на сертифициращия орган, установени с Регламент (ЕС) № 1303/2013. Държавите-членки следва да могат да определят управляващ орган, който да изпълнява и функциите на сертифициращ орган.
(36)
Един одитен орган следва да отговаря за извършването на одитните функции, установени с Регламент (ЕС) № 1303/2013, с цел да се гарантират единни стандарти в целия програмен район. Когато няма такава възможност, одитният орган по програмата следва да бъде подпомогнат от група одитори.
(37)
С цел да се засили икономическото, социалното и териториалното сближаване на Съюза и да се увеличи ефективността на неговата политика на сближаване, следва да се позволи на трети държави да участват чрез принос към ресурсите на ИПП II и ЕИС в програми за транснационално и междурегионално сътрудничество. Операциите, съфинансирани в рамките на такива програми, следва обаче да продължават да преследват целите на политиката на сближаване, дори ако се изпълняват, частично или изцяло, извън територията на Съюза. В този контекст приносът към целите на външните действия на Съюза продължава да има само съпътстващ характер, тъй като центърът на интереса на програмите за сътрудничество следва да се определя от тематичните цели и инвестиционните приоритети на политиката на сближаване. За да бъде осигурено ефективното участие на трети държави в програмите за сътрудничество, управлявани в съответствие с принципа на споделеното управление, условията за изпълнението на програмите следва да се съдържат в самите програми за сътрудничество и ако е необходимо - в споразуменията за финансиране, сключени между Комисията, правителствата на всяка от третите държави и държавата-членка, на чиято територия се намира управляващият орган на съответната програма за сътрудничество. Условията за изпълнението на програмите следва да съответстват на разпоредбите на приложимото право на Съюза и, по целесъобразност - на разпоредбите на националното право на участващите държави-членки, които са свързани с неговото прилагане.
(38)
Следва да се създаде ясна йерархия на финансовите задължения с оглед възстановяването на средства при установени нередности - от бенефициерите през водещия бенефициер и управляващия орган до Комисията. Следва да се предвиди държавите-членки да носят отговорност в случаите, когато средствата не могат да бъдат възстановени.
(39)
Въз основа на опита от програмния период 2007-2013 г. следва да се предвиди изрична дерогация за преизчисляване на разходи, извършени във валута, различна от евро, като се прилага месечен обменен курс към възможно най-близката дата до момента на реалното извършване на разходите или през месеца, когато разходите са подадени за проверка или през месеца, когато разходите са докладвани на водещия бенефициер. Плановете за финансиране, докладите и отчетите по съвместни операции за сътрудничество се представят пред съвместния секретариат, органите по програмата и мониторинговия комитет само в евро. Извършва се проверка за точността на преизчисляването.
(40)
С цел да бъдат определени специални правила за изменение на общите показатели за изпълнението и за допустимост на разходите, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС във връзка с изменението на списъка с общите показатели за изпълнението, установени в приложението към настоящия регламент и със специфичните правила за допустимост на разходите за програмите за сътрудничество. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(41)
За да се гарантират еднакви условия за изпълнение на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия по отношение на списъците на трансгранични райони и транснационални райони, на списъка на всички програми за сътрудничество и на общия размер на подкрепата от ЕФРР за всяка програма за сътрудничество, на номенклатурата относно категориите интервенции, и на образците за програми за сътрудничество и докладите за изпълнението. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (7).
(42)
На Комисията се предоставят изпълнителни правомощия за приемането на решения за одобряване на определени елементи от програмите за сътрудничество и за последващи изменения на тези елементи.
(43)
Настоящият регламент следва да не засяга продължаването или промяната на помощта, одобрена от Комисията въз основа на Регламент (ЕО) № 1080/2006 на Европейския парламент и на Съвета (8) или на друг законодателен акт, приложим за тази помощ към 31 декември 2013 г. Посоченият регламент или друго приложимо законодателство впоследствие следва да продължи да се прилага и след 31 декември 2013 г. по отношение на тази помощ или на съответните операции до тяхното приключване. Заявленията за получаване на помощ, представени или одобрени в рамките на Регламент (ЕО) № 1080/2006, следва да продължат да бъдат валидни.
(44)
Тъй като целта на настоящия регламент, а именно укрепване на икономическото, социалното и териториалното сближаване чрез преодоляване на основните различия между регионите в Съюза, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки, а поради степента на неравенство между нивата на развитие на различните региони и изостаналостта на най-необлагодетелстваните региони, както и ограниченията на финансовите ресурси на държавите-членки и регионите, може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, установен в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, установен в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.
(45)
За да се създадат условия за незабавното прилагане на мерките, предвидени в настоящия регламент, настоящият регламент следва да влезе в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
Общи разпоредби
Член 1
Предмет и обхват
1. Настоящият регламент определя обхвата на ЕФРР по отношение на цел „Европейско териториално сътрудничество“ и въвежда специални разпоредби във връзка с тази цел.
2. Настоящият регламент определя за цел „Европейско териториално сътрудничество“приоритетните цели и организацията на ЕФРР, критериите за допустимост на държавите-членки и регионите за получаване на подкрепа от ЕФРР, наличните финансови средства за подкрепа от ЕФРР и критериите за тяхното разпределяне.
С него се въвеждат и необходимите разпоредби с цел да се гарантират ефективното изпълнение, мониторинг, финансово управление и контрол на оперативните програми по цел „Европейско териториално сътрудничество“ („програми за сътрудничество“), включително в случаите, когато в такива програми за сътрудничество участват трети държави.
3. Разпоредбите на Регламент (ЕС) № 1303/2013 и глава I от Регламент (ЕС) № 1301/2013 се прилагат за цел „Европейско териториално сътрудничество“ и програмите за сътрудничество по нея, освен когато по силата на настоящия регламент изрично е предвидено друго или когато посочените разпоредби могат да се прилагат единствено за цел „Инвестиции за растеж и работни места.“
Член 2
Компоненти на цел „Европейско териториално сътрудничество“
По цел „Европейско териториално сътрудничество“ ЕФРР предоставя подкрепа за следните компоненти:
(1)
трансгранично сътрудничество между гранични региони за насърчаване на интегрирано регионално развитие между съседни региони от две или повече държави-членки, граничещи по суша или по море, или между съседни гранични региони от поне една държава-членка и една трета държава по външните граници на Съюза, които не са обхванати от други програми по външните финансови инструменти на Съюза;
(2)
транснационално сътрудничество на големи транснационални територии с участието на национални, регионални и местни партньори, включително морско трансгранично сътрудничество в случаите, които не са обхванати по линия на трансграничното сътрудничество, с оглед постигането на по-висока степен на териториална интеграция на съответните територии;
(3)
междурегионално сътрудничество за по-ефективна политика на сближаване чрез насърчаване на:
a)
обмен на опит, съсредоточен върху тематични цели между партньорите на цялата територия на Съюза, включително във връзка с развитието на регионите, посочени в член 174 от ДФЕС, за установяване и разпространение на добри практики с оглед на пренасянето им главно в оперативни програми по цел „Инвестиции за растеж и работни места“, но също, при необходимост, в програми за сътрудничество;
б)
обмен на опит за установяване, пренос и разпространение на добри практики в областта на устойчивото развитие на градските райони, включително връзките между градските и селските райони;
в)
обмен на опит за установяване, пренос и разпространение на добри практики и новаторски подходи по отношение на изпълнението на действия и програми за сътрудничество, както и използването на ЕГТС;
г)
анализ на тенденции в развитието по отношение на целите за териториално сближаване, включително териториалните аспекти на икономическото и социалното сближаване, и хармонично развитие на територията на Съюза чрез проучвания, събиране на данни и други мерки.
Член 3
Географски обхват
1. По отношение на трансграничното сътрудничество подкрепа получават региони на Съюза на ниво 3 по NUTS по всички вътрешни и външни сухопътни граници, които не са обхванати от други програми по външните финансови инструменти на Съюза, и всички региони на Съюза на ниво 3 по NUTS по морски граници, отстоящи най-много на 150 km, без да се засягат евентуални корекции, необходими с цел да се гарантират съгласуваност и непрекъснатост на районите по програмите за сътрудничество, определени за програмния период 2007-2013 г.
Комисията, чрез актове за изпълнение, приема решение, установяващо списъка на трансграничните райони, които получават подкрепа, разбит по програми за сътрудничество. Тези изпълнителни актове се приемат в съответствие с процедура по консултиране, посочена в член 150, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
В списъка се уточняват и регионите на Съюза на ниво 3 по NUTS, които се имат предвид при разпределянето на средства от ЕФРР за трансгранично сътрудничество по всички вътрешни граници и по външните граници, обхванати от външните финансови инструменти на Съюза, като ЕИС, съгласно законодателния акт относно ЕИС и ИПП II, съгласно законодателния акт относно ИПП II.
Когато представят проект на програми за трансгранично сътрудничество, държавите-членки могат - в надлежно обосновани случаи и с цел да осигурят съгласуваността между трансграничните райони - да поискат региони на ниво 3 по NUTS, различни от изброените в решението, посочено във втора алинея, да бъдат включени в даден район за трансгранично сътрудничество.
По искане на съответната държава-членка или държави-членки с цел улесняване на трансграничното сътрудничество по морските граници за най-отдалечените региони и без да се засягат разпоредбите на първа алинея, Комисията може да включи в решението, посочено във втора алинея, регионите на ниво 3 по NUTS в най-отдалечените региони по морски граници, отстоящи на над 150 km, като трансгранични райони, които могат да получават подкрепа от съответните средства на тези държави-членки,.
2. Без да се засягат разпоредбите на член 20, параграфи 2 и 3, в програмите за трансгранично сътрудничество могат да бъдат включени региони в Норвегия и Швейцария както и Лихтенщайн, Андора, Монако и Сан Марино, както и трети държави или територии, съседни на най-отдалечените региони, всички от които съответстват на ниво 3 по NUTS.
3. По отношение на транснационалното сътрудничество Комисията приема чрез актове за изпълнение решение, установяващо списък на транснационалните райони, които следва да получават подкрепа, разбит по програми за сътрудничество и обхващащ региони на ниво 2 по NUTS, и гарантира непрекъснатост на сътрудничеството в по-големи съгласувани райони въз основа на предходни програми, при отчитане на макрорегионални стратегии и стратегии за морските басейни, където е уместно. Тези изпълнителни актове се приемат в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 150, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
Когато представят проекти на програми за транснационално сътрудничество, държавите-членки могат да поискат към даден район за транснационално сътрудничество да бъдат добавени допълнителни региони на ниво 2 по NUTS, граничещи с регионите, изброени в решението, посочено по първа алинея. Държавите-членки посочат мотивите за това искане.
4. Без да се засяга член 20, параграфи 2 и 3, в програмите за транснационално сътрудничество могат да бъдат включени региони от следните трети държави или територии:
a)
третите държави или територии, изброени или посочени в параграф 2 от настоящия член;
б)
Фарьорските острови и Гренландия.
Без да се засяга член 20, параграфи 2 и 3, в програмите за транснационално сътрудничество могат да бъдат включени и региони на трети държави, обхванати от външните финансови инструменти на Съюза, като ЕИС съгласно законодателния акт относно ЕИС, включително съответните региони на Руската федерация, и ИПП II, съгласно законодателния акт относно ИПП II.На разположение се предоставят годишни бюджетни кредити, съответстващи на подкрепата от ЕИС и ИПП II за тези програми, при условие че в програмите по подходящ начин са застъпени съответните цели в областта на външното сътрудничество.
Тези региони съответстват на ниво 2 по NUTS.
5. По отношение на междурегионалното сътрудничество подкрепата от ЕФРР обхваща цялата територия на Съюза.
Без да се засяга член 20, параграфи 2 и 3, програмите за междурегионално сътрудничество могат да обхващат цялата територия или част от третите държави или територии, посочени в параграф 4, първа алинея, букви а) и б)от настоящия член.
6. С информативна цел регионите на трети държави или територии, посочени в параграфи 2 и 4, се споменават в списъците по параграфи 1 и 3.
7. В надлежно обосновани случаи с цел увеличаване на ефикасността на изпълнението на програмата, най-отдалечените региони могат да включат в единна програма за териториално сътрудничество сумите от ЕФРР, разпределени за трансгранично и транснационално сътрудничество, включително допълнителните средства, предвидени в член 4, параграф 2 при спазване на приложимите правила за всяка от тези суми.
Член 4
Ресурси за цел „Европейско териториално сътрудничество“
1. Средствата за цел „Европейско териториално сътрудничество“ възлизат на 2,75 % от глобалните налични средства за поемане на бюджетни задължения от ЕФРР, ЕСФ и Кохезионния фонд за програмния период 2014-2020 г., посочени в член 91, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 (т.е. общо 8 948 259 330 EUR), и се разпределят, както следва:
a)
74,05 % (или общо 6 626 631 760 EUR за трансгранично сътрудничество;
б)
20,36 % (или общо 1 821 627 570 EUR) за транснационално сътрудничество;
в)
5,59 % (или общо 500 000 000 EUR) за междурегионално сътрудничество.
2. За програми по целта „Европейско териториално сътрудничество“ за най-отдалечените региони се разпределят средства в размер най-малко 150 % от предоставената подкрепа от ЕФРР за програмния период 2007-2013 г. за програми за сътрудничество. Освен това сума в размер 50 000 000 EUR от средствата, разпределени за междурегионално сътрудничество, се отделя за сътрудничество в най-отдалечените региони. По отношение на тематичната концентрация за тези допълнителни средства се прилага член 6, параграф 1.
3. Комисията уведомява всяка държава-членка за дела й от общите суми за трансгранично и транснационално сътрудничество съгласно посоченото в параграф 1, букви а) и б), с разпределението по години. Критерий за разпределението по държави-членки е броят на населението в районите, посочени в член 3, параграф 1, втора алинея и член 3, параграф 3, първа алинея.
Въз основа на сумите, оповестени съгласно първа алинея всяка държава-членка информира Комисията дали и как е използвала възможността за трансфер, предвидена в член 5, и произтичащото от нея разпределение на средства между трансграничните и транснационалните програми, в които държавата-членка участва. Въз основа на предоставената от държавите-членки информация Комисията приема чрез актове за изпълнение решение, в което се съдържа списък с всички програми за сътрудничество и се посочва общият размер на цялостната подкрепа от ЕФРР за всяка програма. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 150, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1303/2013
4. Приносът от ЕФРР за трансгранични програми и програми за морските басейни по ЕИС, както и за трансгранични програми по ИПП II, се определя от Комисията и съответните държави-членки. Определеният за всяка държава-членка принос от ЕФРР впоследствие не се преразпределя между съответните държави-членки.
5. Подкрепата от ЕФРР за отделните трансгранични програми и програми за морските басейни по ЕИС и трансграничните програми по ИПП II се предоставя, при условие че от ЕИС и ИПП II бъдат предоставени най-малко средства в равностоен размер. Този равностоен размер е в рамките на максималната сума, определена в законодателния акт относно ЕИС или законодателния акт относно ИПП II.
6. Годишните бюджетни кредити, съответстващи на подкрепата от ЕФРР за трансграничните програми и програмите за морските басейни по ЕИС и трансграничните програми по ИПП II, се вписват в съответните бюджетни редове за тези инструменти за бюджетната 2014 година.
7. През 2015 и 2016 г. годишният принос от ЕФРР за програмите по ЕИС и ИПП II, за който до 30 юни в Комисията не е била представена нито една програма по трансграничните програми и програмите за морските басейни в рамките на ЕИС и трансграничните програми по ИПП II, и който не е бил преразпределен в полза на друга програма, представена в рамките на същата категория програми за външно сътрудничество, се разпределя за вътрешни програми за трансгранично сътрудничество по параграф 1, буква а), в които участва(т) съответната(ите) държава(и)-членка(и).
Ако до 30 юни 2017 г. все още има трансгранични програми и програми за морските басейни в рамките на ЕИС и трансгранични програми по ИПП II, които не са били представени в Комисията, цялата подкрепа от ЕФРР, посочена в параграф 4 за тези програми, за оставащия период до 2020 г., която не е била преразпределена в полза на друга приета програма в рамките на същата категория програми за външно сътрудничество, се разпределя за вътрешни програми за трансгранично сътрудничество в съответствие с параграф 1, буква а), в които участва(т) съответната(ите) държава(и)-членка(и).
8. Всички трансгранични програми и програми за морските басейни, посочени в параграф 4, приети от Комисията, се прекратяват, или разпределените за програмата средства се намаляват в съответствие с приложимите правила и процедури, по-специално в случай че:
a)
нито една от държавите партньори, обхванати от програмата, не е подписала съответното финансово споразумение в срока, определен в съответствие с законодателния акт относно ЕИС или законодателния акт относно ИПП II; или
б)
програмата не може да бъде изпълнена съгласно плана поради възникнали проблеми във взаимоотношенията между участващите държави.
В тези случаи по искане на съответната(ите) държава(и)-членка(и), посочената в параграф 4 подкрепа от ЕФРР, съответстваща на годишните вноски, за които все още не са били поети задължения, или на годишните вноски, за които са били поети задължения и тези задължения са били отменени изцяло или частично през същата бюджетна година, и които не са били преразпределени в полза на друга програма в рамките на същата категория програми за външно сътрудничество, се разпределя за вътрешни програми за трансгранично сътрудничество съгласно параграф 1, буква а), в които участва(т) съответната(ите) държава(и)-членка(и).
9. Комисията предоставя на комитета, създаден съгласно член 150, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, годишно обобщение на финансовото изпълнение на трансграничните програми и програмите за морските басейни по ЕИС, както и на трансграничните програми по ИПП II, за които ЕФРР допринася в съответствие с настоящия член.
Член 5
Опция за прехвърляне
Всяка държава-членка може да прехвърли до 15 % от разпределените за нея финансови средства за всеки от компонентите, посочени в член 4, параграф 1, букви а) и б) от един от тези компоненти към друг компонент.
ГЛАВА II
Тематична концентрация и инвестиционни приоритети
Член 6
Тематична концентрация
1. Поне 80 % от средствата, отпускани от ЕФРР за всяка програма за трансгранично сътрудничество и за всяка транснационална програма, се концентрират върху най-много четири от тематичните цели, посочени в член 9, първа алинея от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
2. Всички тематични цели, посочени в член 9, първа алинея от Регламент (ЕС) № 1303/2013 г., могат да се избират за междурегионално сътрудничество, посочено в член 2, точка 3, буква а) от настоящия регламент.
Член 7
Инвестиционни приоритети
1. ЕФРР, в рамките на своя обхват, както е посочено в член 3 от Регламент (ЕС) № 1301/2013, допринася за постигането на тематичните цели, изложени в член 9, първа алинея от Регламент (ЕС) № 1303/2013. чрез съвместни действия по трансгранични, транснационални и междурегионални програми за сътрудничество. В допълнение към инвестиционните приоритети, посочени в член 5 от Регламент (ЕС) № 1301 /2013., ЕФРР може също така да подкрепя следните инвестиционни приоритети в рамките на тематичните цели, посочени за всеки от компонентите на европейското териториално сътрудничество:
a)
в областта на трансграничното сътрудничество:
i)
насърчаване на устойчива и качествена заетост и подкрепа за мобилността на работната сила чрез интеграция на трансграничните трудови пазари, включително трансгранична мобилност, съвместни местни инициативи за заетост, информационни и консултационни услуги и съвместно обучение;
ii)
насърчаване на социалното приобщаване, борба с бедността и всяка форма на дискриминация чрез насърчаване на равенството между половете, равните възможности, както и интеграцията на общностите през граница;
iii)
инвестиции в образованието, обучението и професионално обучение за умения и ученето през целия живот чрез разработване и изпълнение на съвместни образователни и обучителни схеми и на схеми в областта на професионалното обучение;
iv)
повишаване на институционалния капацитет на публичните органи и заинтересованите страни и ефикасна публична администрация чрез насърчаване на правното и административното сътрудничество и сътрудничеството между гражданите и институциите;
б)
в областта на транснационалното сътрудничество: повишаване на институционалния капацитет на публичните органи и заинтересованите страни и ефикасна публична администрация чрез развиване и координиране на макрорегионални стратегии и стратегии за морските басейни;
в)
в областта на междурегионалното сътрудничество: повишаване на институционалния капацитет на публичните органи и заинтересованите страни и ефикасна публична администрация чрез:
i)
разпространяване на добри практики и експертен опит и извличане на ползи от резултатите от обмяната на опит във връзка с устойчиво градско развитие, включително връзките между градските и селските райони, съгласно член 2, точка 3, буква б).
ii)
насърчаване на обмяната на опит с цел укрепване на ефективността на програмите и действията за териториално сътрудничество, както и използването на ЕГТС съгласно член 2, точка 3, буква в);
iii)
укрепване на доказателствената база с цел укрепване на ефективността на политиката на сближаване и постигането на тематичните цели чрез анализ на тенденциите за развитие съгласно член 2, точка 3, буква г);
2. При трансграничната програма PEACE и в рамките на тематичната цел за насърчаване на социалното приобщаване, борбата с бедността и всяко форма на дискриминация, ЕФРР допринася също така за насърчаването на социалната и икономическата стабилност в съответните региони, по-специално чрез действия за насърчаване на сближаването между общностите.
ГЛАВА III
Програмиране
Член 8
Съдържание, приемане и изменение на програмите за сътрудничество
1. Всяка програма за сътрудничество се състои от приоритетни оси. Без да се засягат разпоредбите на член 59 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, всяка приоритетна ос отговаря на една тематична цел и включва един или няколко инвестиционни приоритета от същата тематична цел в съответствие с членове 6 и 7 от настоящия регламент. По целесъобразност и с цел увеличаване на нейното въздействие и ефективност чрез тематично съгласуван интегриран подход за осъществяване на целите на стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, дадена приоритетна ос може, в надлежно обосновани случаи, да съчетава един или повече допълнителни инвестиционни приоритета от различни тематични цели, за да се постигне максимален принос към тази приоритетна ос.
2. Всяка програма за сътрудничество допринася за стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж и за постигането на икономическото, социалното и териториалното сближаване и посочва:
a)
обосновка на избора на тематични цели, съответстващите им инвестиционни приоритети и разпределените за тях финансови средства, с оглед на общата стратегическа рамка, предвидена в Приложение I към Регламент (ЕС) № 1303/2013 въз основа на анализ на нуждите в програмния район и избраната в отговор на тези нужди стратегия, разглеждане, по целесъобразност, на липсващите връзки в трансграничната инфраструктура, като се вземат предвид резултатите от предварителната оценка, направена в съответствие с член 55 от Регламент (ЕС) № 1303/2013;
б)
за всяка приоритетна ос, различна от техническата помощ:
i)
инвестиционните приоритети и съответстващите им конкретни цели;
ii)
за да се укрепи насочеността на програмирането към постигането на резултати - очакваните резултати по специфичните цели и съответните показатели за резултатите, с базова стойност и целева стойност, количествено определена, когато е целесъобразно, в съответствие с член 16;
iii)
описание на видовете и примерите за действия, които ще получат подкрепа по всеки инвестиционен приоритет, и очаквания им принос за постигането на специфичните цели, посочени в подточка i), включително ръководните принципи за подбора на операциите и, когато е целесъобразно, определяне на основни целеви групи, конкретни целеви територии, категории бенефициери, планираното използване на финансовите инструменти, както и на големи проекти;
iv)
общите и специфичните показатели за изпълнението, включително количествено определената целева стойност, които се очаква да допринесат за постигането на резултатите, в съответствие с член 16, за всеки един инвестиционен приоритет;
v)
набелязване на стъпки за изпълнението на финансови показатели и на показатели за изпълнението, и когато е целесъобразно на показателите за резултати, които да служат за етапни цели и целеви стойности на рамката на изпълнението в съответствие с член 21, параграф 1 и приложение II към посочения регламент (ЕС) № 1303/2013;
vi)
по целесъобразност, резюме на планираното използване на техническа помощ, включително, когато е необходимо, действия за укрепване на административния капацитет на органите, участващи в управлението и контрола на програмите, и бенефициерите и, когато е необходимо, действия за повишаване на административния капацитет на съответните партньори за участие в изпълнението на програмите;
vii)
съответстващите категории интервенции, въз основа на номенклатура, приета от Комисията, и ориентировъчно разпределение на програмираните средства;
в)
за всяка приоритетна ос, която засяга техническата помощ:
i)
специфични цели;
ii)
очакваните резултати за всяка конкретна цел и, където това е обективно оправдано, предвид съдържанието на действията, съответните показатели за резултати с базова стойност и целева стойност в съответствие с член 16;
iii)
описание на действията, които ще получат подкрепа, и очаквания им принос за постигане на конкретните цели, посочени в подточка i);
iv)
показателите за изпълнението, които се очаква да допринесат за постигане на резултатите;
v)
съответстващите категории интервенции, въз основа на номенклатура, приета от Комисията, и ориентировъчно разпределение на програмираните средства;
Подточка ii) не се прилага, когато приносът на Съюза за приоритетната ос или приоритетните оси, които засягат техническата помощ в рамките на определена програма за сътрудничество, не надвишава 15 000 000 EUR;
г)
план за финансиране със следните таблици (без подялба по участващи държави-членки):
i)
таблица, в която за всяка година в съответствие с правилата за равнищата на съфинансиране, посочени в членове 60, 120 и 121 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, се посочва размерът на общия финансов бюджетен кредит, предвиден за подкрепата от ЕФРР;
ii)
таблица, в която за целия програмен период за програмата за сътрудничество и за всяка приоритетна ос се посочва размерът на общия финансов бюджетен кредит на подкрепата от ЕФРР и националното съфинансиране. За приоритетните оси, които съчетават инвестиционни приоритети от различни тематични цели, в таблицата се посочва размерът на общия финансов бюджетен кредит и националното съфинансиране за всяка една от съответните тематични цели. Когато националното съфинансиране е съставено от публично и частно съфинансиране, в таблицата се дава ориентировъчна разбивка на публичните и частните източници. Тя показва с информативна цел евентуалния принос на участващите в програмата трети държави, и предвижданото участие от ЕИБ;
д)
списък на големите проекти, чието изпълнение е планирано в рамките на програмния период.
Комисията приема актове за изпълнение относно номенклатура, посочена в първа алинея, буква б), подточка vii) и буква в), подточка v). Тези актове за изпълнение са приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 150, параграф 3 от Регламент № 1303/2013.
3. При отчитане на нейното съдържание и цели дадена програма за сътрудничество описва интегрирания подход за териториално развитие, включително по отношение на регионите и районите, посочени в член 174, параграф 3 от ДФЕС, като се вземат предвид споразуменията за партньорство на участващите държави-членки и представя начините, по които тази програма за сътрудничество допринася за изпълнението на нейните цели и планираните резултати, като уточнява, по целесъобразност, следното;
a)
подхода за използването на инструментите на ръководеното от общностите местно развитие и принципите за определяне на областите, в които той ще бъде приложен;
б)
принципите за определяне на областите в градовете, в които ще се изпълняват интегрирани действия за устойчиво градско развитие, и ориентировъчен размер на разпределяната от ЕФРР подкрепа за тези действия;
в)
подхода за използването на инструмента за интегрирани териториални инвестиции, посочен в член 11, в случаи, различни от обхванатите в буква б), и примерната сума, отпусната за тях по всяка приоритетна ос;
г)
когато държавите-членки и регионите участват в макрорегионални стратегии и стратегии за морските басейни, приноса на планираните интервенции по програмата за сътрудничество към тези стратегии, предмет на потребностите на програмния район, както са установени от съответните държави-членки и при отчитане, когато е приложимо, на стратегически важните проекти, определени в тези стратегии.
4. В програмата за сътрудничество се посочват и:
a)
разпоредбите за изпълнение, които:
i)
определят управляващия орган, сертифициращия орган по целесъобразност и одитния орган;
ii)
определят органа или органите, определени да изпълняват контролни функции;
iii)
определят органа или органите, определени да отговарят за изпълнението на одиторски функции;
iv)
установяват процедурата за създаване на съвместен секретариат;
v)
определят общо описание на механизмите за управление и контрол;
vi)
определят разпределянето на задълженията между участващите държави-членки в случай на финансови корекции, наложени от управляващия орган или Комисията.
б)
органът, към който Комисията прави плащания;
в)
предприетите действия за включване на партньорите, посочени в член 5 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, в подготовката на програмата за сътрудничество, и ролята на тези партньори в подготовката и изпълнението на програмата за сътрудничество, включително включването им в мониторинговия комитет;
5. В програмата за сътрудничество се посочва и следното, като се взема предвид съдържанието на споразуменията за партньорство и се отчита институционалната и правната рамка на държавите-членки:
a)
механизми, с които се гарантира ефективна координация между ЕФРР, ЕСФ, Кохезионния фонд, ЕЗФРСР, ЕФМДР и други инструменти за финансиране, национални и на Съюза, включително координацията и евентуалната комбинация с Механизма за свързване на Европа съгласно Регламент (ЕС) № 1316/2013 на Европейския парламент и на Съвета (9), ЕИС, ЕФР и ИПП II, както и с ЕИБ, като се отчитат разпоредбите, изложени в приложение I към Регламент (ЕС) № 1303/2013, в случаите, когато държавите-членки и трети държави или територии участват в програми за сътрудничество, които включват използването на бюджетни кредити по ЕФРР за най-отдалечените региони и средства от ЕФР, механизми за координация на подходящо равнище с цел улесняване на ефективната координация на използването на тези бюджетни средства и ресурси;
б)
резюме на оценката на административната тежест за бенефициерите и, при необходимост, на планираните действия за намаляване на тази тежест, придружено от ориентировъчен график за тези действия.
6. Изискваната информация по параграф 2, първа алинея, буква а), параграф 2, първа алинея, буква б), подточки i)-vii), параграф 3 и параграф 5, буква а) се адаптира към специфичния характер на програмите за сътрудничество съгласно член 2, точка 3, букви б), в) и г). Изискваната информация по параграф 2, първа алинея, буква д) и параграф 5, буква б), не се включва в програмите за сътрудничество съгласно член 2, точка 3, букви в) и г).
7. Всяка програма за сътрудничество, по целесъобразност и предмет на съответната надлежно обоснована оценка от страна на държавите-членки за съответствието им със съдържанието и целите на програмата, съдържа описание на:
a)
конкретните действия, с които при избора на операциите се отчитат изискванията за опазване на околната среда, ресурсната ефективност, смекчаването на изменението на климата и приспособяването към него, устойчивостта при бедствия, както и превенцията и управлението на риска;
б)
конкретните действия за насърчаване на равните възможности и предотвратяване на дискриминация на основата на пол, расов или етнически произход, религия или вероизповедание, увреждане, възраст или сексуална ориентация по време на подготовката, разработването и изпълнението на програмата за сътрудничество, и по-специално във връзка с достъпа до финансиране, като се имат предвид потребностите на различните целеви групи, изправени пред риск от подобна дискриминация, и по-специално изискванията за осигуряване на достъпност за хората с увреждания;
в)
приноса на програмата за сътрудничество за насърчаване на равенството между мъжете и жените и - където е целесъобразно - описание на уредбата, с която се гарантира отчитането на социалния аспект на пола на ниво програма и на ниво операции.
Първа алинея, букви а) и б) не се прилагат за програми за сътрудничество по член 2, точка 3, букви б), в) и г).
8. В програмите за сътрудничество по член 2, точка 3, букви в) и г) се определят техният бенефициер или бенефициери и може да бъде определена процедурата за отпускане на средства
9. Участващите държави-членки и - когато са приели поканата за участие в програмата за сътрудничество - третите държави или територии, когато е приложимо, потвърждават писмено съгласието си със съдържанието на програмата за сътрудничество преди представянето ѝ в Комисията. Това споразумение включва и ангажимент от страна на всички участващи държави-членки и, по целесъобразност, трети държави или територии, да предоставят необходимото съфинансиране за изпълнение на програмата за сътрудничество и, когато е приложимо, ангажимента за финансов принос от страна на третите държави или територии.
Чрез дерогация от първа алинея, в случай на програми за сътрудничество, които включват най-отдалечени региони и трети държави или територии, съответните държави-членки провеждат консултации с тези трети държави или територии, преди да представят програмите за сътрудничество на Комисията. В този случай постигнатото съгласие по съдържанието на програмите за сътрудничество и евентуалния принос на третите държави или територии може да бъде изразено в официално одобрения протокол от срещите за консултации с третите държави или територии или обсъжданията в рамките на организациите за регионално сътрудничество.
10. Участващите държави-членки и - когато са приели поканата за участие в програмата за сътрудничество - третите държави и територии изготвят програмата за сътрудничество в съответствие с приетия от Комисията образец.
11. Комисията приема образеца, посочени в параграф 10 чрез актове за изпълнение. Тези изпълнителни актове се приемат в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 150, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
12. Чрез актове за изпълнение Комисията приема решение за одобряване на всички елементи, включително бъдещи изменения, които попадат в обхвата на настоящия член, с изключение на елементите, попадащи в обхвата на параграф 2, буква б), подточка vii), параграф 2, буква в), подточка v), параграф 2, буква д), параграф 4, буква а), подточка i) и параграф 4, буква в), и параграфи 5 и 7 от настоящия член, за които участващите държави-членки продължават да носят отговорност.
13. За всяко решение за изменение на елементите на програмата за сътрудничество, които не попадат в обхвата на решението на Комисията, посочено в параграф 12, управляващият орган уведомява Комисията в рамките на един месец от датата на решението за изменение. В решението за изменение се посочва датата на влизането му в сила, която не може да предшества датата на неговото приемане.
Член 9
Съвместен план за действие
В случаите, когато за изпълнението на съвместния план за действие, посочен в член 104, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, като бенефициер отговаря ЕГТС, служители на съвместния секретариат на програмата за сътрудничество и членове на Общото събрание на ЕГТС могат да участват като членове в управителния комитет по член 108, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1303/2013. Членовете на Общото събрание на ЕГТС не могат да представляват мнозинство в управителния съвет.
Член 10
Водено от общностите местно развитие
Водено от общностите местно развитие съгласно член 32 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 може да се осъществява по програми за трансгранично сътрудничество, при условие че в състава на местната група за развитие участват представители на поне две държави, една от които е държава-членка.
Член 11
Интегрирани териториални инвестиции
Междинният орган по програмите за сътрудничество, който управлява и реализира интегрираните териториални инвестиции, посочени в член 36, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, е юридическо лице, учредено в съответствие със законодателството на една от участващите държави, при условие че негови учредители са публични органи или организации от поне две участващи държави, или ЕГТС.
Член 12
Избор на операции
1. Операции по програмите за сътрудничество се избират от мониторингов комитет, посочен в член 47 от Регламент (ЕС) № 1303/2013. Посоченият мониторингов комитет може да състави управителен комитет, който да работи под негово ръководство и да осъществи избора на операции.
2. В избраните операции за трансгранично и транснационално сътрудничество участват бенефициери най-малко от две участващи държави, поне една от които е държава-членка. Определена операция може да се изпълнява на територията на една-единствена държава, при условие че са установени трансгранични и транснационални въздействия и ползи.
В операции в областта на междурегионалното сътрудничество, посочени в член 2, точка 3, букви а) и б), участват бенефициери най-малко от три държави, поне две от които са държави-членки.
Условията, посочени в първа алинея, не се прилагат за операции по трансграничната програма PEACE между Северна Ирландия и граничните райони на Ирландия за подкрепа на мира и помирението съгласно посоченото в член 7, параграф 2.
3. Независимо от разпоредбите на параграф 2 ЕГТС или друго юридическо лице, учредено в съответствие със законодателството на една от участващите държави, може да бъде единствен бенефициер за определена операция, при условие че учредителите са публични органи или организации от: поне две участващи държави при трансгранично и транснационално сътрудничество и поне три участващи държави при междурегионално сътрудничество.
Юридическо лице, което прилага съответно финансов инструмент или фонд на фондове, може да бъде единственият бенефициер за определена операция, без да се прилагат изискванията за неговия състав, определени в първа алинея.
4. Бенефициерите си сътрудничат при разработването и изпълнението на операциите. Освен това те си сътрудничат по отношение на осигуряването с персонал или на финансирането на операциите, или по отношение на двете.
При операция по програми между най-отдалечени региони и трети държави или територии от бенефициерите се изисква да си сътрудничат само в две от областите, посочени в първа алинея.
5. За всяка операция управляващият орган предоставя на водещия или единствен бенефициер документ, с който се определят условията за предоставяне на подкрепа за операцията, включително специалните изисквания за продуктите или услугите, които ще бъдат предоставяни в рамките на операцията, план за финансиране и график за изпълнение.
Член 13
Бенефициери
1. Когато в определена операция по програма за сътрудничество участват двама или повече бенефициери, всички бенефициери определят един от тях като водещ бенефициер.
2. Водещият бенефициер:
a)
определя взаимоотношенията си с останалите бенефициери чрез споразумение, включващо разпоредби, inter alia, които гарантират доброто финансово управление на отпуснатите за операцията средства, включително механизмите за възстановяване на неправомерно изплатени суми;
б)
поема отговорност да осигури изпълнението на цялата операция;
в)
гарантира, че представените от всички бенефициери разходи са били извършени за изпълнение на операцията и съответстват на дейностите, договорени между всички бенефициери, както и в съответствие с документа, предоставен от управляващия орган съгласно член 12, параграф 5;
г)
прави необходимото за това, разходите, представени от другите бенефициери, да бъдат проверени от контрольор(и) в случаите, когато такава проверка не се извършва от управляващия орган, съгласно член 23, параграф 3.
3. Освен ако в споразуменията по параграф 2, буква а) не е предвидено друго, водещият бенефициер гарантира, че останалите бенефициери получават общата сума на предоставения от фондовете принос възможно най-бързо и изцяло. Не се приспада или удържа каквато и да е сума и не се начислява специална такса или друга такса със същия ефект, която би намалила тези суми за останалите бенефициери.
4. Водещите бенефициери трябва да се намират на територията на държава-членка, участваща в програмата за сътрудничество. При все това държавите-членки и третите държави или територии, участващи в програма за сътрудничество, могат да се договорят, че водещият бенефициер може да се намира на територията на трета държава или територия, участваща в тази програма за сътрудничество, при условие че управляващият орган се е уверил, че водещият бенефициер е в състояние да изпълнява задачите по параграфи 2 и 3 и че са изпълнени изискванията за управление, проверки и одит.
5. Единствените бенефициери трябва да бъдат регистрирани на територията на държава-членка, участваща в програмата за сътрудничество. Те могат да бъдат регистрирани обаче в държава-членка, неучастваща в програмата, при положение че са изпълнени условията по член 12, параграф 3.
ГЛАВА IV
Мониторинг и оценка
Член 14
Доклади за изпълнението
1. До 31 май 2016 г. и до същата дата на всяка следваща година до 2023 г. включително управляващият орган представя на Комисията годишен доклад за изпълнението в съответствие с член 50, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1303/2013. Представеният през 2016 г. доклад за изпълнението обхваща финансовата 2014 и 2015 г. и периода от началната дата за допустимост на разходите до 31 декември 2013 г.
2. За докладите, представени през 2017 г. и 2019 г., крайният срок, посочен в параграф 1, е 30 юни.
3. Годишните доклади за изпълнението съдържат информация за:
a)
изпълнението на програмата за сътрудничество в съответствие с член 50, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1303/2013;
б)
по целесъобразност, напредъка по подготовката и изпълнението на основните проекти и съвместните планове за действие.
4. Годишните доклади за изпълнението, представени през 2017 и 2019 г., съдържат изложение и оценка на изискваната информация по член 50, параграфи 4 и 5 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 и информацията, посочена в параграф 2 от настоящия член, както и следната информация:
а)
напредъка по изпълнението на плана за оценка и предприетите действия във връзка с констатациите от извършените оценки;
б)
резултатите от осъществените мерки за информация и публичност, извършени по комуникационната стратегия;
в)
участието на партньорите в изпълнението, мониторинга и оценката на програмата за сътрудничество.
Годишните доклади за изпълнението, представени през 2017 г. и 2019 г. могат, с оглед на съдържанието и целите на всяка от програмите за сътрудничество, да установят информация относно и да оценяват следното:
a)
напредъка по изпълнението на интегрирания подход за териториално развитие, включително устойчиво градско развитие и водено от общностите местно развитие в рамките на програмата за сътрудничество;
б)
напредъка по изпълнението на действия, целящи да повишат капацитета на органите и бенефициерите да администрират и да използват ЕФРР;
в)
по целесъобразност, приноса към макрорегионалните стратегии и стратегиите за морските басейни;
г)
предприетите конкретни действия за насърчаване на равенството между мъжете и жените и за насърчаване на недискриминация, по-специално достъпност за хора с увреждания, както и създадената уредба, с която се гарантира отчитането на социалните аспекти на пола в програмата за сътрудничество и операциите;
д)
предприетите действия за насърчаване на устойчивото развитие;
ж)
напредъка по изпълнението на действия в областта на социалните иновации;
5. Годишните доклади за изпълнението и окончателният доклад се съставят съгласно образци, приети от Комисията чрез актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 150, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
Член 15
Годишен преглед
Срещата за годишния преглед се организира в съответствие с член 51 от Регламент (ЕС) № 1303 /2013.
В случаите, когато не се организира среща за годишен преглед в съответствие с член 51, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, годишният преглед може да се извърши в писмена форма.
Член 16
Показатели по цел „Европейско териториално сътрудничество“
1. Общите показатели за изпълнение, посочени в приложението към настоящия регламент, показателите за резултатите по отделните програми, както и по целесъобразност, показателите за изпълнение по отделните програми, се използват в съответствие с член 27, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 и с член 8, параграф 2, буква б), подточки ii) и iv) и буква в), подточки ii) и iv) от настоящия регламент.
2. По отношение на общите показатели за изпълнение и на показателите за изпълнение по отделните програми за базовите стойности се задава нула. Кумулативните количествено определени целеви стойности за тези показатели се определят за 2023 г.
3. По отношение на показателите за резултатите по отделните програми, които са свързани с инвестиционните приоритети, за базовите стойности се използват последните налични данни и се определят цели за 2023 г. Целите могат да имат количествено или качествено изражение.
4. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегиран акт в съответствие с член 29, за да измени списъка на общите показатели за изпълнение, определени в приложението към настоящия регламент с цел да извърши корекции, когато е обосновано, за осигуряване на ефективната оценка на напредъка при изпълнението на програмата.
Член 17
Техническа помощ
Сумата на разпределените средства от ЕФРР за техническа помощ се ограничава до 6 % от общата сума, разпределена за програмата за сътрудничество. За програми с общ размер на разпределените средства, който не надвишава 50 000 000 EUR, сумата на разпределените средства от ЕФРР за техническа помощ се ограничава до 7 % от общата разпределена сума, но не може да бъде по-малка от 1 500 000 EUR и по-голяма от 3 000 000 EUR.
ГЛАВА V
Допустимост
Член 18
Правила за допустимост на разходите
1. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 29 за установяването на специални правила относно допустимостта на разходите по програми за сътрудничество във връзка с разходите за персонал, разходите за офиси и административните разходи, разходите за път и престой, разходите за външни експертни оценки и разходите за услуги и оборудване. Комисията уведомява едновременно Европейския парламент и Съвета за делегираните актове, приети в съответствие с член 29 до 22 април 2014 г..
2. Без да се засягат правилата за допустимост, определени по силата на или на основание на членове 65-71 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, Регламент (ЕС) № 1301/2013, на настоящия регламент или на делегирания акт, посочен в параграф 1 от настоящия член, участващата в мониторинговия комитет държава-членка определя допълнителни правила за допустимост на разходите за цялата програма за сътрудничество.
3. В случаите, които не са уредени от правилата за допустимост, определени по силата на или на основание на членове 65-71 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, Регламент (ЕС) № 1301/2013, на делегирания акт, посочен в параграф 1 от настоящия член, или на правилата, установени съвместно от участващите държави-членки съгласно параграф 2 от настоящия член, се прилагат националните правила на държавата-членка, в която са извършени разходите.
Член 19
Разходи за персонал
Разходите за персонал по дадена операция могат да се изчисляват при единна ставка в размер до 20 % от преките разходи, различни от разходите за персонал по съответната операция.
Член 20
Допустимост на операциите по програмите за сътрудничество в зависимост от местоположението им
1. Операции по програми за сътрудничество, които са предмет на дерогациите по параграфи 2 и 3, се изпълняват в частта от програмния район, която е на територията на Съюза („част на програмния район в Съюза“).
2. Управляващият орган има право да приеме цялата операция или част от нея да се осъществява на територия извън частта на програмния район в Съюза, при положение че бъдат изпълнени всички от посочените по-долу условия:
a)
операцията е от полза за програмния район;
б)
разпределената обща сума по програмата за сътрудничество за операции на територия извън частта на програмния район в Съюза не надвишава 20 % от подкрепата от ЕФРР на програмно равнище или 30 % по програми за сътрудничество, при които частта на програмния район в Съюза са най-отдалечените региони;
в)
задълженията на управляващите и одитните органи във връзка с управлението, контрола и одита на операцията се изпълняват от органите на програмата за сътрудничество или те сключват споразумения за това с органи в държавата-членка, трета държава или територия, където се осъществява операцията.
3. Разходите за операции, свързани с техническа помощ или дейности за популяризация и изграждане на капацитет, могат да се извършват на територия извън частта на програмния район в Съюза, при положение че бъдат изпълнени условията, посочени в параграф 2, букви а) и в).
ГЛАВА VI
Управление, контрол и определяне
Член 21
Определяне на органите
1. За целите на член 123, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 държавите-членки, участващи в програма за сътрудничество, определят единен управляващ орган; за целите на член 123, параграф 2 от същия регламент - единен сертифициращ орган; а за целите на член 123, параграф 4 от същия регламент - единен одитен орган. Управляващият орган и одитният орган са разположени в една и съща държава-членка.
Държавите-членки, участващи в програмата за сътрудничество, могат да определят управляващия орган да бъде отговорен и за упражняване на функциите на сертифициращ орган. Това определяне не засяга разпределянето на отговорностите във връзка с прилагането на финансовите корекции между участващите държави-членки, както е заложено в програмата за сътрудничество.
2. Сертифициращият орган получава плащанията от Комисията и като общо правило прави плащания към водещия бенефициер в съответствие с член 132 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
3. Процедурата за определяне на управляващия орган и - когато това е целесъобразно - на сертифициращия орган, изложена в член 124 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, се провежда от държавата-членка, на чиято територия се намира органът.
Член 22
Европейска група за териториално сътрудничество
Държавите-членки, участващи в програмата за сътрудничество, имат право да използват ЕГТС и да я натоварят с управлението на тази програма за сътрудничество или част от нея, по-специално като ѝ възложат отговорностите на управляващ орган.
Член 23
Функции на управляващия орган
1. Без да се засягат разпоредбите на параграф 4 от настоящия член управляващият орган на програмата за сътрудничество изпълнява функциите, предвидени в член 125 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
2. Управляващият орган създава съвместен секретариат след проведени консултации с държавите-членки и третите държави, участващи в програмата за сътрудничество.
Съвместният секретариат подпомага управляващия орган и мониторинговия комитет за изпълнението на функциите им. Съвместният секретариат също така предоставя информация на потенциални бенефициери за възможности за финансиране по програмите за сътрудничество и подпомага бенефициерите при изпълнението на операциите.
3. В случаите, когато управляващият орган е ЕГТС, проверките по член 125, параграф 4, буква а) от Регламент (ЕС) № 1303/2013 се извършват от или на отговорността на управляващия орган поне за тези държави-членки и трети държави или територии, от които има членове, участващи в ЕГТС.
4. Когато управляващият орган не извършва проверките по член 125, параграф 4, буква а) от Регламент (ЕС) № 1303/2013 в целия програмен район или когато проверките не се извършват от или на отговорността на управляващия орган за тези държави-членки и трети държави или територии, от които има членове, участващи в ЕГТС в съответствие с параграф 3, всяка държава-членка, или когато е приела поканата за участие в програмата за сътрудничество, всяка трета държава или територия, определя орган или лице, което отговаря за извършването на такива проверки на бенефициерите на нейна територия („контрольор/и“).
За контрольори, посочени в първа алинея, може да се определят същите органи, които отговарят за извършването на такива проверки по оперативните програми по цел „Инвестиции за растеж и работни места“ или, когато участват трети държави, за извършването на съпоставими проверки по инструментите на външната политика на Съюза.
Управляващият орган се уверява, че разходите на всеки бенефициер, участващ в дадена операция, са били проверени от определения контрольор.
Всяка държава-членка прави необходимото разходите на бенефициера да могат да бъдат проверявани в срок от три месеца от подаването на документите от страна на съответния бенефициер.
Всяка държава-членка или - когато е приела поканата за участие в програмата за сътрудничество - всяка трета държава, отговаря за проверките, които се извършват на нейна територия.
5. В случаите, когато предоставянето на съфинансирани продукти или услуги може да се провери само по отношение на цялата операция, проверката се извършва от управляващия орган или от контрольора на държавата-членка, в която се намира водещият бенефициер.
Член 24
Функции на сертифициращия орган
Сертифициращият орган на програмата за сътрудничество изпълнява функциите, предвидени в член 126 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
Член 25
Функции на одитния орган
1. Държавите-членки и третите държави, участващи в програмата за сътрудничество, могат да вземат решение и да оправомощят одитния орган пряко да извършва функциите, предвидени в член 127 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, на цялата територия, обхваната от програмата за сътрудничество. Те уточняват случаите, в които одитният орган се придружава от одитор от държава-членка или трета държава.
2. В случаите, когато одитният орган не притежава правомощието, посочено в параграф 1, той се подпомага от група одитори, която изпълнява функциите, предвидени в член 127 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, и в чийто състав влизат представители от всяка държава-членка или трета държава, участваща в програмата за сътрудничество. Всяка държава-членка или всяка трета държава - когато е приела поканата за участие в програма за сътрудничество - отговаря за одитите, които се извършват на нейна територия.
Всеки представител от всяка държава-членка или трета държава, участваща в програмата за сътрудничество, отговаря за предоставянето на фактическите елементи, свързани с разходите на негова територия, които одитният орган изисква за извършване на оценката си.
Групата одитори се създава до три месеца след решението за одобрение на програмата за сътрудничество. Тя съставя собствен процедурен правилник и определя за свой председател одитния орган на програмата за сътрудничество.
3. Във функционално отношение одиторите са независими от контрольорите, извършващи проверки по член 23.
ГЛАВА VII
Участие на трети държави в програми за транснационално и междурегионално сътрудничество
Член 26
Условия за изпълнение за участието на трети държави
Приложимите условия за изпълнение на програмите, които уреждат финансовото управление, програмирането, мониторинга, оценката и контрола на участието на трети държави чрез принос с ресурси на ИПП II или ЕИСза програми за транснационално и междурегионално сътрудничество, се определят в съответната програма за сътрудничество и, при необходимост, във финансовото споразумение между Комисията, правителствата на съответните трети държави и държавата-членка, на чиято територия се намира управляващият орган на съответната програма за сътрудничество. Условията за изпълнение на програмите съответстват на правилата на политиката на сближаване на Съюза.
ГЛАВА VIII
Финансово управление
Член 27
Бюджетни задължения, плащания и възстановяване на средствата
1. Подкрепата от ЕФРР за програмите за сътрудничество постъпва в една сметка без национални подсметки.
2. Управляващият орган гарантира, че водещият или единствен бенефициер възстановява всички суми, платени в резултат на нередности. Бенефициерите връщат на водещия бенефициер всички неправомерно платени суми.
3. Ако водещият бенефициер не успее да осигури връщане на средствата от останалите бенефициери или управляващият орган не успее да осигури връщане на средствата от водещия или единствен бенефициер, държавата-членка или третата държава, на чиято територия се намира, а за ЕГТС - на чиято територия е регистриран съответният бенефициер, възстановява на управляващия орган всякакви неправомерни платенш на бенефициера суми. Управляващият орган носи отговорност за възстановяването на съответните суми в общия бюджет на Съюза в съответствие с разпределението на задълженията между участващите държави-членки, предвидено в програмата за сътрудничество.
Член 28
Използване на еврото
Чрез дерогация от член 133 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 бенефициерите преизчисляват в евро разходи, извършени в друга валута, като използват месечния счетоводен обменен курс на Комисията за месеца, в който разходите:
а)
са били извършени,или
б)
са представени за проверка на управляващия орган или контрольора в съответствие с член 23 от настоящия регламент, или
в)
са били докладвани на водещия бенефициер.
Избраният метод се представя в програмата за сътрудничество и е приложим към всички бенефициери.
Преизчисляването им се проверява от управляващия орган или контрольора в държавата-членка или в третата държава, в която се намира бенефициерът.
ГЛАВА IX
Заключителни разпоредби
Член 29
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 16, параграф 4 и член 18, параграф 1, се предоставя на Комисията от 21 декември 2013 г. до 31 декември 2020 г.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 16, параграф 4 и член 18, параграф 1, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 16, параграф 4 и член 18, параграф 1, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 30
Преходни разпоредби
1. Настоящият регламент не засяга нито продължаването, нито промяната, включително цялостната или частичната отмяна на помощта, одобрена от Комисията въз основа на Регламент (ЕО) № 1080/2006 или друг законодателен акт, приложим за тази помощ към 31 декември 2013 г. Посоченият регламент или друго приложимо законодателство впоследствие продължава да се прилага и след 31 декември 2013 г. по отношение на тази помощ или съответните операции до тяхното приключване. За целите на настоящия параграф помощта обхваща оперативни програми и големи проекти.
2. Заявленията за получаване на помощ, подадени или одобрени съгласно Регламент (ЕО) № 1080/2006 преди 1 януари 2014 г., остават в сила.
Член 31
Преразглеждане
Европейският парламент и Съветът преразглеждат настоящия регламент до 31 декември 2020 г., в съответствие с член 178 от ДФЕС.
Член 32
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Членове 4, 27 и 28 се прилагат от 1 януари 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 17 декември 2013 година.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 1299/2013
2013 m. gruodžio 17 d.
dėl konkrečių Europos regioninės plėtros fondo paramos Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslui nuostatų
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 178 straipsnį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo teisės akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę (2),
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros,
kadangi:
(1)
Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 176 straipsnyje nustatyta, kad Europos regioninės plėtros fondo (ERPF) paskirtis - padėti ištaisyti pagrindinius Sąjungos regionų pusiausvyros sutrikimus. Pagal tą straipsnį ir SESV 174 straipsnio antrą ir trečią pastraipas ERPF turi padėti mažinti įvairių regionų išsivystymo skirtumus ir atsilikimą nepalankiausias sąlygas turinčiuose regionuose, iš kurių ypatingas dėmesys turi būti skirtas kaimo vietovėms, pramonės pereinamojo laikotarpio paveiktoms vietovėms ir didelių ir nuolatinių gamtinių arba demografinių trūkumų turintiems regionams, pvz., labiausiai į šiaurę nutolusiems regionams, kuriuose ypač mažas gyventojų tankumas, ir saloms, pasienio bei kalnuotiems regionams;
(2)
Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 1303/2013 (3) nustatomos ERPF, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui (ESF), Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai (EŽŪFKP) bei Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui (EJRŽF) taikytinos bendros nuostatos. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 1301/2013 (4) nustatomos konkrečios nuostatos, susijusios su veiklos rūšimis, kurias gali remti ERPF, ir apibrėžiami tos veiklos tikslai. Tie reglamentai nevisiškai pritaikyti prie specialių poreikių siekiant Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslo, kuomet bendradarbiaujant bent dviem valstybėms narėms arba vienai valstybei narei ir trečiajai šaliai. Todėl būtina nustatyti konkrečiai su Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslu susijusias taikymo srities, geografinės aprėpties, finansinių išteklių, lėšų telkimo pagal temas ir investavimo prioritetų, programavimo, stebėsenos ir vertinimo, techninės paramos, tinkamumo finansuoti, valdymo, kontrolės ir paskyrimo, trečiųjų šalių dalyvavimo bei finansų valdymo nuostatas;
(3)
siekiant padidinti Sąjungos sanglaudos politikos pridėtinę vertę, konkrečiomis nuostatomis turėtų būti siekiama gerokai supaprastinti tvarką visais tais susijusiais lygmenimis: paramos gavėjų, programavimo institucijų, programoje dalyvaujančių valstybių narių vietos, regioninio ar nacionalinio lygmens institucijų, jei taikoma, bei trečiųjų šalių ir Komisijos;
(4)
siekiant remti darnią Sąjungos teritorijos plėtrą skirtingais lygmenimis, pagal Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslą ERPF turėtų remti tarpvalstybinį, tarptautinį ir tarpregioninį bendradarbiavimą;
(5)
tarpvalstybiniu bendradarbiavimu reikėtų siekti spręsti kartu pasienio regionuose nustatytas bendras problemas, pvz., prasto prieinamumo, visų pirma kalbant apie galimybes naudotis informacinių bei ryšio technologijų (IRT) ir transporto infrastruktūrą, nykstančių vietos pramonės šakų, ir netinkamos verslui aplinkos, vietos ir regionų administracinių institucijų tinklų trūkumo, žemo mokslinių tyrimų ir inovacijų ir IRT perėmimo lygio, aplinkos taršos, rizikos prevencijos, neigiamo požiūrio į kaimyninės šalies piliečius ir reikėtų siekti išnaudoti nepanaudotas pasienio srities galimybes (tarpvalstybinių mokslinių tyrimų ir inovacijų infrastruktūros ir branduolių kūrimo, tarpvalstybinės darbo rinkos integracijos, švietimo įstaigų, įskaitant universitetus, arba sveikatos centrų bendradarbiavimo), kartu gerinant bendradarbiavimo procesą, siekiant darnios Sąjungos plėtros;
(6)
tarptautiniu bendradarbiavimu reikėtų siekti didinti bendradarbiavimą veiksmais, kuriais skatinama su Sąjungos sanglaudos politikos prioritetais susijusi integruota teritorinė plėtra, ir turėtų taip pat apimti į tarpvalstybinio bendradarbiavimo programas neįtrauktą jūrinį tarpvalstybinį bendradarbiavimą;
(7)
tarpregioniniu bendradarbiavimu reikėtų siekti didinti sanglaudos politikos veiksmingumą skatinant regionų dalijimąsi patirtimi teminių tikslų ir miesto plėtros klausimais, įskaitant miesto ir kaimo ryšius, gerinti teritorinio bendradarbiavimo programų bei veiksmų įgyvendinimą ir skatinti tendencijų teritorinės sanglaudos srityje analizę vykdant tyrimus, renkant duomenis ir įgyvendinant kitas priemones. Keitimasis su teminiais tikslais susijusia patirtimi iš esmės turėtų patobulinti veiksmų programų rengimą ir įgyvendinimą pagal investicijų į ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą tikslą, tačiau atitinkamais atvejais ir programų rengimą ir įgyvendinimą pagal Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslą, taip pat paskatinti bendrai naudingą novatoriškų mokslinius tyrimus vykdančių branduolių bendradarbiavimą ir tyrėjų bei mokslinių tyrimų institucijų mainus išsivysčiusiose ir mažiau išsivysčiusiuose regionuose, atsižvelgiant į patirtį, įgytą, vykdant programą „Žinių regionas“ ir „Mokslinių tyrimų potencialas konvergencijos ir atokiausiuose regionuose“ pagal Septintąją bendrąją mokslinių tyrimų programą;
(8)
reikėtų nustatyti objektyvius kriterijus, pagal kuriuos būtų galima nustatyti reikalavimus atitinkančius regionus ir vietoves. Todėl reikalavimus atitinkančius regionus ir vietoves nustatant Sąjungos lygmeniu reikėtų remtis bendra regionų klasifikavimo sistema, nustatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1059/2003 (5);
(9)
tarpvalstybiniu bendradarbiavimu reikėtų remti prie sausumos arba jūrų sienų esančius regionus. Remdamasi ankstesnių programavimo laikotarpių patirtimi, Komisija turėtų parengti tarpvalstybinių teritorijų, kurios turėtų paprasčiau gauti paramą pagal tarpvalstybinio bendradarbiavimo programas, sąrašą. Sudarydama tą sąrašą, Komisija turėtų atsižvelgti į pritaikymus, kurių reikia siekiant užtikrinti darną, ypač dėl sausumos ir jūrų sienų, ir 2007-2013 m. programavimo laikotarpio programų tęstinumą įgyvendinimo teritorijose. Tokiais pritaikymais galima būtų sumažinti arba padidinti esamas programų įgyvendinimo teritorijas arba tarpvalstybinių bendradarbiavimo programų skaičių, ir tuo pačiu galima būtų sudaryti galimybes geografinei sanklodai;
(10)
Komisija turėtų apibrėžti tarptautinio bendradarbiavimo sritis, atsižvelgdama į reikiamus integruotos teritorinės plėtros skatinimo veiksmus. Apibrėždama tas sritis, Komisija turėtų atsižvelgti į patirtį, įgytą vykdant ankstesnes programas, ir atitinkamais atvejais į makroregionines ir jūros baseino strategijas;
(11)
siekiant užtikrinti, kad visi regionai Sąjungoje galėtų gauti naudos iš keitimosi patirtimi ir gerąja praktika, tarpregioninio bendradarbiavimo programos turėtų apimti visą Sąjungą;
(12)
būtina toliau remti arba prireikus užmegzti tarpvalstybinį, tarptautinį ir tarpregioninį bendradarbiavimą su Sąjungos kaimyninėmis trečiosiomis šalimis, nes toks bendradarbiavimas yra svarbi regioninės plėtros politikos priemonė, ir turėtų būti naudingas su trečiosiomis šalimis sienas turinčių valstybių narių regionams. Todėl ERPF turėtų teikti paramą tarpvalstybinėms ir jūros baseino programoms pagal būsimą Sąjungos teisėkūros procedūra priimamą aktą dėl Europos kaimynystės priemonės 2014-2020 m. laikotarpiu (toliau - EKP teisėkūros procedūra priimamas aktas) ir pagal Pasirengimo narystei pagalbos priemonę (PNPP II) remiantis būsimu Sąjungos teisėkūros procedūra priimamu aktu dėl Pasirengimo narystei pagalbos priemonės 2014-2020 m. laikotarpiu (toliau - PNPP II teisėkūros procedūra priimamas aktas);
(13)
be intervencijų prie išorės sienų, remiamų Sąjungos išorės politikos priemonėmis, taikomomis pasienio regionuose Sąjungoje ir už jos ribų, turėtų būti įmanoma, kad ERPF remtų bendradarbiavimo programas, skirtas regionams Sąjungoje ir kai kuriais atvejais už jos ribų, jei už Sąjungos ribų esantiems regionams netaikomos išorės politikos priemonės, nes jie nėra apibrėžti, kaip paramą gaunančioms šalys arba tokių išorės bendradarbiavimo programų parengti negalima. Tačiau reikia užtikrinti, kad ERPF parama, skirta veiksmams, įgyvendinamiems trečiųjų šalių teritorijoje, būtų visų pirma naudinga Sąjungos regionams. Atsižvelgdama į tuos apribojimus, Komisija, sudarydama tarpvalstybinių ir tarptautinių programų įgyvendinimo teritorijų sąrašus, taip pat turėtų įtraukti trečiosiose šalyse esančius regionus;
(14)
būtina nustatyti kiekvienam iš skirtingų Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslo komponentų skiriamus išteklius ir toliau daugiausia jų skiriant tarpvalstybiniam bendradarbiavimui, taip pat būtina nustatyti kiekvienos valstybės narės dalį, kai numatoma bendra suma tarpvalstybiniam ir tarptautiniam bendradarbiavimui, ir valstybių narių turimas galimybes, susijusias su tų komponentų lankstumu, užtikrinant pakankamą finansavimą atokiausių regionų bendradarbiavimui;
(15)
Sąjungos regionams būtų naudinga nustatyti ERPF paramos išorės politikos priemonėms, tokioms kaip EKP ir PNPP II, organizavimo mechanizmą, įskaitant atvejus, kai išorės bendradarbiavimo programų patvirtinti negalima arba jos turi būti nutrauktos. Taikant tą mechanizmą turėtų būti siekiama užtikrinti optimalų veikimą ir kuo didesnį tų priemonių suderinamumą;
(16)
didžioji ERPF finansavimo tarpvalstybinio ir tarptautinio bendradarbiavimo programoms dalis turėtų būti skiriama ribotam teminių tikslų skaičiui siekiant kuo didesnio sanglaudos politikos poveikio visoje Sąjungoje. Vis dėlto siekiant kuo daugiau naudos iš tarpregioninio bendradarbiavimo siekiant didinti sanglaudos politikos veiksmingumą pirmiausia pagal investicijų į ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą tikslą ir atitinkamais atvejais pagal Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslą, veiklos sutelkimą pagal tarpregioninio bendradarbiavimo programą siekiant teminių tikslų turėtų atspindėti ne ribotas teminių tikslų skaičius, bet kiekvieno veiksmo tikslas. Vykdant kitas tarpregioninio bendradarbiavimo programas, lėšų telkimas pagal temas turėtų būti pagrįstas su konkrečia jų aprėptimi;
(17)
siekdamas įgyvendinti siekius ir tikslus, nustatytus Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategiją, ERPF pagal Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslą turėtų padėti siekti teminių tikslų: plėtoti žiniomis, moksliniais tyrimais ir inovacijomis pagrįstą ekonomiką, be kita ko, stiprinant įmonių, ypač MVĮ, bendradarbiavimą ir skatinant tarpvalstybinių informacijos mainų sistemų IRT srityje kūrimą, skatinti ekologiškesnę, labiau išteklius tausojančią ir konkurencingesnę ekonomiką, be kita ko, remiant tvarų tarpvalstybinį judumą, skatinti didelį užimtumą, kuriuo būtų užtikrinama socialinė ir teritorinė sanglauda, be kita ko, vykdant veiklą, kuria remiamas tvarus turizmas, kultūra ir gamtos paveldas, kaip teritorinės strategijos dalis, siekiant augimo, kurio metu būtų didinamas ir užimtumas, taip pat ugdyti administracinius gebėjimus. Vis dėlto investavimo prioritetų pagal įvairius teminius tikslus sąrašą reikėtų pritaikyti prie konkrečių Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslo poreikių, nustatant papildomus investavimo prioritetus, ypač tuos, kuriais sudaromos sąlygos tarpvalstybinio bendradarbiavimo srityje tęsti teisinį ir administracinį bendradarbiavimą, piliečių ir institucijų bendradarbiavimą ir bendradarbiavimą užimtumo, mokymo, bendruomenių integracijos ir socialinės įtraukties srityse vykdant tarpvalstybinę veiklą ir rengiant bei koordinuojant makroregioninę ir jūros baseino regiono strategiją pagal tarptautinį bendradarbiavimą. Be to, tam tikrų tarpregioninio bendradarbiavimo programų atveju turėtų būti nustatyti specialūs ar papildomi investavimo prioritetai siekiant atsižvelgti į konkrečią jų veiklą;
(18)
įgyvendinant teminį socialinės įtraukties skatinimo ir kovos su skurdu tikslą ir atsižvelgiant į jo praktinę svarbą, reikia užtikrinti, kad vykdant tarpvalstybinę Šiaurės Airijos ir Airijos pasienio grafysčių taikos ir susitaikymo PEACE programą, ERPF lėšomis taip pat būtų prisidedama skatinant susijusių regionų socialinį ir ekonominį stabilumą, visų pirma veiksmais, kuriais siekiama skatinti bendruomenių sanglaudą. Atsižvelgiant į tos tarpvalstybinės programos ypatybes, tai tarpvalstybinei programai neturėtų būti taikomos tam tikros šiame reglamente nustatytos veiksmų atrankos taisyklės;
(19)
siekiant Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslo vykdomų bendradarbiavimo programų turinio reikalavimus reikia pritaikyti prie jų ypatingų poreikių. Todėl tuose reikalavimuose taip pat turėtų būti pateikti veiksmingo įgyvendinimo dalyvaujančių valstybių narių teritorijoje elementai, pvz., susiję su įstaigomis, atsakingomis už auditą ir kontrolę, jungtinio sekretoriato įsteigimo tvarka ir atsakomybės paskyrimas finansinių pataisų atveju. Kai valstybės narės ir regionai dalyvauja įgyvendinant makroregionines ir jūros baseino strategijas, atitinkamose bendradarbiavimo programose turėtų būti nustatyta, kaip intervencijomis galima būtų prisidėti įgyvendinant tokias strategijas. Be to, dėl tarpregioninio bendradarbiavimo programų horizontaliojo pobūdžio tokių bendradarbiavimo programų turinį reikėtų pritaikyti, ypač paramos gavėjo arba paramos gavėjų apibrėžtį pagal dabartines programas INTERACT ir ESPON;
(20)
siekdamos padidinti ERPF paramos bendradarbiavimo programoms, patvirtintoms pagal šį reglamentą, į kurias įtraukti atokiausi regionai, kurią gali papildyti finansavimas iš Europos plėtros fondo (EPF), EKP, PNPP II ir Europos investicijų banko (EIB), koordinavimą, valstybės narės ir trečiosios šalys arba užjūrio šalys ar teritorijos (pastarosios toliau vadinamos teritorijomis), dalyvaujančios tokiose bendradarbiavimo programose, turėtų nustatyti koordinavimo mechanizmus pagal tose bendradarbiavimo programose nustatytas taisykles;
(21)
tikslinga įtraukti trečiąsias šalis ar teritorijas, kurios, joms priėmus kvietimą dalyvauti bendradarbiavimo programose, rengia tokias programas. Šiame reglamente turėtų būti nustatyta speciali tokio įtraukimo tvarka. Nukrypstant nuo standartinės tvarkos, kai bendradarbiavimo programose dalyvauja atokiausi regionai ir trečiosios šalys ar teritorijos, dalyvaujančios valstybės narės, prieš pateikdamos programas Komisijai, turėtų pasikonsultuoti su atitinkamomis trečiosiomis šalimis ar teritorijomis. Kad trečiųjų šalių ar teritorijų dalyvavimas bendradarbiavimo programose būtų veiksmingesnis ir pragmatiškesnis, turėtų taip pat būti įmanoma sutarimą dėl bendradarbiavimo programų turinio ir galimo trečiųjų šalių ar teritorijų įnašo išreikšti oficialiai patvirtintuose konsultacinių posėdžių su tokiomis trečiosiomis šalimis ar teritorijomis arba regioninio bendradarbiavimo organizacijų svarstymų protokoluose. Atsižvelgiant į pasidalijamojo valdymo ir supaprastinimo principus, bendradarbiavimo programų patvirtinimo procedūra turėtų būti tokia, kad Komisija patvirtintų tik esminius bendradarbiavimo programų elementus, o kitus elementus turėtų patvirtinti dalyvaujanti valstybė narė arba valstybės narės. Siekiant teisinio tikrumo ir skaidrumo, būtina užtikrinti, kad tais atvejais, kai dalyvaujanti valstybė narė ar valstybės narės iš dalies pakeičia bendradarbiavimo programos elementą, kuriam pakeisti nereikalingas Komisijos patvirtinimas, tos programos vadovaujančioji institucija apie tokį iš dalies keičiantį sprendimą praneštų Komisijai per vieną mėnesį nuo to iš dalies keičiančio sprendimo dienos;
(22)
pagal Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategiją Europos struktūriniais ir investicijų fondais reikėtų užtikrinti kompleksiškesnį ir įtraukesnį vietos problemų sprendimo metodą. Siekiant sustiprinti tokį metodą, ERPF parama pasienio regionuose turėtų būti koordinuojama su EŽŪFKP ir EJRŽF parama, prireikus dalyvaujant pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1302/2013 (6) įsteigtoms Europos teritorinio bendradarbiavimo grupėms (ETBG), jei vietos plėtra yra vienas iš jų tikslų;
(23)
remiantis 2007-2013 m. programavimo laikotarpio patirtimi, reikėtų paaiškinti ir pagerinti veiksmų atrankos sąlygas siekiant užtikrinti, kad būtų atrenkami tik tikrai bendri veiksmai. Atsižvelgiant į išskirtines atokiausių regionų ir trečiųjų šalių ar teritorijų bendradarbiavimo programų aplinkybes ir savybes, reikėtų nustatyti ir priderinti lengvesnes bendradarbiavimo sąlygas, susijusias su veiksmų vykdymu pagal šias programas. Reikėtų apibrėžti vienintelių paramos gavėjų terminą ir tokiems paramos gavėjams turėtų būti leidžiama patiems atlikti bendradarbiavimo veiksmus;
(24)
reikėtų nurodyti tikslias pagrindinių paramos gavėjų, kuriems tenka visa atsakomybė už veiksmų įgyvendinimą, pareigas;
(25)
įgyvendinimo ataskaitų reikalavimai turėtų būti pritaikyti programų vykdymo bendradarbiaujant ypatumams ir atspindėti programų įgyvendinimo ciklą. Siekiant užtikrinti patikimą valdymą, turėtų būti įmanoma metinę peržiūrą rengti raštu;
(26)
pagal Reglamentą (ES) Nr. 1303/2013 vadovaujančioji institucija turėtų užtikrinti, kad bendradarbiavimo programų vertinimas būtų vykdomas vadovaujantis vertinimo planu ir apimtų tų programų efektyvumo, našumo ir poveikio vertinimą. Bent kartą per programavimo laikotarpį atliekant vertinimą turėtų būti nustatyta, kaip suteikta parama padėjo pasiekti programos tikslų. Į tokius vertinimus turėtų būti įtraukta informacija apie bet kokius programavimo laikotarpiu siūlomus patikslinimus;
(27)
šio Reglamento priede reikėtų nustatyti bendrųjų produkto rodiklių, nustatytų atsižvelgiant į bendradarbiavimo programų ypatumus, rinkinį siekiant palengvinti programos įgyvendinimo pažangos vertinimą. Tuos rodiklius turėtų papildyti konkrečios programos rezultato rodikliai ir, atitinkamais atvejais, konkrečios programos produkto rodikliai;
(28)
atsižvelgiant į tai, kad programose dalyvauja daugiau nei viena valstybė narė ir todėl padidėja administracinės išlaidos, ypač susijusios su kontrole ir vertimu, viršutinė techninės paramos išlaidų riba turėtų būti aukštesnė už ribą, nustatytą pagal investicijų į ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą tikslą. Siekiant kompensuoti didesnes administracines išlaidas, valstybės narės turėtų būti raginamos, kai įmanoma, mažinti administracinę naštą, kai įgyvendinami bendri projektai. Be to, bendradarbiavimo programoms, kurioms skiriama ribota ERPF parama, reikėtų skirti tam tikrą minimalią sumą techninei paramai, kuri galėtų viršyti 6 proc., kad būtų galima užtikrinti pakankamą veiksmingos techninės paramos veiklos finansavimą;
(29)
atsižvelgiant į tai, kad programose dalyvauja daugiau nei viena valstybė narė, Reglamente (ES) Nr. 1303/2013 nustatyta bendroji taisyklė, kad kiekviena valstybė narė turi priimti savo nacionalines išlaidų tinkamumo finansuoti taisykles, netinka siekiant Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslo. Remiantis 2007-2013 m. programavimo laikotarpio patirtimi, reikėtų nustatyti aiškią išlaidų tinkamumo finansuoti taisyklių hierarchiją, kuria būtų skatinama turėti išlaidų tinkamumo finansuoti taisykles, nustatytas Sąjungos lygmeniu, ar visai bendradarbiavimo programai, siekiant išvengti bet kokio galimo skirtingų reglamentų, taip pat reglamentų ir nacionalinių taisyklių nesuderinamumo arba prieštaravimų. Visų pirma Komisija, remdamasi 2007-2013 m. programavimo laikotarpio patirtimi, turėtų priimti išlaidų tinkamumo finansuoti taisykles, pagrįstas šiame reglamente nustatytomis išlaidų kategorijomis;
(30)
atsižvelgiant į tai, kad įgyvendinant veiksmus dažnai dalyvauja darbuotojai iš daugiau nei vienos valstybės narės, ir į veiksmų, kuriuose išlaidos darbuotojams yra svarbus aspektas, skaičių, turėtų būti taikoma fiksuotoji išlaidų darbuotojams norma, paremta kitomis tiesioginėmis bendradarbiavimo veiksmų išlaidomis, tokiu būdu išvengiant atskiros tokių veiksmų valdymo apskaitos;
(31)
reikėtų supaprastinti su veiksmų už programų įgyvendinimo teritorijos vieta susijusias lankstumo taisykles. Be to, būtina remti ir palengvinti, nustatant konkrečią tvarką, veiksmingą tarpvalstybinį, tarptautinį ir tarpregioninį bendradarbiavimą su Sąjungos kaimyninėmis trečiosiomis šalimis ar teritorijomis, kai to reikia, užtikrinti, kad valstybių narių regionų plėtrai būtų teikiama veiksminga pagalba. Atitinkamai išskirtiniais atvejais ir tam tikromis sąlygomis tinka leisti paramą iš ERPF veiksmams ne programos įgyvendinimo teritorijos Sąjungos dalyje ir kaimyninių trečiųjų šalių teritorijoje, kai tie veiksmai naudingi Sąjungos regionams;
(32)
valstybės narės turėtų būti skatinamos patikėti vadovaujančiosios institucijos funkcijas ETBG arba perduoti tokiai grupei atsakomybę už bendradarbiavimo programos dalies, susijusios su tos ETBG apimama teritorija, valdymą;
(33)
vadovaujančioji institucija turėtų įsteigti jungtinį sekretoriatą, kuris, inter alia, pareiškėjams turėtų teikti informaciją apie paramą, tvarkytų projektų paraiškas ir padėtų paramos gavėjams įgyvendinti jų veiksmus;
(34)
vadovaujančiosios institucijos turėtų būti atsakingos už Reglamente (ES) Nr. 1303/2013 nustatytas funkcijas, įskaitant valdymo tikrinimus, siekiant užtikrinti vienodus standartus visoje programos įgyvendinimo teritorijoje. Tačiau jei vadovaujančiąja institucija paskiriama ETBG, tokius patikrinimus turėtų atlikti vadovaujančioji institucija arba jie turėtų būti atliekami jos atsakomybe bent tose valstybėse narėse ir trečiosiose šalyse ar teritorijose, iš kurių yra atvykę ETBG nariai, o tikrintojų paslaugomis turėtų būti naudojamasi tik likusiose valstybėse narėse ir trečiosiose šalyse ar teritorijose. Net jei nepaskiriama ETBG, dalyvaujančios valstybės narės turėtų įgalioti vadovaujančiąją instituciją atlikti tikrinimus visoje programos įgyvendinimo teritorijoje;
(35)
tvirtinančiosios institucijos turėtų būti atsakingos už tvirtinančiųjų institucijų funkcijas, nustatytas Reglamente (ES) Nr. 1303/2013. Valstybės narės turėtų turėti galimybę paskirti vadovaujančiąją instituciją taip pat vykdyti tvirtinančiosios institucijos funkcijas;
(36)
viena audito institucija turėtų būti atsakinga už audito institucijos funkcijų, nustatytų Reglamente (ES) Nr. 1303/2013, vykdymą, siekiant užtikrinti vienodus standartus visoje programos įgyvendinimo teritorijoje. Kai tai neįmanoma, programos audito institucijai turėtų padėti auditorių grupė;
(37)
siekiant, kad būtų sustiprinta Sąjungos ekonominė, socialinė ir teritorinė sanglauda ir padidintas jos sanglaudos politikos veiksmingumas, trečiosioms šalims turėtų būti leidžiama dalyvauti, prisidedant prie PNPP II ir EKP lėšų, vykdant tarptautines ir tarpregionines bendradarbiavimo programas. Tačiau pagal tokias programas bendrai finansuojamais veiksmais turėtų būti toliau siekiama sanglaudos politikos tikslų, net jeigu jie iš dalies arba visiškai įgyvendinami už Sąjungos teritorijos ribų. Todėl įnašas į Sąjungos išorės veiksmų tikslus tėra tik papildomas, kadangi bendradarbiavimo programų svorio centras turėtų būti nustatomas pagal teminius tikslus ir sanglaudos politikos investavimo prioritetus. Kad būtų užtikrintas veiksmingas trečiųjų šalių dalyvavimas bendradarbiavimo programose, kurios valdomos pagal pasidalijamojo valdymo principą, programos įgyvendinimo sąlygos turėtų būti išdėstytos pačiose bendradarbiavimo programose ir, jei reikalinga, finansavimo susitarimuose, kuriuos sudaro Komisija, kiekvienos iš trečiųjų šalių vyriausybės ir valstybė narė, kurioje veikia atitinkamos bendradarbiavimo programos vadovaujančioji institucija. Programos įgyvendinimo sąlygos turėtų atitikti taikytiną Sąjungos teisę ir, atitinkamais atvejais, dalyvaujančių valstybių narių nacionalines teisės nuostatas, susijusias su jos taikymu;
(38)
reikėtų nustatyti aiškią paramos gavėjų, pagrindinio paramos gavėjo, vadovaujančiosios institucijos ir Komisijos finansinės atsakomybės, susijusios su sumų susigrąžinimu dėl pažeidimų, grandinę. Reikėtų priimti nuostatą dėl valstybių narių atsakomybės tuo atveju, kai sumų negalima susigrąžinti;
(39)
remiantis 2007-2013 m. programavimo laikotarpio patirtimi, reikėtų nustatyti aiškią ne eurais patiriamų išlaidų perskaičiavimo išimtį, taikant kuo artimesnį išlaidų patyrimo momentui arba to mėnesio, per kurį išlaidos buvo pateiktos patikrinimui ar mėnesio, per kurį apie išlaidas buvo pranešta pagrindiniam paramos gavėjui, valiutos mėnesinį kursą. Su bendrais bendradarbiavimo veiksmais susijusius finansavimo planus, ataskaitas ir apskaitas jungtiniam sekretoriatui, programų institucijoms ir stebėsenos komitetui reikėtų pateikti tik eurais. Reikėtų patikrinti perskaičiavimo tikslumą;
(40)
siekiant nustatyti konkrečias taisykles, pagal kurias iš dalies keičiami bendrieji produkto rodikliai ir konkrečias taisykles dėl išlaidų tinkamumo finansuoti, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus dėl dalinio bendrųjų produkto rodiklių sąrašo, nustatyto šio reglamento priede, keitimo ir dėl konkrečių bendradarbiavimo programų išlaidų tinkamumo finansuoti taisyklių. Ypač svarbu, kad atlikdama parengiamąjį darbą Komisija tinkamai konsultuotųsi, taip pat ir su ekspertais. Atlikdama su deleguotaisiais aktais susijusį parengiamąjį darbą ir rengdama jų tekstus, Komisija turėtų užtikrinti, kad atitinkami dokumentai būtų vienu metu, laiku ir tinkamai perduodami Europos Parlamentui ir Tarybai;
(41)
siekiant užtikrinti vienodas šio reglamento įgyvendinimo sąlygas, Komisijai reikėtų suteikti įgyvendinimo įgaliojimus, susijusius su tarpvalstybinių teritorijų ir tarptautinių teritorijų sąrašais, su visų bendradarbiavimo programų sąrašu ir su visa kiekvienai programai skirtos ERPF paramos bendra suma, su intervencinių veiksmų kategorijų nomenklatūros ir su bendradarbiavimo programų modeliais bei įgyvendinimo ataskaitomis. Tie įgaliojimai turėtų būti vykdomi pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 182/2011 (7);
(42)
Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai priimti sprendimus, kuriais patvirtinami tam tikri bendradarbiavimo programų aspektai ir visi vėlesni tų aspektų daliniai pakeitimai;
(43)
tačiau šis reglamentas neturėtų turėti įtakos paramos, kurią Komisija patvirtino remdamasi Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1080/2006 (8) arba kitais teisės aktais, kurie taikomi tai paramai 2013 m. gruodžio 31 d. tolesniam teikimui arba keitimui. Tas reglamentas ar tokie kiti taikytini teisės aktai po 2013 m. gruodžio 31 d. turėtų būti toliau taikomi tai paramai arba susijusiems veiksmams iki jų galiojimo pabaigos. Pagal Reglamentą (EB) Nr. 1080/2006 pateiktos ar patvirtintos paraiškos dėl paramos gavimo turėtų galioti ir toliau;
(44)
kadangi šio reglamento tikslo, t.y. didinti ekonominę, socialinę ir teritorinę sanglaudą ištaisant pagrindinius Sąjungos regionų pusiausvyros sutrikimus, valstybės narės negali deramai pasiekti dėl įvairių regionų išsivystymo lygio skirtumų, nepalankiausias sąlygas turinčių regionų atsilikimo ir valstybių narių bei regionų finansinių išteklių ribotumo, bet dėl siūlomo veiksmo masto ir pobūdžio to tikslo geriau siekti Sąjungos lygmeniu, Sąjunga gali priimti priemones laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti;
(45)
siekiant užtikrinti šiuo reglamentu nustatytų priemonių skubų taikymą, šis reglamentas turėtų įsigalioti kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
Bendrosios nuostatos
1 straipsnis
Dalykas ir aprėptis
1. Šiuo reglamentu nustatoma ERPF aprėptis Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslo atžvilgiu ir nustatomos specialiosios su tuo tikslu susijusios nuostatos.
2. Šiame reglamente, atsižvelgiant į Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslą, apibrėžiami prioritetiniai ERPF tikslai ir organizacija, valstybių narių ir regionų tinkamumo ERPF paramai gauti kriterijai, esami ERPF paramos finansiniai ištekliai ir jų paskyrimo kriterijai.
Taip pat nustatomos nuostatos, kurios būtinos siekiant užtikrinti veiksmingą Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslui skirtų veiksmų programų (toliau - bendradarbiavimo programos) įgyvendinimą, stebėseną, finansų valdymą ir kontrolę, įskaitant atvejus, kai tokiose bendradarbiavimo programose dalyvauja trečiosios šalys.
3. Reglamentas (ES) Nr. 1303/2013 ir Reglamento (ES) Nr. 1301/2013 I skyrius taikomi Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslui ir pagal jį įgyvendinamoms bendradarbiavimo programoms, išskyrus šiame reglamente konkrečiai nurodytus atvejus arba kai tos nuostatos gali būti taikomos tik investicijų į ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą tikslui.
2 straipsnis
Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslo komponentai
Pagal Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslą ERPF remia šiuos komponentus:
1)
tarpvalstybinį gretimų regionų bendradarbiavimą siekiant skatinti integruotą regioninę kaimyninių prie sausumos ir jūrų sienų regionų dviejose arba daugiau valstybėse narėse arba kaimyninių pasienio regionų bent vienoje valstybėje narėje ir vienoje prie Sąjungos išorės sienos esančioje trečiojoje šalyje plėtrą, išskyrus tą, kuri įtraukta į bendradarbiavimo programas pagal Sąjungos išorės finansines priemones;
2)
tarptautinį bendradarbiavimą didesniuose tarptautiniuose regionuose, dalyvaujant nacionaliniams, regioniniams ir vietos partneriams, kuris taip pat apima tarpvalstybinį bendradarbiavimą jūrose, kai jis nepriskiriamas tarpvalstybiniam bendradarbiavimui, siekiant užtikrinti didesnę teritorinę tų teritorijų integraciją;
3)
tarpregioninį bendradarbiavimą siekiant didinti sanglaudos veiksmingumą skatinant:
a)
visos Sąjungos partnerių dalijimąsi patirtimi dėmesį telkiant į teminius tikslus, įskaitant SESV 174 straipsnyje nurodytų regionų vystymąsi, į gerosios patirties nustatymo ir skleidimo klausimus, siekiant perkelti šią patirtį pirmiausia į veiksmų programas pagal investicijų į ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą tikslą, taip pat atitinkamais atvejais - į bendradarbiavimo programas;
b)
dalijimąsi tvarios miestų plėtros, įskaitant miesto ir kaimo ryšius, gerosios patirties nustatymo, perdavimo ir skleidimo patirtimi;
c)
su bendradarbiavimo programų bei veiksmų įgyvendinimu ir naudojimusi ETBG susijusios gerosios patirties ir novatoriškų metodų nustatymo, perdavimo ir skleidimo patirties mainus;
d)
vystymosi tendencijų analizę teritorinės sanglaudos tikslų, įskaitant ekonominės ir socialinės sanglaudos teritorinius aspektus, atžvilgiu ir darnią Sąjungos teritorijos plėtrą atliekant tyrimus, renkant duomenis ir kitomis priemonėmis.
3 straipsnis
Geografinė aprėptis
1. Remtini tarpvalstybinio bendradarbiavimo regionai yra Sąjungos NUTS 3 lygio regionai palei visas vidaus ir išorės sausumos sienas, išskyrus tuos, kurie įtraukti į pagal Sąjungos išorės finansines priemones vykdomas programas, ir visi Sąjungos NUTS 3 lygio regionai palei jūrines sienas, tarp kurių yra daugiausia 150 km, neatmetant galimybės tai koreguoti, siekiant užtikrinti bendradarbiavimo programos sričių, nustatytų 2007-2013 m. programavimo laikotarpiui, darną ir tęstinumą.
Komisija įgyvendinimo aktais priima sprendimą, nustatantį pagal bendradarbiavimo programas suskirstytą remtinų tarpvalstybinių teritorijų sąrašą. Tie įgyvendinimo aktai priimami pagal Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 150 straipsnio 2 dalyje nurodytą patariamąją procedūrą.
Tame sąraše taip pat nurodomi tie Sąjungos NUTS 3 lygio regionai, į kuriuos buvo atsižvelgta skiriant ERPF paramą tarpvalstybiniam bendradarbiavimui prie visų vidaus sienų ir tų išorės sienų, kuriose taikomos Sąjungos išorės finansinės priemonės, pvz., EKP pagal EKP teisėkūros procedūra priimamą aktą ir PNPP II pagal PNPP II teisėkūros procedūra priimamą aktą.
Pateikdamos tarpvalstybinio bendradarbiavimo programų projektus valstybės narės tinkamai pagrįstais atvejais ir siekdamos užtikrinti tarpvalstybinių teritorijų suderinamumą gali prašyti įtraukti kitus nei antroje pastraipoje nurodytame sprendime išvardyti NUTS 3 lygio regionus į atitinkamą tarpvalstybinio bendradarbiavimo teritoriją.
Susijusios valstybės narės ar valstybių narių prašymu, siekdama palengvinti tarpvalstybinį bendradarbiavimą prie atokiausių regionų jūrų sienų ir nedarant poveikio pirmos pastraipos nuostatoms, Komisija gali į antroje pastraipoje nurodytą sprendimą gali įtraukti NUTS 3 lygio regionus, esančius atokiausiuose regionuose prie jūrų sienų, kai juos skiria daugiau nei 150 km, kaip tarpvalstybines teritorijas, galinčias gauti paramą iš atitinkamų tų valstybių narių asignavimų.
2. Nedarant poveikio 20 straipsnio 2 ir 3 dalims tarpvalstybinio bendradarbiavimo programos gali apimti regionus Norvegijoje ir Šveicarijoje ir taip apimti Lichtenšteiną, Andorą, Monaką ir San Mariną bei su atokiausiais regionais besiribojančias trečiąsias šalis ar teritorijas, kurie visi yra lygiaverčiai NUTS 3 lygio regionams.
3. Tarptautinio bendradarbiavimo atžvilgiu Komisija įgyvendinimo aktais priima sprendimą, nustatantį pagal bendradarbiavimo programas suskirstytą remtinų tarptautinių teritorijų sąrašą, į kurį įtraukiami NUTS 2 lygio regionai, užtikrindama, kad pagal ankstesnes programas vykdytas bendradarbiavimas didesnėse susijusiose teritorijose bus tęsiamas, ir atsižvelgdama į makroregionines ir jūros baseino strategijas. Tie įgyvendinimo aktai priimami pagal Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 150 straipsnio 2 dalyje nurodytą patariamąją procedūrą.
Pateikdamos tarptautinio bendradarbiavimo programų projektus valstybės narės gali prašyti į tam tikrą tarptautinio bendradarbiavimo teritoriją įtraukti kitus NUTS 2 lygio regionus, esančius šalia regionų, kurie nustatyti pirmoje pastraipoje nurodytame sprendime. Valstybės narės nurodo tokio prašymo priežastis.
4. Nedarant poveikio 20 straipsnio 2 ir 3 dalims tarptautinio bendradarbiavimo programos gali apimti regionus abiejuose šių trečiųjų šalių ar teritorijų:
a)
šio straipsnio 2 dalyje nurodytų trečiųjų šalių ar teritorijų;
b)
Farerų salų ir Grenlandijos.
Nedarant poveikio 20 straipsnio 2 ir 3 dalims, tarptautinio bendradarbiavimo programos taip pat gali apimti regionus trečiosiose šalyse kurioms taikomos Sąjungos išorės finansinės priemonės, pavyzdžiui, EKP pagal EKP teisėkūros procedūra priimtą aktą, įskaitant atitinkamus Rusijos Federacijos regionus, ir PNPP II pagal PNPP II teisėkūros procedūra priimtą aktą, regionus. EKP ir PNPP II paramą toms programoms atitinkantys metiniai asignavimai skiriami, jei programomis tinkamai siekiama atitinkamų išorės bendradarbiavimo tikslų.
Tokie regionai yra lygiaverčiai NUTS 2 lygio regionams.
5. ERPF parama tarpregioniniam bendradarbiavimui apima visą Sąjungos teritoriją.
Nedarant poveikio 20 straipsnio 2 ir 3 dalims, tarpregioninio bendradarbiavimo programos gali apimti trečiųjų šalių ar teritorijų, nurodytų šio straipsnio 4 dalies pirmos pastraipos a ir b punktuose, visumą arba jų dalį.
6. Informavimo tikslais trečiųjų šalių regionai ar teritorijos, nurodyti 2 ir 4 dalyse, įtraukiami į 1 ir 3 dalyse nurodytus sąrašus.
7. Tinkamai pagrįstais atvejais, kad būtų padidintas programų įgyvendinimo veiksmingumas, atokiausi regionai gali sujungti vienai teritorinio bendradarbiavimo programai ERPF lėšas, skirtas tarpvalstybiniam ir tarptautiniam bendradarbiavimui, įskaitant papildomus 4 straipsnio 2 dalyje nustatytus asignavimus, laikydamiesi visų tų asignavimų atžvilgiu taikomų taisyklių.
4 straipsnis
Lėšos Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslui
1. Lėšos Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslui sudaro 2,75 proc. visų esamų 2014-2020 m. programavimo laikotarpio ERPF, ESF ir Sanglaudos fondo biudžetinių įsipareigojimų lėšų, nustatytų Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 91 straipsnio 1 dalyje (t. y., iš viso 8 948 259 330 EUR) ir paskirstomos taip:
a)
74,05 proc. (t. y., iš viso 66 266 317 602 EUR) tarpvalstybiniam bendradarbiavimui;
b)
20,36 proc. (t. y., iš viso 1 821 627 570 EUR) tarptautiniam bendradarbiavimui;
c)
5,59 proc. (t. y., iš viso 5 000 000 004 EUR) tarpregioniniam bendradarbiavimui.
2. Kalbant apie programas pagal Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslą, atokiausiems regionams skiriama ne mažiau kaip 150 proc. ERPF paramos, gautos 2007-2013 m. programavimo laikotarpiu bendradarbiavimo programoms. Be to, 50 000 000 EUR suma iš tarpregioninio bendradarbiavimo asignavimų atidedama atokiausių regionų bendradarbiavimui. Atsižvelgiant į lėšų telkimą pagal temas, tiems papildomiems asignavimams taikoma 6 straipsnio 1 dalis.
3. Komisija kiekvienai valstybei narei praneša 1 dalies a ir b punktuose nurodytų visų tarpvalstybiniam ir tarptautiniam bendradarbiavimui skirtų jos sumų dalį, suskirstytą pagal metus. Gyventojų skaičius teritorijose, nurodytose 3 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje ir 3 straipsnio 3 dalies pirmoje pastraipoje, taikomas kaip paskirstymo kiekvienai valstybei narei kriterijus.
Remdamasi pagal pirmą pastraipą praneštomis sumomis, kiekviena valstybė narė informuoja Komisiją, ar ir kaip ji pasinaudojo 5 straipsnyje numatyta perkėlimo galimybe, ir apie galutinį lėšų paskirstymą tarp tarpvalstybinių ir tarptautinių programų, kuriose valstybė narė dalyvauja. Komisija, remdamasi valstybių narių pateikta informacija, įgyvendinimo aktais priima sprendimą, kuriame pateikiamas visų bendradarbiavimo programų sąrašas ir kuriame nurodoma visos kiekvienai programai skirtos ERPF paramos bendra suma. Tie įgyvendinimo aktai priimami pagal Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 150 straipsnio 2 dalyje nurodytą patariamąją procedūrą.
4. ERPF įnašą tarpvalstybinėms ir jūros baseinų programoms pagal EKP ir tarpvalstybinėms programoms pagal PNPP II nustato Komisija ir susijusios valstybės narės. ERPF įnašas, nustatytas kiekvienai valstybei narei, vėliau neperskirstomas susijusioms valstybėms narėms.
5. ERPF parama atskiroms tarpvalstybinėms ir jūros baseino programoms pagal EKP ir tarpvalstybinėms programoms pagal PNPP II suteikiama, jei pagal EKP ir PNPP II suteikiama bent lygiavertė suma. Ta lygiavertė suma negali viršyti didžiausios EKP teisėkūros procedūra priimtame akte arba PNPP II teisėkūros procedūra priimtame akte nustatytos sumos.
6. ERPF paramą tarpvalstybinėms ir jūros baseino programoms pagal EKP ir tarpvalstybinėms programoms pagal PNPP II atitinkantys metiniai asignavimai įtraukiami į atitinkamas 2014 biudžetinių metų priemonių biudžeto eilutes.
7. 2015 ir 2016 m. ERPF metiniai asignavimai programoms pagal EKP ir PNPP II, dėl kurių Komisijai birželio 30 d. nepateiktos programos pagal tarpvalstybines ir jūros baseinų programas taikant EKP ir pagal jūros baseinų programas taikant PNPP II, ir kurie neperskirstyti kitai programai, pateiktai pagal tą pačią išorės bendradarbiavimo programų kategoriją, skiriami vidaus tarpvalstybinio bendradarbiavimo programoms pagal 1 dalies a punktą, kuriose dalyvauja susijusi valstybė narė ar valstybės narės.
Jei 2017 m. birželio 30 d. vis dar yra Komisijai nepateiktų programų pagal tarpvalstybines ir jūros baseinų programas taikant EKP ir pagal tarpvalstybines programas taikant PNPP II, visas 4 dalyje nurodytas ERPF įnašas likusiems metams iki 2020 m. toms programoms, kuris nebuvo perskirtas kitai patvirtintai programai toje pačioje išorės bendradarbiavimo kategorijoje, skiriamas 1 dalies a punkte nurodytoms vidaus tarpvalstybinio bendradarbiavimo programoms, kuriose dalyvauja susijusi valstybė narė ar valstybės narės.
8. Vadovaujantis taikytinomis taisyklėmis ir procedūromis, bet kurios 4 dalyje nurodytos Komisijos patvirtintos tarpvalstybinės ir jūros baseino programos nutraukiamos arba programoms skirta lėšų suma sumažinama, visų pirma jei:
a)
nė viena programoje dalyvaujanti šalis partnerė iki vadovaujantis EKP teisėkūros procedūra priimtu aktu ar PNPP II teisėkūros procedūra priimtu aktu nustatyto termino nepasirašo atitinkamo finansavimo susitarimo; arba
b)
programos negalima įgyvendinti taip, kaip planuota, dėl joje dalyvaujančių šalių santykių problemų.
Tokiais atvejais 4 dalyje nurodytas ERPF įnašas, atitinkantis dar nepriskirtas metines išmokas arba tais pačiais biudžetiniais metais visiškai arba iš dalies įsipareigojimams priskirtas ir panaikintas metines išmokas, kurios nebuvo perskirtos kitai tos pačios išorės bendradarbiavimo programų kategorijos programai, susijusios valstybės narės ar valstybių narių prašymu skiriamas vidaus tarpvalstybinio bendradarbiavimo programoms pagal 1 dalies a punktą, kuriose susijusi valstybė narė ar valstybės narės dalyvauja.
9. Pagal Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 150 straipsnio 1 dalį įsteigtam komitetui Komisija pateikia metinę tarpvalstybinių ir jūros baseino programų pagal EKP ir tarpvalstybinių programų pagal PNPP II, prie kurių ERPF prisideda pagal šį straipsnį, finansinio įgyvendinimo santrauką.
5 straipsnis
Perkėlimo galimybė
Kiekviena valstybė narė gali iki 15 proc. savo finansinių asignavimų, skirtų kiekvienam iš 4 straipsnio 1 dalies a ir b punktuose nurodytų komponentų, perkelti iš vieno iš tų komponentų į kitą.
II SKYRIUS
Lėšų telkimas pagal temas ir investavimo prioritetai
6 straipsnis
Lėšų telkimas pagal temas
1. Bent 80 proc. ERPF asignavimų, skirtų kiekvienai tarpvalstybinio bendradarbiavimo ir tarptautinei programai, sutelkiama ne daugiau kaip keturiems teminiams tikslams, iš nustatytų Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 9 straipsnio pirmoje pastraipoje, įgyvendinti.
2. Tarpregioninio bendradarbiavimo programoms, nurodytoms šio reglamento 2 straipsnio 3 punkto a papunktyje, galima parinkti visus teminius tikslus, nustatytus Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 9 straipsnio pirmoje pastraipoje.
7 straipsnis
Investavimo prioritetai
1. ERPF pagal Reglamento (ES) Nr. 1301/2013 3 straipsnyje nustatytą jo aprėptį prisideda siekiant Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 9 straipsnio pirmoje pastraipoje nustatytų teminių tikslų vykdant bendrus veiksmus pagal tarpvalstybinio, tarptautinio ir tarpregioninio bendradarbiavimo programas. Be Reglamento (ES) Nr. 1301/2013 5 straipsnyje nustatytų investavimo prioritetų ERPF lėšomis taip pat gali būti remiami šie investavimo prioritetai pagal teminius tikslus, nurodytus kiekvienam Europos teritorinio bendradarbiavimo komponentui:
a)
tarpvalstybinio bendradarbiavimo srityje:
i)
tvaraus ir kokybiško užimtumo skatinimas ir darbo jėgos judumo rėmimas, integruojant tarpvalstybines darbo rinkas, įskaitant tarpvalstybinį judumą, bendras vietos užimtumo iniciatyvas, informavimo ir konsultacijų paslaugas ir bendrą mokymą;
ii)
socialinės įtrauktiems skatinimas, kova su skurdu ir bet kokia diskriminacija, skatinant lyčių lygybę, vienodas galimybes ir bendruomenių integraciją tarpvalstybiniu mastu;
iii)
investicijos į švietimą, mokymą ir profesinį mokymą siekiant lavinti įgūdžius ir mokymąsi visą gyvenimą, rengiant ir įgyvendinant bendras švietimo, profesinio mokymo ir mokymo sistemas;
iv)
valdžios institucijų ir suinteresuotųjų subjektų institucinių gebėjimų stiprinimas ir veiksmingo viešojo administravimo gerinimas, skatinant teisinį ir administracinį bendradarbiavimą bei piliečių ir institucijų bendradarbiavimą.
b)
tarptautinio bendradarbiavimo srityje: valdžios institucijų ir suinteresuotųjų subjektų institucinių gebėjimų stiprinimas ir veiksmingo viešojo administravimo gerinimas, rengiant ir koordinuojant makroregionines ir jūros baseino strategijas;
c)
tarpregioninio bendradarbiavimo srityje: valdžios institucijų ir suinteresuotųjų subjektų institucinių gebėjimų stiprinimas ir veiksmingo viešojo administravimo gerinimas:
i)
skleidžiant gerąją patirtį ir žinias ir pasinaudojant keitimosi patirtimi tvarios miestų plėtros klausimais, įskaitant miesto bei kaimo ryšius, rezultatais pagal 2 straipsnio 3 punkto b papunktį.
ii)
skatinant patirties mainus, kad būtų galima padidinti teritorinio bendradarbiavimo programų ir veiksmų efektyvumą ir naudojimąsi ETBG pagal 2 straipsnio 3 punkto c papunktį;
iii)
stiprinant įrodymų bazę, kad būtų galima padidinti sanglaudos politikos veiksmingumą ir padėti pasiekti teminius tikslus vykdant vystymosi tendencijų analizę pagal 2 straipsnio 3 punkto d papunktį;
2. Tarpvalstybinės PEACE programos atveju ir pagal teminį socialinės įtraukties skatinimo ir kovos su skurdu ir bet kokia diskriminacija tikslą ERPF taip pat prisideda skatinant socialinį ir ekonominį stabilumą atitinkamuose regionuose, visų pirma veiksmais siekiant skatinti bendruomenių sanglaudą.
III SKYRIUS
Programavimas
8 straipsnis
Bendradarbiavimo programų turinys, tvirtinimas ir keitimas
1. Bendradarbiavimo programą sudaro prioritetinės kryptys. Nedarant poveikio Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 59 straipsniui, prioritetinė kryptis atitinka teminį tikslą, o ją sudaro vienas arba keli to teminio tikslo investavimo prioritetai pagal šio reglamento 6 ir 7 straipsnius. Prireikus ir norint padidinti jos poveikį ir veiksmingumą, taikant teminiu požiūriu nuoseklų integruotą metodą siekiant Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategijos tikslų, prioritetinė kryptis tinkamai pagrįstais atvejais gali apimti vieną arba kelis papildančius skirtingų teminių tikslų investavimo prioritetus, kad būtų maksimaliai prisidėta prie tos prioritetinės krypties.
2. Bendradarbiavimo programa prisidedama prie Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategijos ir ekonominės, socialinės ir teritorinės sanglaudos siekio ir joje išdėstoma:
a)
pasirinktų teminių tikslų, atitinkamų investavimo prioritetų ir finansinių asignavimų pagrindimas atsižvelgiant į Bendrą strateginę programą, nustatytą Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 I priede ir remiamasi poreikių visoje programos įgyvendinimo teritorijoje analize bei kaip atsakas tokiems poreikiams pasirinkta strategija, kurioje prireikus aptariami trūkstami tarpvalstybinės infrastruktūros ryšiai ir atsižvelgiama į ex ante vertinimo, atlikto pagal Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 55 straipsnį, rezultatus;
b)
pagal kiekvieną prioritetinę kryptį, išskyrus techninę paramą:
i)
investavimo prioritetai ir atitinkami konkretūs tikslai;
ii)
siekiant užtikrinti geresnį programavimo orientavimą į rezultatus, tikėtini konkrečių tikslų įgyvendinimo rezultatai ir atitinkami rezultato rodikliai, nurodant jų atskaitinę vertę ir siektiną vertę, atitinkamais atvejais išreikštą kiekybiniais rodikliais, laikantis 16 straipsnio;
iii)
pagal kiekvieną investavimo prioritetą remtinų veiksmų rūšies bei pavyzdžių ir jų tikėtino indėlio siekiant i punkte nurodytų konkrečių tikslų, įskaitant pagrindinius veiksmų atrankos principus, apibūdinimas, taip pat, jei reikia, pagrindinių tikslinių grupių, konkrečių tikslinių teritorijų, paramos gavėjų tipų nustatymas, planuojamas finansinių priemonių naudojimas ir dideli projektai;
iv)
pagal kiekvieną investavimo prioritetą bendrieji ir konkrečios programos produkto rodikliai, įskaitant kiekybinę siektiną vertę, kuriais, kaip tikimasi, bus prisidėta siekiant rezultatų, laikantis 16 straipsnio;
v)
įgyvendinimo etapų ir finansinių bei produkto rodiklių, ir kai tinkama, rezultato rodiklių, kurie būtų naudojami kaip rezultatų plano orientyrai ir tikslai, nustatymas pagal Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 21 straipsnio 1 dalį ir to reglamento II priedą;
vi)
atitinkamais atvejais planuojamos techninės paramos panaudojimo santrauka, įskaitant, jei reikia, veiksmus, skirtus valdant ir kontroliuojant programas dalyvaujančių valdžios institucijų ir paramos gavėjų administraciniams gebėjimams stiprinti ir, jei reikia, veiksmus, skirtus atitinkamų partnerių administraciniams gebėjimams stiprinti, kad jie galėtų dalyvauti įgyvendinant programas;
vii)
atitinkamos intervencinių veiksmų kategorijos, pagrįstos Komisijos patvirtinta nomenklatūra, ir programuojamų lėšų preliminarus paskirstymas;
c)
pagal kiekvieną prioritetinę kryptį, susijusią su technine parama:
i)
konkretūs tikslai;
ii)
tikėtini kiekvieno konkretaus tikslo įgyvendinimo rezultatai ir, kai tai objektyviai pateisinama atsižvelgiant į veiksmų turinį, atitinkami rezultato rodikliai, nurodant jų atskaitinę vertę ir siektiną vertę, laikantis 16 straipsnio;
iii)
remtinų veiksmų ir jų tikėtino indėlio siekiant i punkte nurodytų konkrečių tikslų apibūdinimas;
iv)
produkto rodikliai, kuriais, kaip tikimasi, bus prisidėta siekiant rezultatų;
v)
atitinkamos intervencinių veiksmų kategorijos, pagrįstos Komisijos patvirtinta nomenklatūra, ir programuojamų lėšų preliminarus paskirstymas;
Tais atvejais, kai prioritetinei krypčiai ar kryptims skirtas Sąjungos įnašas, susijęs su technine parama įgyvendinant bendradarbiavimo programą, neviršija 15 000 000 EUR, ii punktas netaikomas;
d)
finansavimo planas, kurį sudaro šios lentelės (neišskirstant pagal dalyvaujančias valstybes nares):
i)
lentelė, kurioje remiantis taisyklėmis dėl bendro finansavimo dydžių, nustatytomis Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 60, 120 ir 121 straipsniuose, pagal metus suskirstoma iš ERPF numatoma skirti bendra finansinių asignavimų suma;
ii)
lentelė, kurioje nurodyta bendra viso programavimo laikotarpio ERPF paramos finansinių asignavimų ir nacionalinio bendro finansavimo suma pagal kiekvieną bendradarbiavimo programą ir prioritetinę kryptį. Prioritetinių krypčių, apimančių skirtingų teminių tikslų investavimo prioritetus, atveju lentelėje nurodoma visa finansinių asignavimų suma ir nacionalinio bendro finansavimo suma pagal kiekvieną atitinkamą teminį tikslą. Jeigu nacionalinį bendrą finansavimą sudaro viešasis ir privatusis bendras finansavimas, lentelėje nurodomos preliminarios viešojo ir privačiojo finansavimo dalys. Joje informavimo tikslais nurodomi bet koks programoje dalyvaujančių trečiųjų šalių įnašas ir numatoma EIB dalyvavimo dalis;
e)
didelių projektų, kuriuos planuojama įgyvendinti programavimo laikotarpiu, sąrašas.
Komisija priima įgyvendinimo aktus dėl pirmos pastraipos b punkto vii papunktyje ir c punkto v papunktyje nurodytos nomenklatūros. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 150 straipsnio 3 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
3. Atsižvelgiant į bendradarbiavimo programos turinį ir tikslus, joje aprašomas integruotas teritorinio vystymosi metodas, taip pat SESV 174 straipsnio 3 dalyje nurodytų regionų ir teritorijų atžvilgiu, atsižvelgiant į dalyvaujančių valstybių narių partnerystės sutartis, ir parodoma, kaip ta bendradarbiavimo programa padeda pasiekti jos tikslų ir tikėtinų rezultatų, ir, kai tinkama, taip pat nurodoma:
a)
požiūris į bendruomenės inicijuotų vietos vystymosi priemonių naudojimą ir principai, kuriais remiantis nustatomos sritys, kuriose tai bus įgyvendinama;
b)
principai, kuriais remiantis nustatomos miestų vietovės, kuriose turės būti įgyvendinti integruoti tvarios miestų plėtros veiksmai, ir preliminarūs ERPF paramos tokiems veiksmams asignavimai;
c)
požiūris į integruotų teritorinių investicijų priemonės, nurodytos 11 straipsnyje, naudojimą, išskyrus atvejus, kuriems taikomas b punktas, ir jų preliminarūs finansiniai asignavimai pagal kiekvieną prioritetinę kryptį;
d)
atvejais, kai valstybės narės ir regionai dalyvauja vykdant makroregionines ir jūros baseino strategijas, planuojamų intervencijų indėlis pagal bendradarbiavimo programą į tas strategijas priklausomai nuo atitinkamos valstybės narės nustatytų programos įgyvendinimo teritorijos poreikių ir, kai taikoma, atsižvelgiant į strategiškai svarbius projektus, nurodytus tose strategijose.
4. Bendradarbiavimo programoje taip pat nurodoma:
a)
įgyvendinimo nuostatos, kuriose:
i)
nurodoma vadovaujančioji institucija, jei reikia, tvirtinančioji institucija ir audito institucija;
ii)
nurodoma viena arba kelios institucijos, kurioms pavesta vykdyti kontrolės užduotis;
iii)
nurodoma viena arba kelios institucijos, paskirtos atsakingomis už audito užduočių vykdymą;
iv)
nustatoma jungtinio sekretoriato steigimo tvarka;
v)
išdėstoma valdymo ir kontrolės priemonių aprašo santrauka;
vi)
išdėstomas atsakomybės paskirstymas tarp dalyvaujančių valstybių narių tuo atveju, kai vadovaujančioji institucija arba Komisija nustato finansines pataisas.
b)
įstaiga, kuriai Komisija turi pervesti mokėjimus;
c)
veiksmai, kurių buvo imtasi siekiant į bendradarbiavimo programos rengimą įtraukti Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 5 straipsnyje nurodytus partnerius, ir tų partnerių vaidmuo rengiant ir įgyvendinant bendradarbiavimo programą, taip pat jų dalyvavimas stebėsenos komiteto veikloje.
5. Atsižvelgiant į partnerystės sutarties turinį ir valstybių narių institucinę ir teisinę struktūrą, bendradarbiavimo programoje taip pat išdėstoma:
a)
priemonės, kuriomis užtikrinamas veiksmingas ERPF, ESF, Sanglaudos fondo, EŽŪFKP ir EJŽF koordinavimas tarpusavyje ir su kitomis Sąjungos bei nacionalinėmis finansavimo priemonėmis, įskaitant koordinavimą ir galimą derinimą su Europos infrastruktūros tinklų priemone pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1316/2013 (9), EKP, EPF ir PNPP II, taip pat EIB, atsižvelgiant į Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 I priede pateiktas nuostatas, tais atvejais, kai valstybės narės ir trečiosios šalys ar teritorijos dalyvauja bendradarbiavimo programose, pagal kurias naudojami ERPF asignavimai atokiausiems regionams ir EPF lėšos, atitinkamo lygmens koordinavimo priemonės, kad būtų lengviau veiksmingai koordinuoti tų asignavimų ir lėšų panaudojimą;
b)
paramos gavėjų administracinės naštos įvertinimo santrauka ir, jei reikia, planuojami veiksmai su preliminariu administracinės naštos mažinimo tvarkaraščiu.
6. 2 dalies pirmos pastraipos a punkte ir b punkto i-vii papunkčiuose, 3 dalyje ir 5 dalies a punkte nurodyta informacija pritaikoma prie bendradarbiavimo programų ypatumų pagal šio reglamento 2 straipsnio 3 punkto b, c ir d papunkčius. 2 dalies pirmos pastraipos e punkte ir 5 dalies b punkte nurodyta informacija neįtraukiama į bendradarbiavimo programas pagal šio reglamento 2 straipsnio 3 punkto c ir d papunkčius.
7. Prireikus ir atsižvelgiant į atitinkamų valstybių narių tinkamai pagrįstą vertinimą, susijusį su jų svarba programos turiniui ir tikslams, kiekvienoje bendradarbiavimo programoje nurodomos:
a)
konkrečios priemonės, kaip atrenkant veiksmus atsižvelgti į aplinkos apsaugos reikalavimus, efektyvų išteklių naudojimą, klimato kaitos švelninimą ir prisitaikymą prie jos, atsparumą nelaimėms ir rizikos prevenciją ir valdymą;
b)
konkrečios priemonės, kaip rengiant, planuojant ir įgyvendinant bendradarbiavimo programą skatinti lygias galimybes, užkirsti kelią bet kokiai diskriminacijai dėl lyties, rasinės arba etninės kilmės, religijos ar tikėjimo, negalios, amžiaus arba lytinės orientacijos, ypač galimybių naudotis finansavimu srityje, atsižvelgiant į įvairių tikslinių diskriminavimo rizikos grupių poreikius ir ypač į poreikį daugiau galimybių suteikti neįgaliesiems;
c)
kaip bendradarbiavimo programa prisidedama prie moterų ir vyrų lygybės skatinimo, ir, jei reikia, nustatoma, kaip užtikrinti lyčių lygybės aspektų integravimą programos ir veiksmo lygmenimis.
Pirmos pastraipos a ir b punktai netaikomi bendradarbiavimo programoms, įgyvendinamoms pagal 2 straipsnio 3 punkto b, c ir d papunkčius.
8. Bendradarbiavimo programose pagal 2 straipsnio 3 punkto c ir d papunkčius nustatomas tokios bendradarbiavimo programos paramos gavėjas arba paramos gavėjai ir gali būti nustatoma subsidijų skyrimo tvarka.
9. Dalyvaujančios valstybės narės ir trečiosios šalys ar teritorijos, jei jos priėmė pasiūlymą dalyvauti bendradarbiavimo programoje, jei taikoma, sutikimą su bendradarbiavimo programos turiniu raštu patvirtina prieš ją pateikiant Komisijai. Į šį sutikimą taip pat įtraukiamas visų programoje dalyvaujančių valstybių narių ir, atitinkamais atvejais, trečiųjų šalių ar teritorijų įsipareigojimas užtikrinti bendrą finansavimą, kurio reikia bendradarbiavimo programai įgyvendinti, ir, atitinkamais atvejais, trečiųjų šalių ar teritorijų įsipareigojimas dėl finansinio įnašo.
Nukrypstant nuo pirmos pastraipos, jei bendradarbiavimo programose dalyvauja atokiausi regionai ir trečiosios šalys ar teritorijos, susijusios valstybės narės, prieš pateikdamos bendradarbiavimo programas Komisijai, konsultuojasi su atitinkamomis trečiosiomis šalimis ar teritorijomis. Tuo atveju susitarimai dėl bendradarbiavimo programų turinio ir galimo trečiųjų šalių ar teritorijų indėlio taip pat gali būti išreikšti oficialiai patvirtintuose konsultacijų susitikimų su trečiosiomis šalimis ar teritorijomis protokoluose arba regioninių bendradarbiavimo organizacijų svarstymų protokoluose.
10. Dalyvaujančios valstybės narės ir trečiosios šalys ar teritorijos, jei jos priėmė pasiūlymą dalyvauti bendradarbiavimo programoje, parengia bendradarbiavimo programų projektus pagal Komisijos priimtą modelį.
11. Komisija 10 dalyje nurodytą modelį priima įgyvendinimo aktais. Tie įgyvendinimo aktai priimami pagal Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 150 straipsnio 2 dalyje nurodytą patariamąją procedūrą.
12. Komisija įgyvendinimo aktais priima sprendimą, kuriuo patvirtinami visi aspektai (be kita ko, visi būsimi pakeitimai), patenkantys į šio straipsnio taikymo sritį, išskyrus aspektus, patenkančius į šio straipsnio 2 dalies b punkto vii papunkčio, 2 dalies c punkto v papunkčio, 2 dalies e punkto, 4 dalies a punkto i papunkčio, 4 dalies c punkto ir 5 ir 7 dalių taikymo sritį, už kuriuos ir toliau yra atsakingos dalyvaujančios valstybės narės.
13. Vadovaujančioji institucija per vieną mėnesį nuo to iš dalies keičiančio sprendimo datos praneša Komisijai apie bet kokį sprendimą, kuriuo iš dalies keičiami į Komisijos sprendimo, nurodyto 12 dalyje, taikymo sritį nepatenkantys bendradarbiavimo programos aspektai. Iš dalies keičiančiame sprendime nurodoma jo įsigaliojimo data, kuri negali būti ankstesnė už jo priėmimo datą.
9 straipsnis
Bendrasis veiksmų planas
Kai ETBG, kaip paramos gavėjos, atsakomybe vykdomas Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 104 straipsnio 1 dalyje nurodytas bendrasis veiksmų planas, bendradarbiavimo programos jungtinio sekretoriato darbuotojai ir ETBG asamblėjos nariai gali tapti Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 108 straipsnio 1 dalyje nurodyto valdymo komiteto nariais. ETBG asamblėjos nariai nesudaro valdymo komiteto narių daugumos.
10 straipsnis
Bendruomenės inicijuota vietos plėtra
Bendruomenės inicijuota vietos plėtra pagal Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 32 straipsnį gali būti įgyvendinama tarpvalstybinio bendradarbiavimo programose, jei vietos plėtros grupes sudaro bent dviejų šalių, iš kurių viena yra valstybė narė, atstovai.
11 straipsnis
Integruotos teritorinės investicijos
Bendradarbiavimo programų tarpinė institucija, valdanti ir įgyvendinanti integruotas teritorines investicijas, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 36 straipsnio 3 dalyje, yra arba pagal vienos iš programoje dalyvaujančių šalių teisę įsteigtas juridinis asmuo, jei ją įsteigia bent dviejų programoje dalyvaujančių šalių valdžios institucijos ar asmenys, arba ETBG.
12 straipsnis
Veiksmų atranka
1. Veiksmus pagal bendradarbiavimo programas atrenka stebėsenos komitetas, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 47 straipsnyje. Tas stebėsenos komitetas gali įsteigti valdymo komitetą, kuris jo atsakomybe vykdytų veiksmų atranką.
2. Atrinktuose tarpvalstybinio ir tarptautinio bendradarbiavimo veiksmuose dalyvauja bent dviejų programoje dalyvaujančių šalių paramos gavėjai, iš kurių bent vienas yra iš valstybės narės. Veiksmas gali būti įgyvendinamas vienoje šalyje, jei nustatytas tarpvalstybinis ar tarptautinis poveikis ir nauda.
Tarpregioninio bendradarbiavimo veiksmuose, nurodytuose 2 straipsnio 3 punkto a ir b papunkčiuose, dalyvauja bent trijų šalių paramos gavėjai, iš kurių bent dvi yra valstybės narės.
Pirmoje pastraipoje nustatytos sąlygos netaikomos veiksmams pagal PEACE tarpvalstybinę Šiaurės Airijos ir Airijos pasienio grafysčių taikos ir susitaikymo rėmimo programą, kaip nurodyta 7 straipsnio 2 dalyje.
3. Nepaisant 2 dalies, ETBG arba kitas pagal vienos iš dalyvaujančių šalių įstatymus įsteigtas juridinis asmuo gali būti vienintelis paramos veiksmui gavėjas, jei tarpvalstybinio ir tarptautinio bendradarbiavimo atveju jį įsteigia bent dviejų, o tarpregioninio bendradarbiavimo atveju - bent trijų dalyvaujančių šalių valdžios institucijos ar asmenys.
Juridinis asmuo, kuris įgyvendina finansinę priemonę arba, jei taikytina, fondų fondą, gali būti vienintelis paramos veiksmui gavėjas jo sudėčiai netaikant pirmoje pastraipoje numatytų reikalavimų.
4. Paramos gavėjai bendradarbiauja rengdami ir įgyvendindami veiksmus. Be to, jie bendradarbiauja sutelkdami darbuotojus veiksmams įgyvendinti arba finansuodami veiksmus, arba abiem atvejais.
Kai vykdomi veiksmai pagal atokiausių regionų ir trečiųjų šalių ar teritorijų programas, paramos gavėjai turi bendradarbiauti tik dviejose iš pirmoje pastraipoje nurodytų sričių.
5. Kiekvienos veiksmo atveju vadovaujančioji institucija pateikia pagrindiniam arba vieninteliam paramos gavėjui dokumentą, kuriame nurodytos paramos veiksmui sąlygos, įskaitant specialius su produktais arba paslaugomis, kuriuos reikia teikti pagal šį veiksmą, susijusius reikalavimus, finansavimo planą ir įgyvendinimo terminą.
13 straipsnis
Paramos gavėjai
1. Jei bendradarbiavimo programoje egzistuoja du arba daugiau paramos veiksmui gavėjų, vieną iš jų visi jie paskiria pagrindiniu paramos gavėju.
2. Pagrindinis paramos gavėjas:
a)
nustato sąlygas su kitais paramos gavėjais sutartyje, apimančioje nuostatas, kuriomis, inter alia, užtikrinamas patikimas veiksmui skirtų lėšų valdymas, įskaitant nepagrįstai sumokėtų sumų susigrąžinimą;
b)
prisiima atsakomybę už viso veiksmo įgyvendinimo užtikrinimą;
c)
įsitikina, kad visų paramos gavėjų nurodytos išlaidos būtų patirtos įgyvendinant veiksmą ir atitiktų visų paramos gavėjų sutartą veiklą ir vadovaujančiosios institucijos pateiktą dokumentą pagal 12 straipsnio 5 dalį;
d)
užtikrina, kad kitų paramos gavėjų nurodytas išlaidos būtų patikrintos tikrintojo ar tikrintojų, jei šį tikrinimą atlieka ne vadovaujančioji institucija pagal 23 straipsnio 3 dalį.
3. Jei pagal 2 dalies a punktą nustatytose sąlygose nenurodyta kitaip, pagrindinis paramos gavėjas užtikrina, kad kiti paramos gavėjai kuo greičiau gautų visą fondų įnašo sumą. Neatimamos ir neišskaičiuojamos jokios sumos ir neimamas joks specialus mokestis arba kitas lygiavertis mokestis, dėl kurio sumažėtų ta kitiems paramos gavėjams skirta suma.
4. Pagrindiniai paramos gavėjai turi būti įsisteigę valstybėje narėje, dalyvaujančioje bendradarbiavimo programoje. Tačiau valstybės narės ir trečiosios šalys ar teritorijos, dalyvaujančios bendradarbiavimo programoje, gali susitarti, kad pagrindinis paramos gavėjas būtų įsisteigęs trečiojoje šalyje ar teritorijoje, dalyvaujančioje toje bendradarbiavimo programoje, jei vadovaujančioji institucija yra įsitikinusi, kad pagrindinis paramos gavėjas gali atlikti 2 ir 3 dalyse nustatytas užduotis ir kad įvykdyti valdymo, tikrinimo ir audito reikalavimai.
5. Vieninteliai paramos gavėjai turi būti registruoti valstybėje narėje, dalyvaujančioje bendradarbiavimo programoje. Tačiau jie gali būti registruoti valstybėje narėje, nedalyvaujančioje programoje, jei laikomasi 12 straipsnio 3 dalyje nustatytų sąlygų.
IV SKYRIUS
Stebėsena ir vertinimas
14 straipsnis
Įgyvendinimo ataskaitos
1. Ne vėliau kaip 2016 m. gegužės 31 d. ir kiekvienų vėlesnių metų tą pačią dieną, įskaitant 2023 m., gegužės 31 d. vadovaujančioji institucija Komisijai pateikia metinę įgyvendinimo ataskaitą, laikydamasi Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 50 straipsnio 1 dalies. 2016 m. teikiama įgyvendinimo ataskaita apima 2014 ir 2015 finansinius metus, taip pat laikotarpį nuo išlaidų tinkamumo finansuoti pradžios iki 2013 m. gruodžio 31 d.
2. 2017 m. ir 2019 m. pateiktoms ataskaitoms 1 dalyje nurodytas terminas yra birželio 30 d.
3. Metinėse įgyvendinimo ataskaitose pateikiama informacija apie:
a)
bendradarbiavimo programos įgyvendinimą laikantis Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 50 straipsnio 2 dalies;
b)
atitinkamais atvejais, didelių projektų ir bendrųjų veiksmų planų rengimo ir įgyvendinimo pažangą.
4. 2017 m. ir 2019 m. pateiktose metinėse įgyvendinimo ataskaitose pateikiama ir įvertinama atitinkamai Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 50 straipsnio 4 ir 5 dalyse nurodyta informacija ir informacija, nurodyta šio straipsnio 2 dalyje, kartu su šia informacija:
a)
vertinimo plano įgyvendinimo pažanga ir paskesni veiksmai, kurių imtasi dėl per vertinimą nustatytų faktų;
b)
pagal komunikacijos strategiją taikytų informavimo ir viešinimo priemonių rezultatai;
c)
partnerių dalyvavimas įgyvendinant, stebint ir vertinant bendradarbiavimo programą.
2017 m. ir 2019 m. pateiktose metinėse įgyvendinimo ataskaitose, atsižvelgiant į kiekvienos bendradarbiavimo programos turinį ir tikslus, gali būti pateikta ir įvertinta ši informacija:
a)
pažanga įgyvendinant teritorinės plėtros integruotąjį metodą, įskaitant tvarią miestų plėtrą ir bendruomenės inicijuotą vietos plėtrą pagal bendradarbiavimo programą;
b)
pažanga įgyvendinant veiksmus, siekiant stiprinti institucijų ir paramos gavėjų gebėjimus administruoti ERPF ir juo naudotis;
c)
tam tikrais atvejais indėlis įgyvendinant makroregionines ir jūrų baseinų strategijas;
d)
konkretūs veiksmai, kurių imtasi puoselėjant vyrų ir moterų lygybę, skatinant nediskriminavimą, pirmiausia susijusį su prieiga neįgaliesiems, ir įvykdyti susitarimai lyčių aspektą įtraukti į bendradarbiavimo programas ir veiksmus;
e)
veiksmai, kurių imtasi tvariai plėtrai skatinti;
f)
socialinės inovacijos srities veiksmų įgyvendinimo pažanga;
5. Metinės ir baigiamosios įgyvendinimo ataskaitos rengiamos remiantis Komisijos įgyvendinimo aktais patvirtintomis formomis. Tie įgyvendinimo aktai priimami pagal patariamąją procedūrą, nurodytą Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 150 straipsnio 2 dalyje.
15 straipsnis
Metinė peržiūra
Metinės peržiūros posėdis organizuojamas pagal Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 51 straipsnį.
Jeigu pagal Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 51 straipsnio 3 dalį metiniai peržiūros posėdžiai neorganizuojami, kasmetinė peržiūra gali būti atliekama raštu.
16 straipsnis
Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslo rodikliai
1. Šio reglamento priede nustatyti bendrieji produkto rodikliai, konkrečios programos rezultato rodikliai ir, jei reikia, konkrečios programos produkto rodikliai taikomi pagal Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 27 straipsnio 4 dalį ir šio reglamento 8 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos b punkto ii bei iv papunkčius ir c dalies ii ir iv papunkčius.
2. Bendriesiems ir konkrečios programos produkto rodikliams nustatoma nulinė pradinė reikšmė. 2023 m. nustatomos tų rodiklių kaupiamosios kiekybinės siektinos vertės.
3. Konkrečios programos rezultato rodikliams, susijusiems su investavimo prioritetais, atskaitinė vertė pasirenkama remiantis naujausiais turimais duomenimis, o tikslai nustatomi 2023 metams. Tikslus galima išreikšti kiekybiškai arba kokybiškai.
4. Komisijai pagal 29 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais būtų keičiamas bendrųjų produkto rodiklių sąrašas, pateiktas priede, siekiant pagrįstais atvejais atlikti koregavimus ir užtikrinti veiksmingą programos įgyvendinimo pažangos vertinimą.
17 straipsnis
Techninė parama
ERPF techninei paramai skiriamos sumos riba yra 6 proc. visos bendradarbiavimo programai skirtos sumos. Kai programos bendri asignavimai neviršija 50 000 000 EUR, ERPF techninei paramai skiriamos sumos riba yra 7 proc. visos bendradarbiavimo programai skirtos sumos, bet ne mažiau kaip 1 500 000 EUR ir ne daugiau kaip 3 000 000 EUR.
V SKYRIUS
Tinkamumas finansuoti
18 straipsnis
Išlaidų tinkamumo finansuoti taisyklės
1. Komisija pagal 29 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, siekiant nustatyti konkrečias bendradarbiavimo programų išlaidų tinkamumo finansuoti taisykles, susijusias su išlaidomis darbuotojams, biuro ir administracinėmis išlaidomis, kelionės ir apgyvendinimo išlaidomis, išorės ekspertų ir paslaugų išlaidomis bei įrangos išlaidomis. Apie pagal 29 straipsnį priimtus deleguotuosius aktus Komisija ne vėliau kaip 2014 m. balandžio 22 d. vienu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
2. Nedarydamos poveikio Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 65-71 straipsniuose, Reglamente (ES) Nr. 1301/2013, šiame reglamente arba šio straipsnio 1 dalyje nurodytuose deleguotuosiuose aktuose arba jų pagrindu nustatytoms tinkamumo finansuoti taisyklėms, dalyvaujančios valstybės narės stebėsenos komitete nustato visos bendradarbiavimo programos tinkamumo finansuoti papildomas taisykles.
3. Į Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 65-71 straipsniuose, Reglamente (ES) Nr. 1301/2013, šio straipsnio 1 dalyje nurodytame deleguotajame akte arba jų pagrindu arba dalyvaujančių valstybių narių pagal šio straipsnio 2 dalį kartu nustatytose taisyklėse nustatytų tinkamumo finansuoti taisyklių taikymo sritį nepatenkančiais klausimais taikomos valstybės narės, kurioje patiriamos išlaidos, nacionalinės taisyklės.
19 straipsnis
Išlaidos darbuotojams
Veiksmo išlaidas darbuotojams sąnaudas galima apskaičiuoti kaip fiksuotąją iki 20 proc. tiesioginių sąnaudų, išskyrus išlaidas darbuotojams, normą.
20 straipsnis
Bendradarbiavimo programų veiksmų tinkamumas finansuoti atsižvelgiant į vietovę
1. Taikant 2 ir 3 dalyse nustatytas leidžiančias nukrypti nuostatas, veiksmai pagal bendradarbiavimo programas vykdomi programos įgyvendinimo teritorijos dalyje, apimančioje Sąjungos teritoriją (toliau - programos įgyvendinimo teritorijos Sąjungos dalis).
2. Vadovaujančioji institucija gali sutikti, kad visi veiksmai arba jų dalis būtų įgyvendinami ne programos įgyvendinimo teritorijos Sąjungos dalyje, jei įvykdytos visos toliau nurodytos sąlygos:
a)
veiksmas naudingas programos įgyvendinimo teritorijai;
b)
bendra pagal bendradarbiavimo programą veiksmams ne programos įgyvendinimo teritorijos Sąjungos dalyje paskirta suma neviršija 20 proc. ERPF paramos programos lygmeniu arba 30 proc., jei tai bendradarbiavimo programos, kurių programos įgyvendinimo teritorijos Sąjungos dalį sudaro atokiausi regionai;
c)
bendradarbiavimo programos institucijos įvykdo su veiksmu susijusius vadovaujančiosios ir audito institucijų įsipareigojimus, susijusius su valdymu, kontrole ir auditu, arba jos sudaro sutartis su valstybės narės arba trečiosios šalies ar teritorijos, kurioje įgyvendinamas veiksmas, institucijomis.
3. Techninės paramos, reklaminės veiklos ir gebėjimų stiprinimo veiksmų išlaidos gali būti patiriamos ne programos įgyvendinimo teritorijos Sąjungos dalyje, jei įvykdomos 2 dalies a ir c punktų sąlygos.
VI SKYRIUS
Valdymas, kontrolė ir paskyrimas
21 straipsnis
Institucijų paskyrimas
1. Bendradarbiavimo programoje dalyvaujančios valstybės narės, taikydamos Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 123 straipsnio 1 dalį, paskiria vieną vadovaujančiąją instituciją, taikydamos to reglamento 123 straipsnio 2 dalį - vieną tvirtinančiąją instituciją ir taikydamos to reglamento 123 straipsnio 4 dalį - vieną audito instituciją. Vadovaujančioji institucija ir audito institucija turi būti toje pačioje valstybėje narėje.
Bendradarbiavimo programoje dalyvaujančios valstybės narės gali paskirti vadovaujančiąją instituciją būti atsakinga ir už tvirtinančiosios institucijos funkcijų atlikimą. Tokiu paskyrimu nedaroma poveikio dalyvaujančių valstybių narių su finansinių pataisų taikymu susijusių įsipareigojimų paskirstymui, kaip nustatyta bendradarbiavimo programoje.
2. Tvirtinančioji institucija gauna Komisijos mokamas išmokas ir paprastai jas išmoka pagrindiniams paramos gavėjams pagal Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 132 straipsnį.
3. Vadovaujančiosios institucijos ir, atitinkamais atvejais, tvirtinančiosios institucijos paskyrimo procedūrą, nustatytą Reglamento (ES) Nr. 1303/2013, 124 straipsnyje, vykdo valstybė narė, kurioje yra įsisteigusi institucija.
22 straipsnis
Europos teritorinio bendradarbiavimo grupė
Bendradarbiavimo programoje dalyvaujančios valstybės narės gali naudotis ETBG, siekdamos perduoti tai grupei atsakomybę už tos bendradarbiavimo programos arba jos dalies valdymą, visų pirma suteikdamos jai vadovaujančiosios institucijos pareigas.
23 straipsnis
Vadovaujančiosios institucijos funkcijos
1. Nedarant poveikio šio straipsnio 4 daliai, bendradarbiavimo programos vadovaujančioji institucija vykdo Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 125 straipsnyje nustatytas funkcijas.
2. Pasikonsultavusi su bendradarbiavimo programoje dalyvaujančiomis valstybėmis narėmis ir trečiosiomis šalimis, vadovaujančioji institucija įsteigia jungtinį sekretoriatą.
Jungtinis sekretoriatas padeda vadovaujančiajai institucijai ir stebėsenos komitetui vykdyti atitinkamas funkcijas. Jungtinis sekretoriatas taip pat teikia galimiems paramos gavėjams informaciją apie finansavimo galimybes pagal bendradarbiavimo programas ir padeda paramos gavėjams įgyvendinti veiksmus.
3. Jei vadovaujančiąja institucija paskiriama ETBG, tikrinimus pagal Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 125 straipsnio 4 dalies a punktą atlieka vadovaujančioji institucija arba tikrinimai atliekami jos atsakomybe bent tų valstybių narių ir trečiųjų šalių ar teritorijų, iš kurių yra ETBG narių, atžvilgiu.
4. Jei vadovaujančioji institucija neatlieka tikrinimų pagal Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 125 straipsnio 4 dalies a punktą visoje programos įgyvendinimo teritorijoje, arba kai vadovaujančiosios institucijos arba jos atsakomybe tų valstybių narių ir trečiųjų šalių ar teritorijų, iš kurių yra ETBG narių, tikrinimai pagal 3 dalį neatliekami, kiekviena valstybė narė arba trečioji šalis ar teritorija, jei ji priėmė kvietimą dalyvauti bendradarbiavimo programoje, paskiria instituciją arba asmenį, atsakingą už tokius tikrinimus, susijusius su paramos gavėjais jos teritorijoje (toliau - tikrintojas (-ai)).
Pirmoje pastraipoje nurodyti tikrintojai gali būti tos pačios už tokius bendradarbiavimo programų pagal investicijų į ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą tikslą tikrinimą arba, trečiųjų šalių atveju, už palyginamus tikrinimus pagal Sąjungos išorės politikos priemones atsakingos institucijos.
Vadovaujančioji institucija įsitikina, kad kiekvieno vykdant veiksmus dalyvaujančio paramos gavėjo išlaidas patikrino paskirtasis tikrintojas.
Kiekviena valstybė narė užtikrina, kad paramos gavėjo išlaidos galėtų būti patikrintos per trijų mėnesių laikotarpį nuo tos dienos, kai atitinkamas paramos gavėjas pateikė dokumentus.
Kiekviena valstybė narė arba kiekviena trečioji šalis, jei ji priėmė kvietimą dalyvauti bendradarbiavimo programoje, atsako už jos teritorijoje atliekamus tikrinimus.
5. Jei bendrai finansuojamų produktų arba paslaugų teikimą galima patikrinti viso veiksmo atžvilgiu, tikrinimą atlieka valstybės narės, kurioje įsisteigęs pagrindinis paramos gavėjas, vadovaujančioji institucija arba tikrintojas.
24 straipsnis
Tvirtinančiosios institucijos funkcijos
Bendradarbiavimo programos tvirtinančioji institucija vykdo Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 126 straipsnyje nustatytas funkcijas.
25 straipsnis
Audito institucijos funkcijos
1. Bendradarbiavimo programoje dalyvaujančios valstybės narės ir trečiosios šalys gali įgalioti audito instituciją visoje bendradarbiavimo programos teritorijoje tiesiogiai vykdyti Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 127 straipsnyje nurodytas funkcijas. Jos nurodo, kada audito institucijai turi padėti valstybės narės arba trečiosios šalies auditorius.
2. Jei audito institucija neturi 1 dalyje nurodytų įgaliojimų, jai padeda auditorių grupė, kurią sudaro kiekvienos bendradarbiavimo programoje dalyvaujančios valstybės narės arba trečiosios šalies atstovai ir kuri atlieka Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 127 straipsnyje nurodytas funkcijas. Kiekviena valstybė narė arba kiekviena trečioji šalis, jei ji priėmė kvietimą dalyvauti bendradarbiavimo programoje, atsako už jos teritorijoje atliekamus auditus.
Kiekvienas atstovas iš kiekvienos bendradarbiavimo programoje dalyvaujančios valstybės narės ar trečiosios šalies yra atsakingas už tai, kad būtų pateikti su išlaidomis jo teritorijoje susiję faktiniai duomenys, kurių reikia audito institucijai vertinimui atlikti.
Auditorių grupė sudaroma per tris mėnesius nuo bendradarbiavimo programos patvirtinimo sprendimo. Ji parengia savo darbo tvarkos taisykles ir jai pirmininkauja bendradarbiavimo programos audito institucija.
3. Vykdydami pareigas auditoriai yra nepriklausomi nuo tikrintojų, atliekančių tikrinimus pagal 23 straipsnį.
VII SKYRIUS
Trečiųjų šalių dalyvavimas tarptautinio ir tarpregioninio bendradarbiavimo programose
26 straipsnis
Trečiųjų šalių dalyvavimo įgyvendinimo sąlygos
Taikytinos programos įgyvendinimo sąlygos, kuriomis reglamentuojamas finansų valdymas, taip pat trečiųjų šalių dalyvavimo programavimas, stebėsena, vertinimas ir kontrolė, prie tarptautinio ir tarpregioninio bendradarbiavimo programų prisidedant PNPP II ar EKP lėšomis, nustatomos atitinkamoje bendradarbiavimo programoje ir taip pat, prireikus, finansavimo susitarime, kurį sudaro Komisija, susijusių trečiųjų šalių vyriausybės ir valstybė narė, kurioje veikia atitinkamos bendradarbiavimo programos vadovaujančioji institucija. Programos įgyvendinimo sąlygos atitinka Sąjungos sanglaudos politikos taisykles.
VIII SKYRIUS
Finansų valdymas
27 straipsnis
Biudžetiniai įsipareigojimai, išmokos ir susigrąžinimas
1. ERPF parama bendradarbiavimo programoms mokama į vieną sąskaitą, kuri nėra suskirstyta į nacionalines subsąskaitas.
2. Vadovaujančioji institucija užtikrina, kad visos dėl pažeidimo sumokėtos sumos būtų susigrąžintos iš pagrindinio arba vienintelio paramos gavėjo. Paramos gavėjai grąžina pagrindiniam paramos gavėjui visas nepagrįstai sumokėtas sumas.
3. Jei pagrindiniam paramos gavėjui nepavyksta susigrąžinti sumų iš kitų paramos gavėjų arba jei vadovaujančiajai institucijai nepavyksta susigrąžinti sumų iš pagrindinio arba vienintelio paramos gavėjo, valstybė narė arba trečioji šalis, kurios teritorijoje yra įsisteigęs arba, ETBG atveju, yra registruotas atitinkamas paramos gavėjas, vadovaujančiajai institucijai grąžina tam paramos gavėjui visą nepagrįstai sumokėtą sumą. Vadovaujančioji institucija yra atsakinga už atitinkamų sumų grąžinimą į Sąjungos bendrąjį biudžetą atsižvelgiant į atsakomybės paskirstymą tarp dalyvaujančių valstybių narių, kaip nustatyta bendradarbiavimo programoje.
28 straipsnis
Euro naudojimas
Nukrypstant nuo Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 133 straipsnio, ne eurais patirtas išlaidas paramos gavėjai perskaičiuoja eurais pagal Komisijos nustatytą mėnesio keitimo kursą tą mėnesį, kurį:
a)
tos išlaidos patirtos;
b)
tos išlaidos pateiktos vadovaujančiajai institucijai arba tikrintojui tikrinti pagal šio reglamento 23 straipsnį; arba
c)
apie tas išlaidas buvo pranešta pagrindiniam paramos gavėjui.
Pasirinktas metodas nustatomas bendradarbiavimo programoje ir taikomas visiems paramos gavėjams.
Perskaičiavimą tikrina valstybės narės arba trečiosios šalies, kurioje įsisteigęs paramos gavėjas, vadovaujančioji institucija arba tikrintojas.
IX SKYRIUS
Baigiamosios nuostatos
29 straipsnis
Įgaliojimų delegavimas
1. Įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami šiame straipsnyje nustatytomis sąlygomis.
2. 16 straipsnio 4 dalyje ir 18 straipsnio 1 dalyje nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami nuo 2013 m. gruodžio 21 d. iki 2020 m. gruodžio 31 d.
3. Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kada atšaukti 16 straipsnio 4 dalyje ir 18 straipsnio 1 dalyje nurodytus deleguotuosius įgaliojimus. Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo nutraukiami tame sprendime nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus. Sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis neturi poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų galiojimui.
4. Apie priimtą deleguotąjį aktą Komisija nedelsdama vienu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
5. Pagal 16 straipsnio 4 dalį ir 18 straipsnio 1 dalį priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuo atveju, jeigu per du mėnesius nuo pranešimo Europos Parlamentui ir Tarybai apie šį aktą dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškia prieštaravimų arba jeigu dar nepasibaigus šiam laikotarpiui ir Europos Parlamentas, ir Taryba praneša Komisijai, kad neprieštaravimų nereikš. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis laikotarpis pratęsiamas dviem mėnesiais.
30 straipsnis
Pereinamojo laikotarpio nuostatos
1. Šis reglamentas neturi įtakos paramos, kurią Komisija patvirtino remdamasi Reglamentu (EB) Nr. 1080/2006 arba kitais teisės aktais, kurie taikomi tai paramai 2013 m. gruodžio 31 d. tęsimui ar keitimui, įskaitant visos paramos ar jos dalies nutraukimą. Tas reglamentas ar tokie kiti taikytini teisės aktai toliau taikomi tai paramai ar susijusiems veiksmams po 2013 m. gruodžio 31 d. iki jų pabaigos. Šioje dalyje parama apima veiksmų programas ir didelės apimties projektus.
2. Prieš 2014 m. sausio 1 d. pagal Reglamentą (EB) Nr. 1080/2006 pateiktos arba patvirtintos paraiškos dėl paramos gavimo ir toliau galioja.
31 straipsnis
Peržiūra
Europos Parlamentas ir Taryba peržiūri šį reglamentą ne vėliau kaip 2020 m. gruodžio 31 d. SESV 178 straipsnyje nustatyta tvarka.
32 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
4, 27 ir 28 straipsniai taikomi nuo 2014 m. sausio 1 d.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2013 m. gruodžio 17 d.